sou · GUB323 · 2007-01-01 00:00:00 — I stället får arbetsgivaren skattemässigt avdrag för pensionen vid utbetalningstillfället. Fonderingen måste alltså göras med beskattade medel vilket gör direktpensionen till ett något dyrare alternativ än en traditionell tjänstepension. I likhet med andra pensionsavsättningar är en direktpension föremål för särskild löneskatt. Om pensionsavsättningen gjorts enligt tryggan- delagen skall föreningen betala särskild löneskatt på skuldök- ningen. Om pensionsavsättningen däremot inte tryggats enligt tryggandelagen aktualiseras betalning av särskild löneskatt först när pensionen betalas ut. Den stora fördelen med direktpension är på samma sätt som med avsättning till pensionsstiftelse att pensionen kan börja betalas ut efter idrottskarriärens slut under förutsättning att det finns ett re- ellt pensioneringssyfte. Av det sagda följer att när man börjar lyfta pensionen så får man inte avbryta utbetalningarna. För att gardera sig mot kortvariga inkomstbortfall vid skada eller dålig form går det att teckna en tilläggsförsäkring, vilket dock inte är så vanligt eftersom en sådan försäkring i många fall anses för dyr. Inkomstskattelagens bestämmelser om skogskonto och upphovs- mannakonto har det gemensamt att de syftar till att underlätta för skogsägare respektive vissa upphovsmän att jämna ut sina inkoms- ter mellan olika beskattningsår. Ett villkor för att få skjuta upp be- 5 Se RÅ 2001 not. Bör ett idrottsutövarkonto införas – våra överväganden skattningen är att skogsintäkt och intäkt i egenskap av upphovs- man sätts in på ett särskilt bankkonto. För många skogsägare varierar skogsinkomsterna mycket . För att uppnå en jämnare beskattning och undvika ogynn- samma marginalskatteeffekter som annars kan uppkomma vid av- verkning av skog i större kvantiteter under ett beskattningsår, har lagstiftaren gjort det möjligt för skogsägare att göra avdrag för in- sättning på skogskonto och skogsskadekonto. Reglerna omfattar endast enskilda näringsidkare och svenska dödsbon. Rätten till avdrag för insättning på skogskonto och skogsskade- konto är knuten till intäkt av skogsbruk som bedrivs som närings- verksamhet. För skogsskadekonto gäller särskilda bestämmelser. Avdrag för insättning på ett skogsskadekonto får göras om storm- fällning, brand, insektsangrepp eller någon annan liknande händelse har medfört att mer än en tredjedel av skogen bör avverkas tidigare än som annars skulle ha varit fallet. Värdet av den skog som bör avverkas skall också överstiga hälften av värdet av den kvar- stående skogen. En ytterligare förutsättning för avdrag för insätt- ning på skogsskadekonto är att den huvudsakliga delen av beskatt- ningsårets skogsintäkter kommer från sådan avverkning. Avdrag för inte göras för insättning på både skogskonto och skogsskade- konto under ett och samma beskattningsår. Avdragets storlek är knutet till beskattningsårets skogsintäkter, inklusive försäkringsersättning och uppgår till olika procentsatser av intäkten från skog eller skogsprodukter. Avdrag får göras bara om avdragsbeloppet uppgår till för skogskonto eller för skogsskadekonto. Uttag från ett skogskonto eller skogsskadekonto får göras tidi- gast efter insättningsdagen. Ett uttag får avse hela det innestående beloppet eller en del av det, dock inte lägre belopp än . eller, när det gäller skogsskadekonto, har gått från ingången av det år då insättning gjordes senast skulle göras, skall banken betala ut kvarstående medel. Uttag från ett skogskonto eller skogsskadekonto skall tas upp som intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet det beskattningsår då uttaget el- ler utbetalningen görs. Det finns även bestämmelser om att över- Bör ett idrottsutövarkonto införas – våra överväganden låtelse och pantsättning av medel på skogskonto och skogsskade- konto utlöser beskattning. Syftet bakom bestämmelserna om upphovsmannakonto är att öka möjligheten till skattemässig resultatutjämning för fria kulturarbe- tare såsom konstnärer och författare eftersom inkomsterna kan variera kraftigt mellan åren som möjligheterna till lager- nedskrivning och överavskrivning på inventarier bedöms mindre än för andra näringsidkare. Genom insättning på ett särskilt upp- hovsmannakonto kan en fri kulturarbetare jämna ut resultatet av näringsverksamheten mellan olika år. Pengar som satts in på ett upphovsmannakonto, inkomstbeskattas inte förrän det år de tas ut. Rätten till avdrag för insättningen gäller bara inkomster i närings- verksamhet. Det är endast upphovsmän enligt lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (upphovsrättslagen) som har möjlighet att sätta in pengar på upphovsmannakonto. Er- sättning för fotografiska verk får inte sättas in på kontot. Liksom i fråga om skogskonto har reglerna utformats så att av- drag medges för insättningen på upphovsmannakontot. Som förut- sättning för avdrag gäller att den skattskyldige är enskild näringsid- kare och obegränsat skattskyldig vid beskattningsårets utgång samt att den skattskyldiges upphovsmannaintäkter överstiger hans upphovsmannaintäkter under något av de två föregående åren med . Avdrag får göras med högst ett belopp som motsvarar upphovsmannaintäkten. Avdraget får inte överstiga ett belopp som motsvarar två tredjedelar av överskottet av närings- verksamheten för avdraget och före avdrag för avsättning till egen- avgifter. Avdrag får dock inte göras med högre belopp än att över- skottet, efter avdraget för avsättning till egenavgifter, uppgår till . Minimibeloppet för avdrag är . Uttag från ett upphovsmannakonto får göras tidigast fyra måna- der efter insättningsdagen. Ett uttag får avse hela det innestående beloppet eller en del av det, dock inte lägre belopp än . har gått från ingången av det år då insättning senast skulle göras, skall kreditinstitutet betala ut kvarstående medel. Ut- tag från ett upphovsmannakonto skall tas upp som intäkt i in- komstslaget näringsverksamhet det beskattningsår då uttaget eller utbetalningen görs. Även när det gäller upphovsmannakontot finns SOU 2006:23 Bör ett idrottsutövarkonto införas – våra överväganden bestämmelser om att överlåtelse och pantsättning av medel på kontot utlöser beskattning. I finns det en möjlighet för idrottsutövare att fondera sina idrottsinkomster. Fonderingssystemet är infört i den finska inkomstskattelagen och innebär att en idrottsutövare har möjlighet att periodisera sina idrottsinkomster med hjälp av en träningsfond och/eller en idrottsutövarfond. Systemet har gjort det lättare för idrottsutövarna att efter sin idrottskarriär återgå till ar- betslivet eller till studier. Inkomst som inte styrts till någon av dessa fonder beskattas som förvärvsinkomst det år då inkomsten erhållits. Det finska tillsatte en arbetsgrupp som bl.a. hade till uppgift att överväga ett fonderingssystem för id- rottsinkomster. Under arbetets gång uppdagades snabbt att id- rottsutövare i individuella grenar och i lagidrotter inte hade samma problem utan till viss del måste särbehandlas. En lagidrottare är an- ställd av sin förening, som betalar idrottarens olycksfalls- och pen- sionsförsäkringar. Som en parentes kan nämnas att det i finns en speciell lagstiftning som reglerar idrottsutövarnas social- skydd. Ett resultat av detta är att socialskyddskostnaderna för fö- reningen är lägre än för vanliga anställda. Före- ningen betalar i stort sett alla kostnader i samband med träning och spel. Eventuella sponsorpengar kommer föreningen till godo. För idrottare i individuella grenar gäller andra spelregler. Idrottaren är fristående yrkesutövare, som själv betalar en stor del av sina kostnader och står som mottagare av prispengar, sponsorpengar och andra idrottsrelaterade inkomster. Idrottaren kan åtminstone inte tills vidare registrera sig som firma eller aktiebolag för sina id- rottsrelaterade inkomster, utan inkomsten beskattas som regel all- tid som en personlig inkomst. Lagidrottarens beskattningsproblem hänger samman med att en relativt hög inkomst ackumuleras under ett fåtal år, ofta under den Bör ett idrottsutövarkonto införas – våra överväganden tid andra ungdomar använder på studier och yrkesetablering. När idrottskarriären är slut måste idrottaren starta en ny karriär, varvid inkomsterna ofta minskar drastiskt, åtminstone till en början. En frivilligt sparande av inkomst efter skatt är kanske inte det första en ung idrottare tänker på. Idrottaren i individuella grenar har däremot ofta direkta kostna- der som är kopplande till idrottsinkomsternas förvärvande. Det är inte ovanligt att kostnaderna är större än intäkterna, även före skatt. Dessa kostnader kan naturligtvis uppges i skattedeklaratio- nen vid beskattningsårets slut men återbetalning av eventuellt för högt uppburen preliminärskatt sker först i slutet av det påföljande året. Detta ledde till att det utvecklades olika mer eller mindre hemgjorda tillämpningar av skattelagstiftningen. Id- rottarens inkomster kunde återfinnas i föreningen, i förbundet, i managerns bokföring, i någon stödförening och dylikt. Mera sällan hände det att idrottaren uppgav någon inkomst överhuvudtaget till . En bidragande orsak till den beskrivna utvecklingen var den tidi- gare uppdelningen av idrottsutövandet i professionellt utövande och amatöridrott. Idrottsinkomster kunde då inte uppvisas utan risk för att idrottsutövarens kunde uteslutas från vissa tävlingar. Gråzonen gällande idrottarnas inkomstbeskattning höll på att skapa en prestigeförlust för såväl toppidrotten som den finska id- rotten i stort. Tanken på en fondering av idrottarnas inkomster uppstod ur- sprungligen inom det internationella friidrottsförbundet () . Man ville uppehålla en bild eller kanske en illusion av amatöridrott. Därför ansåg man att eventuella inkomster borde placeras utom räckhåll för idrottarna i en fond administrerad av det nationella friidrottsförbundet. Därifrån kunde sedan idrotta- rens kostnader för träning och tävlingar täckas mot uppvisande av originalkvitton. i godkände idrot- tarnas rätt att fondera sina idrottsinkomster och att använda in- komsterna för idrottsrelaterade utgifter. I beslutet konstaterades, att oanvända inkomster skall betalas ut såsom skattepliktig inkomst efter karriärens slut. Underförstått var att ingen skattepliktig in- komst kunde lyftas från fonden så länge karriären varade. (friidrottsförbundet) placerade sin fond under en självständig stiftelse . Bör ett idrottsutövarkonto införas – våra överväganden I och med att idrottarna i andra grenar också började få inkoms- ter, skapade respektive förbund egna system för fondering av in- komsterna. Rent tekniskt bokfördes pengarna som förbundets förmögenhet och i en del fall rent av som en inkomst för förbun- det. I beskattningen uppstod problem gällande vilka kostnader som skattefritt kunde täckas och vilka utbetalningar som skulle anses som idrottarens personliga inkomst. Det visade sig dessutom se- nare att många idrottare höll sina pengar på förbundets konto långt efter karriärens slut. De nya reglerna om fondering av idrottarnas inkomster finns in- skrivna i 4 kapitlet i den finska inkomstskattelagen som behandlar periodisering av inkomster och utgifter. Fonderna är också befriade från förmögenhetsskatt. Enligt bestämmelserna kan en inkomst skattefritt placeras i en träningsfond eller i en idrottsutövarfond. Fonderna förvaltas av en stiftelse, vilket visar på systemets officiella karaktär samt behovet av kontroll och möjlighet till övervakning. Patent- och registersty- relsen har ansvar för den allmänna övervakningen av stiftelserna. Dessutom skall uppgifter lämnas till Skattestyrelsen. De behöriga stiftelserna utses av . Fram har 5 stiftelser fått rätt att handha idrottarnas inkomster. En helt ny stiftelse grundades av Idrott vilken utnyttjas av drygt 600 idrottare från 36 olika idrottsgrenar. Dessutom har ishockeyförbundet, friidrottsförbun- det och skidåkningsförbundet sina egna stiftelser. I förhandsdis- kussionerna konstaterades, att idealet skulle vara en enda stiftelse, vars omsättning skulle vara så omfattande att avkastningen därmed skulle växa. Behovet av individualism och insyn har dock tills vidare vunnit över ekonomiska realiteter. Tanken är att i stort sett alla idrottsrelaterade inkomster samt in- komster från sponsoravtal skall vara möjliga att fondera. Arvoden från böcker eller programvärdsarvoden och dylika anses emellertid inte vara idrottsrelaterade. Fondering av sponsorpengar förutsätter Bör ett idrottsutövarkonto införas – våra överväganden ett trepartsavtal, där parterna är idrottaren, förbundet och spon- sorn. Tvåpartsavtal mellan idrottaren och sponsorn inkomstbe- skattas på vanligt sätt. För att undvika dubbelbeskattning, kan in- komster från internationella tävlingar och annan internationell in- komst inte fonderas, medan dessa i allmänhet redan beskattats i det land där inkomsten kommer ifrån. Inte heller av myndigheter be- viljade stipendier eller av förbunden betalade träningsbidrag kan fonderas. Träningsfonden är avsedd för idrottare i individuella idrotter. Täv- lingsarrangörer, sponsorer eller andra betalningsskyldiga betalar in den avsedda summan på idrottarens konto i fonden utan att skatte- avdrag gjorts. Med hjälp av träningsfonden kan individuella id- rottsutövare täcka kostnaderna för idrottsutövandet på ett flexibelt sätt. På detta sätt får den individuella idrottaren i praktiken samma ställning som en lagidrottare för vilka föreningen direkt bekostar de resor, den utrustning och de tjänster för vilka de individuella idrottsutövarna behöver sina träningsfonder. Den individuella id- rottsutövaren kan mot originalkvitton, reseräkningar och dylikt få kostnader täckta utan skatteeffekt. En viktig fråga är att avgöra, när en kostnad skall anses som normal levnadskostnad, som kan betalas först av beskattad in- komst. Idrott har tillsammans med Skattestyrelsen utar- betat en normalrutin, som gäller i de flesta fall. Vissa problem har uppstått t.ex. vad gäller ersättning för inköp av mobiltelefoner, kostnader för familjemedlemmars resor, mera skrymmande idrotts- redskap eller näringssubstanser. I tveksamma fall kan idrottsutöva- ren begära ett utlåtande från Skattestyrelsen, huruvida en viss kost- nad är idrottsrelaterad. Alla godtagbara inkomster kan betalas in på träningsfonden. Vid kalenderårets slut görs en avräkning. Av inkomsterna kan 20 000 lämnas kvar på kontot som ett boägg . Högst 20 pro- cent av årets bruttointäkter eller 25 000 kan överföras till idrotts- utövarfonden. Resten skall lyftas mot uppvisat skattekort. Om de årliga intäkterna blir lägre än 800 , kan idrottsutöva- ren inte längre utnyttja fonden. Fonden fungerar i arbetsgivares ställe så att nödvändiga redovis- ningar till myndigheter angående skatteavdrag, utbetalningar och Bör ett idrottsutövarkonto införas – våra överväganden kostnadsersättningar tas om hand av fonden. Fonden kan också efter ett särskilt avtal sköta om idrottarens lagstadgade försäk- ringar. Idrottarna har åtminstone inte tills vidare behövt betala för denna service men har inte heller kunnat lyfta någon avkastning. Bankräntan på brukskonton är dessutom i praktiken noll. I stället försöker fonden med hjälp av kortfristiga placeringar av idrottarnas pengar åstadkomma en avkastning, som sedan används för att täcka kostnaderna. Idrottsutövarfonderna skall till skillnad från träningsfonderna kunna utnyttjas av idrottsutövare inom alla idrottsgrenar. Till dessa fonder kan även löneinkomster från idrottsutövningen styras. Id- rottsutövare inom lagidrotter har till största delen löneinkomster. Avsikten är att medel som placerats i en idrottsutövarfond skall finnas där under hela idrottskarriären. Till en idrottsutövarfond kan en individuell idrottsutövare överföra högst eller 25 000 av i träningsfonden placerade inkomster under respektive år. En lagidrottare kan få högst eller 25 000 av be- skattningsårets idrottsinkomster placerade utan skatteavdrag i id- rottsutövarfonden. Maximalt får det finnas 50 000 i idrottsut- övarfonden. Arbetsgivaren gör inbetalningen. Den fonderade an- delen ingår emellertid i beräkningsgrunden för olycksfalls- och pensionsförsäkringen för idrottaren i fråga. Idrottaren får lyfta det fonderade kapitalet efter idrottskarriären under minst fem och högst i jämstora delar. Avkastningen får lyftas under det påföljande året. Avkastningen är skattepliktig och skatteavdrag görs av fonden enligt uppvisat skattekort. Om idrot- taren vill skatteplanera gäller det att fundera i vilken livssituation skatteeffekten är som lägst. Fonden upplöses när idrottskarriären är avslutad. Kriteriet är att idrottsinkomsterna under två på var- andra följande år understiger 9 400 . Fonden kan upplösas tidigare om idrottsutövaren kan visa att idrottskarriären på grund av skada eller liknande är slut. Bör ett idrottsutövarkonto införas – våra överväganden Aktiva idrottsutövare i har möjlighet att öppna en idrotts- fond i enligt med de villkor som gäller för respektive idrottsför- bund efter godkännande av . Idrottsinkomster som sätts in i fonden beskattas först när idrottsutövaren ta ut pengarna från fonden. är det sex idrottsförbund som upprättat sådana standardvillkor; , Simför- bundet, , , och . Syftet med Idrottsfonden är att göra det möj- ligt för idrottsutövaren att skjuta upp beskattningen av sina id- rottsinkomster till dess karriären är slut för att på så sätt underlätta övergången till ett nytt yrke eller utbildning. Bakgrunden till idrottsfonden var den Internationella Kommit- téns (IOK) amatörregler som gällde . Det var endast amatörer som fick delta i de och IOK krävde att de nationella idrottsförbunden införde egna amatörregler som överensstämde med IOK:s krav på amatörstatus. Amatörreglerna innebar att en idrottsutövare inte själv fick tjäna pengar på sitt id- rottsutövande. Idrottsutövaren fick inte heller själv stå som avtals- part i sponsoravtal eller ta emot sponsorintäkter. Det var endast idrottsförbunden eller den nationella olympiska kommittén som fick ingå sponsoravtal och ta emot sponsorpengar. Idrottsutövarna fick endast ta emot pengar för att täcka kostnader som var hänför- liga till idrottsutövandet samt för förlorade arbetsinkomster. Id- rottsfonden gjorde det möjligt för idrottsutövarna att tjäna pengar på sin idrottsutövning utan att det stred mot IOK:s krav på ama- törstatus. De särskilda idrottsförbundens fonder skall utformas i enlighet med de standardvillkor som finns på området och som reglerar hur medlen skall förvaltas och på vilket sätt insättningar och uttag skall ske. Standardvillkoren föreskriver att den ersättning som en id- rottsutövare får från reklam, sponsorer, prispengar eller annan ekonomisk ersättning och som utgår till idrottsutövarens personli- gen kan inbetalas till idrottsutövarens konto i respektive special- förbunds idrottsfond. Under den aktiva idrottskarriären har id- Bör ett idrottsutövarkonto införas – våra överväganden rottsutövaren möjlighet att ta ut pengar från fonden för idrottsre- laterade kostnader och som kompensation för inkomstbortfall. Ut- betalningen skall godkännas av förbundet. När idrottsutövaren slutar sin aktiva karriär skall innestående medel inklusive avkast- ning betalas ut till idrottsutövaren i lika stora delar och un- der . De medel som finns innestående i fonden vid beskattningsårets slut skall beaktas vid beräkning av idrottsutövarens underlag för för- mögenhetsskatt. Inkomster som sätts in i fonden undantas från inkomstbeskattning. Alla uttag som görs från fonden utgör, bortsett från redan beskat- tad avkastning, skattepliktig inkomst det år då uttag görs. Uttag från fonden kan efter en framställning från idrottsutövaren be- handlas som skattefri kostnadsersättning, om förutsättningarna för detta är uppfyllda. Uttag som inte utgör avkastning eller kostnads- ersättning beskattas som lön. Avkastningen på medel innestående i fonden skall beskattas som ränteintäkt det år då avkastningen upp- kom. Idrottsutövaren har rätt till avdrag för kostnader som är hänförliga till intäkternas förvärvande. Avdrag för inte göras för annat än id- rottsrelaterade kostnader. Idrottsfonden för aktiva idrottsutövare innebär flera fördelar jäm- fört med de ordinarie skattereglerna för tjänsteinkomster: Idrottsutövaren betalar inte skatt på sina idrottsinkomster förrän uttag görs från fonden, vilket innebär en skattekredit eftersom ut- tagen kan fördelas . Bör ett idrottsutövarkonto införas – våra överväganden Idrottsutövaren får en jämnare beskattning av sin idrottsin- komster eftersom det är möjligt att undvika den progressivitet som finns i skattesystemet. Inkomstutjämningen kan leda till att idrottsutövaren förlorar pen- sionspoäng, eftersom en hög skattepliktig lön kan ge högre pen- sionspoäng. De medel som finns i fonden kan inte fritt disponeras. Uttag från fonden behandlas som inkomst av tjänst och inte som inkomst av näringsverksamhet. De standardvillkor som reglerar hur idrottsfonderna skall förvaltas och hur innestående medel får disponeras, innehåller inte några villkor som begränsar hur stora insättningar eller uttag som får gö- ras från fonden. Det är upp till de särskilda idrottsförbunden att bestämma om detta. I praktiken finns det inte några begränsningar i hur stora belopp som får sättas in och tas ut ur fonden. I den praktiska tillämpning har det även visat sig svårt att veta hur stan- dardvillkoren skall tolkas ifråga om när uttag får göras för att täcka idrottsrelaterade kostnader och inkomstbortfall. Det är även oklart när en idrottsutövare skall anses ha avslutat sin idrottskarriär. Mot bakgrund av de problem som finns med den praktiska tillämpningen av idrottsfonderna, överväger att göra en översyn av regelverket i syfte att göra reglerna tydligare och mer detaljerade. I samband med en sådan översyn, kan även systemets legitimitet och rättvisa i förhållande till andra yrkesgrup- per komma att omprövas. 9.8Bör ett system med idrottsutövarkonto införas? Vårt förslag: Kommitténs arbete med att överväga behovet och lämpligheten av ett idrottsutövarkonto visar att det i , likt och , finns ett behov av att – vid sidan om befintliga pensions- och bolagslösningar – införa ett idrotts- utövarkonto för professionella idrottsutövare i individuella idrotter. Bör ett idrottsutövarkonto införas – våra överväganden Det är viktigt för att vi och har idrottsutövare på hög nivå. Framgångsrika idrottsutövare är goda ambassadörer och sätter på kartan i mycket positiva sammanhang. Det är även viktigt att lyfta fram det samband som finns mellan elitidrott och breddidrott. Stora idrottsprestationer lockar människor till att idrotta, inte minst unga människor. En idrottsrörelse med bredd är positivt för folkhälsan men också en bra grund för att hitta de toppresterande. Vi vill stötta idrottsrörelsen och på olika sätt tillse att vi också har framgångsrika idrottsutövare. Enligt vår bedömning kan ett idrottsutövarkonto bidra till detta och vi är därför beredda att föreslå ett sådant. Detta trots att vi kan se att det kan finnas andra grupper som också kan hävda att de skulle förtjäna förmåner i skattehänseende av liknande anledningar som idrottsrörelsen hävdar för idrottsutövarna. Vi saknar emellertid tillräckligt underlag för att med utgångspunkt från vårt uppdrag bedöma om andra yrkesgrupper har samma behov som idrottsutövare att fördela sina inkomster över tiden. Ett system med idrottsutövarkonto är enklare och kan vara ekonomiskt mer fördelaktigt än att bilda bolag. kan ett sådant system bidra till att i större utsträckning får kännedom om idrottsutövares inkomster, vilket minskar risken för skatteundandragande. Sammantaget bedömer vi att ett idrottsutövarkonto skulle få positiva effekter för idrottsrörelsen. Vi väljer därför att lägga ett förslag om idrotts- utövarkonto. har fått uppdraget att överväga behovet och lämpligheten av att införa någon form av idrottskonto eller liknade som möjliggör för professionella idrottsutövare att fördela sina inkomster som inte beskattas i inkomstslaget näringsverksam- het än den aktiva idrottskarriären.