sou · GUB322d2 · 2007-01-01 00:00:00 — En sammanhållen diskrimineringslagstiftning, del 2 SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Tillgänglighet för personer med funktionshinder .............. 9.2Krav och riktlinjer som rör tillgänglighet för personer Frågans tidigare behandling..................................................... Behovet av åtgärder.................................................................. Utgångspunkter för en lagreglering........................................ 9.6Utformningen av ett skydd mot missgynnande på grund av bristande tillgänglighet........................................................ 9.6.1 Ett nytt förbud mot diskriminering ............................ Ansvaret för bristande tillgänglighet ...................................... Skyddet för egendom............................................................... Behovet av riktlinjer................................................................. Stöd- och anpassningsåtgärder i arbetslivet och på Förbud mot repressalier ............................................ Skyldighet att utreda och vidta åtgärder mot Ogiltighet och jämkning........................................................ Ombudsmännens nuvarande ansvarsområden, uppgifter 13.2.2 Ombudsmannen mot etnisk diskriminering ............. 13.2.4 Ombudsmannen mot diskriminering på grund av Tillsynen i några andra länder................................................ 13.3.9 Två studier av tillsynen i andra länder ....................... En ny, sammanslagen ombudsmannamyndighet ................. 13.4.2 Förutsättningar och utgångspunkter för en 13.4.3 Argument för en samlad myndighet.......................... 13.4.4 Argument mot en samlad myndighet ........................ 13.4.5 Hur bör en ny samlad myndighet vara Ansvarsområden och uppgifter hos den nya 13.5.1 Ansvarsområden och uppgifter skall vara reglerade i lag .............................................................. 13.5.2 Tillsynen enligt den nya lagen om förbud och andra åtgärder mot diskriminering ............................ 13.5.3 Övriga uppgifter enligt den nya lagen om Ombudsmannen mot diskriminering........................ Huvudmannaskapet för den nya Nämnderna mot diskriminering ........................................... 13.8.3 En ny, sammanslagen ... Tillsynsansvar för länsstyrelserna ......................................... 14.1.1 Kommitténs uppdrag.................................................. 14.1.2 Tillkännagivande av ................................... 14.1.3 Gällande rätt................................................................ 14.1.4 Andelen diskrimineringsmål i Arbetsdomstolen...... Debatten om diskrimineringsmålen i Arbetsdomstolen ..... Vilka krav kan man ställa på domstolsprövningen?............. Bör de arbetsrättsliga diskrimineringsmålen prövas av 14.4.1 Endast de arbetsrättsliga diskrimineringsmålen 14.4.2 Om Arbetsdomstolen dömer rätt diskuteras 14.4.4 Rättvist förfarande i Arbetsdomstolen?.................... 14.4.5 Är Arbetsdomstolen oavhängig (oberoende) och 14.4.6 Bör målen föras till allmän domstol? Bör ett utökat arbetsrättsligt tvåinstansförfarande Bör ordförandena vara ordinarie domare? Bör Arbetsdomstolens sammansättning i Utbildnings- och kompetensfrågor....................................... 14.9.1 För Ombudsmannen mot diskriminering och för 14.9.2 För intresseorganisationer.......................................... Kostnads- och konsekvensanalys ................................ Förslaget till lag (2008:000) om förbud och andra åtgärder mot diskriminering .................................................. Förslaget till lag (2008:000) om Ombudsmannen mot Förslaget till lag om ändring i .......................... Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:617) om behandling av personuppgifter inom kriminalvården .......... Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister...................................................... Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100).... 16.7 Förslaget till lag om ändring i högskolelagen (1992:1434)............................................................................. Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina ......................................... Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare ............................................... 16.10Förslaget till lag om ändring i skollagen (1985:1100).......... 16.11Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1809) om Reservationer och särskilda yttranden ................................ Bilaga 1 Kommittédirektiv 2002:11.............................................. Bilaga 2 Tilläggsdirektiv 2003:69 .................................................. Bilaga 3 Tilläggsdirektiv 2005:8 .................................................... Bilaga 4 Konsoliderad Text. CONSLEG: 1976L0207– 05/10/2002. Rådets direktiv /207/EEG av den om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor .......................................... Bilaga 5 Rådets direktiv /43/EG av om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung ......... Bilaga 6 Rådets direktiv /78/EG av 2000 om inrättande av en allmän ram för Bilaga 7 Rådets direktiv /113/EG av 2004 om genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och Bilaga 8 Remissyttrande över betänkande Skolans ansvar för kränkningar av elever (2004:50). 9Tillgänglighet för personer med funktionshinder Vårt förslag: I den nya lagen om förbud och andra åtgärder mot diskriminering skall följande gälla. Förbudet för arbetsgivare i 2 kap. 17 § gäller även då arbetsgi- varen vid anställning, befordran eller utbildning för befordran genom att vidta stöd- och anpassningsåtgärder kan skapa en si- tuation för en person med funktionshinder som är jämförbar med den för personer utan sådant funktionshinder och det skä- ligen kan krävas att arbetsgivaren vidtar sådana åtgärder. Den som omfattas av lagens förbud mot diskriminering som gäller utbildning och andra samhällsområden (3 kap. 10–22 §§) får inte missgynna en person med funktionshinder genom att underlåta att vidta sådana skäliga åtgärder för tillgänglighet som skulle kunna bidra till att den personen kan ta del av den vara, tjänst eller bostad eller verksamhet som avses, på lika villkor med personer utan sådant funktionshinder. Skyldigheten att vidta åtgärder för tillgänglighet gäller dock inte enskilda personer som tillhandahåller varor, tjänster eller bostäder. Underlåtenhet att vidta åtgärder för tillgänglighet är att anse som diskriminering. I den mån vi föreslår att ett skydd mot diskriminering på grund av funktionshinder bör införas på andra samhällsområden än i arbets- livet och högskolan skall vi också överväga förslag som syftar till ett skydd mot missgynnande av funktionshindrade på grund av bristande tillgänglighet. Vi skall även överväga om sådana regler skall införas på de områden som omfattas av arbetslivsdirektivet (2000/78/EG) men inte av lagen (1999:132) om förbud mot dis- kriminering i arbetslivet på grund av funktionshinder. Vi skall även beakta de förslag om skydd för funktionshindrade elever mot miss- Tillgänglighet för personer med funktionshinder gynnande på grund av bristande tillgänglighet och användbarhet av skolans lokaler som presenterats av (SOU 2004:50). En utgångspunkt för utredningsarbetet är att det skall finnas ut- rymme för att i varje enskilt fall göra en bedömning av vad som kan anses skäligt. Vi skall i utredningsarbetet analysera vilka former av missgyn- nande på grund av bristande tillgänglighet ett generellt diskrimine- ringsförbud skall omfatta och överväga vilka typer av åtgärder som skäligen bör kunna krävas för att avhjälpa sådana brister, allt med beaktande av de särskilda omständigheter som råder på olika sam- hällsområden. Vi skall även analysera vem som i olika situationer skall bära ansvaret för hinder eller brister i tillgänglighet. Som en bakgrund till vårt uppdrag hänvisas i direktiven till den inriktning på det handikappolitiska arbetet för ökad tillgänglighet och mot diskriminering som framgår av den nationella handlings- planen för handikappolitiken (prop. 1999/2000:79 Från patient till medborgare – en nationell handlingsplan för handikappolitiken). Vi skall beakta svenska internationella åtaganden som berör funktionshindrades villkor, främst om delak- tighet och jämlikhet för människor med funktionsnedsättning men även andra åtaganden inom ramen för arbetet inom FN, EU och som har betydelse för utformningen av ett förstärkt diskrimineringsskydd för funktionshindrade. Av kommittédirektiven framgår att vi bör studera lagstiftningen mot diskriminering av funktionshindrade i länder där frågan om bristande tillgänglighet regleras på olika samhällsområden, t.ex. och . 9.2Krav och riktlinjer som rör tillgänglighet för personer med funktionshinder I kap. 2 redovisas internationella åtaganden som tar sikte på mänsk- liga rättigheter och icke-diskriminering, bl.a. om delaktighet och jämlikhet för människor med funktionsned- sättning. Vidare redovisas där EG-rättsliga och nationella bestäm- melser som har betydelse för frågan om diskriminering. Tillgänglighet för personer med funktionshinder I detta avsnitt redovisas regler gällande på olika samhällsområden som uttrycker krav på tillgänglighet för personer med funktions- hinder och riktlinjer för hur tillgänglighet kan skapas. Redovis- ningen omfattar EG-rättsliga bestämmelser samt krav och riktlinjer som gäller i . Det måste understrykas att den reglering som på olika sätt har betydelse för frågan om tillgänglighet för personer med funktions- hinder är omfattande både internationellt och i . I detta av- snitt redovisas centrala bestämmelser som har betydelse för våra överväganden om ett skydd mot missgynnande för personer med funktionshinder på grund av bristande tillgänglighet. I syfte bl.a. att fastställa minimirättigheter för flygpassagerare gent- emot flygtrafikföretag vid nekad ombordstigning samt vid inställda och försenade flygningar antogs förordningen (EG) 261/2004.1 I artikel 11 behandlas flygtrafikföretags skyldigheter mot funk- tionshindrade. Av artikeln framgår att förtur skall ges till funk- tionshindrade och personer och godkända hjälphundar som följer med dem. Vidare skall vid nekad ombordstigning,2 inställd flygning eller försening oberoende av dess längd funktionshindrade och medföljande möjligt under vissa förutsättningar ha rätt till service enligt särskilt angivna bestämmelser (artikel 9). Med sådan kostnadsfri service avses bl.a. måltider, hotellrum, transport till in- kvarteringsorten samt tillgång till telefonsamtal. Lufttrafikföretag skall vid tillämpningen av artikeln om serviceskyldigheter ta sär- skild hänsyn till behoven hos funktionshindrade och medföljande. I artikel 14 åläggs lufttrafikföretag att använda lämpliga alterna- tiva medel med avseende på synskadade när passagerare informeras om sina rättigheter enligt förordningen. 1Europaparlamentets och rådets förordning (EG) 261/2004 av om fast- ställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av för- ordning (EEG) 295/91. 2Med detta begrepp avses inte fall där det finns rimliga skäl som t.ex. hälso- eller säkerhets- skäl att neka ombordstigning (artikel 2 j.) Tillgänglighet för personer med funktionshinder I direktivet 2001/16/EG behandlas tekniska standarder i fråga om järnvägssystem inom EU.3 I bilaga 2 till direktivet anges väsentliga tekniska krav som järn- vägssystem skall uppfylla, varvid hänvisas till rörelsehindrades be- hov i anslutning till beskrivning av infrastruktur vid stationer (bl.a. i fråga om plattformar). Kommissionen har framlagt förslag till en förordning om inter- nationella järnvägstransporter inom EU som innehåller skärpta krav på tillgänglighet för funktionshindrade.4 Förslaget innehåller bestämmelser om funktionshindrades rätt att få en biljett utfärdad och till assistans på järnvägsstationer och ombord på tåg (artikel 27–31) samt rätt till assistans vid försenad eller inställd trafik (artikel 17), det senare i likhet med vad som gäller vid lufttransporter enligt förordningen 261/2004 (se ovan). I bilaga 4 till förslaget uttalas att assistans till funktionshindrade ut- gör en miniminorm för tjänstekvalitet. Enligt det s.k. bussdirektivet5 skall bussar byggda för stadstrafik vara tillgängliga för funktionshindrade. Medlemsländerna får själva bestämma om tillgänglighet i andra typer av bussar (artikel 3). Bussdirektivet innehåller detaljerade tekniska krav för teknisk utrustning som underlättar tillgänglighet för passagerare med ned- satt rörlighet (bilaga 7). Bussdirektivet är genomfört i genom före- skrifter om bilar och släpvagnar som dras av bilar (VVFS 2003:22). 3Europaparlamentets och rådets direktiv /16/EG av om driftskompa- tibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg. 4KOM (2004) 143 slutlig. 5Europaparlamentets och rådets direktiv /85/EG av om särskilda bestämmelser för fordon som används för personbefordran med mer än åtta säten utöver förarsätet och om ändring av direktiv /156/EEG och 97/27/EG. Tillgänglighet för personer med funktionshinder antogs ett direktiv om skärpta krav på säkerhet för passa- gerarfartyg (inbegripet färjor) vid inrikes sjötransporter.6 I direktivet sägs att medlemsstaterna skall se till att lämpliga åt- gärder vidtas för att personer med funktionshinder kan stiga om- bord och gå i land på ett enkelt och säkert sätt och kan förflytta sig mellan däcken (artikel 6 b). I direktivet ges riktlinjer för sådana krav (bilaga 3). Direktivet är såvitt avser tillgänglighetskrav genomfört genom föreskrifter och allmänna råd om anpassning av pas- sagerarfartyg med hänsyn till personer med funktionshinder (SJÖFS 2004:25). Direktivet 1999/35/EG7 avser bl.a. att skärpa säkerhetskraven för vissa typer av passagerarfartyg som går i reguljär trafik till eller ifrån en medlemsstats hamn. Direktivet innehåller krav att information om de tjänster och den hjälp som finns tillgänglig ombord för rörelsehindrade skall göra tillgänglig i format som är lämpliga för personer med nedsatt syn (bilaga 1). I syfte att öka säkerheten i fråga om nyinstallerade hissar i byggna- der och anläggningar antogs det s.k. hissdirektivet.8 I direktivet anges att hissar konstruerade för persontransport skall vara utformade så att handikappade personer har tillgång till hissen och kan använda den, samt att det är möjligt att anpassa his- sen för dessa personer (bilaga 1). Hissdirektivet är genomfört i genom före- skrifter om ändring av verkets föreskrifter och allmänna råd om hissar och vissa andra motordrivna anordningar (BFS 1997:1). 6Europaparlamentets och rådets direktiv /24/EG av om ändring av rådets direktiv /18/EG om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerar- fartyg. 7Rådets direktiv /35/EG av om ett system med obligatoriska besikt- ningar för en säker drift av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg i re- guljär trafik. 8Europaparlamentets och rådets direktiv /16/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om hissar. Tillgänglighet för personer med funktionshinder Direktivet om samhällsomfattande tjänster9 avser tillhandahållande av elektroniska tjänster m.m. till slutanvändare. Av direktivet framgår att medlemsstaterna vid behov skall vidta särskilda åtgärder för slutanvändare med funktionshinder för att säkerställa tillgång till och överkomliga priser på allmänt tillgängli- ga telefonitjänster i samma utsträckning som för andra. Mot bak- grund av nationella förhållanden får medlemsstaterna vidta särskil- da åtgärder för att säkerställa att även slutanvändare med funk- tionshinder kan dra nytta av det utbud av tjänsteleverantörer m fl. som är tillgängligt för flertalet slutanvändare (artikel 7). Särskilda åtgärder för funktionshindrade kan enligt direktivets ingress inbe- gripa tillhandahållande av texttelefoner, avgiftsfria tjänster eller räkningar i alternativt format (skäl 13). I direktivet finns bestämmelser om nationella myndigheters möj- ligheter att specificera ytterligare kvalitetsnormer för att utvärdera de tjänster som tillhandahålles funktionshindrade (artikel 11) samt om myndigheternas skyldighet att samråda med funktionshindrade i frågor som rör slutanvändares och konsumenters rättigheter (ar- tikel 33). Direktivet om samhällsomfattande tjänster är i huvudsak genom- fört genom införandet av lagen (2003:389) om elektronisk kom- munikation. I detta avsnitt redovisas inledningsvis bestämmelser och riktlinjer om tillgänglighet för personer med funktionshinder inom offentlig förvaltning och ifråga om byggd miljö, transporter samt informa- tion och kommunikation. Därefter redovisas författningar i fråga om utbildning och andra områden som omfattas av vårt uppdrag. Avsnittet avslutas med en redogörelse för den nationella hand- lingsplanen för handikappolitiken. Utöver dessa regler finns en rad bestämmelser, rekommendatio- ner, tekniska och andra standarder m.m. om tillgänglighet som gäller på olika samhällsområden. Sådana normer – som främst har 9 och rådets direktiv /227/EG av om samhällsom- fattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (direktiv om samhällsomfattande tjänster). Tillgänglighet för personer med funktionshinder betydelse för utformningen av byggnader, tekniska produkter m.m. – berörs inte närmare här. I detta avsnitt berörs inte heller regler om personligt stöd och andra insatser, förmåner, bidrag m.m. riktade till personer med funktionshinder som förekommer främst på det sociala området och inom ramen för den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Förvaltningslagen (1986:223) innehåller bestämmelser bl.a. om för- valtningsmyndigheternas handläggning av ärenden samt viss annan förvaltningsverksamhet hos dessa myndigheter (1 §). Med sådan annan förvaltningsverksamhet avses bl.a. myndighe- ternas serviceskyldighet (4–5 §§). I 4 § stadgas att myndigheterna skall lämna upplysningar, väg- ledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Hjälpen skall lämnas i den ut- sträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov och myndighetens verksamhet.10 Enligt 5 § skall myndigheterna se till att det är möjligt för en- skilda att kontakta dem med hjälp av telefax och elektronisk post och att svar kan lämnas på samma sätt.11 När det gäller handläggning av ärenden där den enskilde är part skall myndigheter sträva efter att utrycka sig på ett lättbegripligt sätt och även på andra sätt underlätta för den enskilde att ha med myndigheten att göra (7 §).12 10Sådan service kan innebära upplysningar om hur man gör en ansökan och hjälp att fylla i en blankett. Myndigheterna får från fall till fall göra en lämplighetsbedömning hur långt servicen kan sträcka sig mot bakgrund av den aktuella arbets- och resurssituationen. I för- arbetena framhålles att en central faktor vid denna bedömning är den enskildes behov av hjälp (prop. 1985/86:80. Jfr JO 1997/98 s. 460). 11Bestämmelsen omfattar inte andra nya kommunikationssätt som t.ex. SMS – meddelanden. Bestämmelsen innebär inte att telefax och elektronisk post kan användas i obegränsad ut- sträckning då det finns krav på skriftlighet inom förvaltningsförfarandet vid viss ärende- hantering (prop. 2002/03:62). 12Bestämmelsen innefattar dock ingen skyldighet för myndigheten att tillhandahålla skrivelser i alternativa format som t.ex. punktskrift eller lättläst svenska. Vad avser allmänna domstolar (33 kap. 9 § ) och förvaltningsdomstolar (50 § förvaltningsprocesslagen) är dessa skyldiga att överföra handlingar från punktskrift till vanlig skrift och vice versa vid kommunikation med synskadade. Tillgänglighet för personer med funktionshinder Myndigheten bör vid behov anlita tolk när myndigheten har att göra med bl.a. den som är allvarligt hörsel- eller talskadad (8 §).13 Förordningen om statliga myndigheters ansvar för genomförandet av handikappolitiken Enligt förordningen (2001:526) om de statliga myndigheternas an- svar för genomförandet av handikappolitiken skall myndigheter under regeringen utforma och bedriva sin verksamhet med beak- tande av de handikappolitiska målen. Myndigheterna skall verka för att personer med funktionshinder ges full delaktighet i samhällsli- vet och jämlikhet i levnadsvillkor. Myndigheterna skall särskilt ver- ka för att lokaler, verksamhet och information är tillgängliga för personer med funktionshinder. Därvid skall för att tillförsäkra människor med funktionsnedsättning, delaktig- het och jämlikhet vara vägledande. I arbetet med att göra myndig- heternas lokaler, verksamhet och information mer tillgängliga för personer med funktionshinder skall myndigheterna genomföra in- venteringar och utarbeta handlingsplaner. Den skyldigheten gäller dock inte om det är uppenbart att det inte behövs med hänsyn till verksamhetens art.14 HO:s riktlinjer för en tillgänglig statsförvaltning () har tagit fram riktlinjer i syfte att ge de statliga myndigheterna vägledning för arbetet att skapa en tillgänglig verksamhet.15 Riktlinjerna tar sikte bl.a. på kommunikation och information samt myndigheternas lokaler. Såvitt avser kommunikation och information specificeras vad myndigheterna bör prioritera i fråga om telefonsamtal, korrespon- dens och meddelanden, skriftlig information, Webb- och e-tjänster, film och video samt konferenser. I denna del hänvisas till riktlinjer 13Med allvarligt hörsel- eller talskadad avses även den som på grund av en lindrigare hörsel- eller talnedsättning inte kan höras utan tolk (se , , Förvaltningslagen med kommentarer (2003) s. 1999/2000:79 Från patient till medborgare – en nationell handlingsplan för handi- kappolitiken, bet. 1999/2000:SoU14. 15Riktlinjer för en tillgänglig statsförvaltning – Mot full delaktighet och jämlikhet för män- niskor med funktionshinder. Tillgänglighet för personer med funktionshinder och standarder för tillgänglighet avseende bl.a. telekommunikation samt Internet.16 I riktlinjer för lokalernas utformning ställs krav på tillgänglighet som går längre än de åtgärder som krävs enligt bygglagstiftningen, bl.a. (1987:10), PBL (se nedan). Riktlinjerna inbegriper möjligheten för funktionshindrade att förflytta sig till och in genom entrén och inom byggnaden samt möjligheten att vistas i och använda byggnaden och uteplats i anslutning till loka- lerna. Detaljerade krav ställs på bl.a. orienterbarhet, skyltning, gångvägar, hissar, manöverdon samt inredning och utrustning (te- lefoner, datorer m.m.). (1987:10, PBL) tar sikte på den kommunala planering som rör användning av mark och vatten samt styrning av bebyggelseutveckling m.m. genom planläggning, tillståndsprövning och tillsyn i övrigt. Det övergripande syftet med PBL är att med beaktande av den enskilda människans frihet främja en samhällsut- veckling med jämlika och goda sociala levnadsförhållanden och en god och långsiktigt hållbar livsmiljö för människorna i dagens sam- hälle och för kommande generationer (1 kap. 1 §).