sou · GUB340 · 2007-01-01 00:00:00 — bidrag The land of the free, världssamve- tet och olärandet av invandrarelever och elever från etniska mino- riteter: betraktat i det sociala kapitalets perspektiv är en jämförande studie mellan och . Studien är etnografisk och Dance har genom deltagande observation lyssnat på skolungdomar och observerat deras vardag. Hon sätter elevernas kunskaper och erfa- renheter av lärande samt olärande inom skolan i centrum och visar hur lärarens bemötande av elever kan hjälpa eller hindra eleverna från tillgång till resurser som är viktiga och avgörande för fram- gången inom utbildningssystemet. Tillgång till lärare och skolper- sonal utgör ett institutionellt stöd och socialt kapital som är viktigt för elever i en marginaliserad position för att kunna lyckas i sin skolgång. Dance tar sin utgångspunkt i argument om att skolan har ett ansvar att utgå från elevernas erfarenheter. Där- med läggs ansvaret för elevernas lyckade eller misslyckade skolre- sultat i huvudsak på skolpersonal och lärare. Dance beskriver hur demokratiska värden och löften om frihet (i ) och social rättvisa (i ) internaliseras av eleverna i respektive land och skapar förväntningar hos dem i deras kontakt med utbildningsin- stitutioner. Hon analyserar utsagor från och Afro-Ameri- kanska elever i och elever med invandrarbakgrund i om deras favoritlärare och den praxis som gör dessa personer till bra lärare. Enligt eleverna är bra lärare de som bry sig om eleverna och om sitt uppdrag, och ger beröm, uppmuntran och hjälper när de behöver det. Denna praxis skapar enligt Dance positiva relatio- ner mellan lärare och elever och kan då anses vara lärande erfaren- heter. visar Dance att elevernas berättelser om olärandet, det vill säga om skolerfarenheter på båda sidor av , där lärarnas ignorering, icke-uppmuntran, samt användning av stereo- typer om elevernas kultur samt negativa föreställningar om killar- nas tuffhet är överväldigande. Detta hindrar utvecklingen av en bra relation mellan lärarna och elever samt utestänger elever från det nödvändiga sociala kapitalet som är viktigt för elevernas fram- gång inom skolan. Skolan görs följaktligen till en plats av förtryck snarare än en plats för emancipation där eleverna får stöd och upp- muntras i sitt skolarbete. bidrag Fostran till frihet? Värdeladdade visioner, positionerade praktiker och diskriminerande ordningar analyserar hur demokratiska visioner och idéer kring värdegrund formas av etno- centriska idéer om det Europeiska och den svenska tillhörigheten. Hennes bidrag utgår från metoder som fältarbete samt intervjuer inom tre kommunala grundskolor i och foku- serar på lärarnas implementering av värdegrunden inom skolan i deras vardagliga arbete med eleverna. Specifikt analyserar hon hur idéer om eftersträvansvärda värde- ringar, som bland annat kopplas till demokrati och upplysnings- ideal, implementeras inom skolan i lärarnas arbete med elever. Stu- dien visar att målet att uppfostra eleverna till oberoende reflex- iva och fria individer tolkas hos lärarna utifrån en etnocentrisk kulturförståelse. Elever med utländsk bakgrund ansågs bära positiv kultur i termer av mat, dans och andra delar som kunde användas i skolverksamhet men också på en mer problematisk kultur som skapade hierarkiskt formade mellanmänskliga relationer s. Lärarnas visioner om frihet gjorde att vissa ofriheter hamnade i fokus och därmed utgjorde diskurserna om invandrarelever och invand- rarfamiljer en viktig del i skolans pedagogiska arbete. Eleverna an- sågs ofta vara ofria och bundna av sina kulturer, religioner samt familjer och med detta utgör frihetsvisionens lins att eleverna med utländsk bakgrund homogeniseras och därmed diskrimineras i lärarnas värdegrundsarbete. Genom denna kulturaliserande gräns- dragning mellan elever ser lärarna inte själva denna diskriminering utan legitimerar sitt agerande som räddande. Enligt fortfattaren blir lärarnas tolkning och praxis kring värdegrund ett moment som bidrar till kulturell dominans och ras/etnisk normalisering och sortering inom skolan. bidrag Rasifierad profilering och utbildning av rasifi- erade ungdomar med minoritetsbakgrund beskriver hur diskursen om mångkulturalism i har skrämmande likheter med ra- sifierad profilering (racial profiling), ett begrepp som har varit kopplat till polisens rasistiska bevakning av svarta och icke- vita i . Han beskriver den paradoxala inställningen i den offici- ella policyn där å ena sidan ett färgblint förhållningssätt kombi- neras med främjandet av mångkulturalism å den andra. argumenterar att trots mångkulturalismens färgblinda diskurs vilar den på kroppen som ett signifikant tecken av annorlundahet, där utseende, kroppsliga symboler m.m. blir allmänna redskap i ste- reotypering av elever. Han visar hur även de positiva stereoty- perna som skapas i mångkulturalismens namn begränsar eleverna i deras framtidsdrömmar och intentioner. Skolpersonalens stereo- typa föreställningar om och bemötandet av elever med invandrar- och minoritetsbakgrund hindrar eleverna från att förverkliga sina egna drömmar och utbildningsplaner. Elevernas rasifierade kroppar (svarta eller mörkhåriga) tycks signalera till skolpersonalen, deras drömmar, möjligheter, egenskaper och talanger. visar att t.ex. svarta pojkar föreställs som atletiska och därmed mest läm- pade för idrott. Vidare varnar han för hur elevernas upprepade möten med dessa bilder av sig själva från signifikanta andra gör att eleverna till slut internaliserar dessa bilder av sig själva och förkas- tar sina aspirationer till högre studier. bidrag Att koppla drömmar till verklighet: syokon- sulenters syn på etnicitet i övergången från till gymnasiet fokuserar på studie- och yrkesvägledare ur ett ras/etniskt per- spektiv. Studien är kvalitativ och utgår från intervjuer med 12 syo- konsulenter verksamma i í tre olika städer och analy- serar deras utsagor om etnicitetens betydelse i övergången från grundskola till gymnasiet. Övergången kan ses som ett viktigt sor- teringsmoment där syokonsulenter har en fundamental grindvakts- position som kan bidra till upprätthållande, eller förändring, av ras/etniska ojämlikheter och positioner i samhället. De har ett dilemma då de är implementeringsaktörer för statliga mål kring ar- betsmarknaden som de ska stödja eleverna i förverkligan- det av deras drömmar. Studien visade att kulturrasistiska uteslutningsmekanismer verk- samma i övriga samhället, som exempelvis kopplar till kvin- noförtryck, förs över i skolan genom syokonsulenters värderingar och (miss)förståelse av ras/etnicitetens betydelse i skolan och i . Syokonsulenterna reducerade eleverna med utländsk bak- grund till en föreställd etnifierad genusordning som ansågs pro- blematiska i arbetet kring övergången, då papporna och pojkar med utländsk bakgrund utmålades som ett partikulärt problem då det ofta fanns okunskap (enligt syokonsulenterna) om meritokrati då eleverna hade orealistiska och för höga mål. Dessa ofta infanti- liserande föreställningar om föräldrarna använde syokonsulenterna för att legitimera sin diskriminerande praxis gentemot eleverna och familjerna med utländsk bakgrund. Detta kunde ses när vägledaren beskrev hur de gick bakom ryggen och pratade med eleven om andra vägar som ledde till ett gymnasieprogram med mindre sta- tus. I dessa moment blev eleven avkyld då eleven fick sina karri- ärsaspirationer nedtonade under vägledningssamtalet och de i slutändan valde ett program som ledde till ett yrke som överens- stämmer med, snarare än utmanar, en efter kön, ras/etnicitet och klass uppdelad arbetsmarknad. som en del av syokonsulenterna som intervjuades vi- sade ett intresse av fortbildning och två beskrev hur de försökte att arbeta med frågor om diskriminering inom skola och under vägled- ning, använde de flesta en färgblind strategi i hanteringen av frågor om etnicitet, diskriminering och rasism. Sittandes i en maktposi- tion gentemot eleverna och deras familjer, kan detta ses som bidra- gande till ett bevarande av ras/ etniska ojämlikheter i samhället. Deras (o)medvetna strategi av tystnad, bortförklaring, och delegi- timering av elevernas upplevelser av diskriminering utgör ett sym- boliskt våld mot eleverna. Och deras utsagor och strategier kan också ses som ett sätt att bevara syokonsulenter som en kvinnlig, svensk och vit yrkeskår. bidrag Lärares tolkningsrepertoarer i samtal om en grupp elever med utländsk bakgrund och deras föräldrar utgår från aktionsbaserade forskningsmetoder där lärarna tillsammans med forskarna samtalar kring sin skola och sin egen praktik och försö- ker därefter hitta åtgärder i syfte att förändra det som i samtalen framstår som problematiskt. Blicken i hennes studie ligger på lärarna och deras diskurser. Genom att läsa olika texter tillsammans och spela in gruppdiskussionen visar att lärarna när de diskuterar den mångkulturella skolan använder olika tolknings- repertoarer, eller mönster och distinkta sätt att tala om något. menar hon att tolkningsrepertoarer har en funktion i reproduktionen av institutionell makt då de legitimerar lärarnas praxis mot eleverna (och deras familjer). Hennes studie visar hur flera tolkningsrepertoarer är verksamma hos lärarna i de skolorna hon genomförde sin aktionsbaserade forskning – till exempel refe- rerande lärarna i deras utsagor om den mångkulturella skolan till en grupp elever som dem – en grupp som ansågs vara annorlunda från den vanliga eleven. visar även hur lärarnas repertoa- rer inkluderar lärarna själva i ett vi som utgör majoriteten, det normala, samt har kontroll inom skolvärlden. Vidare visar hon hur lärarna, genom att koppla problemet till invandrareleverna själva samt deras familjer som framställs som bristfyllda undviker att reflektera kring sin egen maktposition. Genom att ta tolk- ningsföreträdet över elevens upplevelser om rasism samt religiös diskriminering undviker lärarna att ta upp frågan om rasism på skolan eller reflektera över sitt eget agerande. En annan viktigt poäng i hennes studie är frågan om tolkningsföreträde kring frågor om den mångkulturella skolan – hur lärarnas utsagor upprätthåller deras egna institutionella makt gentemot elever som framställs som kulturellt eller religiöst annorlunda. visar studien hur modersmåls- lärare som deltog i studien erbjud andra, mer kritiska, repertoarer som vidgade perspektivet om den mångkulturella skolan. bidrag Sunt förnuft: en fokus- gruppsstudie om lärares syn på värdegrundsarbete studerar 27 lärares reflektioner kring värdegrund och rasism. Med utgångspunkt i läroplanens mål att skolan ska påverka eleven att omfatta det svenska samhällets gemensamma värderingar analyserar studien lärarnas tolkningar av värdegrunden och hur lärarna arbetar med detta skolan. Studien finner att lärarna inte har någon bestämd eller väldefinierad uppfattning om vad värdegrund är. Generellt tolkar lärarna värdegrund efter, enligt författarna, två motsägelsefulla spår. Å ena sidan motverkan av orättvisor, som uttrycks genom begrepp som jämlikhet, jämställdhet, solidaritet och allas lika värde och å andra sidan som ett fostrans- och disciplineringsprojekt som uttrycks med begrepp som hyfs, inte sabotera, komma , artig, trevlig, folkvett m.m.. Studien finner också att flera lärares discipli- neringssträvanden oproblematiskt kopplas till elever med utländsk bakgrund men att ingen av lärarna kopplar samman värdegrundsar- bete med antirasistiskt arbete. Bristen på tydliga riktlinjer för skolans arbete med värdegrund och en bristfällig utbildning gör att lärarna utgår från sitt eget sunda förnuft och intuitiva känslor för vad som är rätt och fel. I lärarnas sunda förnuft, visar det sig, finns dock flera exempel på kulturrasistiska föreställningar som gör eleverna till antingen svenskar eller invandrare och sammankopplar dessa med mot- satta värderingar och beteenden som jämställd/patriarkal, mo- dern/omodern, ärlig/lögnaktig, demokratisk/auktoritär. Lärarna (åter)skapar därmed ett vi och ett dom. Genom detta öppnas dörren för strukturell diskriminering då lärarnas egen position som tillhörande det vita majoritetssamhället normaliseras i värde- grundsarbetet. Detta kunde ses bland annat när lärarna anser att rasism finns främst bland elever med utländsk bakgrund vilket döljer och normaliserar lärarnas roll i reproduktionen av rasifierad makt i samhället. Författarna finner också exempel på motdiskurser, där några lä- rare ifrågasätter andra lärares generaliserande och kulturrasistiska berättelser om elever med utländsk bakgrund samt uppfattade de resurser som står till buds för värdegrundsarbete som otillfreds- ställande. Detta tyder på att det hos vissa lärare finns en vilja att arbeta antirasistiskt och att diskurserna inte är oföränderliga. För- fattarna argumenterar slutligen för en tydlig koppling av värde- grundsarbete med antirasism samt fortbildning av lärare och annan skolpersonal om rasism och annan ojämlikhet, sina egna värde- ringar, sunt förnuft, och deras maktposition i samhället och i skolan. Etnisk mångfald i utbildningen: en översikt över politik, forskning och projekt diskuterar invandrarnas och minoriteternas ökande syn- lighet inom utbildningspolitiken. Deras bidrag är en kartläggning och översikt av mångkulturella och antirasistiska frågor i myndig- hetsrapporter, forskningsstudier, artiklar, doktorsavhandlingar och andra informationskällor. De diskuterar mönster i språkbruket som används i dokument kring mångkulturella, interkulturella och antirasistiska frågor i och gymnasieskolan. Inom utbildningspolitik och styrdokument beskriver de en för- ändring i den terminologi som använts för att definiera och sätta gränser inom området. Till exempel menar författarna att klassifi- ceringen av, och föreställningen om, invandrareleven, som trädde fram , har ändrats i relation till just vem som klassificeras med begreppet – från att betona föräldrarnas bak- grund till att fokusera på individerna och deras språkmiljö. Men bestående har varit att begreppet i grunden sätter gränser mellan ett vi och ett dem som har skapats utifrån ett (vitt) svenskt majoritetsperspektiv där invandrareleven ses som både en resurs men också som ett problem för skolan. Författarna menar att skolforskning och politik, som har haft fokus riktad mot ett dem med särskilda behov eller som ett problem, är problematiskt då detta reproducerar ett överordnat vi och vårt tolkningsföreträde. Ett annat återkommande tema i utbildningspolitiken är fokus på språk, och tillägnandet av det svenska språket, som under olika pe- rioder har getts olika vikt. Diskussionen och åtgärderna har histo- riskt sett utgått ifrån att skilja ut dessa barn som undantag och särskilda åtgärder har skapats som riktats bara mot barn med in- vandrar- och minoritetsbakgrund. De kopplar introduktionen av mångkulturalism och värdegrund i Lpo 94 till ett globalt, samt EU-sammanhang och ser det som bland annat ett uttryck för Sve- riges nationella anseende i en kontext av ökande global konkurrens. Här började invandrareleven kopplas till något som kunde bidra till majoritetens (alltså svenskens) kunskap och internationella samförstånd. Fokus på värderingar samt relationen till invand- rareleven har dock ändrats ; från att först varit fokuserat på förhållanden mellan individ och stat, där det kopplades till mångfald och där tonvikten låg på att uppmana till empati för en nationell mångkulturell identitet. Artikeln avslutas med en genomgång av projekt som har haft syfte att motarbeta rasism i skolorna och fortfattarna argumenterar att det har varit svårt att integrera antirasistiska strategier på vardagsnivå i skolorna trots goda intentioner av lärare och beslutsfattare. En slutsats av artikeln är att tendensen att fokusera på minoritetselevernas, och främst invandrarelevens, språkliga behov har gjort att frågor om makt, diskriminering och rasism har hamnat i skymundan. I stället för retorik om mångkulturalism, värderingar och språk, behövs verkliga strategier som syftar till förändring och som bland annat ger lärare och skolpersonal utbildning om ras och etnicitet men också möjligheter att öppet reflektera kring sina värderingar, sitt språk, och sina vardagsrutiner. Ett sätt att göra detta skulle vara införandet av ett Theory -perspektiv som utgår ifrån att ras/etnicitet är socialt konstruerat och en viktig del av hur samhället, och ojämlika positioner i detta, skapas och återskapas. Specifikt sätter detta perspektiv vithet i centrum för maktens re- produktion – där vithet ger oförtjänta privilegier och är normali- serat inom institutioner som skolan, genom att överordnades posi- tioner i samhället rättfärdigas genom t.ex. skolböcker, rutiner, lära- res praxis och språkbruk. I samband med att skolpersonal skulle ges möjlighet att reflektera och utbildas i CRT-perspektiv före- språkar , i sitt bidrag att de som i skol- och policydokument beskrivs som de andra skulle inklude- ras i utformning av skolvärlden, policy och forskning då detta skulle inkludera alternativa skildringar och motberättelser som kunde öppna upp för skapandet av en mer jämlik skola. bidrag I sista instans: etnisk diskriminering och granskar institutionen () ur ett strukturellt diskrimineringsperspektiv. Detta är en myndighet som är sista in- stans i alla beslut om anställningar på högskolorna i . An- derssons studie består av tre delar, den första är en kvantitativ ana- lys av de ca 750 överklaganden rörande anställningar som ÖNH behandlade . Analysen visar att chansen för att ett överklagande från en person med utomeuropeisk bakgrund ska bifallas är 4,5 gånger lägre än chansen för att ett överklagande från en person med europeisk/svensk bakgrund ska bifallas. I den andra delen görs en kvalitativ analys av de 28 överklagan- den till ÖNH som kom in –2004 där den klagande anser att etnisk diskriminering har förekommit. Analysen syftar till att belysa komplexiteten och mekanismerna bakom den diskriminering de klagande påstår sig ha utsatts för. Studien visar att ÖNH avsla- git samtliga dessa överklaganden, ofta helt utan motivering. De sakkunniga vid högskolorna bestod nästan uteslutande av svens- kar, och männen var klart dominerande. Även i fall där det bland de sökande fanns såväl män som kvinnor och det således enligt lag skall finnas såväl män som kvinnor bland de sakkunniga, var det påfallande ofta bara män representerade bland de sakkunniga. I en mycket stor del av fallen förekom internrekrytering och i materia- let finns även vittnesmål om långvarig diskriminering inom hög- skolevärlden. Sista delen av studien är en djupare kvalitativ analys av två av de 28 fallen. Dessa diskuteras ur ett juridiskt perspektiv och analysen visar att ÖNH förbisett flera omständigheter i fallen, inte utrett vissa andra omständigheter tillräckligt och slutligen kritiseras även ÖNH:s beslut att avslå överklagandena. studie visar att ÖNH inte granskar fall som rör dis- kriminering tillräckligt väl samt att ÖNH anser att diskriminering inte förekommit trots att sådan, även i lagens mening, har före- kommit. De personer som redan diskriminerats en gång av hög- skolorna diskrimineras därmed ytterligare en gång när överklagan- denämnden blundar för denna diskriminering. och bidrag Uteslutningsmeka- nismer och etnisk reproduktion inom Akademin är en kvalitativ och kvantitativ studie om mekanismer som bidrar till diskriminering av akademiker med utländsk bakgrund. Studien har fler delar och blandar kvalitativa och kvantitativa metoder för att undersöka doktorandernas och lektorernas situation, förfarandena vid tjäns- tetillsättningar och fördelningen av forskningsanslag. Den kvalitativa delen utgår från att undersöka fyra ämnen på den samhälliga fakulteten (ekonomisk historia, psykologi, sociologi och statsvetenskap) för att se i vilken mån de vetenskaper som under- söker och studerar den här typen av problem själv är en del av pro- blemet och grundar sig på 21 intervjuer med disputerade forskare (med både utländsk samt etniskt svensk bakgrund) från ett gammalt och ett nyare universitet. Den kvantitativa delen inklude- rar en genomgång av alla ansökningar som lämnats till Vetenskaps- rådet åren 2002–2004; till för arbetsliv och social- vetenskap (FAS) 2004, samt en enkätundersökning av alla personer som doktorerade inom de fyra ämnena . Slutligen an- vänds en textanalys i analysen av handlingar som legat till grund för beslut om tjänstetillsättningar av utlysta lektorat inom de fyra äm- nena –2004 från tre av de äldsta universiteten. Slutsatsen i artikeln är bland annat att bredvid starka diskurser om meritokrati och åtgärder mot snedrekrytering sker reproduk- tion av ojämlikhet inom högre utbildning genom andra mer dolda mekanismer. Betraktad genom inne- och uteslutningsteorier som socialt kapital, samt Essed & cloning cultu- res, kan den höga nivå av internrekrytering som finns inom den akademiska världen ses som en mekanism för bevarandet av homo- genitet och ras/etniska samt könsmaktojämlikheter inom sam- hället. En av de viktigaste maktbevarande mekanismer som före- kom i studien var vikten av socialt nätverk som starkt påverkar mobiliteten inom institutionen. I detta avseende blir personer med utländsk bakgrund diskriminerade då de ofta inte har gjort sin ut- bildning i . En annan diskriminerande mekanism är systemet för styrkandet av pedagogiska meriter vilket skiljer sig från många andra länder varför personer med utländska utbildnings- och undervisningserfarenheter kan ha svårare att styrka sina pedago- giska meriter. Men socialt nätverk visade sig också vara en viktig uteslutnings- och inneslutningsmekanism även för personer som har doktorerat i , då personerna med utländsk bakgrund upplevde att de fick mindre stöd från institutionen och handledarna jämfört med de personerna med etnisk svenskt bakgrund. Tillgång till betydelsefulla personer genom tilldelning av handle- dare var en väsentlig mekanism då den erbjöd ett avgörande kapital till doktoranderna i form av information om institutionens osyn- liga regelverk samt den akademiska världen i övrigt. vi- sade studien tecken på att den rasifierade hierarkisering av personer med utländsk bakgrund utifrån vad som sker i det övriga samhället och på arbetsmarknaden i övrigt också är en viktig del av repro- duktionen inom den akademiska världen. Bevarande av vithet kunde ses genom institutionell ute- och inneslutning i socialt nät- verk; en praxis som kunde ske utifrån personens teoretiska per- spektiv, utseende, kön, klassbakgrund, föreställningar om kulturellt avstånd till en normativ svenskhet och/eller språk. I relation till tjänstetillsättningar visade studien att validering av invandrade disputerades pedagogiska meriter är problematisk och regelverken gynnar en kandidat utbildad i . är pe- dagogiska meriter svåra att bedöma och belägga och ger utrymme för godtycklighet i bedömningen av lektorskandidater. I gransk- ningen av handlingar från tre universitet visar fortfattarna att detta kriterium ofta böjs för att gynna etniskt svenska kandidater och/eller för att internrekrytera. Vidare visar studien att om tjäns- tetillsättningarna som granskats i studien bara tagit hänsyn till ve- tenskapliga publiceringar, skulle antalet personer med utländsk bakgrund som fick tjänster mer än fördubblats. Forskningsinriktning framkom också som viktigt för i inne- och uteslutning inom sociala nätverk och vad gäller mobilitet inom akademin. Om man betraktar universiteten som en institution med en överordnad position i legitimering eller förkastande av vissa rea- litetsbeskrivningar så utövar universiteten en likriktning av forsk- ning genom tystandet och delegitimiseringen av frågor och teore- tiska perspektiv som utgår från ras/etnicitet. Genom detta blir universiteten ytterligare ett sätt att bevara vit, manlig, och till- skrivet svensk makt i samhället.