sou · GUB390 · 2007-01-01 00:00:00 — Bestämmelserna i artikel 13 A.1 n respektive artikel 12.3 a samt bilaga H punkten 7 i sjätte direktivet kan ge utrymme för att vissa ytterligare verksamheter inom kulturområdet som inte är museiverksamhet i mervärdesskattelagens mening såsom och science center kan omfattas av undantag eller redu- cerad skattesats. Det utvidgade museibegrepp som finns i den ovan återgivna definitionen från ICOM har i praxis inte ansetts medföra att en verksamhet utgör museiverksamhet enligt ML. I den definition som ICOM har i sina stadgar har det särskilt angivits att exem- pelvis science center, planetarium, m.m. betraktas som museum i den särskilt utvidgade betydelse som begreppet har givits i det sammanhanget. Det får anses svårt att göra en tydlig och generell definition av museum som innefattar science center, o. dyl. utan att särskilt räkna upp vilka olika typer av verksamheter som skall ingå i en sådan definition. En sådan utvidgning där olika verk- samheter räknas upp kommer att medföra nya definitionsproblem. Att utöka tillämpningsområdet för en reducerad skattesats eller ett undantag kan inte generellt sett anses utgöra en lösning på gräns- dragnings- och rättviseproblem. Här handlar det också om verk- samheter som till sin art skiljer sig åt även om de kan säga ha gemensamma inslag. Det finns en mängd verksamheter av varie- rande slag som har åtminstone några gemensamma drag med Vissa gränsdragningsfrågor inom nuvarande lågmomsområde museiverksamhet eller som är av ett slag som även till viss del bedrivs av museum. De museiliknande dragen minskar i de flesta fall efterhand som lek-, nöjes- och rekreationsinslagen ökar. Det finns en mångfald av olika aktiviteter som uppvisar olika gemen- samma drag och det är svårt att urskilja några tydliga gränser. Utvidgas tillämpningsområdet till att omfatta fler verksamheter ökar risken att det finns någon annan verksamhet som har en gemensam nämnare med någon grupp med reducerad skattesats. Det framstår som ogörligt att i denna mångfald av verksamheter och aktiviteter dra upp några nya gränser som framstår som klara, konsekventa och rättvisa. Utredningen föreslår inte någon utvidgad definition av vad som utgör museiverksamhet enligt ML. En definition i lagstiftningen av vad som är museiverksamhet skulle därmed ges samma innehåll som framgår av befintlig praxis. Utredningen anser inte att det i en sådan bestämmelse skulle gå att klargöra det nuvarande tillämp- ningsområdet utöver vad som framgår av befintlig praxis. Någon förändring eller komplettering av mervärdesskattelagen föreslås därför inte i detta avseende. Ur konkurrenssynpunkt och avgränsningssynpunkt kan det an- föras vissa skäl att beskatta verksamhet t.ex. vid s.k. science centers med samma skattesats som museiverksamhet. Den nuvarande ordningen kan också uppfattas som inkonsekvent. Skulle beskattning ske på samma sätt som för museer skulle det dock innebära att sådana science centers som i mer än ringa om- fattning får bidrag från det allmänna undantas från beskattning.37 En följd av att omsättningen inte längre skulle vara skattepliktig skulle vara att avdragsrätten för ingående mervärdesskatt försvin- ner. Entrén till renodlade s.k. science centers beskattas med 25 pro- cent mervärdesskatt.38 Det förekommer emellertid i några fall att sådana anläggningar ingår som en del av ett museum och att det tas ut en gemensam entréavgift. I sådana fall kan den del som avser science center i beskattningshänseende ofta ingå i museiverksam- 37Bidrag kan lämnas i enlighet med förordning (1997:153) om statsbidrag till teknik- och naturvetenskapscentrum. 38Jfr RÅ 2001 not. Vissa gränsdragningsfrågor inom nuvarande lågmomsområde heten när museidelen kan anses utgöra den huvudsakliga verk- samheten. Det medför att skattesatsen eller undantaget från skatteplikt för museer kan tillämpas på inträdet även till den del det avser science center delen. Om någon som bedriver musei- verksamhet i mervärdesskattelagens mening tar ut entréavgifter för utställningar som enbart eller till övervägande del avser en science center utställning skall dock tillträdet till utställningen beskattas med normalskattesatsen. För att närmare redogöra för vad som avses med science center och undersöka vilka problem som kan uppkomma genom en avgränsning av sådan verksamhet redovisas nedan några befintliga definitioner av begreppet. I förordning (1997:153) om statsbidrag till teknik- och natur- regleras möjligheterna till bidrag för den här typen av verksamhet. Av 2 § i nämnda förordning anges att stats- bidrag får lämnas till ett teknik- eller där verksamheten i väsentlig utsträckning vänder sig till allmänheten, uppvisar bredd och mångfald när det gäller naturvetenskap och teknik, syftar till att öka intresset för och insikterna om naturveten- skap och teknik med till största delen interaktiva metoder, har bedrivits under och huvudsakligen finansierats på annat sätt än genom statsbidrag, till exempel genom eko- nomiskt stöd av universitet, högskola, museum, kommun, landsting eller näringsliv. Förbund definierar i sina stadgar science center som utställnings- eller aktivitetscentra med syfte att popu- larisera vetenskap och som strävar till inlärning genom interaktiva objekt och demonstrationer. Föreningen har följande villkor för medlemskap: Ett science center skall vara en permanent anläggning med interaktiva utställningar som utgör basen för verksamheten. Verksamheten skall syfta till att inspirera till intresse för och kunskap inom naturvetenskap och teknik. Verksamheten skall vila på vetenskaplig grund. Inom verksamheten skall lärmiljöer utvecklas som inspirerar och stimulerar till kreativitet och initiativkraft. Vissa gränsdragningsfrågor inom nuvarande lågmomsområde utgöra ett komplement för skolan inom naturvetenskap och teknik och ett stöd för pedagogisk utveckling. Verksamheten skall vara ett öppet forum för aktuell debatt och vetenskapsdialog på målgruppens villkor. Verksamheten skall vara tillgänglig för alla och ha fokus på barn och ungdomar.39 I de ovan nämnda definitionerna läggs stor betydelse vid att syftet med aktiviteterna är att öka intresset för vetenskap. Vissa aktivi- teter som erbjuds inom ramen för ett science center kan även förekomma i andra sammanhang såsom i nöjesanläggningar eller lekanläggningar. En avgränsning som i väsentlig mån bygger på syftet med ett tillhandahållande riskerar att bli svårtillämpad. Mer- värdesskattesystemet fungerar också på det sättet att det är den objektiva karaktären av en viss vara eller tjänst som skall vara avgörande för hur varan eller tjänsten skall beskattas. I vilket syfte en transaktion genomförs eller en verksamhet bedrivs skall, utom i vissa undantagsfall, sakna betydelse för beskattningen.40 Det kan också vara svårt att avgöra när en verksamhet uppvisar en sådan bredd och mångfald att de aktiviteter som utförs där kan anses ske inom ramen för ett science center. En sådan bedömning kan komma att medföra att det finns anläggningar som inte be- döms som science centers trots att aktiviteter som utförs där även finns på sådana anläggningar som bedöms utgöra science center. Detta riskerar att ge upphov till nya inkonsekvenser och avgräns- ningsproblem. Science center strävar enligt definitionerna ovan till inlärning med hjälp av interaktiv teknik. Ett skäl som framförts för att science centers skall få reducerad skattesats är att verksamheten ökar intresse och insikt för naturvetenskap och teknik.41 Det kan emellertid komma att verka orättvist och ologiskt att denna teknik skulle utgöra grund en reducerad skattesats, om inte och visning av exempelvis en fast fornlämning behandlas på samma sätt. En botanisk trädgård kan sägas ha ett ändamål att öka intresse och insikt inom sitt specifika område även om det inte sker med hjälp av interaktiv teknik.42 39Uppgiften är hämtad från Myndigheten för skolutvecklings hemsida. 40Jfr bl.a. mål C-354/03 Optigen m.fl. [2006 s. I-00483] samt C-4/94 [1995, s. I-983]. 41Motion 2001/01:Sk484. 42Enligt är en botanisk trädgård en trädgård eller park där växter från olika områden på jorden odlas för i första hand forskning och undervisning. Vissa gränsdragningsfrågor inom nuvarande lågmomsområde De särskilda bestämmelserna i om reducerad skattesats inom kulturområdet, dvs. för bl.a. museiverksamhet och djurparker, har enligt uttalanden i förarbetena varit förbehållna sådana verksam- heter som utgör en tydlig del av kulturområdet.43 Ett införande av särskilda regler för science centers skulle innebära en förskjutning av möjligheterna att tillämpa reducerad skattesats mot nöjes- sektorn. Detta medför en risk att nya grupper kommer att känna sig orättvist behandlade. Science center verksamhet förfaller till stor del rikta sig till barn och ungdomar och förefaller delvis också ha vissa lek- och nöjesinslag. Att beskatta med reducerad skattesats skulle medföra att nya gränsdragningsproblem och rättviseproblem uppkommer mot andra parker där verksamheten riktar sig mot barn och familjer och där nöjesinslaget är betydande, men där det finns inslag som ligger nära museiverksamhet, teater etc. Exempel på parker som i likhet med science center har interaktiva inslag är parker där det byggts upp olika sagomiljöer där det är möjligt att interagera med sagofigurerna. Det förekommer också andra företeelser med peda- gogiska och interaktiva inslag exempelvis nyuppbyggda historiska miljöer där besökaren mot avgift kan få prova på olika aktiviteter. Som nämnts ovan finns det en mängd verksamheter av varie- rande slag med åtminstone några gemensamma drag med musei- verksamhet eller som är av ett slag som till viss del kan bedrivas inom ramen för ett museum. Att i denna mångfald av olika verksamheter dra upp några nya gränser som framstår som klara, konsekventa och rättvisa förefaller inte vara möjligt. En utvidgning som innebär att science center skall beskattas med reducerad skattesats torde medföra nya gränsdragningsproblem och inkon- sekvenser gentemot andra verksamheter. För att utredningen skall föreslå en ändring av tillämp- ningsområdet för reducerade skattesatser bör en sådan ändring förväntas leda till minskade problem med gränsdragning och inkonsekvenser. Risken är uppenbar att en utvidgning av tillämp- ningsområdet för den reducerade skattesatsen i detta avseende inte minskar, utan enbart flyttar på problemen med gränsdragning och inkonsekvens. Utredningen föreslår därför inte någon sådan för- ändring. 43 Se prop. 1996/97:10, s. 34 samt prop. 2000/01:23, s. 10. Vissa gränsdragningsfrågor inom nuvarande lågmomsområde Djurparker beskattas med en reducerad skattesats på . Det kan därför framstå som orättvist att skall beskattas med en högre skattesats. Med begreppet djurpark i ML avses i först hand vad som i normalt språkbruk betecknas som djurpark. Den reducerade skattesatsen för djurparker bör enligt uttalanden i prop. 2000/01:23 endast tillämpas vid tillträde till sådan anläggning för djur som normalt benämns djurpark. Dessa anläggningar för djur har regelmässigt andra åtaganden än att enbart visa upp djuren för besökare mot betalning. Som exempel kan djurparker medverka till att skydda utrotningshotade djur, bedriva utbildning och forskning samt ha ett samarbete med djurparker i andra länder. Övriga anläggningar där djur visas upp såsom minizoon på nöjesparker eller på bondgårdar eller när djur används som attraktion i andra sammanhang omfattas inte av den reducerad skattesatsen.44 Vad som utgör museiverksamhet i mervärdesskattelagens mening avgörs med ledning av allmänt språkbruk. Med museiverk- samhet avses då uppvisning för allmänheten av systematiskt hop- bragta samlingar. En verksamhet som enbart innebär att föremål tillverkas för att illustrera olika företeelser och händelser samt förevisas mot entréavgift för allmänheten kan dock inte anses utgöra en sådan verksamhet. Om skall behandlas på motsvarande sätt som museum och djurparker behöver en motsvarande avgränsning göras för att skilja från exempelvis parker och utställningar av växter för den trädgårdsintresserade.45 Bestämmelserna i artikel 12.3 a och bilaga H punkten 7 i sjätte direktivet får anses ge utrymme för medlemsstaterna att införa reducerad skattesats på inträdet till . Utredningen anser att en utvidgning av tillämpningsområdet för den reducerade skattesatsen till att även avse inte skulle lösa några gränsdragningsproblem. Det kan normalt inte föreligga svårigheter att skilja mellan en botanisk trädgård och en djurpark. När det gäller tillämpningsområdet för den reducerade skattesatsen avseende djurparker har de problem som utredningen uppmärksammats på varit relativt få jämfört med andra områden. prop., s. 14 samt s. 20 f. 45En botanisk trädgård är enligt en trädgård eller park där växter från olika områden på jorden odlas för i första hand forskning och undervisning. Vissa gränsdragningsfrågor inom nuvarande lågmomsområde Några problem med gränsdragningar mellan och museer har inte heller kommit till utredningens kännedom. Det finns således inte skäl att tillämpa reducerad skattesats för för att minska gränsdragningsproblem. En sådan utvidgning riskerar istället att leda till att det uppkommer nya gränsdragningsproblem. Tänkbara exempel på detta är att bota- niska trädgårdar skall skiljas ut från visning av parkanläggningar och utställningar av trädgårdskonst. Utredningen kan däremot ha förståelse för synsättet att det är inkonsekvent att parker med syfte att medverka till att skydda och bedriva utbildning och forskning m.m. avseende djur skall gynnas av en låg mervärdesskatt i fråga om inträde till parken, medan motsvarande inträde till botanisk trädgård som bedriver jämförbar verksamhet inriktad på växtriket skall beskattas fullt ut. Det framgår inte närmare av beslut i fråga om den lägre mervärdesskattesatsen på djurparker varför en avgränsning av detta slag ansågs lämplig, eller om situationen för överhuvudtaget övervägts i sammanhanget. En enhetlig mervärdesskatt i enlighet med utred- ningens rekommendation i delbetänkandet skulle jämna ut skill- naderna, och vore enligt utredningens mening det bästa sättet att åstadkomma ett konsekvent regelverk. Utredningen har vid en samlad bedömning kommit fram till att det inte kan anses nöd- vändigt att , i avvaktan på en sådan enhetlig mervärdesskatt, föreslå en ändrad mervärdesskatt för . 4.3.8Undantaget från skatteplikt avseende museiverksamhet I svar på den förfrågan som utredningen skickat till olika orga- nisationer inom kulturområdet har Centralmuseernas samarbetsråd framfört att de frågor som uppstått kring de förändringar av mervärdesskattelagen som infördes och inte varit svåra att lösa. Däremot bör några frågor av rättvisekaraktär behandlas vidare i utredningen. Ett exempel på en sådan fråga är att undantaget från skatteplikt för biblioteks-, musei-, och arkivverksamhet är begränsat till sådan verksamhet som understöds av det allmänna. Centralmuseernas samarbetsråd anser att mervärdesskattereglerna bör vara likartade oavsett finan- sieringssätt. Länsmuseernas samarbetsråd har i sitt remissvar fram- fört att undantaget för museiverksamhet bör slopas. De anför att dagens system med blandad verksamhet ger upphov till gräns- Vissa gränsdragningsfrågor inom nuvarande lågmomsområde dragningsproblem och administrativa olägenheter såväl för museer- na som för skattemyndigheterna. Vidare anförs att det finns ett konkurrensproblem för museibranschen som helhet där museer drivna i anslagsstiftelseform är missgynnade vad gäller avdragsrätt för ingående moms i förhållande till statliga, kommunala och privata museer. En annan effekt är att kostnadsjämförelser och ekonomisk statistik snedvrids i branschjämförelser med olika museer. Ett slopande av undantaget skulle enligt Länsmuseernas samarbetsråd också ligga i linje med sjätte direktivet. Undantaget från beskattning för museiverksamhet 3 kap. 11 § 4 ML är tillämpligt om verksamheten bedrivs av eller i mer än ringa omfattning understöds av det allmänna. Museer som inte får bidrag i mer än ringa omfattning från det allmänna är skattskyldiga och har rätt till avdrag för ingående skatt. Beskattning av entré- avgifterna sker i enlighet med bestämmelsen i 7 kap. 1 § tredje stycket 6 ML. Bestämmelsen i 3 kap. 11 § 4 ML har stöd i artikel 13 A.1 n i sjätte direktivet. Det problem med rätt att återfå ingående skatt som Läns- museernas samarbetsråd tar upp beror till viss del på de särskilda reglerna i lag (2005:807) om ersättning för viss mervärdesskatt för kommuner och landsting samt förordningen (2002:831) om myn- digheters rätt till kompensation för ingående mervärdesskatt. Det faller inte inom utredningens uppdrag att behandla de konkurrens- problem som kan uppkomma till följd av dessa kompensationsord- ningar. Att avskaffa undantaget för museiverksamhet och istället tillämpa reducerad skattesats på omsättningarna skulle emellertid innebära att museerna skulle behandlas lika med avseende på skattskyldigheten till mervärdesskatt oavsett i vilken juridisk form som verksamheten bedrivs och oavsett om bidrag erhålls eller inte. Vidare skulle det medföra att motsvarande regler skulle gälla för inträde till museer som för andra entréavgifter inom kulturområdet såsom för teatrar m.m. och för djurparker. Mervärdesskattelagens regler skulle således bli mer enhetliga i detta avseende. I ett meddelande till Europeiska unionens råd och Europaparla- mentet har kommissionen behandlat hur Lissabonstrategin skall genomföras på skattepolitikens och tullpolitikens område (KOM [2005]532 slutlig). Kommissionen avser enligt meddelandet att lägga fram ett förslag om att ändra direktivets bestämmelser om beskattning av offentligrättsliga organ bl.a. med hänsyn till att de nuvarande reglerna orsakar konkurrenssnedvrid- ningar. I en sådan översyn kommer även undantagen för verk- Vissa gränsdragningsfrågor inom nuvarande lågmomsområde samheter med hänsyn till allmänintresset som återfinns i artikel 13 A.1 att behandlas. De regler i direktivet som mervärdesskattelagens undantag för museiverksamhet grundar sig på kan därmed komma att förändras och det finns därför skäl att avvakta med en eventuell förändring av skattepliktsbestämmelserna i mervärdesskattelagen. har vidare lämnat förslag om för- ändringar av beskattningen av ideella föreningar. Bland de förändringar som föreslagits är en förändring av undantaget för museiverksamhet så att ideella föreningar och trossamfund skall anses som sådana erkända subjekt som undantas från skatteplikt för biblioteks-, arkiv- och museiverksamhet.46 Mervärdesskatte- utredningens förslag har ännu inte lett till lagstiftning. I budget- propositionen aviserades att frågorna skulle utredas vidare.47 går det därför inte att göra en fullständig bedömning av vilka konsekvenser ett avskaffande av undantaget skulle medföra. Det kan finnas anledning att behandla dessa frågor i ett sammanhang och att avvakta den översyn av direktivet som skall göra. Utredningen föreslår därför att undantaget för tillträde till utställningar i museiverksamhet som bedrivs av eller understöds av det allmänna tillsvidare bibehålls. 4.4Danstillställningar, nöjesparker, betal-TV m.m. Utredningens bedömning: Reducerad moms införs inte på till- trädet till danstillställningar, nöjesparker eller för kommersiell betal-TV. Den nuvarande bestämmelsen om lägre moms på tillträdet till vissa föreställningar såsom teaterföreställningar m.m. lämnas oförändrad i detta avseende. Rekommendationen i delbetänkandet: En enhetlig skattesats om införs för alla skattepliktiga transaktioner. 46SOU 2002:74, s. 331 ff. 2005/06:1 volym 1, s. 149. Vissa gränsdragningsfrågor inom nuvarande lågmomsområde Folkets Hus och Parker menar att den traditionella svenska folk- parksdansen bör betraktas som kultur och inte kommersiell verk- samhet. Konstnärliga och () anser att det är en EG-rättsligt möjlig förenkling att sänka momsen för tillträde till danstillställningar från till för att undvika gränsdragningsproblem mellan entréavgift till konsert () respektive danstillställning (). anger bl.a. att när likformigheten bröts efter skattereformen 1990/91 uppstod avgränsningsproblem som sedan har ökat i omfattning. Utvecklingen har enligt nästan nått parodiska höjder. Djurparker jämför sig med museer och omfattas av samma reducerade skattesats, vilket föranleder att börja jämföra sig med djurparker. Dansbandsarrangemang vill jämställa sig med tillträde till konserter i skattehänseende. En sådan utveckling ligger i sakens natur. När fler områden omfattas av reducerade skattesatser ökar kontaktytorna mot nya områden som i sin tur öppnar upp för nya rättvisediskussioner och konkurrens- problem. En enhetlig skattesats undanröjer de avgränsnings- och rättviseproblem som finns i dagens mervärdesskattessystem. Riks- teatern, Svensk Scenkonst och Svensk Teaterunion anser att regeln om avdragsbegränsning vid mottagande av bidrag skall tas bort. SLAO och anger att gränsdragnings- och rätt- viseproblem kan lösas genom att utöka området för lägre skatte- satser. Som exempel på detta anges att nöjesparker kan likställas med djurparker. anger med avseende på gemensamma avgifter till djurparker och nöjesfält att flertalet av deras medlemmar inte tillämpar gemensam entréavgift. I de fall det förekommer har detta enligt föreningen inte vållat några problem, varken i bokföringen eller i relationerna med skattemyndigheterna. har bl.a. framfört att erfarenheterna visar att varje inskränkning eller utökning av tillämpningsområdet för en redu- cerad skattesats skapar nya och oförutsedda gränsdragningspro- blem. Vissa gränsdragningsfrågor inom nuvarande lågmomsområde Skatten tas enligt 7 kap. 1 § tredje stycket 5 ML ut av beskattningsunderlaget för tillträde till konserter, cirkus-, bio- graf-, teater-, opera- eller balettföreställningar eller andra jäm- förliga föreställningar. I betänkandet Reformerad mervärdeskatt m.m. (SOU 1989:35, s. 186-189) konstateras att en stor del av kultur- och nöjesområdet inte omfattades av mervärdesskatteplikten. direkta skatter ansåg efter att ha redogjort för olika sätt att se på beskattningen inom kultur- och nöjesområdet att en generell beskattning var att föredra framför en beskattning med mer eller mindre omfattande undantag från skatteplikt. I konsekvens med detta föreslog utredningen inte att något undantag från beskattning för tillträde till konserter och andra tillställningar skulle införas. Tillträde till sådana föreställningar skulle således omfattas av den generella skatteplikten. I propositionen som behandlade utredningens förslag (prop. 1989/90:111, s. 101) gjorde departementschefen en annan bedöm- ning. Han delade i och för sig kommitténs uppfattning om fördelarna med en generell och enhetlig skatt men menade att det av kulturpolitiska och andra skäl kunde vara motiverat att begränsa skatteplikten. Departementschefen uppgav att den subventionering som skedde inom kulturområdet skulle medföra att många subjekt vid en generell mervärdesskatt skulle redovisa negativa mervärden och att skattebeläggningen således inte skulle medföra några nämn- värt ökade intäkter för staten. Skattefriheten borde dock endast omfatta sådana områden där en skattebeläggning skulle antas få betydande negativa kulturpolitiska konsekvenser och där inslaget av rent kommersiell nöjes- och underhållningsverksamhet kunde bedömas vara marginellt. När det gällde teaterverksamhet menade departementschefen att en mervärdesskattebeläggning (med åtföljande avdragsrätt) skulle kunna vara till fördel för de teatrar som var understödda och således medföra en betydande konkurrensnackdel för de insti- tutioner som helt finansierades med entréavgifter o.d. Tillhanda- hållande av teaterföreställningar borde därför undantas från skatte- Vissa gränsdragningsfrågor inom nuvarande lågmomsområde Detsamma borde gälla med teater jämförbara verksamheter, t.ex. revy-, operett- eller musikalföreställningar.