sou · GUB381 · 2007-01-01 00:00:00 — 1 Natur- och kulturmiljöhänsyn vid föryngringsavverkning – resultat från rikspolytaxinventering (R1), 1999-2004, dnr 165/05 3.39, , 2006. Generell hänsyn SOU 2006:81 294 18.3 Regeringen om miljöhänsyn I den senaste skrivelsen om skogspolitiken2 konstaterade regeringen att när det gäller miljömålet visade utvärdering av skogspolitikens effekter (2001)3 att utvecklingen på flera områden gått i en positiv riktning. Förbättringarna har dock varit små jämfört med i dess början. Regeringen pekade i skrivelsen på att det enligt 2001 var en femtedel av avverkningsarealen som inte nådde upp till SVL:s krav på miljöhänsyn. I regeringens skrivelse konstaterades vidare att sedan den nu rådande skogspolitiken trädde i kraft har den anslagsfinansierade rådgivningen minskat . Kontakterna med skogsägarna har alltså minskat i omfattning, enligt skrivelsen, där man pekade på att 2001 visar att miljöhänsynen behöver förbättras. Regeringen framhöll vidare i skrivelsen att behovet av att öka kunskaperna om natur- och kulturmiljöhänsyn i skogsbruket blev uttalat i och med att den nu rådande skogspolitiken infördes. Utvärderingen av skogspolitiken visade att miljöhänsynen har förbättrats även om mycket arbete återstår, enligt regeringen, som också slog fast att hänsyn till miljön ska vara en integrerad del av skogsskötseln. Regeringen bedömde att rådgivning krävs för att den positiva utveckling som har kunnat noteras ska fortsätta och för att brister i miljöhänsynen ska kunna undanröjas. 18.4 Om miljöhänsyn i 2001 I utvärdering av skogspolitikens effekter (2001), beskrevs uppföljningen av miljöhänsyn vid föryngringsavverkning. Enligt utvärderingen har () genomfört landsomfattande inventeringar av den miljöhänsyn som tas i samband med föryngringsavverkning. Vid dessa inventeringar har SVO bedömt hur väl miljöhänsynen uppfyller de krav som skogsvårdslagstiftningen ställer. Utvärderingen visade att miljöhänsynen har förbättrats avsevärt , framför allt under början och mitten av perioden. En direkt jämförelse över 2 Skr. 2003/04:39. 3 utvärdering av skogspolitikens effekter (2001), , 2001. SOU 2006:81 Generell hänsyn 295 tiden är dock svår att göra då de förändringar i lagstiftningen som trädde i kraft ställer högre krav på miljöhänsyn . Resultatet av den studie som gjordes i samband med 2001 visade att den andel av avverkningsarealen som uppfyllde lagstiftningens krav bedömdes ha ökat från i inventeringen utförd /i inventeringen 1999/2000. I gruppen privata4 skogsägare var det av avverkningarna som uppfyllde lagens krav i den inventering som utfördes /2000, medan det för övriga ägarkategorier var . Vidare visade analyser av inventeringsresultaten, enligt 2001, att fältbesök av personal ökade sannolikheten för att ett objekt skulle uppfylla lagstiftningens krav på miljöhänsyn. Även skogsvårdsstyrelsernas arbete med utbildning och information till skogsägarna ökade sannolikheten för att miljöhänsynen skulle uppfylla SVL:s krav, enligt 2001. 18.5 Sektorsmål om miljöhänsyn Skogstyrelsen har tillsammans med skogssektorn formulerat nationella sektorsmål för miljöhänsyn vid föryngringsavverkning.5 Ett av dessa sektorsmål innebär att ska arealandelen undermålig hänsyn halveras jämfört med perioden av arealen. ska även hänsynen på av arealen föryngringsavverkningar uppnå nivån bättre hänsyn än lagens krav. 18.6 om miljöhänsyn uppföljning av natur- och kulturmiljöhänsyn vid föryngringsavverkning görs i form av den s.k. Rikspolytaxinventeringen.6 redovisade resultaten från Rikspolytaxinventeringar gjorda 19992004. 4 I kategorin privata ingår huvudsakligen skogar ägda av privatpersoner, dödsbon, bysamfälligheter och bolag som ej är aktiebolag. För fullständig definition av ägarkategorier, se Skogsstatistisk årsbok 2006, , 2006. 5 Nationella skogliga sektorsmål, , 2005. 6 Natur- och kulturmiljöhänsyn vid föryngringsavverkning – resultat från rikspolytaxinventering (R1), 1999-2004, dnr 165/05 3.39, , 2006. Generell hänsyn SOU 2006:81 296 18.6.1 uppföljning av miljöhänsyn I samband med Rikspolytaxinventeringen besöks objekten två gånger, en gång före avverkning och en gång efter avverkning. Kvaliteten bedöms då på den hänsyn som lämnats i förhållande till de möjligheter till hänsyn som fanns innan avverkningen. inventeras cirka 500 objekt innan avverkning. Vid inventeringen bedöms den tagna hänsynen för nio stycken miljövariabler. För varje miljövariabel görs en bedömning av om tagen hänsyn är full, delvis eller obetydlig. Bedömningarna för de variabler som förekommer på avverkningen vägs sedan samman till ett slutligt resultat för hela avverkningen. I samband med bedömningen relateras sparad volym till intrångsbegränsningen. Enligt 30 § SVL gäller föreskrifterna i det enskilda fallet i den utsträckning de inte är så ingripande att pågående markanvändning avsevärt försvåras. Om det inte är möjligt att inom ramen för intrångsbegränsningen ta all den hänsyn som föreskrifterna kräver ska hänsyn i första hand tas till de arter som är rödlistade. Hänsynen till naturvårdens intressen ska utformas så, att den biologiska mångfalden gynnas så mycket som möjligt. Detta innebär att den hänsyn som gynnar den biologiska mångfalden mest ska prioriteras. Den slutgiltiga hänsynen bedöms enligt en tregradig skala: Bättre än 30 § SVL I nivå med 30 § SVL Sämre än 30 § SVL. Sämre än 30 § SVL innebär, enligt , att lagens minimikrav inte uppfyllts. I nivå med 30 § innebär att lagens minimikrav har uppfyllts men att den tagna hänsynen inte fullt ut kan anses nå upp till de skogspolitiska målen. Bättre än 30 § kan bedömas vara i nivå med den skogpolitiska ambitionsnivån. Positiv trend bruten Resultaten av Polytaxinventeringen visar att den positiva trend i förbättrad natur- och kulturmiljöhänsyn som kunde se i sina inventeringar har avstannat. kan ingen positiv trend skönjas. SOU 2006:81 Generell hänsyn 297 I landet som helhet har nivån på den generella hänsynen varit oförändrad. av den avverkade arealen når inte upp till lagens krav. För att nå upp till de nationella skogliga sektorsmålen måste andelen avverkningar som inte uppnår SVL:s krav halveras jämfört med resultaten för åren 19992001. Detta innebär en nivå på av arealen. Ökad skillnad mellan markägarkategorier Den natur- och kulturmiljöhänsyn som tas vid föryngringsavverkningar skiljer sig mellan privata och övriga markägare, visar uppföljning.7 Skillnaderna har ökat då Rikspolytaxinventering av natur- och kulturmiljöhänsyn vid föryngringsavverkning startade. Generellt sett tas bättre hänsyn till natur- och kulturmiljöer hos de övriga markägarna. når av arealen hos de privata markägarna inte upp till lagens krav, hos de övriga markägarna är det . Hos de privata markägarna uppnår av arealen nivån bättre hänsyn än lagens krav, hos de övriga skogsägarna är motsvarande siffra . 7 I kategorin privata ingår huvudsakligen skogar ägda av privatpersoner, dödsbon, bysamfälligheter och bolag som ej är aktiebolag. För fullständig definition av ägarkategorier, se Skogsstatistisk årsbok 2006, , 2006. Generell hänsyn SOU 2006:81 298 Figur 18.1 Andel (%) av den föryngringsavverkade arealen som uppfyller skogsvårdslagens krav på tagen natur- och kulturmiljöhänsyn efter avverkning 19992001, 20002002, 20012003 samt 20022004 Källa: . Hänsynskrävande biotoper förbises Resultaten visar, enligt , att hänsynskrävande biotoper är den variabel som det i störst omfattning, , har tagits obetydlig hänsyn till. På av arealen har det funnits hänsynskrävande biotoper att ta hänsyn till. Obetydlig hänsyn innebär normalt att hela eller stora delar av biotopen har avverkats. Bristande hänsyn till hänsynskrävande biotoper bedöms vara en av huvudförklaringarna till att av den avverkade arealen inte når upp till lagens krav. Volym prioriteras fel För avverkningsperioden 20032004 lämnades i genomsnitt cirka 13 m³sk/ha som hänsyn i samband med föryngringsavverkning. Den volym som i inventeringen bedöms kunna krävas enligt 30 § SVL varierar beroende på objektets totalvolym innan avverkning men uppgår i genomsnitt till cirka 7 m³sk/ha. enbart till volymen sparas således i genomsnitt mer än vad som bedöms kunna krävas med stöd av lagen. 0 10 20 30 40 50 60 19992001 20002002 20012003 20022004 19992001 20002002 20012003 20022004 Övriga Privata Andel av arealen, % Bättre än 30§ SVL Nivå med 30§ SVL Sämre än 30§ SVL SOU 2006:81 Generell hänsyn 299 Resultaten i uppföljning visar att den främsta orsaken till att avverkningarna inte når upp till lagens krav är att man prioriterar fel typ av hänsyn. Den felaktiga prioriteringen bedöms bero på en bristande planering innan avverkning. Genom bättre prioritering skulle närmare två tredjedelar av de underkända avverkningarna nå upp till lagens krav utan att en större volym sparas. Detsamma gäller för att uppnå nivån bättre hänsyn än lagkravet. 30 § klarar inte hänsynskrävande biotoper Enligt är det svårt att peka ut vilka hänsyn som ger bäst biologisk nytta, men menar att det i många fall kan vara hänsynskrävande biotoper (sumpskogar, naturskogsrester, bäckmiljöer, äldre lövträdsbestånd mm) och skyddszoner vid vattendrag.8 Dessa miljöer är enligt svåra att klara med stöd av 30 § SVL då föreskrifterna endast gäller i det enskilda fallet i den utsträckning de inte är så ingripande att pågående markanvändning avsevärt försvåras (intrångsbegränsning). För att skydda de hänsynskrävande biotoperna krävs därför ofta att markägaren är beredd att frivilligt ta hänsyn utöver den nivå som kan krävas med stöd av lagen. 18.6.2 Långsiktiga verksamhetsmål om generell hänsyn I långsiktiga verksamhetsmål avseende generell hänsyn ingår att: 9 Regionerna återkopplar Polytaxresultat en gång till de entreprenörer m.fl. som utför av föryngringsavverkningarna i regionen. Varje region har, i samverkan med sektorn, utarbetat en strategi för hur sektorns aktörer gemensamt ska kunna nå sektorsmålen avseende generell hänsyn. (På grund av stormens påverkan har samtliga ej uppnått målet, men ska senast nå detta mål.) 8 Brev till , , . 9 Cirkulär B1:2005, . Generell hänsyn SOU 2006:81 300 ska samtliga regioner börja följa upp strategin i samverkan med sektorns aktörer. De fem regionerna rapporterade i prognos 1, 2006 till hur arbetet med de långsiktiga verksamhetsmålen fortlöper.10 Av regionernas rapporter framgår att två eller tre av fem regioner bedömer att målet om återkoppling till entreprenörer m.fl. kommer att nås . En region skriver att man har ambitionen att nå målet men det beror på utfallet av pågående samtal med skogliga företag och organisationer om samordningen av återkopplingen. En annan region bedömer inte att man kommer att nå målet med hänvisning till effekter av stormen samt oklarheter kring ansvarsfördelningen i nya organisation. En tredje region menar att genomförda uppföljningsövningar varit uppskattade men pekar på svårigheterna att få acceptans för de resultat som presenteras. Detta gäller speciellt naturvårdsdelen, där de skogliga företagens egna inventeringsresultat skiljer sig märkbart från polytaxresultaten. Man har i den regionen därför börjat frångå att diskutera polytaxens generella resultat och metodiker kring framtagandet av resultat, till att mer diskutera hur utförare bör prioritera naturvårdshänsynen på objektet. En region planerar att ge privata markägare objektsvis återkoppling av polytaxresultaten i form av brevutskick. När det gäller utarbetandet av en strategi för hur sektorns aktörer gemensamt ska kunna nå sektorsmålen för generell hänsyn så rapporterar några regioner att arbetet avstannat p.g.a. omorganisation men att det kommer att återupptas under årets andra hälft. En region hänvisar till att arbetet avstannat p.g.a. att en av de större skogliga aktörerna haft starka invändningar mot det tillvägagångssätt som föreslagits för att återkoppla resultat, men bedömer att arbetet med att ta fram en strategi kommer att fullföljas . I de fall strategier finns så varierar former och arbetssätt mellan regionerna och i vissa fall också mellan distrikten inom en region. 10 Prognos nr 1 för , ett dokument vardera från de fem skogsstyrelseregionerna skickades till i . SOU 2006:81 Generell hänsyn 301 18.6.3 Miljöhänsyn vid röjning och gallring När det gäller generell hänsyn vid röjning och gallring arbetar främst med rådgivning och utbildning.11 Enligt är det huvudsakligen röjning som tagits upp i enskild rådgivning och kurser. Syftet har i huvudsak varit att få markägare att röja mer. I samband med detta ges ofta rådet att gynna löv i lämpliga partier, exempelvis kantzoner mot vattendrag eller , och att röja bort träd från kulturlämningar. När det gäller gallring är det, enligt , svårt att jobba med lagtillsyn eftersom myndigheten inte har vetskap om vilka objekt som ska gallras. Efter genomförd gallring kan normalt inte använda sig av 30 § SVL eftersom den i stor utsträckning bygger på att förelägganden och förbud ska ges innan åtgärden utförs. Myndigheten kan dock kräva att stigar och vattendrag rensas från avverkningsrester. 11 Generell hänsyn, brev till , , . 303 19 Skogens sociala värden 19.1 Direktiven I regeringens direktiv till slås det fast att ett hållbart nyttjande av skogen har en bred ansats vilket bl.a. innebär att den omfattar sociala aspekter. Friluftsliv, fiske, jakt och turism anges vara några viktiga former för nyttjande av skogsmark. Begreppet skogens sociala värden används inte i direktiven. Däremot anges det att skogen och skogsnäringen ska vara ekonomiskt, socialt, kulturellt och ekologiskt hållbar. 19.2 Skogens sociala värden – något om begreppets innebörd Det skogspolitiska diskussioner har i många stycken dominerats av meningsutbyten som tar sin utgångspunkt i avvägningen mellan skogspolitikens två jämställda mål – miljömålet och produktionsmålet. I huvudsak har dessa diskussioner handlat om hur en långsiktigt bärkraftig virkesproduktion ska kunna förenas med ett bevarande av biologisk mångfald. har emellertid frågan om skogens sociala värden klättrat på den skogspolitiska dagordningen. Det som brukar kallas skogspolitikens tredje ben har fått allt större uppmärksamhet. Inledningsvis kan det emellertid vara på sin plats med ett resonemang om vad begreppet skogens sociala värden egentligen omfattar. I utvärdering av skogspolitiken (2001) slogs det fast att skogens sociala värden bör handla om värden som bidrar till samhällets välfärd.1 En ytterlighet är den vida betydelsen som innefattar människans samlade nytta av vad skogen har att erbjuda i form av olika nyttigheter. 1 , , Skogens sociala värden, (8J, SUS2001), 2001. Skogens sociala värden SOU 2006:81 304 Denna vida syn skulle således innebära att begreppet omfattar alla värden som bidrar till människans välfärd, dvs. naturupplevelser, kulturell förankring, rekreation, estetik, folkhälsa, bär, svamp, jakt, arbetstillfällen och infrastruktur. En viss insnävning av begreppet skulle kunna vara att man endast åsyftar olika sätt att nyttja skogen som inte har med företagsekonomisk avkastning att göra. En ännu snävare definition inkluderar endast skogens roll som rekreationskälla. Den definition som används i ovan nämnda rapport är emellertid att skogens sociala värden innefattar de värden som bidrar till det stora flertalets välfärd och som inte avser värden som skogens virkesproduktion och skogens betydelse för den biologiska mångfalden genererar. De dokument som refereras i detta kapitel kan, i linje med de resonemang som förs ovan, grunda sig på en mer eller mindre vid definition av vad som avses med begreppet skogens sociala värden. 19.2.1 Socialt hållbart skogsbruk Tankarna om en socialt, ekonomiskt och ekologiskt hållbar utveckling uttrycktes vid om miljö och utveckling i . För skogens del var det främst inom de s.k. skogsprinciperna som hållbarhetsfrågorna behandlades.2 Ett grundläggande ställningstagande i dessa principer är att skog och skogsmark bör förvaltas på ett hållbart sätt för att tillgodose nuvarande och kommande generationers sociala, ekonomiska, ekologiska, kulturella och andliga mänskliga behov. Den helhetstanke som genomsyrar konceptet gör det dock svårt och inte heller önskvärt att peka ut vissa produkter och tjänster som särskilt förknippade med den sociala dimensionen. 19.3 Svenskarna och skogen 19.3.1 Livskvalitet och skogsbesök genomförde analysföretaget en kund- och intressentanalys åt . Inom ramen för 2 Dessa icke-bindande principer är övergripande till sin karaktär slår bl.a. fast att skogsfrågor måste behandlas i ett holistiskt perspektiv. SOU 2006:81 Skogens sociala värden 305 studien ställdes ett antal enkätfrågor till allmänheten om deras syn på skogen och olika skogsfrågor.3 Av svaren framgick det att av respondenterna ansåg det vara absolut nödvändigt för livskvaliteten att komma ut i skog och mark. Ytterligare uppgav att det är nödvändigt för dem. ansåg att skogen inte alls har betydelse för deras livskvalitet. Det visade sig också att skogen har minst betydelse för de äldsta och yngsta åldersgrupperna. I dessa grupper var det dock ändå runt tre fjärdedelar som ansåg att den är viktig för livskvaliteten. 19.3.2 Skogens roll för folkhälsan viktig Den svenska allmänheten anser att skogens viktigaste roll är att tillgodose folkhälsoaspekter följt av hänsynen till biologisk mångfald. Något lägre prioriterat kommer skogens betydelse för kulturmiljöer, friluftslivet och efterfrågan på skogsråvara. Resultaten visar tydligt att skogen som traditionell produktionsresurs är lågt prioriterad i förhållande till skogens sociala och biologiska värden. Det är bara jakt och fiske samt rennäringens intressen som anses vara mindre viktiga än behovet av skogsråvara. 19.3.3 Många vistas i skogen Kairos undersökning visade att av respondenterna angav att de vistas i skogen minst en gång . I en undersökning som refereras av Kairos uppgav att de vistades i skogen minst och minst . Av studien framgick det att promenader är det vanligaste skälet till skogsvistelse. hade angivit att de promenerar i skogen minst en gång och att de gör det . Närhet till skogsområden verkar ha betydelse för hur ofta man promenerar i skogen. av alla som bor på landsbygden promenerar i skogen , medan 3 , Kund- och intressentanalys, slutrapport, . Frågorna ingick som en del i undersökningen Ditt land, Ditt liv som genomförs regelbundet av FSI, Forskningsgruppen för samhälls- och informationsstudier. Enkäten skickades per post till ett oberoende slumpmässigt urval av befolkning i åldrarna . Totalt besvarades frågorna av drygt 900 personer . Skogens sociala värden SOU 2006:81 306 av storstadsborna gör det. Var femte landsbygdsbo gör det medan motsvarande siffra för storstadsborna var . Den näst vanligaste sysselsättningen i skogen är andra former av motionsaktiviteter än promenader. Drygt en fjärdedel av respondenterna hade angivit att de motionerar i skogen minst . 19.3.4 Svamp och bär Svamp- och bärplockning är också aktiviteter som engagerar allmänheten. Nästan tre av fyra () gör detta minst . De flitigaste svamp- och bärplockarna finner man i mindre tätorter och på landsbygden. Bortsett från storstäderna är dock skillnaderna mellan olika delar av landet ganska små. Det trots att drygt hälften av storstadsborna plockar svamp och bär minst . Ungefär en tredjedel av respondenterna angav att de är i skogen för att jaga eller fiska. Jakt och fiske är vanligare bland dem som bor på landsbygden. av landsbygdsborna angav att de jagar eller fiskar , medan motsvarande andel i storstäderna var en femtedel. 19.3.5 Vilken skog är det som nyttjas? Kairos undersökning visade att den typ av skog som används oftast är parkliknande skog i tätortsmiljö. av befolkningen besöker en sådan skog minst en gång . Ser man användningen på årsbasis dominerade andra typer av tätortsnära skogar. Undersökningen visade också att skogsmark längre bort än från tätorter var relativt välbesökta åtminstone om man såg till användandet på årsbasis. Mest förvånade var Kairos över att av respondenterna angav att de besöker det som i undersökningen betecknades otillgänglig naturskog minst en gång per år.4 4 Av förklarliga skäl är det storstadsbor och boende i större tätorter som främst använder de tätortsnära skogstyperna, medan de mer avlägsna skogstyperna mest används av boende på landsbygd och mindre orter. SOU 2006:81 Skogens sociala värden 307 19.3.6 Inte så ofta och i skogen Det är, enligt Kairos undersökning, något fler som vistades mer sällan i skogen än , och det är också något fler som anser att de är i skogen än vad de var . Studien indikerade att de som bor i större tätorter anser att de vistas mindre i skogen än tidigare, medan de som bor i mindre tätorter och på landsbygden anser att de vistas oftare i skogen. De flesta ansåg att de tillbringar ungefär lika mycket tid i skogen nu som tidigare även om det gick att skönja en tendens till att fler vistas kortare perioder i skogen. 19.4 Skogens sociala värden i en skogspolitisk återblick skogspolitiska kommitté ansåg det vara troligt att skogens betydelse för naturupplevelser, rekreation och turism skulle öka på kort sikt. 5 Speciellt skulle detta gälla mer tätbefolkade områden. I kommitténs förslag till ny skogspolitik nämndes emellertid mycket lite om skogens sociala betydelse.6 I de mål som föreslogs skogspolitiska proposition gavs skogens sociala dimension dock ytterligare vikt. Det föreslogs att kulturmiljövärden liksom estetiska och sociala värden ska värnas. förslag kunde man också läsa att skogen skulle innehålla tillräckliga arealer skogsmark lämpad för rekreation och friluftsliv.7 19.4.1 2001 I den utvärdering av skogspolitiken som den dåvarande genomförde (2001) behandlades skogens sociala värden i en särskild delrapport. 8 Rapporten utmynnade i den sammanfattande slutsatsen att det sociala utnyttjandet av skogen har ändrat karaktär. Jakt, bär- och svampplockning liksom andra nyttoinriktade verksamheter har 5 SOU 1992:76. 6 , , Skogens sociala värden, (8J, SUS2001), 2001. 1992/93:226, s. 29. 8 , , Skogens sociala värden, (8J, SUS2001), 2001. Skogens sociala värden SOU 2006:81 308 ersatts av att människor allt oftare visats i skogen utan annan avsikt än att koppla av, ströva eller kontemplera. Vidare konstaterades det att den nya skogspolitikens ledord frihet under ansvar hade möjliggjort både mångbruk och mångfald i skogsbruket. Detta skapar, enligt rapporten, en större variation i skogen vilket vanligen gynnar de sociala värdena. I rapporten framhölls det vidare att en brist i gällande skogspolitik och skogsvårdslag är att skogens sociala värden inte är jämställda med de skogspolitiska målen om bevarande av biologisk mångfald och skogsproduktion. Risken med detta ansågs vara att de sociala värdena ges en lägre prioritet i skogbruket än de båda andra målen. hävdades att vissa aktörer ser en risk i att en uppgradering av skogens sociala värden skulle innebära nya och hårdare hänsynskrav på det ekonomiska skogsbruket. Enligt vad som anförs i rapporten hävdar en del mot den bakgrunden att det är rimligt att sociala hänsyn i första hand tas i det offentligt ägda skogarna och i tätortsnära områden där det mesta rekreationsutnyttjandet förekommer. 19.4.2 skrivelse En samlad naturvårdspolitik I regeringens skrivelse om naturvårdspolitiken framhölls att människans behov av natur- och kulturupplevelser, rekreation och att känna närhet till naturen är en del av den sociala dimensionen av hållbar utveckling. Regeringen framhöll att friluftsliv bidrar till en god folkhälsa och välbefinnande genom ett kostnadseffektivt förebyggande hälsoarbete. Mot den bakgrunden ansåg regeringen att friluftslivets intressen måste få väga tyngre än vad som har varit fallet vid planering och användning av mark och vattenområden.9 Regeringen ansåg även att friluftslivet och andra sociala intressen bör få ökad vikt vid bedömningen av vilka marker som är mest värda att skydda inom jord- och skogsbruket.