sou · GUB335 · 2007-01-01 00:00:00 — lagen (1990:324) av delägare i lagen (1990:324) av delägare i medlemmar i europeiska eko- medlemmar i europeiska eko- 3. bestämmande av fartområde ett fartyg går i, samt fartområde ett fartyg går i. och fordringsrätter i vissa fall. Bestämmelser om skyldighet att lämna särskilda uppgifter finns i 5 kap. De särskilda uppgifterna enligt 1 och 2 §§ skall lämnas inom den tid och på det sätt som gäller för självdeklarationer. De särskilda uppgifterna enligt 3 § skall lämnas till året före det år uppgifterna avser. Om det in- träffar någon ändring av de för- hållanden som avses i 3 §, skall redaren anmäla detta till . En fysisk person som har för- värvat andra delägarrätter än som avses i 10 kap. 1 § eller fordringsrätter genom arv, testa- mente, gåva, bodelning eller liknande, skall lämna särskilda uppgifter om 1.tidpunkten för förvärvet, 2.antalet förvärvade delägar- rätter eller fordringsrätter, 3.deras slag och sort, samt 4.den tidigare ägarens namn och postadress samt person- nummer, samordningsnummer, organisationsnummer eller mot- svarande registreringsnummer. En fysisk person eller ett dödsbo som har överlåtit eller utskiftat andra delägarrätter än som avses i 10 kap. 1 § eller fordringsrätter genom arv, testa- mente, gåva, bodelning eller liknande, skall lämna särskilda uppgifter om 1.tidpunkten för överlåtelsen eller utskiftningen, 2.antalet överlåtna eller utskif- tade delägarrätter eller fordrings- rätter, 3.deras slag och sort, samt 4.förvärvarens namn och post- adress samt personnummer, sam- ordningsnummer, organisations- nummer eller motsvarande regi- streringsnummer. 1 Senaste lydelse 2003:674. En fysisk person eller ett dödsbo som har köpt, sålt eller bytt andra delägarrätter än som avses i 10 kap. 1 § eller for- dringsrätter utan att ett värde- pappersinstitut har deltagit vid köpet, försäljningen eller bytet, skall lämna särskilda uppgifter om 1.slag av förvärv eller avytt- 2.tidpunkten för förvärvet eller avyttringen, 3.antalet förvärvade eller av- yttrade delägarrätter eller for- dringsrätter, 4.deras slag och sort, 5.den ersättning som har över- enskommits samt utgifter för för- värvet eller avyttringen, samt 6.motpartens namn och post- adress samt personnummer, sam- ordningsnummer, organisations- nummer eller motsvarande regi- streringsnummer. De särskilda uppgifterna enligt 1, 2 och 4–6 §§ skall lämnas inom den tid och på det sätt som gäller för självdeklarationer. De särskilda uppgifterna enligt 3 § skall lämnas till året före det år uppgifterna avser. Om det in- träffar någon ändring av de för- hållanden som avses i 3 §, skall redaren anmäla detta till . I kontrolluppgiften skall upp- gift lämnas om utbetald eller till- följande uppgifter lämnas: godoräknad utdelning och ränta 1. utbetald eller tillgodoräknad samt innehavet av delägarrätter utdelning och ränta, vid årets utgång. 2. om utdelningen eller räntan utgörs av delägarrätter eller for- och sort, huruvida sådan ut- delning som avses i 42 kap. 16 § utdelningen eller räntan, samt vid årets utgång. Den som är uppgiftsskyldig enligt 4 § 2 skall i kontrolluppgiften för fysiska personer och dödsbon som innehar depå eller konto för marknadsnoterade optioner, terminer eller liknande tillgångar lämna uppgift om därtill knutna förpliktelser som finns vid årets utgång. Kontrolluppgift skall lämnas för fysiska personer och dödsbon 1.värdepappersinstitut i de fall de är skyldiga att upprätta av- räkningsnota enligt 3 kap. 9 § lagen (1991:981) om värdepappers- rörelse, 2.värdepappersinstitut i de fall de registrerar en option eller en termin eller på annat sätt medverkar vid utfärdandet av optionen eller vid slutförandet av options- eller terminsaffären, 5. den som har betalat ut er- sättning vid avyttring genom inlösen, och 5. den som har betalat ut er- sättning vid avyttring genom inlösen, fusion eller fission, 6. försäkringsgivare som har 6. försäkringsgivare som har betalat ut ersättning på grund av betalat ut ersättning på grund av 7. den som har betalat ut er- sättning vid avyttring av en del- ägarrätt till det aktiebolag som har gett ut delägarrätten i enlighet har riktats till samtliga aktieägare eller samtliga ägare till aktier av ett visst slag. I kontrolluppgiften skall följande uppgifter lämnas: 1. vid avyttringen av delägar- 1. vid avyttringen av delägar- rätterna eller fordringsrätterna, slutförandet av options- eller slutförandet av options- eller av en option, den ersättning av en option, den ersättning som har överenskommits efter som har överenskommits eller beslutats efter avdrag för för- och liknande utgifter, 2.antalet delägarrätter eller fordringsrätter, 3.deras slag och sort, samt 4.den kontanta ersättningen vid sådana byten av andelar som av- ses i 48 a kap. 2 § och 49 kap. 2 § inkomstskattelagen (1999:1229). I kontrolluppgift om avyttring enligt 7 § 1 skall även följande uppgifter lämnas: 1.slag av avyttring, 2.huruvida ett sådant byte som avses i 48 a kap. 2 § eller 49 kap. 2 § inkomstskattelagen föreligger, 3.tidpunkten för avyttringen, 2 Senaste lydelse 2005:344. 4. om ersättningen utgörs av delägarrätter eller fordringsrätter, antalet delägarrätter eller for- dringsrätter samt deras slag och sort. Om ett terminsavtal slutförs genom att den ena parten säljer en tillgång som samma part förvärvar en mindre tillgång av samma slag, får uppgift lämnas om bruttoersättningen vid försälj- ningen. 10 a kap. Kontrolluppgift om vissa förhållanden av betydelse för bestämmande av anskaff- ningsutgifter för delägarrätter och fordringsrätter Kontrolluppgift skall, om upp- gift inte skall lämnas enligt 9 kap. 1 § eller 10 kap. 7 § 1, lämnas om 1. förvärv av andra delägar- rätter än som avses i 10 kap. 1 § och av fordringsrätter, samt 2. uppdelning, samman- läggning och omvandling av sådana delägarrätter som avses i 1 samt av fordringsrätter. Kontrolluppgift skall lämnas för fysiska personer och dödsbon. Kontrolluppgift skall lämnas av värdepappersinstitut i de fall de är skyldiga att upprätta av- räkningsnota enligt 3 kap. 9 § lagen (1991:981) om värde- pappersrörelse. Om avräkningsnota inte be- höver upprättas, skall kontroll- 1.den som har vidtagit regi- streringsåtgärden i avstämnings- registret, och 2.värdepappersinstitut eller andra hos vilka delägarrätter eller fordringsrätter förvaras i depå eller är registrerade på annat konto än som avses i 1, om inte kontrolluppgift skall lämnas enligt den punkten. Kontrolluppgift skall inte lämnas om sådana delägarrätter som avses i 48 kap. 13 § in- komstskattelagen (1999:1229). Kontrolluppgift skall inte lämnas i de fall då särskilda upp- gifter enligt 5 kap. 4–6 §§ skall lämnas. I kontrolluppgiften skall följande uppgifter lämnas: 1.slag av förvärv eller om det är fråga om uppdelning, sammanläggning eller om- vandling, 2.huruvida ett sådant byte 48 a kap. 2 § eller 49 kap. 2 § (1999:1229) föreligger, 3.tidpunkten för förvärvet, uppdelningen, sammanlägg- ningen eller omvandlingen, 4.antalet förvärvade eller om- vandlade delägarrätter eller for- dringsrätter eller, vid uppdelning och sammanläggning, antalet del- ägarrätter eller fordringsrätter som innehavet har ökats eller minskats med, 5. delägarrätternas eller for- dringsrätternas slag och sort, 6. anskaffningsutgiften, samt 7. om anskaffningsutgiften ut- görs av delägarrätter eller for- dringsrätter, antalet delägarrätter eller fordringsrätter samt deras slag och sort. I kontrolluppgift om förvärv genom fondemission samt om uppdelning och sammanläggning skall uppgift om anskaffnings- utgift inte lämnas. Om delägarrätter eller for- flera personer och det upprättas en avräkningsnota vid förvärv, be- endast för den som anges på av- 8 kap. 1–6 §§, 1–6 §§, 9–10 a kap. samt 11 kap. 2 och 2 a §§ skall även lämnas för fysiska fysiska personer som är be- I kontrolluppgiften skall, utöver de 6, 8 och 9–11 kap., uppgift lämnas om utländska skatteregistre- ringsnummer eller motsvarande för dem som kontrolluppgiften avser samt i kontrolluppgift enligt 6 kap. om mottagarens medborgarskap. 3 Senaste lydelse 2005:344. Uppgift om skatteregistreringsnummer behöver endast lämnas för 1.avtalsförbindelser som har upprättats eller senare, eller 2.vid avsaknad av avtalsförbindelser, transaktioner som har ut- förts eller . Bestämmelserna i 1 och 2 §§ gäller även för sådana särskilda uppgifter som skall lämnas enligt 5 kap. 1 och 2 §§. Bestämmelserna i 1 och 2 §§ gäller även för sådana särskilda uppgifter som skall lämnas enligt 5 kap. 1, 2 och 4–6 §§. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 4 Senaste lydelse 2005:344. lag om ändring i lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2001:181) om behand- ling av uppgifter i beskattningsverksamhet att 2 kap. 12 § skall ha följande lydelse. Uppgifter och handlingar som avser 1. revision skall gallras tio år 1. revision skall gallras tio år efter utgången av det kalenderår efter utgången av det kalenderår då revisionen avslutades, och då revisionen avslutades, 2. fastighetstaxering skall gallras efter utgången av gallras efter utgången av det taxeringsår som uppgifterna det taxeringsår som uppgifterna eller handlingarna kan hänföras eller handlingarna kan hänföras 3. bestämmande av anskaff- ningsutgifter för delägarrätter och fordringsrätter skall gallras sju år efter utgången av det beskatt- ningsår då samtliga delägarrätter och sort som den uppgiften eller handlingen avser har av- yttrats. Uppgifter och handlingar om godkända upplagshavare, regi- strerade varumottagare eller godkända skatteupplag enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt, lagen (1994:1564) om alkoholskatt samt lagen (1994:1776) om skatt på energi skall gallras efter utgången av det kalenderår då upplagshavaren eller varumottagaren avregistrerades. Denna lag träder i kraft . 5 Senaste lydelse 2004:1347. 1Uppdraget och dess genomförande Under har antalet personer i som äger aktier och andra värdepapper ökat kraftigt. Många av dem som har avyttrat aktier och andra värdepapper gör fel då de skall redo- visa affärerna i sina självdeklarationer. Detta beror bl.a. på att reglerna för vinstberäkning vid avyttring av värdepapper är kompli- cerade. Felen medför i vissa fall att de skattskyldiga får betala för lite skatt, i andra fall att de får betala för mycket. Mot denna bakgrund har regeringen funnit att det finns skäl att utreda frågan om en utökad kontrolluppgiftsskyldighet på området. Både ur kontrollsynpunkt och för att underlätta för deklaranterna har det ansetts betydelsefullt att genomföra regeländringar. Vårt uppdrag är att utforma bestämmelser som gör det möjligt att med hjälp av kontrolluppgifter beräkna kapitalvinster och kapitalförluster vid fysiska personers och dödsbons avyttring av aktier och andra värdepapper. I första hand skall vi undersöka om det kan införas en skyldighet att lämna kontrolluppgift om kapital- vinst och kapitalförlust. Om det är förenat med alltför stora svårig- heter att införa ett sådant system, skall vi i stället lämna förslag till en utökad kontrolluppgiftsskyldighet som dels innebär att upp- giftsskyldigheten för deklaranterna förenklas, dels medför att kan erhålla korrekta uppgifter om anskaffnings- utgifter. Om det är nödvändigt för att möjliggöra att kontrollupp- gifter kan lämnas om kapitalvinster och kapitalförluster eller för att förenkla uppgiftslämnandet, får vi lämna förslag till ändringar av bestämmelserna om beräkning m.m. av kapitalvinst och kapital- förlust. I uppdraget ingår även att lämna förslag till hur värde- pappersinnehav som har anskaffats innan de nya reglerna träder i kraft skall hanteras. Om det visar sig vara möjligt att lämna kontrolluppgifter om kapitalvinster och kapitalförluster skall vi undersöka möjligheten att införa en skyldighet att göra skatte- avdrag från kapitalvinster. Uppdraget och dess genomförande Direktiven återges i bilaga 1. Utredningen, som har antagit namnet Aktiekontrolluppgifts- utredningen, höll sitt första sammanträde och har därefter hållit ytterligare elva sammanträden. Därutöver har fyra förberedande möten hållits med en mindre grupp av experterna i utredningen beträffande ett antal frågor av mera teknisk karaktär. Vi har besökt , och . Därvid har vi fått information om verksamheten i de delar som varit relevanta för utredningens arbete. Vi har också samrått med när det gäller redovisningen av förslagens konsekvenser för små företag. 2 Beskattning och kontrolluppgifter Den numera upphävda kommunalskattelagen (1928:370) innehöll ursprungligen bestämmelser som innebar att avyttring av aktier och andra värdepapper endast beskattades om förvärvet hade skett i spekulationssyfte. Ett sådant syfte ansågs föreligga om aktierna hade innehafts än . gjordes kapitalvinstbeskattningen av aktier och andra delägarrätter evig, dvs. skattefriheten efter en viss tids innehav togs bort. infördes regler som skilde mellan äldre och yngre aktier. Vid för- säljning av äldre aktier, varmed avsågs aktier som innehafts , var av vinsten skattepliktig. Vinst som upp- kommit vid försäljning av yngre aktier, dvs. sådana som innehafts än , beskattades i sin helhet. För äldre aktier be- räknades som huvudregel vinsten genom en genomsnittsberäkning, dvs. anskaffningskostnaden för samtliga aktier av samma slag summerades och fördelades med lika belopp på var och en av dessa aktier. Vid vinstberäkningen avseende yngre aktier tillämpades en aktie-för-aktiemetod, dvs. vinstberäkningen skedde separat för varje enskild aktie. Förluster var avdragsgilla på ett sätt som mot- svarade hur vinster beskattades. Hela förlusten var således avdrags- gill om aktierna innehafts än . Vid längre innehav kunde av förlusten dras av. Innehades flera poster av yngre aktier av samma slag kunde den skattskyldige välja vilken post som skulle anses avyttrad. Också i de fall den skattskyldige hade både äldre och yngre aktier av samma slag förelåg valrätt be- träffande vilka aktier som skulle anses avyttrade. I mitten av 1980- talet infördes regler om att bl.a. konvertibla skuldebrev skulle be- skattas enligt aktievinstreglerna. För andra fordringar kvarstod fortfarande de ursprungliga reglerna om skattefrihet efter en inne- havstid . utreddes frågan om vilken metod för vinst- beräkning som skulle tillämpas vid avyttring av värdepapper. övervägde i sitt slutbetänkande (SOU 1986:37) olika så kallade saldometoder. En saldometod karaktäri- seras främst av att den skattskyldiges aktieinnehav alltid ses som en enhet. En enskild försäljning utlöser inte någon beskattning. I stället bestäms det beskattningsbara beloppet genom en årlig av- stämning av köp och försäljningar. Ett saldo räknas fram som visar om beskattningsbar vinst eller avdragsgill förlust har uppkommit. Enligt kapitalvinstkommittén utgjorde saldometoderna intressanta alternativ till då gällande metoder, men kommittén ansåg att en så genomgripande förändring borde föregås av en omfattande allmän diskussion. föreslog därför en modifierad genomsnittsmetod för beräkning av kapitalvinster. I det utredningsarbete som föregick skattereform vidareutvecklades idéerna om saldometoder till den s.k. portfölj- metoden (SOU 1989:33, Del 2, s. 114 ff.). Enligt portföljmetoden skulle en skattskyldigs hela innehav av aktierelaterade marknads- noterade finansiella instrument behandlas som en enhet – en port- följ – vid vinstbeskattningen. Vid försäljning av ett värdepapper skulle ett värde motsvarande den genomsnittliga latenta vinsten för hela portföljen tas upp till beskattning. Portföljmetoden ansågs ha stora kontrollmässiga fördelar, men i stort sett alla remissinstanser var starkt kritiska till metoden. Förutom att den av många ansågs som alltför komplicerad, anmärkte de flesta remissinstanserna att metoden innebar att orealiserade värdeökningar skulle beskattas och att beskattning i vissa fall skulle ske trots att ett värdepapper hade sålts med förlust. I den proposition som låg till grund skattereform (prop. 1989/90:110) uttalades att det – bl.a. mot bakgrund av remissopinionen – saknades förutsättningar för att lägga portföljmetoden till grund för aktievinstbeskattningen (s. 426). Genom skattereformen gjordes i stället den genomsnitts- beräkning som tidigare använts för äldre aktier tillämplig på alla slags värdepapper. Skillnaden mellan äldre och yngre aktier av- skaffades och hela vinsten beskattades oberoende av innehavstiden. Även för samtliga typer av fordringar infördes en evig beskattning. De nuvarande bestämmelserna om kapitalvinster och kapital- förluster vid avyttring av aktier och andra värdepapper finns i in- komstskattelagen (1999:1229). Lagen skiljer mellan delägarrätter och fordringsrätter. Med delägarrätt avses aktie, rätt på grund av teckning av aktier, teckningsrätt, fondaktierätt, andel i en investeringsfond, andel i en ekonomisk förening samt annan tillgång med liknande konstruk- tion eller verkningssätt. Bestämmelserna om delägarrätter skall tillämpas också på vinstandelsbevis och kapitalandelsbevis som av- ser lån i svenska kronor, konvertibel i svenska kronor, inlösenrätt och säljrätt som avser aktier, termin och option vars underliggande tillgångar består av aktier eller termin och option som avser aktie- index, och annan tillgång med liknande konstruktion eller verk- ningssätt (48 kap. 2 § inkomstskattelagen). Bestämmelserna om fordringsrätter skiljer mellan svenska for- dringsrätter och utländska fordringsrätter. Med svensk for- dringsrätt avses fordran i svenska kronor som inte beskattas enligt reglerna för delägarrätter (48 kap. 3 § inkomstskattelagen). Exempel på fordringsrätter är obligationer, förlagsbevis, premie- obligationer, optionsskuldebrev och andra skuldebrev än konverti- bler. Bestämmelserna om svenska fordringsrätter skall tillämpas också på termin, option och liknande avtal vars underliggande tillgångar kan hänföras till fordran i svenska kronor eller termin, option och liknande avtal som avser ränteindex. Med utländsk fordringsrätt avses fordran i utländsk valuta (48 kap. 4 § inkomst- skattelagen). Bestämmelserna om utländska fordringsrätter skall tillämpas också på utländsk valuta samt termin, option och liknande avtal vars underliggande tillgångar kan hänföras till utländsk valuta, fordran i utländsk valuta eller termin, option och liknande avtal som avser index beroende av sådan valuta. Kapitalvinsten beräknas enligt 44 kap. 13 § inkomstskattelagen som skillnaden mellan ersättningen för det avyttrade värdepapperet och omkostnadsbeloppet. Från ersättningen skall utgifterna för avyttringen dras av. Med omkostnadsbelopp avses anskaffnings- utgifterna ökade med utgifter för förbättring (44 kap. 14 § inkomstskattelagen). Eftersom det vid avyttring av värdepapper i regel inte förekommer några förbättringskostnader, är således om- kostnadsbeloppet vanligen detsamma som anskaffningsutgiften. Vid avyttring av delägarrätter och fordringsrätter beräknas som huvudregel omkostnadsbeloppet enligt genomsnittsmetoden (48 kap. 7 § inkomstskattelagen). Genomsnittsmetoden innebär att det genomsnittliga omkostnadsbeloppet för samtliga delägarrätter eller fordringsrätter av samma slag och sort som den avyttrade skall användas. Det genomsnittliga omkostnadsbeloppet skall beräknas med hänsyn till inträffade förändringar i innehavet. Vid en av- yttring av t.ex. aktier skall det således göras en summering av an- skaffningsutgifterna vid samtliga förvärvstillfällen och därefter skall denna summa divideras med det totala antalet aktier. Efter en av- yttring skall omkostnadsbeloppet för kvarvarande innehav minskas med hänsyn till det omkostnadsbelopp som dragits av. Om det därefter förekommer nya förvärv skall även anskaffningsutgifterna för dessa aktier beaktas vid en senare avyttring. En genomsnitts- beräkning måste således i princip göras för varje enskilt avyttrings- tillfälle och skall omfatta den skattskyldiges totala innehav av värdepapper av samma slag och sort. Om delägarrätter eller fordringsrätter förvärvas genom arv, testamente, gåva, bodelning eller på liknande sätt, skall som an- skaffningsutgift räknas ett belopp som motsvarar det omkostnads- belopp som skulle ha använts om den tidigare ägaren i stället hade avyttrat tillgångarna för äganderättsövergången (44 kap. 21 § inkomstskattelagen). Innehav av en aktie kan ge rätt att teckna nya aktier i bolaget (nyemission) eller att utan vederlag erhålla flera aktier i samma bo- lag (fondemission). Varken fond- eller nyemissioner medför några omedelbara skattekonsekvenser för aktieägarna. Vid en framtida aktieförsäljning måste dock inträffade emissioner beaktas. Om aktier av samma slag och sort har erhållits genom fond- eller nyemission skall vid vinstberäkningen den ursprungliga anskaff- ningsutgiften och emissionspriset, som är noll kronor vid en fond- emission, räknas ihop och fördelas på samtliga aktier efter emissio- nen. En speciell typ av emission är en s.k. split (uppdelning av aktie). Vid en split delas en aktie upp på två eller flera aktier i samma bolag utan att aktiernas andel i aktiekapitalet ökar. En split utlöser inte någon kapitalvinstbeskattning men skall beaktas vid en framtida avyttring eftersom antalet aktier har ökat. Om en fysisk person avyttrar en andel i ett företag till ett annat företag och erhåller ersättning i form av andelar i det köpande företaget kan ett andelsbyte enligt 48 a kap. inkomstskattelagen föreligga. Säljaren medges i så fall uppskov med beskattningen av bytet enligt reglerna om framskjuten beskattning vid andelsbyten. Den vinst eller förlust som uppkommer vid andelsbytet kommer att påverka taxeringen först när de mottagna andelarna avyttras. Om verksamheten i ett bolag delas upp genom att bolaget delar ut andelar i ett dotterbolag till sina aktieägare är utdelningen i vissa fall skattefri enligt bestämmelser i 42 kap. 16 § inkomstskattelagen (lex ASEA). Andelar som förvärvats genom sådan utdelning anses anskaffade för så stor del av omkostnadsbeloppet för aktierna i moderbolaget som motsvarar den förändring i marknadsvärdet som utdelningen medför för dessa aktier. När det senare skall beräknas ett omkostnadsbelopp för aktierna i moderbolaget, skall den genomsnittliga anskaffningsutgiften minskas i motsvarande mån (48 kap. 8 § inkomstskattelagen). Som alternativ till genomsnittsmetoden får en schablonmetod användas för att bestämma omkostnadsbeloppet vid avyttring av marknadsnoterade delägarrätter (48 kap. 15 § inkomstskattelagen). När genomsnittsmetoden utvidgades till att omfatta alla slags värdepapper ansågs det nämligen nödvändigt med en regel om be- räkning av schablonanskaffningsvärde så länge inte alla anskaff- ningsvärden hade fastställts (prop. 1989/90:110 s. 456). Schablon- metoden innebär att omkostnadsbeloppet bestäms till av ersättningen vid avyttringen sedan utgifter i samband med denna dragits av. Schablonmetoden är inte tillämplig på terminer och optioner. Inte heller är metoden tillämplig på teckningsrätter och fondaktie- rätter samt inlösenrätter och säljrätter som avser aktier, i de fall de grundas på aktieinnehav i bolaget. För sådana teckningsrätter, fondaktierätter, inlösenrätter och säljrätter är nämligen anskaff- ningsutgiften noll (48 kap. 13 § inkomstskattelagen). Detsamma gäller teckningsrätter och fondaktierätter som grundas på innehav av en konvertibel eller en liknande rätt till förvärv av aktier i bolaget, om innehavaren vid tilldelningen av aktier likställs med en aktieägare. Om en andel i en investeringsfond är förvaltarregistrerad, skall enligt 48 kap. 7 § inkomstskattelagen vid tillämpning av genom- snittsmetoden bortses från andra andelar i samma fond som är registrerade i annan förvaltares eller andelsinnehavarens eget namn (en begränsad genomsnittsmetod). En kapitalvinst är skattepliktig i sin helhet. I samband med skattereform infördes som en allmän regel att en kapitalförlust är avdragsgill endast till .