sou · GUB330 · 2007-01-01 00:00:00 — 2.Utbildningar rörande strukturell diskriminering på grund av etnisk, kulturell och religiös tillhörighet inom rättsvä- sendet bör arrangeras inom rättsväsendets samtliga myn- digheter, samt hos de instanser inom som handhar ärenden rörande unga lagöverträdare och missbru- kare. 3.Det är av stor vikt att kontinuerligt följa frågan om diskri- minering av de ovan nämnda grupperna12. En rapport bör med jämna mellanrum avges en om hur situationen i detta avseende utvecklas. Regeringen bör ge stöd till myndighe- ter inom rättsystemet för en kvalitetssäkring av verksam- 12 Detta arbete samt annan forskning bl.a. rörande diskriminering skulle underlättas om de olika registren inom rättsystemet tillät att ett ärende skulle kunna följas genom hela rätts- kedjan. SOU 2006:30 Strukturell diskriminering i rättsväsendet på grund av etnisk och religiös tillhörighet. heten som innebär att strukturell diskriminering kan före- byggas. 4.Det är viktigt med en fortsatt och intensifierad strävan för att öka den etniska mångfalden bland personalen inom rättssystemet. Åtgärder av detta slag vidtas inom polisen och den etniska mångfalden är förhållandevis stor inom kriminalvården (i synnerhet när det gäller befatt- ningar med låg status). Inom domstolsväsendet och åkla- garväsendet samt inom advokatkåren är däremot andelen personer med invandrarbakgrund påfallande låg. En förhål- landevis enkel åtgärd skulle här kunna vara att sträva efter att öka den etniska mångfalden bland nämndemännen. De viktigaste åtgärderna som har betydelse för diskriminering på grund av etnisk, kulturell och religiös tillhörighet inom rättsväsen- det är emellertid av annat slag. Det handlar om åtgärder som mins- kar diskrimineringen och ökar jämlikheten inom andra samhälls- sektorer, och genom detta ökar möjligheter till integrering samt minskar stereotypa föreställningar om invandrare i allmänhet och vissa etniska minoriteter i synnerhet. Strukturell diskriminering i rättsväsendet på grund av etnisk och religiös tillhörighet. (1989). Social Space and Symbolic . Sociological Theory, Volume 7, Issue 1 (Spring 1989) s 14–25. (1993). Kultursociologiska texter i urval av och , . (1996). Invandrare och invandrares bans brottslighet. En statistisk analys. (2005). Brottlighet bland personer födda i och i utlandet. Covington, J. (2001). Round Up the Usual Suspects. Racial Profi- ling and the War on Drugs. I Milovanovic, D. och . (eds.). Petit apartheid in the – The dark figureof racism, . (1999). Från text till batong. Om poliser, busar och sven- nar. Finstad, L. (2003). (2004). Patrullerande polisers yrkeskultur. Social- högskolan, . , S. , A. (2004). Inre utlänningskontroll i polisar- bete. mellan rättsstatsideal och effektivitet i Schengens . Tema Etnicitet, Lin- universitet, 2004 Kalliber, (2005). Kvinnor missgynnas i rättsapparaten. http.///cgi- bin/P1/program/artikel.asp?ProgramID=1316&artikel=6952 16 hämtad: 2005 10 16 Kamali, M. (2005). Ett europeiskt dilemma. Struktu- rell/institutionell diskriminering. I Bortom vi och dom. Teo- retiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskri- minering. Stockolm, , SOU 2005.41. (2005). Invandrarnas tystnad om brott ett svek mot demokratin DN-debatt 2005 09 19 http.///DNet/jsp/polopoly.jsp?d=572&a=463537 &previousRenderType=1 Det blågula – strukturell diskriminering i . Betänkandet från utredningen om strukturell diskri- SOU 2006:30 Strukturell diskriminering i rättsväsendet på grund av etnisk och religiös tillhörighet. minering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet. Demokrati på svenska. Om strukturell diskrimine- ring och politiskt deltagande. Betänkandet från utredningen om strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös till- hörighet. 2Diskriminering i vittnessamman- hang: Resultat från ett social- kognitivt forskningsprojekt Frågan om det förekommer diskriminering av individer med in- vandrarbakgrund inom rättsväsendet är ett ständigt brännhett ämne i den svenska debatten. Bilden av som det självklara dyg- demönstret när det gäller värnandet av social rättvisa och jämlikhet lever fortfarande starkt, och uppgifter om att människor här och utsätts för negativ och kränkande särbehandling på basis av sin hudfärg eller nationella bakgrund väcker starka känslor och kan vara svåra att acceptera. har debatten kring etnisk diskrimine- ring i fått förnyad intensitet genom att svensk forskning i ämnet börjat sammanställas och publiceras.1 Även om det fortfa- rande finns kunskapsluckor på området framkommer i dessa sam- manställningar ett mönster som tydligt indikerar att det finns sys- tematiska skillnader i hur människor bemöts och behandlas i det offentliga , däribland inom rättsväsendet, som enbart hand- lar om vilken etnisk eller nationell grupp individen tillhör. En anledning till att sådana rapporter om diskriminering väcker både indignation och misstro är förmodligen att principen om människors lika värde verkligen är viktig för de flesta. Men om det nu är så att majoriteten av befolkningen i , både personer i centrala beslutspositioner och vanliga medborgare, uppriktigt ser särbehandling på basis av etnicitet som något fullständigt oaccepta- belt, och bestämt tar avstånd från ideologier som skulle rättfärdiga en sådan särbehandling, hur kan det då komma sig att människor ändå utsätts för diskriminering i vårt land? I den psykologiska forskningen har man under- sökt frågan om hur diskriminering kan uppstå och upprätthållas. En viktig slutsats från den här forskningstraditionen är att det finns 1 Diesen, Lernestedt, , 2005; SOU 2005:41; SOU 2005:56. automatiska tendenser i människans sätt att tänka och agera som kan leda till att personer från utsatta grupper utesluts och diskrimi- neras, utan att det nödvändigtvis finns någon direkt intention från de diskriminerandes sida, och ofta utan att dessa själva alls är med- vetna om det2. Den här forskningstraditionen, som brukar benäm- nas social kognition, ligger till grund för ett svenskt forsknings- projekt kring betydelsen av etnicitet i rättsliga sammanhang som författarna till föreliggande kapitel drivit respektive varit involve- rade i. Syftet med det här kapitlet är att presentera en sammanställ- ning av resultaten från studier som ingått i projektet. Resultaten har tidigare rapporterats, eller är under rapportering i internatio- nella vetenskapliga tidskrifter3. Projektet har haft två huvudsakliga fokus. En huvudfråga har varit hur etniciteten hos förövare och vittnen till våldsbrott på- verkar vittnens bedömningar och minnen av brottet. En annan fråga som undersökts är betydelsen av etnicitet vid bedömningar av trovärdigheten hos vittnen till brott. Frågeställningarna i projektet har undersökts genom experimentella simuleringar av brotts- och förhörssituationer. Presentationen av studierna inleds med en bak- grund i form av centrala teorier och forskningsresultat från den internationella psykologiska forskningen på området. Ett social-kognitivt perspektiv på diskriminering Om två personer bevittnat samma händelse och efteråt blir om- bedda att beskriva det som hänt för någon annan, så kan man vara helt säker på åtminstone en sak: De två beskrivningarna av händel- sen kommer inte att vara exakt likadana. En av personerna har uppfattat något som den andra inte noterat, en detalj har tolkats på ett sätt av den ena och på ett annat, kanske motsägande sätt av den andre. En av personerna har ett klart minne för någon aspekt av händelsen som den andre minns vagt eller inte alls kommer ihåg. Det faktum att två individers upplevelser och minnen av en och samma händelse alltid skiljer sig åt på ett eller annat sätt gör att man måste ställa sig frågan hur det egentligen går till när vi tar in upplevelser och information från omvärlden. Intuitivt har man oftast en känsla av att man fungerar som ett slags neutral video- 2för en översikt se Fiske, 2002. 3Lindholm, under publicering; , under granskning; , & 1998; , , & 1997. bandspelare som passivt registrerar olika fakta i omgivningen. Av de olikheter som alltid finns i människors upplevelser av samma händelseförlopp förstår man dock att det inte kan fungera riktigt så. En omfattande psykologisk forskningslitteratur visar snarare att våra upplevelser är resultatet av en aktiv, kreativ process där de fakta, eller stimuli, våra sinnen tagit emot från omvärlden kodas, organiseras och tolkas4. Hur vi upplever den information vi fått från våra sinnen bestäms till viss del av hur vi är konstruerade rent fysiologiskt. Människans öga är t.ex. skapt så att vi uppfattar elek- tromagnetiska vågor av viss längd som ljus av olika färg. Våra upp- levelser av sinnesdata styrs dessutom i hög utsträckning av en rad subjektiva psykologiska faktorer, av varje individs unika erfaren- heter, behov och förväntningar. En av de faktorer som visat sig ha stor betydelse för hur vi upplever människor och människors bete- enden är de erfarenheter och förväntningar vi har på den grupp en person tillhör. Det tycks vara ett grundläggande behov hos människan, man ser fenomenet i alla kulturer, att kategorisera både sig själv och andra i olika grupper5. Vare sig vi vill det eller inte tenderar vi att i alla slags sammanhang notera om en individ vi möter är t.ex. man eller kvinna, barn eller vuxen, svensk eller invandrare etc. En anledning till att vi använder oss av sådan social kategorisering är att det är effektivt sätt att utnyttja tidigare erfarenheter. Om jag t.ex. möter en individ som jag inte känner, men som jag utifrån vissa känne- tecken kategoriserar till gruppen barn kan jag, i princip utan nå- gon ansträngning alls, sluta mig till en rad egenskaper hos personen utifrån mina tidigare erfarenheter av personer som ingår i den gruppen. Jag kan t.ex. vara ganska säker på att personen gillar lek- saker och tecknad film, och att han eller hon antagligen inte kom- mer att förstå vad jag menar om jag frågar hur han/hon ser på den senaste utvecklingen gällande ränteläget. I stället för att behöva ta reda på personens egenskaper genom att noggrant observera bete- enden och reaktioner kan jag alltså med en enkel kategorisering av personen till en grupp som jag har erfarenhet av direkt sluta mig till många av de egenskaper som har betydelse för min samvaro med personen. Kategoriseringen är på detta sätt ekonomisk och innebär jag kan spara på både min tid och mina tankeresurser, något som är nödvändigt i den komplexa värld vi har att hantera. Ett annat vik- tigt skäl till att vi gärna kategoriserar oss själva och andra är att vi 4För översikter se t.ex. , 2005; Bransford, 1979. 5Allport, 1954; Macrae & Bodenhausen, 2000. bygger delar av vår identitet på vår tillhörighet i olika grupper. Att ingå i en grupp som är särskild från och bättre än andra grupper är ett sätt skapa sig och upprätthålla en positiv självbild6. På basis av likheter och olikheter delar vi alltså in människor i grupper och med tiden bygger vi upp föreställningar, både kunska- per och missuppfattningar, om vilka egenskaper personer som till- hör olika grupper har. Ofta har vi också en bestämd känsla, positiv eller negativ, förknippad med människor som tillhör en viss grupp7. Inom den sociala kognitionen brukar man benämna sådana gene- rella uppfattningar om en viss grupps egenskaper stereotyper. En utgångspunkt i denna forskningstradition är att stereotyper lagras i minnet i ett slags nätverk, där en grupp länkas samman med de egenskaper jag förknippar med gruppen. När jag träffar på en per- son som jag kategoriserar till en bestämd grupp kommer de egen- skaper jag i mitt minne förknippar med gruppen att aktiveras. Aktiveringen innebär att de här egenskaperna ligger särskilt nära till hands när jag tar in information om personen. Det betyder att allt personen gör och säger kommer att filtreras genom de egenskaper som jag stereotypt förknippar med hans/hennes grupp, och därmed är sannolikheten stor att jag kommer att uppfatta, bedöma och minnas personen på ett sätt som bekräftar och förstärker de förut- fattade meningar jag har. Stereotypen om en specifik grupp beror delvis på ens egna erfa- renheter, men bestäms också till stor del av hur man i en given kultur ser på gruppen, en syn som förmedlas till individen från barnsben genom släkt, vänner och media. Man kan förstås välja att ta avstånd från de stereotypa uppfattningar om olika grupper som florerar i den kultur man lever. Forskning har dock visat att kultu- rella stereotyper kan aktiveras och påverka tolkningar även hos per- soner som uppfattar sig som fördomsfria, och som på ett medvetet plan anser att den kulturella stereotypen om en grupp är felaktig. En sådan automatiskt aktiverad stereotyp kan hållas tillbaka om man är tillräckligt motiverad. För att stoppa en automatiskt aktive- rad stereotyp krävs dock dels att man är medveten om aktiveringen och dels att man har tillräckligt och uppmärksamhet över för att undvika att styras av den8. 6Tajfel & , 1979. 7Fiske, 1998. 8Devine, 1989. Förväntansstyrd uppmärksamhet och tolkning Stereotyper påverkar våra intryck av människor genom flera olika mekanismer i vårt sätt att ta in och bearbeta information. En rad studier har t.ex. visat att man ofta har lättare att identifiera och uppmärksamma information som stämmer med det man förväntar sig. Om man har negativa associationer till den grupp en individ tillhör kommer man därför att snabbare och lättare identifiera negativ än positiv eller neutral information om personen9. Risken är också stor för att man misstar sig och tolkar information som egentligen är neutral eller positiv som något negativt, eller till och med farligt. Sådana felbedömningar kan få katastrofala konsekven- ser. 1999 var fyra civilklädda vita poliser på spaning i , efter en våldtäktsman. De såg , en ung västafrikansk invandrare, stå i porten till huset han bodde i, och tyckte att han liknade den man de letade efter. När de beord- rade Diallo att stå still hade han tagit fram ett föremål som poli- serna uppfattade som ett vapen. De avlossade tillsammans 41 skott mot Diallo varav 19 träffade och dödade honom. Föremålet Diallo tog fram var i själva verket en plånbok, och Diallo, som aldrig tidi- gare begått något brott, visade sig vara helt obeväpnad. Händelsen och den följande rättegången, där poliserna friades från alla ankla- gelser, väckte starka protester runtom i . Man menade att poliserna inte skulle ha misstolkat situationen och skjutit Diallo om han varit vit10. Är det då möjligt att tendensen att göra den här typen av grova feltolkningar av en situation, och att dessutom handla på basis fel- bedömningen kan påverkas av grupptillhörigheten hos personen man bedömer? För att försöka besvara frågan om Diallos hudfärg kan ha haft betydelse i dödskjutningen genomförde och kollegor en studie11 där de undersökte en grupp vita deltagares reaktioner i ett enkelt datorspel. I spelet presenterades deltagarna för ett antal bilder som visade olika scener där en person stod med ett föremål i handen. Föremålet personen höll i var på vissa bilder ett ofarligt objekt, t.ex. en kamera eller en mobil, medan det på andra bilder var ett vapen. Personerna som höll i föremålen var unga män, antingen svarta eller vita. Spelet gick ut på att samla 9Fazio, , Dunton, & , 1995. 10Wikipedia, 2004. 11Correll, Park, , & Wittenbrink, 2002. poäng genom att försöka avgöra om det var ett vapen eller ett ofarligt föremål i mannens hand. Om mannen höll i ett vapen skulle deltagaren så fort som möjligt skjuta honom genom att trycka på en knapp, och om han var obeväpnad skulle de trycka på en annan knapp som indikerade att man inte sköt. Resultatet av studien visade att deltagarna reagerade snabbare på och sköt en beväpnad man om han var svart jämfört med om han var vit. När mannen var obeväpnad blev mönstret det omvända, dvs. man var snabbare på att indikera skjut ej om mannen var vit än om han var svart. Resultatet visade också att hudfärgen på man- nen som höll i föremålet var systematiskt relaterad till de felbe- dömningar deltagarna gjorde. När mannen som visades på bilden var obeväpnad var det avsevärt fler som gjorde misstaget att skjuta honom om han var svart än om han var vit, medan en be- väpnad man oftare misstogs för att vara obeväpnad om han var vit jämfört med svart. Resultatet av Corrells studie indikerar alltså att rasfördomar kan ha spelat en avgörande roll i dödsskjutningen av Diallo. Det betyder inte nödvändigtvis att de poliser som sköt honom var öppet rasistiska och bestämde sig för att skjuta honom trots att de visste att han var obeväpnad. Däremot kan man anta att de haft starkt negativa associationer till svarta, som i den tvetydiga situation de befann sig i kan ha varit avgörande för hur snabbt de slöt sig till att det var ett vapen han drog. Om Diallo varit vit kan- ske poliserna tvekat den bråkdel av en sekund som behövts för att se att han var obeväpnad. Förväntningar på en persons grupp kan också innebära att man uppfattar ett och samma beteende helt olika beroende på vem det är som agerar. Många vita amerikaner förknippar svarta amerikaner med våldsamhet och aggressivitet, och i en studie av Duncan12 un- dersöktes hur denna uppfattning kan påverka hur samma beteende tolkas beroende på individens hudfärg. I studien fick vita deltagare se en film med en diskussion mellan två manliga studenter. Diskus- sionen mellan studenterna blev ibland ganska hetsig, och gav den ena studenten den andre en lätt knuff. Deltagarnas uppgift var att under filmen karaktärisera stu- denternas beteenden, t.ex. om det var skämtsamt och lekfullt eller hotfullt och aggressivt. Filmen med diskussionen fanns i olika ver- sioner där hudfärgen på studenterna varierade. En grupp deltagare presenterades för en film där den som utdelade knuffen var mörk- 12 , 1976. hyad, medan andra såg en version av filmen där studenten som knuffade var vit. Resultatet visade att deltagarna i de två grupperna uppfattat knuffen på helt olika sätt. Bland de som sett filmen där den som knuffade en annan var vit karaktäriserade majoriteten beteendet som skämtsamt och kamratligt. När deltagarna däremot sett knuf- fen utdelas av en svart man bedömde den stora majoritet att man- nen betedde sig hotfullt och aggressivt. Även förklaringarna till varför studenten knuffades såg olika ut beroende på hudfärgen hos studenten. När en vit student knuffade till en annan ansåg de flesta deltagare att beteendet framförallt berodde på att situationen var lite hetsig, och inte direkt på studentens personlighet. När den svarta studenten gjorde samma sak i samma situation såg man det däremot som ett tecken på hans våldsamma karaktär. Förväntansstyrd tolkning i vittnessammanhang Effekter av etnicitet hos vittne och förövare Det finns alltså starkt forskningsstöd för att människor kan tolka en situation eller ett beteende på olika sätt beroende på vilka för- väntningar och attityder man har till den grupp personen tillhör. I de studier som beskrivits ovan var den situation och det beteende som deltagarna skulle tolka lite svårbedömt och tvetydigt. Bilderna på en beväpnad eller obeväpnad man i Corrells studie visades t.ex. bara som beslutet att skjuta måste fattas snabbt. Knuffen i studie kunde uppfattas som både hot- full och skämtsam. Det fanns alltså i båda fallen ett uppenbart utrymme för att bedöma eller tolka situationen på olika sätt. Det här ger anledning till att fundera över om också upplevelser av mer extrema beteenden, som t.ex. ett våldsbrott, skulle kunna färgas av de attityder man har till förövarens grupp. I en av de studier som genomförts inom vårt forskningsprojekt i samarbete med kollegor vid , undersöktes frågan om grupptillhörig- heten hos förövare och vittne till ett våldsbrott kunde påverka hur vittnet upplevde och mindes brottet13. Den gruppfaktor som stu- dien fokuserade på var förövarens och vittnets etnicitet, dvs. huru- vida de var svenskar eller invandrare. Begreppen invandrare och svensk som de används i denna studie definieras längre fram i 13 , 1998. I använder man ofta begreppet race i sammanhang där frågor som specifikt relaterar till människors hudfärg diskute- ras, medan ethnicity används i en vidare bemärkelse för att refe- rera till individers kulturella, nationella, eller religiösa bakgrund. I europeiska studier inom området används sällan begreppet race, utan snarare ethnicity generellt. Hur man väljer att definiera etniska grupper varierar från, som här, mycket brett, till mer speci- fikt. Invandrares inblandning i brottssammanhang är ett återkom- mande tema i svensk media. Även om majoriteten av brotten i begås av svenskar ligger det därför nära till hands att anta att många svenskar kommit att associera invandrare som grupp med våldsbenägenhet och kriminalitet. Antagandet bekräftas av studier som undersökt innehållet i den kulturella stereotypen om invandrare i . I en opublicerad undersökning som genom- fördes av en av författarna till detta kapitel ombads svenska stu- denter vid och att skriva ned vilka egenskaper de trodde att svenskar brukade för- knippa med invandrare som grupp. Majoriteten av egenskaperna var negativa, och bland de drag som nämndes oftast fanns kriminell, våldsam/farlig och ohederlig/opålitlig. Om det bland svenskar finns en generaliserad uppfattning som kopplar samman invandrare med brottslighet och våldsamhet är det utifrån social kognitiv teori sannolikt att den kan påverka hur enskilda invandrare uppfattas. En sådan uppfattning kan också förväntas ha särskild genomslagskraft i vittnessituationer. Om så är fallet skulle alltså ett våldsdåd som begås av en invandrare kunna framstå som grövre och allvarligare för ett svenskt vittne än samma brottsliga beteende hos en svensk. När det gäller innehållet i stereotypen om svenskar bland invand- rare finns så vitt vi känner till inga publicerade undersökningar av ovanstående slag. Det är dock möjligt att den polarisering mellan invandrare och svenskar som förekommer i olika sammanhang lett till att många invandrare utvecklat negativa associationer till svens- kar som grupp, och att denna attityd reflekteras i bedömningar av enskilda svenskar. Det skulle innebära att vittnen med invandrar- bakgrund kan komma att bedöma en svensk brottsling hårdare än motsvarande brottsling med invandrarbakgrund. När man undersöker fördomar i forskningssammanhang kan man inte självklart förutsätta att man alltid kommer åt människors egentliga uppfattningar och beteenden. Fördomsfrihet och tolerans är viktiga delar av självbilden hos de flesta människor i moderna demokratier, och få personer vill varken inför andra eller sig själva framstå som främlingsfientliga eller rasistiska. Det här är en av an- ledningarna till att man i undersökningar om innehållet i kulturella stereotyper inte frågar deltagarna direkt om deras personliga upp- fattning, utan i stället vad de tror om andras uppfattning om grup- pen i fråga. Även om deltagarna i de studier vi genomfört medvetet eller omedvetet har negativa uppfattningar om personer från andra etniska grupper måste man alltså anta att det finns en motivation hos de flesta att inte visa dem. För att hålla tillbaka automatiskt aktiverade reaktioner krävs dock, som vi beskrivit tidigare, att man både är medveten om aktiveringen och att man har tillräckligt med tid och uppmärksamhet över för att hålla undan dem. Ett vålds- brott går i många fall väldigt snabbt och kommer ofta helt överras- kande för dem som bevittnar det. I en sådan situation fungerar ste- reotypen som en genväg som gör att man snabbt kan bilda sig en uppfattning om vad som händer. Det är svårt när något så oväntat och dramatiskt inträffar att få resurser över för att tänka på att man inte ska reagera fördomsfullt. Man kan alltså anta att ett våldsbrott är en situation där sannolikheten är stor för att delta- garna behöver använda stereotyper och där de i ganska begränsad utsträckning medvetet tillrättalägger sina reaktioner.