sou · GUB350 · 2007-01-01 00:00:00 — 2 Någon uttrycklig bestämmelse som ger rätt att genomföra en plats- undersökning hos ett värdepappersinstitut finns inte men den allmänna upplysningsskyldig- heten har ansetts även innefatta en rätt för inspektionen att göra undersökningar på plats (se nästa avsnitt 14.4 under rubriken utföra inspektioner på plats). får vidare förordna en revisor att med övriga revisorer delta i revisionen av ett företag. Revisorn har rätt till ett skäligt arvode och det är företaget som står under tillsyn som ska utge ersättningen till revisorn. har enligt nuvarande regler olika möjlighet att ingripa mot värdepappersinstitut, börser och clearingorganisa- tioner. har t.ex. möjlighet att förhindra verk- ställighet av ett beslut, förbjuda handel med finansiella instrument på en olämplig marknad, återkalla ett meddelat tillstånd, meddela varning eller förelägga vite. Nedan följer en kortare redogörelse över de möjligheter inspektionen har att ingripa enligt gällande rätt. har enligt 6 kap. 7 § lagen om värdepappers- rörelse rätt att förbjuda verkställighet av ett beslut fattat av ett svenskt värdepappersinstitut om beslutet strider mot lagen eller någon annan författning som reglerar institutets verksamhet, mot föreskrift som meddelats med stöd av sådan författning eller mot bolagsordningen. Samma möjlighet finns enligt 11 kap. 6 § börs- och clearinglagen beträffande företag som står under inspektionens tillsyn enligt den lagen. Om beslutet redan har verkställts kan förelägga företaget att göra rättelse, om detta är möjligt. Förbjuda handel på olämplig marknad m.m. kan enligt 6 kap. 8 § lagen om värdepappers- rörelse förelägga ett svenskt värdepappersinstitut att upphöra med verksamhet som omfattar handel med finansiella instrument på en marknad om det med hänsyn till reglerna för eller tillsynen över marknaderna framstår som uppenbart olämpligt att institutet be- driver handel där. Syftet med bestämmelsen är enligt förarbetena att hindra att agera på en marknad där det inte finns tillfredsställande tillsyn och kontroll samt ett godtagbart regelsystem (prop. 1990/91:142, s. 173). Bestämmelsen har dock aldrig tillämpats. Enligt 6 kap. 2 § handelslagen får förelägga den som deltar eller medverkar i handel med ett finansiellt instrument att upphöra med verksamheten. Detta får bl.a. ske om handeln strider mot den grundläggande bestämmelsen i lagen, dvs. att handeln ska bedrivas så att allmänhetens förtroende för värde- pappersmarknaden upprätthålls och enskildas kapitalinsatser inte otillbörligen äventyras. Ett föreläggande enligt denna bestämmelse kan rikta sig även till personer som inte står under Finansinspek- tionens tillsyn och mot såväl fysiska som juridiska personer. Om en person vid handel med finansiella instrument använder beteckningen börs utan att vara auktoriserad som sådan ska Finans- inspektionen förelägga honom att upphöra med detta (11 kap. 8 § börs- och clearinglagen). Återkalla tillstånd eller meddela varning Grunderna för att återkalla ett tillstånd eller auktorisation enligt lagen om värdepappersrörelse samt börs- och clearinglagen överensstämmer i huvudsak med varandra men skiljer sig på vissa punkter. I 6 kap. 9 § lagen om värdepappersrörelse anges sex olika grunder då ett tillstånd som meddelats ett värdepappersinstitut kan återkallas. De två sista återkallelsegrunderna gäller endast värde- pappersbolag. Det två första fallen avser situationer när värdepappersrörelse inte bedrivs, nämligen när institutet inte har börjat driva värdepappersrörelse (eller om institutet för- klarat sig avstå från tillståndet) eller om institutet av inte har drivit sådan rörelse som tillståndet avser. Den tredje återkallelsegrunden avser det fallet att värdepappers- institutet har visat sig olämplig att utöva sådan verksamhet som tillståndet avser antingen genom att överträda en bestämmelse som avses i 7 § samma kapitel eller på annat sätt.3 När det gäller denna 3 I 7 § finns bestämmelser om när värdepappersinstitutet har fattat beslut som strider mot lagen eller någon annan författning som reglerar dess verksamhet, mot föreskrift som meddelats med stöd av en sådan författning eller mot bolagsordningen. återkallelsegrund får inspektionen, om det är tillräckligt, meddela varning i stället för att återkalla tillståndet. Det fjärde fallet innebär att tillståndet ska återkallas om värde- pappersinstitutet inte har fullgjort sina skyldigheter enligt lagen (1999:158) om investerarskydd och lagen (1995:1571) om insätt- ningsgaranti. Enligt bestämmelsen ska ett tillstånd återkallas om bolaget inte vidtagit rättelse efter det att inspektionen har förelagt bolaget att fullgöra sina skyldigheter med förklaring att tillståndet annars kan komma att återkallas. Den femte återkallelsegrunden avser det fallet när värdepappers- bolagets kapitalbas understiger det minsta belopp som krävdes när rörelsen startades och bristen inte har täckts efter det att den blev känd för bolaget. Slutligen ska ett värdepappersbolags tillstånd återkallas om någon som ingår i bolagets styrelse eller är verkställande direktör inte uppfyller vissa av de krav som ställs i samband med till- ståndsprövningen. För att återkalla tillståndet på denna grund gäller som ytterligare förutsättning att först beslutat att anmärka på att personen ingår i styrelsen eller är verkställande direktör men denne, sedan viss av inspektionen bestämd tid löpt ut, fortfarande finns kvar i styrelsen eller är verkställande direktör. Med verkställande direktör jämställs även dennes ställföreträdare. Har underättats av en behörig myndighet i ett annat land inom EES om att ett svenskt värdepappersbolag överträtt föreskrifter som i det landet gäller för bolaget får inspek- tionen enligt 6 kap. 8 a § lagen om värdepappersrörelse vidta de i 7, 9 och 9 a §§ angivna sanktionsåtgärderna mot bolaget om någon omständighet motsvarande vad som där sägs föreligger.4 Man bör kunna ifrågasätta bestämmelsens självständiga betydelse då det i förarbetena till paragrafen sägs att införandet av bestämmelsen inte innebär någon ändring vad beträffar inspektionens möjligheter till 4 Om ett värdepappersföretag som driver verksamhet genom filial eller genom direkt till- handahållande av tjänster inom ett medlemslands territorium inte efterlever de föreskrifter som värdlandet utfärdat med stöd av direktivet så ska värdlandets behöriga myndigheter enligt artikel 19.3 i ISD förelägga företaget att vidta rättelse. Om företaget trots före- läggandet inte upphör att bryta mot föreskrifterna så ska anmälan ske till hemlandets be- höriga myndigheter (punkten 4 samma artikel). Genom 6 kap. 8 a § lagen om värdepappers- rörelse har det införts en uttrycklig möjlighet för att ingripa mot ett svenskt värdepappersbolag som, enligt uppgift från en tillsynsmyndighet i ett annat land inom EES, inte följer utfärdade förelägganden om rättelse som myndigheten är behörig att meddela. En bestämmelse liknande den i ISD finns även i MiFID, se vidare avsnitt 15.2. ingripanden mot motsvarande verksamhet i länder utanför EES (prop. 1994/95:50, s. 358). Bestämmelser om återkallelse av auktorisation eller tillstånd för börser och clearingorganisationer finns i 11 kap. 7 § börs- och clearinglagen. För det första ska återkallelse ske om ett företag har visat sig olämpligt att bedriva den typ av verksamhet som auk- torisationen avser. Detta kan vara fallet då ett företag har brutit mot en bestämmelse i lagen, eller föreskrift som meddelats med stöd av lagen. kan vad gäller denna grund med- dela varning i stället för att återkalla auktorisationen. För det andra ska återkallelse ske om företaget inte bedriver sådan verksamhet som auktorisationen avser. Såvitt gäller svenska företag ska åter- kallelse vidare ske om bolagets egna kapital understiger två tredje- delar av det registrerade aktiekapitalet och bristen inte har täckts från det att den blev känd för företaget. Den fjärde återkallelsegrunden motsvarar den i lagen om värdepappers- rörelse om att återkallelse kan ske om en i företaget ledande befattningshavare inte uppfyller vissa i lagen ställda krav. På samma sätt som stadgas i lagen om värdepappersrörelse krävs först en anmärkning från sida. Tabellen nedan visar de olika återkallelsegrunderna i lagen om värdepappersrörelse och börs- och clearinglagen. Eftersom det i avsnitt 14.5 nedan kommer att övervägas om bestämmelserna i den nya värdepappersmarknadslagen i vissa delar bör harmoniseras med bestämmelserna i lagen om bank- och finansieringsrörelse visar tabellen även återkallelsegrunderna i denna lag. Tabellen är endast översiktlig och bestämmelserna i de olika lagarna överensstämmer inte helt med varandra. Tillsyn och sanktioner SOU 2006:50 Lagen om bank- och 6 kap. 9 § första 15 kap. 3 § första 6 kap. 9 § första 15 kap. 3 § första 6 kap. 9 § första 15 kap. 3 § första 11 kap. 7 § första 15 kap. 3 § första 6 kap. 9 § första 11 kap. 7 § första 15 kap. 1 § andra I övrigt visat sig 6 kap. 9 § första 11 kap. 7 § första 6 kap. 9 § andra 15 kap. 1 § andra skydd eller lagen om 6 kap. 9 § tredje 11 kap. 7 § första 15 kap. 1 § andra Brister hos någon i 6 kap. 9 § tredje 11 kap. 7 § första 15 kap. 2 § * I dessa fall har möjlighet att i stället för att återkalla tillståndet meddela varning. Om har meddelat förbud eller förelägganden får inspektionen förelägga vite (6 kap. 12 § lagen om värdepappers- rörelse, 6 kap. 2 och 3 §§ handelslagen och 11 kap. 10 § börs- och clearinglagen). Inspektionen har ingen rätt att döma ut förelagt vite utan inspektionen får ansöka hos länsrätten om detta. 14.4Den svenska regleringens överensstämmelse med MiFID Förslag: får rätt att genomföra undersök- ning på plats även hos värdepappersinstitut och clearing- organisationer. får rätt att tillfälligt återkalla ett tillstånd för ett värdepappersinstitut, en börs eller en clearingorga- nisation. Om underrättats av en behörig myndig- het i ett annat land inom EES om att den behöriga myndigheten har begärt att ett finansiellt instrument ska avnoteras från handel på en reglerad marknad ska besluta att handeln med samma instrument på en reglerad marknad eller en MTF eller annars genom ett värdepappersinstitut ska stoppas. Vissa av bestämmelserna i 6 kap. handelslagen om Finans- inspektionens tillsynsbefogenheter flyttas över till den nya värdepappersmarknadslagen. De behöriga myndigheternas befogenheter Enligt artikel 50 i MiFID ska den behöriga myndigheten ha ett antal olika befogenheter som myndigheten behöver för att kunna utföra sina tillsyns- och utredningsuppgifter. I detta avsnitt över- vägs om dagens regelverk kan anses tillräcklig i anledning av de i artiklarna 50.2 och 51.3 uppräknade befogenheter som den be- höriga myndigheten ska ha. Rätt att få tillgång till varje dokument och begära upplysningar av vem som helst Enligt artikel 50.2 a och b i MiFID ska den behöriga myndigheten ha rätt att begära vilka upplysningar och vilka dokument som helst. Vad avser dokument gäller rätten att få tillgång till varje dokument i vilken form som helst och få en kopia av det. Vidare ska myndigheten vid behov ha rätt att kalla en person till förhör. Den behöriga myndighetens rättigheter att begära in upplysningar och kalla personer till förhör gäller emot vem som helst, dvs. juridiska eller fysiska personer, oavsett om de står under myndighetens tillsyn eller inte. Som framgår ovan är ett företag eller någon annan enligt gällande rätt skyldig att efter anmodan tillhandahålla uppgifter eller hand- lingar till (se nuvarande 6 kap. 1 a § handels- lagen. har också rätt att kalla den som förväntas kunna lämna upplysningar till förhör. Undantag gäller dock avseende bestämmelserna om prospekt samt för advokater om det skulle strida mot den i lag reglerade tystandsplikten för advokater. Om ett företag eller någon annan inte följer en sådan anmodan från kan inspektionen enligt 6 kap. 3 § 5 samma lag vid vite förelägga en person att fullgöra skyldig- heten. Med hänsyn till formuleringen i artikel 50 om att befogen- heterna ska utövas i enlighet med nationell rätt måste det svenska undantaget för advokater anses godtagbart (jfr prop. 2004/05:142, s. 117 f). Då den svenska regleringen i övrigt överensstämmer med MiFID behövs således ingen ytterligare lagstiftning i denna del.5 Enligt utredningens mening är bestämmelserna i nuvarande 6 kap. 3 § lagen om värdepappersrörelse och 11 kap. 1 a § om skyldighet för s.k. sambandsföretag och företag med ett kvalificerat innehav i en börs att lämna information till överflödiga och bör därför inte flyttas över till den nya lagen. Enligt artikel 51.2 ska medlemsstaterna föreskriva de sanktioner som ska till tillämpas vid underlåtenhet att samarbeta vid en utredning som omfattas av artikel 50. Enligt 6 kap. 3 § handelslagen får inspektionen vid vite förelägga någon att göra rättelse om han eller hon inte fullgör sin skyldighet att följa en anmodan enligt 6 kap. 1 a § samma lag. Någon ytterligare lagstiftning fordras därmed inte (se fotnot 5). Rätt att utföra inspektioner på plats Enligt artikel 50.2 c ska den behöriga myndigheten ha rätt att utföra kontroller på plats. Till skillnad mot vad som anges i arti- kel 50.2 b innehåller artikeln i denna del ingen specificering att rätten ska avse vem som helst. Liknande bestämmelser finns i artikel 12 c i marknadsmissbruksdirektivet, artikel 21.4 d i 5 Angående placeringen av bestämmelserna, se nedan under rubriken om till- synsbestämmelsernas placering. prospektdirektivet och artikel 24.4 i i öppenhetsdirektivet (2004/109/EG). Regeringen har i förarbetena till den nya mark- nadsmissbrukslagen tolkat direktivtexten så att bestämmelsen endast avser inspektioner i företags kontorslokaler och liknande, alltså inte inspektioner i privatbostäder (prop. 2004/05:142, s. 118). Enligt utredningens mening bör samma tolkning göras när det gäller motsvarande bestämmelse i MiFID. I förarbetena till lagen om värdepappersrörelse samt börs- och clearinglagen anförs att nuvarande upplysningsskyldighet innebär att företagen är skyldiga att lämna upplysningar om sin verksamhet till inspektionen samt att upplysningsskyldigheten även innefattar en rätt för inspektionen att göra platsundersökningar och ta del av handlingar (se prop. 1990/91:142, s. 170 f och 1991/92:113, s. 131 och 206). Dessa lagar innehåller därför inte några uttryckliga bestämmelser som ger inspektionen rätt att utföra platsunder- sökningar. Vid införlivandet av marknadsmissbruksdirektivet ansåg rege- ringen med hänvisning till ovan nämnda förarbetsuttalanden att bestämmelserna i direktivet överensstämde med gällande lagstift- ning och att det inte fanns skäl att ge Finans- inspektionen utökade möjligheter att genomföra platsundersök- ningar (se prop. 2004/05:142, s. 119). Vid införlivandet av prospektdirektivet gjorde emellertid rege- ringen en delvis annan bedömning. För att det inte ska råda någon oklarhet om att har möjlighet att utföra platsundersökningar borde detta uttryckligen framgå av lag (prop. 2004/05:158, s. 135). Regeringen anförde vidare att platsundersök- ningar i praktiken endast kommer att vara aktuella att utföra hos börser och auktoriserade marknadsplatser. En bestämmelse med detta innehåll infördes därför i 11 kap. 1 b § börs- och clearing- lagen. Någon motsvarande bestämmelse för den som driver värde- pappersrörelse infördes inte. Det kan även noteras att det i lagen om bank- och finan- sieringsrörelse intagits en bestämmelse som uttryckligen anger att får, när den anser att det är nödvändigt, genomföra en undersökning hos ett kreditinstitut och vissa ut- ländska kreditinstitut som inrättat filial i (13 kap. 4 §).6 Enligt 13 kap. 6 § samma lag har inspektionen även rätt att genom- föra undersökningar hos andra företag, som har fått i uppdrag av 6 Se även 7 kap. 4 § lagen (2005:405) om försäkringsförmedling. ett kreditinstitut att driva någon del av institutets rörelse. Av förarbetena framgår att Lagrådet, med hänvisning till 2 kap. 6 och 10 §§ regeringsformen, ifrågasatte hur långt möjligheterna att utföra undersökningar sträcker sig. Regeringen, som gjorde be- dömningen att de bestämmelser som infördes var förenliga med regeringsformen, anförde att bestämmelserna innebar att Finans- inspektionen genom en undersökning på plats kan inspektera alla aspekter av institutets verksamhet som inspektionen har tillsyn över. När det gäller möjligheten att göra undersökningar hos den som fått i uppdrag av institutet att driva någon del av institutets rörelse anförde regeringen att denna utvidgning är kopplad till institutets sätt att driva sin verksamhet och att vad som hade anförts om undersökningar hos kreditinstitut också gäller för uppdragstagarna (prop. 2002/03:139, del 1, s. 544 f och del 2, s. 151 f). Sammanfattningsvis finns således en uttrycklig rätt för att utföra platsundersökningar hos bl.a. börser och kreditinstitut. Enligt utredningens bedömning är det en fördel om det även i lag anges att har samma rätt gentemot den som driver värdepappersrörelse. Rätten att utföra platsundersökningar bör även gälla hos anknutna ombud. Det saknas enligt utredningens mening anledning att införa be- stämmelser som ger rätt att använda tvångs- medel för att genomföra en platsundersökning. Underlåtenhet att fullgöra upplysningsskyldigheten är dock sanktionerad genom bestämmelserna i nuvarande 6 kap. lagen om värdepappersrörelse och 11 kap. börs- och clearinglagen (jfr prop. 2004/05:158, s. 135). Rätt att infordra uppgifter om tele- och datatrafik Enligt artikel 50.2 d ska den behöriga myndigheten ha rätt att infordra befintliga uppgifter om tele- och datatrafik. Det är alltså frågan om uppgifter som finns vid det tillfälle då myndigheten begär att få ta del av dem. Enligt 6 kap. 8 § i föreskrifter om upp- föranderegler på värdepappersmarknaden ska telefonsamtal vid ett mäklarbord hos ett värdepappersföretag spelas in. Detta gäller även värdepappersföretagets telefonsamtal som avser affärsuppdrag via annan telefon i en lokal med tillgång till handelssystemet hos en börs eller annan marknadsplats eller i lokal som särskilt inrättats för handel med finansiella instrument. Inspelade telefonsamtal ska arkiveras utöver löpande månad. är enligt 6 kap. 1 § lagen om värdepappers- rörelse skyldiga att lämna inspektionen de upplysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständigheter som inspektionen begär. Detsamma gäller börser enligt 11 kap. 1 § börs- och clearinglagen (jfr även 6 kap. 1 a § handelslagen). Enligt 4 kap. 2 § och 7 kap. 2 § börs- och clearinglagen är börser också skyldiga att ge inspektionen terminalåtkomst till systemen för övervakning av handel och kursbildning. har med stöd av dessa regler rätt att begära in uppgifter om befintlig teletrafik när det gäller den handel som äger rum hos värdepappersinstituten och vid börser. Finansinspek- tionens utredningsbefogenheter kompletterade med rätt att ålägga även andra än dem som står under inspektionens tillsyn att till- handahålla uppgifter, handlingar eller annat omfattar även uppgifter om tele- och datatrafik. rätt att begära in uppgifter om befintlig teletrafik avseende handel hos värdepappers- institut sammantaget med skyldigheten att lämna alla behövliga upplysningar och dokument – vilket begrepp även omfattar elek- troniska dokument – innebär att kravet i artikel 50.2 d måste anses vara uppfyllt. Utredningens bedömning i denna del överensstäm- mer med regeringens bedömning i anledning av införlivandet av en motsvarande bestämmelse i marknadsmissbruksdirektivet. Rätt att kräva att ett agerande som strider mot direktivets bestämmelser upphör Enligt artikel 50.2 e ska den behöriga myndigheten ha rätt att kräva att ett agerande som strider mot direktivets bestämmelser upphör. Ovan har redogjorts för de tillsynsbefogenheter som Finans- inspektionen har enligt gällande rätt. Inspektionen kan t.ex. för- bjuda att ett beslut verkställs och inspektionen kan även återkalla ett meddelat tillstånd. har även möjlighet att vid vite förelägga den som deltar eller medverkar i handel med ett finansiellt instrument att upphöra därmed om handeln strider mot vissa allmänna krav. Dagens reglering måste därför anses stå i överensstämmelse med MiFID. Rätt att begära att tillgångar fryses eller beläggs med kvarstad Enligt artikel 50.2 f ska den behöriga myndigheten ha rätt att begära att tillgångar fryses eller beläggs med kvarstad. Som ovan nämnts kan befogenheterna utövas direkt av den behöriga myndig- heten eller i samarbete med andra myndigheter (artikel 50.1) Några allmänna regler om frysning av tillgångar finns inte i . De regler som finns om kvarstad och beslag i brottmål och tvistemål har dock ansetts tillgodose syftena bakom frysningsinstitutet.7 Någon ytterligare lagstiftning behövs därmed inte för att uppfylla direktivets krav. Rätt att begära tillfälligt förbud mot utövande av yrkesverksamhet Enligt artikel ska den behöriga myndigheten ha rätt att begära tillfälligt förbud mot utövande av yrkesverksamhet. Enligt bestämmelserna i 6 kap. 9 § lagen om värdepappersrörelse och 12 kap. 7 § börs- och clearinglagen kan återkalla tillståndet eller auktorisationen att bedriva verksamheten om någon som ingår i styrelsen eller är verkställande direktör eller vice verkställande direktör inte uppfyller respektive lags krav på lämplighet. Bestämmelserna innebär i praktiken att inspektionen kan hindra olämpliga personer från att inneha vissa uppdrag. Enligt 1 och 4 §§ lagen (1986:779) om näringsförbud kan vissa personer meddelas näringsförbud om de i sin egenskap av närings- idkare grovt åsidosatt vad som ålegat dem i näringsverksamheten och därvid gjort sig skyldiga till brottslighet som inte är ringa. Näringsförbud meddelas av allmän domstol på talan av åklagare. Den som är underkastad näringsförbud får inte bedriva närings- verksamhet, och han eller hon får inte heller vara bl.a. styrelse- ledamot eller verkställande direktör i ett aktiebolag. Näringsförbud gäller och rätten kan, om det är uppenbart att grund för näringsförbud föreligger, förordna om tillfälligt förbud till dess frågan om förbud slutligt har avgjorts (10 § lagen om närings- förbud). I sammanhanget bör även SwedSec AB:s licensieringsprojekt nämnas. Genom avtal med SwedSec, som är ett dotterbolag till 7 Se t.ex. prop. 2004/05:142, s. 122 angående införlivandet av en motsvarande bestämmelse i marknadsmissbruksdirektivet. Jfr även 1 kap. 2 § lagen om erkännande och verkställighet inom Europeiska unionen av frysningsbeslut där ett beslut om kvarstad enligt 26 kap. i den lagen jämställs med ett frysningsbeslut (prop. 2004/05:115). , har flertalet svenska värde- pappersinstitut förbundit sig att se till att institutets aktiemäklare, förvaltare m.fl. har s.k. licens som utfärdas av SwedSec. Licensen erhålls efter avklarat kunskapstest och kan återkallas av SwedSec om licenshavaren t.ex. har brutit mot de lagar och föreskrifter som gäller för verksamheten. Om licensen återkallas av sådana skäl innebär detta i praktiken ett yrkesförbud för personen ifråga eftersom ett institut bryter mot avtalet med om institutet anställer en person vars licens återkallats. Den behöriga myndighetens befogenheter ska utövas i enlighet med nationell lag. Utredningen föreslår nedan (se avsnitt 14.5.2) att ska ha rätt att besluta att en person som inte uppfyller de krav som ställs upp i lagen inte får delta i led- ningen av företaget. Denna bestämmelse tillsammans med bestäm- melserna som ger möjligheter att återkalla tillstånd då olämpliga personer ingår i företagens ledning och möjligheterna att meddela näringsförbud vid brottslighet får enligt utredningens mening anses tillräckliga för att uppfylla direktivets krav när det gäller fysiska personer. Det är enligt utredningens mening oklart hur direktivtexten ska tolkas gentemot värdepappersinstitut och börser. Innebär artikeln att den behöriga myndigheten ska ha befogenhet att tillfälligt återkalla ett tillstånd för ett värdepappersinstitut eller en börs? Någon sådan möjlighet har inte .