sou · GUB340 · 2007-01-01 00:00:00 — Därtill finns det ett fall där en icke- nordisk kandidat med undervisningserfarenhet inte fick tjänsten, medan en nordisk kandidat fick den, trots att han hade undervisat många färre år. I ett annat fall var just tjugo års Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin undervisning avgörande för att en etniskt svensk kandidat fick tjänsten trots att kandidaten med utländsk bakgrund hade betydligt fler vetenskapliga publikationer. Inte ett enda fall finns där undervisningserfarenhetens storlek har använts som argument för att gynna en kandidat med utländsk bakgrund. Det bör också betonas att vi bara har undersökt huru- vida undervisningstimmar spelar någon roll i de fall där en kandidat med utländsk bakgrund har bättre vetenskapliga meriter än de etniskt svenska motkandidaterna. Vi har inte undersökt huruvida kandidater med utländsk bakgrund kanske kunde ha fått tjänster p.g.a. pedagogiska meriter i de tio fall där den svenska kandidaten som fick tjänsten hade de bästa vetenskapliga meriterna. Om vi hade tagit hänsyn till dessa fall är det möjligt att vi skulle se ännu flera exempel på kandidater med utländsk bakgrund som inte har fått en tjänst, trots fler undervisningstimmar än de som minimi- gränsen anger, medan den svenska kandidaten får tjänsten trots att antalet undervisningstimmar inte når upp till minimigränsen. Det fanns bara ett fall där en kandidat med utländsk bakgrund har fått en tjänst på grundval av pedagogiska meriter, trots att hen- nes vetenskapliga meriter inte var högst rankade (Dnr SU 612- 0354-02). I hennes fall fanns det ett klart bevis på hennes undervis- nings höga kvalitet: hon hade vunnit sitt universitets stora pedago- giska pris. Vi presenterar nu ett av många exempel på att undervisnings- timmar har använts som argument för att anställa en etnisk svensk istället för en vetenskapligt sett uppenbart mer välmeriterad kandi- dat med utländsk bakgrund. Kandidaten med utländsk bakgrund hade en imponerande vetenskaplig produktion. hade kandidaten publicerat åtta artiklar i vetenskapliga tidskrifter, fem- ton bok-kapitel och sju institutionsrapporter (Dnr SU 612-2191- 03). Den etniskt svenska kandidaten som fick tjänsten hade där- emot bara publicerat fyra artiklar . Hon fick tjänsten på grund av att hon hade undervisningserfarenhet (hon hade undervisat mycket innan hon disputerade). Som noterades ovan hade vi också ett fall där en utländsk kandidat inte fick en tjänst trots sina undervisningserfarenhet. Undervisningserfaren- het väger tungt i de fall det gynnar svenska kandidater, däremot inte när den skulle gynna icke svenska kandidater. Även om det är mycket lättare att manipulerar bedömningen av pedagogiska meriter än vetenskapliga meriter, är det möjligt att Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin manipulera också bedömningen av vetenskapliga meriter. Det mest kreativa fallet handlar om en kandidat från som har en meget omfattende internasjional publisering, selv om man tar i betraktningar at han har studert og tatt sin Ph.D. i og at publisering i amerikanske tidsskrifter dermed er mindre internasjonal for ham enn for de andre søkerne (tjänsten var dnr 612-2358-04). Det verkar orimligt att anta att det bara är slump att valet av hur man räknar pedagogiska meriter drabbar så starkt akademiker med utländsk bakgrund? Eftersom olika bedömningskriterier används från fall till fall kan man ibland undra om institutionerna vill ha en viss kandidat och då på något sätt meddelar de sakkunniga detta, så att de tillämpar just de kriterier som kan förväntas gynna institu- tionens kandidat. Som redan noterats brukar det bara vagt nämnas i tjänstebeskrivningen att hänsyn ska tas både till pedagogiska och vetenskapliga meriter i bedömningen av kandidaterna; sedan får de sakkunniga i praktiken bestämma om de vill kräva minst 750–800 timmars undervisning eller inte. Det är svårt att veta vilka påtryckningar institutionerna sätter på de sakkunniga. Men även utan att sätta tryck på de sakkunniga kan blotta valet av sakkunniga påverka såväl utfallet som sättet att utforma tjänstebeskrivningen. Detta bekräftas av flera personer som vi intervjuade. En man med utländsk bakgrund beskriver det så här: Om man hittar någon man gillar så hoppar man runt det. Av intervjuade angavs de institutionella mekanismer som kan sättas i verk för att särbehandla interna kandidater vara: 1) utlysning av tjänsterna först när det finns en intern kandidat som nätverket vill behålla; 2) tjänstebeskrivningen görs tillsammans med kandidaten så att han/hon gynnas; 3) positiva sakkunniga sätts att granska inkomna ansökningar. En kvinna med utländsk bakgrund beskrev hur dessa mekanis- mer ökar chansen att den av institutionen utvalda kandidaten får tjänsten: I: Jo och i tjänstutlysning man kan t.o.m. be [kandidaten] kolla på platsannonsen i [förväg], sen kan man inte vara säker i alla fall. L: Och med sakkunniga? I: Samma sak, man ökar sannolikheten, visst. Samma person påpekade senare i intervjun att det vid hennes institution var rädslan för något främmande som hindrade dem från att rekrytera utifrån, samt att personer utifrån kunde ha en Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin annan teoretisk inriktning än den på institutionen förhärskade, och då uteslutas i strävan att reproducera likhet. En annan informant, en man med utländsk bakgrund, betonade vikten av klass och kopplade svenskhet till utseende/rasifiering och språk som han beskrev hur personer med utländsk bakgrund rangordnas hierarkiskt. Som flera andra intervjuade kopplade han etnisk dis- kriminering till rasifiering och klass. Därutöver förklarade han varför personer från , , och arabiska länder enligt honom utsätts mer för institutionell diskriminering. I: Om man säger såhär, nu ska jag va väldigt försiktig här, men... Jag har inte märkt, jag har inte haft några problem för att jag är [ger namn på ett närliggande Skandinavisk land], det kan jag inte säga. Det vore lögn att påstå att det hade varit lite problem. Jag har haft problem för att den klassbakgrund jag har, det är det som har varit problemet. Jag pratar flytande svenska och ser ut som en svensk och jag skriver bra. Det har inte varit ett problem. Problemet har varit nätverket. L: Problemet har varit nätverket? I: Ja eller liksom den informella kunskapen och nätverket och stödet och den här otryggheten, det är det som har varit problemet. Det har ingenting med min etniska bakgrund att göra, det tror jag inte. Så tol- kar inte jag det. Men däremot så vet jag att... latinamerikaner... någon ... någon från något arabiskt land... har sorterats bort, i jobb, alltså såna här ansökningssammanhang. Ja tyvärr kan jag inte gå in närmare på det men jag vet att det är så. Jag vet det på väldigt många olika sätt, jag vet människor som har suttit och avgjort vilka som ska få arbeten på tre olika ställen. Alltså när det gäller lösa timmar, vikariat eller, när det gäller forskningsassistentstjänster. Jag vet det. Det är ingen fördom, det är bara så, jag vet det, jag vet det, jag har själv varit med när det gjorts. berättar han att sorteringsmekanismen fungerar genom tyst överenskommelse inom nätverket, och att diskriminering sker utan att uttalas. Diskriminering sker genom att urvalskriterier skapas som sorterar bort de personer som anses olika gruppen. Istället för en uttalad diskriminering på grund av etnicitet eller reli- gion sker diskrimineringen genom en gemensam uppfattning om personer (i detta fall arbetssökande) som opassande eller besvär- liga. Han säger vidare: Men det är en konstig mekanism för det uttalas aldrig, man sitter ald- rig och säger det här är en invandrare, utan det är att man påtalar andra grunder, man skapar ju urvalskriterier, ansökningarna kommer in, sen så bygger man upp något slags överbyggnad kring detta med urvals- kriterier, där vissa personer sorteras bort. Och det behöver ju inte vara Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin invandrare utan det kan vara andra saker som sorteras bort, som man misstänker kan vara allmänt besvärliga. Då formulerar man det på ett sätt så att de personerna sorteras bort. Vi har haft jobb... Någon forskningsassistent jag menar [ger namn på institutionen] har ju som uttalad policy att anställa folk med annan etnisk bakgrund, vi har haft utlysningar av forskningsassistentstjänst och vi har fått in över två hundra ansökningar, det har funnits fyrtio invandrare, inte en enda av dom fick komma på intervju. Jo, varje gång har vi haft en, en kvot- invandrare som har fått komma på intervju, på varje tio intervjuer har vi fått in en, och jag tror fan att dom har blivit utsorterade direkt. Jag menar alla dom tio som har kommit in till intervjun har varit goda nog, förstår du vad jag menar? Vi har fått in två hundra ansökningar, och alla dom tio, överkvalificerade för att få jobbet, men ändå så har man hållit på och rangordnat dom och intervjuat dom och krånglat istället för att bara bestämma sig för att nu ska vi se vad som händer om vi anställer den här killen i från . Det har vi inte gjort. Det har vi inte vågat göra för att vi var fega. Men vid utlysandet av en tjänst finns risken alltid att de sakkunniga väljer fel kandidat. Om vi går tillbaka till tjänstetillsättningarna ser vi att en tjänst drogs in då en utländsk kandidat var helt över- lägsen de etniskt svenska kandidaterna (dnr UFV-PA 2000/2942). När lektoratet lystes ut igen ansökte inte längre denna kandidat. Det är mindre riskabelt att lysa ut tjänsterna internt. görs det genom att doktorander anställs som adjunkter (då inga externa sakkunniga används för adjunktstjänster) och befordras sedan till lektor. På en institution rekryterades de flesta lektorerna via internt utlysta tjänster. På denna institution ansåg de sig ha för få studen- ter för att utlysa riktiga lektorstjänster, som de hade ett stort antal forskare som hade hållit sig kvar genom att dra in forskningsmedel. Det beslutades att dessa personer behövde en viss anställningstrygghet eftersom de plötsligt skulle kunna bli arbetslösa om de blev av med forskningsmedel från externa finansiärer. Detta resulterade i att fem forskare fick lek- torstjänster. Men resultatet var också att outsiders exkluderades från institutionen. Den som intervjuades på denna institution erkände att de inte hade en enda lektor som rekryterats utifrån och tillade: Det är väldigt låg i det här. I det här fallet handlar det om en blandning av unintended con- sequences och manipuleringen. På systemnivå medför en i huvud- sak externt finansierad forskning att personer kan hålla sig kvar på sin egen institution genom att söka och erhålla forskningsanslag efter att ha disputerat. Detta minskar rörligheten. Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin detta system leda till en situation där en institution har få studenter men många forskare som erhållit medel. Då anses det internt att det av trygghetsskäl är rimligt att erbjuda dessa per- soner, som har arbetat där , fast anställning. Men resulta- tet blir att reglerna manipuleras så att rekryteringen kan ske internt utan att tjänsterna lyses ut, vilket i sin tur utesluter utomstående och förstärker cultural cloning. Kombinationen av å ena sidan systembetingade regler med sina unitended consequences och, å andra sidan, möjligheter att manipulera tjänstetillsättningar, bidrar till uteslutandet av externa akademiker (ofta med utländsk bakgrund) till förmån för intern- rekryterade, etniskt svenska kandidater. Systemreglerna inbegriper de pedagogiska meriternas krångliga dokumentationssätt och en forskningspolitik som gör det möjligt för vissa personer att hålla sig kvar på samma institution som de disputerade på tills de kan sätta press på institutionen att ge dem fast anställning utan att lysa ut tjänsten. Manipuleringen av tjänsterna inkluderar möjligheter att undvika extern utlysning av dem; möjligheten att dra in tjänster om fel kandidat skulle få den; val av tjänsteinriktning; val av sakkunnig osv. Som vi har visat gör meritbedömningens höggradiga godtyck- lighet det möjligt för de sakkunniga att ranka interna, etniskt svenska kandidater över kandidater med utländsk bakgrund. Resultatet av dessa faktorer är att det blivit ytterst ovanligt att universitet rekryterar kandidater utifrån. Som tabell 6 visar har de psykologiska institutionerna varit bäst på att rekrytera externa kandidater, men även där är det bara strax av lektorerna som har högskoleexamen från andra högskolor. Och om man utgår från den generösa tolkningen att samtliga lektorer som inte har en doktorsexamen registrerad hos SCB kommer från andra högskolor, så är det som kommer utifrån. Den extremt höga graden av internrekrytering gör det naturligtvis svårt för utländska akademi- ker att få tjänster i om de har en doktorsexamen från sina hemländer. Situationen för professorer är inte mycket bättre. Som tabell 7 visar, är andelen professorer som disputerat vid andra högskolor bara marginellt högre än andelen lektorer (5,mot ). Även om den mer generösa tolkningen av vem som ska betraktas som Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin utifrån kommande tillämpas blir av professorerna intern- rekryterade. Denna låga andel extern rekrytering bekräftar Dahls (1998) rapport om rörligheten vid svenska högskolor 1995: av professorerna och av högskolelektorerna hade doktorerat där de anställdes. Att graden av externrekrytering var högre i hennes studie beror troligtvis på att den inkluderar anställda i samtliga ämnen, och externrekrytering är troligtvis högre på naturveten- skapliga områden än på samhällsvetenskapliga. Intern rekrytering av lektorer enligt uppgifter från SCB (2004) Antal utifrån eller ej i % utifrån eller ej registre- rade i SCB:s forsknings- aAntal lektorer med doktorsexamen från andra högskolor SOU 2006:40 Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin Intern rekrytering av professorer enligt uppgifter från SCB (2004) Antal utifrån eller ej i % utifrån eller ej a Antal professorer med doktorsexamen från andra högskolor. Eftersom vi koncentrerade oss på personer som doktorerade intervjuade vi inte många som hunnit bli professor. Inte hellre undersökte vi i intervjuerna huruvida institutioner medvetet försöker att rekrytera professorerna internt. Men som redan nämnts är det ytterst ovanligt att professorer från andra högskolor eller universitet anställs på samhällsvetenskapliga institutioner. Från tjänstebeskrivningarna kan man ibland ana att tjänsterna skräddarsys för en viss internkandidat, men det är svårt att leda detta i bevis. Precis som med lektorat andelen svenskfödda dokto- som hunnit få professorstjänster större än andelen utlands- födda (6,mot ), fast denna skillnad inte är statiskt signi- fikant. Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin Likriktning av forskningen genom beslut om anslag Forskningsråd och anslagsgivare har ovanligt mycket makt i . Landet är tämligen unikt i den industrialiserade världen på så sätt att lektorerna knappast får någon tid alls i sina tjänster, eller mycket liten tid, att ägna åt forskning. I stort sett är de helt bero- ende av forskningsanslag för att överhuvudtaget kunna forska. som lektorerna måste undervisa upp till (att jämföra med de som är vanligt i många andra länder15) har det också blivit väldigt svårt att få anslag. har det varit vanligt att av ansökningar beviljas anslag.16 Som jämförelse kan nämnas att av ansökningar inom humaniora och samhällsvetenskap fick anslag från huvudsakliga vetenskapsråd, Deutsche Forschungsge- meinschaft.17 Det betyder å ena sidan att det är jämförelsevis mycket svårt att få anslag i , å andra sidan att det också är viktigare att få anslag eftersom forskning inte ingår i tjänsten. Forskningsanslag är också väldigt viktigt för nydisputerade dokto- , då det är ett mycket vanligt sätt att hålla sig kvar på sin institution. I ett läge där det finns färre forskarassistenttjänster än förut och där antalet undervisningstimmar är en mycket viktig merit i tillsättandet av lektorstjänster, har många inget annat val än att lägga ner en stor del av sin arbetstid på att skriva ansökningar om forskningsanslag, för att på så sätt kunna hålla sig kvar i akade- min. Samtliga personer som vi har intervjuat har ställt sig mycket kri- tiska till den svenska forskningsmodellen, och bara en av våra tju- goen intervjuade personer ansåg att bedömningen av ansökningar är objektiv. För att ha en chans att få anslag är man tvungen, menar de, att anpassa sin ansökan så att den blir politisk korrekt. När så få får anslag vågar man inte ta risker. Och för att ha en god chans att få anslag måste man ha bra kontakter med personer i råden – hela processen bidrar till en ohälsosam konformitet. rapporteras det i Universitetsläraren 3/2005 att högskolelärare undervisar (, 2005). I måste lärarna med fasta tjänster vanligtvis undervisa och varje termin brukar vara , vilket betyder . Därtill bör det betonas att undervisning vid tyska högskolor ofta bestå av seminarier, där studenterna presenter ett ämne (håller ett referat som det heter på tyska) och läraren inte behöver föreberedda något. 16Till exempel viljades 158 av 1647 ansökningar hos till forskning inom humaniora och samhällsvetenskap, vilket motsvarar 9,av alla ansökningar. 17www.dfg.de/dfgimprofil/zahlenundfakten/statistichediagramme/diagrammeantrags Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin ligt för kunskapsproduktionen överlag, men det tycks också skapa en utestängning som i högre grad drabbar forskare med utländsk bakgrund än forskare utan den bakgrunden. Till exempel betonade en man med etniskt svensk bakgrund hur centralt nätverket är i ansökningsprocessen: S: Tror du också att det spelar roll vilket nätverk man har? I: Definitivt. Annars kan man nog glömma det. Tillgången till nätverk är inte etniskt neutral. En annan person med utländsk bakgrund beskriver hur oskrivna regelverk och tyst kun- skap, som missgynnar personer med utländsk bakgrund, är verk- samma i fördelningen av forskningsanslag: det handlar som sagt inte mycket om att folk sållas på efternamn utan det handlar om uppslutning kring tyst kunskap, i synnerhet ansökningarna, akademiskt, hur det skall se ut. Hur genomförbarhet skall bedömas [ ] Kunskap om hur ett akademiskt nätverk skall se ut, vilken huvudspecialisering man skall acceptera, den fortsatta gär- ningen, hur pass filosofiintresserad man är, det är akademisk kultur som spelar roll. Jag tror att man behöver anstränga sig hårdare för att få en längre meritlista för att folk ska var vara beredda att bortse ifrån [utländsk bakgrund]. Nästan alla intervjuade personer ansåg att forskningsanslag inte enbart tilldelas utifrån objektiva bedömningar. Fler personer, såväl de med utländsk som de med etniskt svensk bakgrund, beskrev hur nätverk återigen var avgörande för tilldelning av forskningsanslag. En man med etniskt svensk bakgrund beskriver vikten av kontak- ter: Ja, det beror på vilka som sitter i rådet, om det finns nån representant från institutionen. Självklart att det är bra. Så var det ju med [ger namn på ämne] , vi hade ju en professor som satt med i Riksban- kens Jubileumsåret, vi hade ju väldig goda anslag när han satt med där. En annan man med etniskt svensk bakgrund synliggör betydelsen både av det sociala (t.ex. kontakter) och det kulturella (t.ex. sättet att tala/skriva) kapitalet, eller som han kallar det, spelet när man ska söka forskningspengar. I spelet uppmärksammar han vikten av att betona etablerade forskningsinriktningar, av att använda de rätta begreppen, samt att projektledarens nätverk och ställning inom hierarkin är viktiga: Alltså, jag tillhör dem som är väldigt kritiska mot hela det här syste- met, därför att alltså objektivt i någon mening men det finns en väldigt Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin bias mot det etablerade. Vi är så framgångsrika, vi har lärt oss att skriva ansökningar och jag vill påstå att om till exempel skulle gå in kolla metod för att utvärdera forskningsprojekt och se vad man hade gjort i förhållande till vad man har fått pengar för, så tror jag att vi skulle få många anmärkningar. Därför att vi är oerhört så att säga forskningspolitiskt korrekta i våra ansökningar och vi har lärt oss det här spelet rätt så mycket och kan man inte det så är man chanslös. S : Vad menar du med det? Måste man formulera om vissa begrepp eller? I: Ja, begreppsformuleringar kring, ja det här med [ ] Jag tror att det spelar stor roll vem som är projektledare, vilken ställning den har. En annan intervjuad, en man med utländsk bakgrund, betonade också forskningens konformitet och betydelsen av vem som sitter i forskningsrådet, men framställde även vikten av den högskola man söker ifrån. Likt andra intervjuade beskrev han högskolornas hie- rarki, där äldre institutioner i storstäderna särbehandlas positivt gentemot de nyare i och mindre städerna. Nja, forskningsråden är ju fega, dom vill ju få, och det är rimligt, dom vill ha ut av sina satsningar och en tendens är väldigt tydlig, dom som bor i får mest pengar och vi får i periferin väldigt lite. Det har säkert att göra med vilken inriktning man har och vilka som sitter i forskningsråden och sen är det så att forskningsgrupper premieras framför enskilda forskare också och det är mainstream som premieras. En kvinna med utländsk bakgrund framställde de sociala nätverken som ett system av ömsesidiga belöningar inom universitetsvärlden, och då grupper är lika varandra blir det svårt för nya idéer att komma fram: L: Hur tror du att bedömningen går till, är den objektiv? I : (skratt) Det var en onödig fråga, det är så i universitetsvärlden, man ska klia den ena och den andra och då kliar de tillbaka, det är så. Och det är svårt för nya att komma fram, det är en generationsfråga också Jag ser den typen av forskning och den är så intetsägande och onö- dig Egentligen ska man fråga sig vems intressen som förs fram i forskningsvärlden, vad är det för projekt som får pengar, det finns inget objektivt. En person som själv granskar ansökningar beskriver hur nät- verk är viktiga och hur personliga relationer spelar roll i gransk- ningen av ansökningar: Jag sitter själv med och granskar ansökningar och jag sitter i [ger namn] så nu har jag börjat förstå hur viktigt det är vilka sakkunniga Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin som man väljer och hur den här akademiska välden är så inskränkt i det gamla liksom, han sa det till mig och då glömmer han inte det. Återigen ser man hur personliga relationer är avgörande, inte bara för inneslutning och för tillgången till resurser som är viktiga för rörligheten, utan också för uteslutning, alltså diskriminering. Om man råkar hamna i konflikt eller göra någon sur p.g.a. att man har uttryckt sig på ett sätt som går emot de oskrivna reglerna kan detta felsteg följa ens karriär. Våra beräkningar utifrån ansökningar till –2004 visar att en större andel personer med utländska namn fick anslag än de med svenska namn (21,mot ), men skillnaden var inte statistisk signifikant och förhållandena varierade beroende på ämnet. Av dem med utländska namn fick anslag i statsvetenskap, mot av dem med svenska namn. På de övriga tre områdena (ekonomisk historia, psykologi och sociologi) fick dock en större andel av personer med utländska namn anslag än de med svenska namn. Ett intressant resultat av vår undersökning är att den enda varia- beln som var signifikant för erhållande av anslag från Vetenskaps- rådet, var antalet år sedan man publicerade den första skriften (vanligtvis doktorsavhandlingen). Vetenskapliga kriterier som t.ex. antal publicerade artiklar i referee-bedömda tidskrifter, eller antal referee-bedömda böcker publicerade hos bokförlag, verkar inte spela någon roll (se tabell 8).