sou · GUB364 · 2007-01-01 00:00:00 — SOU 2006:64 Bilaga 2 fintlig, alternativt på illegala kasinon (jfr Block och , 1999; Moulette, 1995). Det har förekommit problem med korruption och dolda kriminella ägare på såväl illegala som legala kasinon (Doley, 2000). Dessa förhållanden är inte aktuella för del med statligt spelmonopol. Som redan nämnts har Länskriminalpolisen gjort en kartläggning av kasinot i och där redovisas några fall av misstänkt penningtvätt. –har totalt 122 polisanmälningar gjorts, av dessa har endast sju fall rört användning av falska sedlar eller spelmarker vid spel (LKP 2005:53). Det var med andra ord betydligt vanligare att anmälningarna rörde våldsbrott, hot mot tjänsteman eller liknande dispyter vid dörren eller inne på kasinot. Samma rapport tar upp kriminalunderrättelseregistret (KUR), som innehåller viss underrättelseinformation som exempelvis tips eller spaningsnotiser. Det finns 18 notiser lagrade i KUR som kan kopplas till i –. Sex av dessa notiser rör iakttagelser av personer som är kända som kriminella inne på kasinot, lika många rör misstänkt eller förmodad brottslighet. Det finns även obekräftade rykten om att exempelvis rånare och narkotikabrottslingar spenderar sina pengar på kasinot. Enligt (2005:53) fick Finanspolisen in 23 kasinorelaterade penningtvättsärenden , där åtta kan kopplas till kasinot i . Bland dessa finns fall där någon försökt byta inväxlade sedlar som varit brända i kanten mot spelmarker, vilket kan indikera att sedlarna kommer från en bankboxsprängning eller liknande. Liknande uppgifter finns i en pågående undersökning på Brå om hälerier som en del av den organiserade brottsligheten (Brå, 2006). Färgade sedlar har även förekommit i något fall på kasino, detta kan tyda på att sedlarna kommer från ett värdetransportrån eller andra stölder av värdeväskor med färgampuller. Dessutom har personer växlat in stora mängder 50- eller 100-kronorssedlar, vilket kan vara men inte med nödvändighet är en indikation på penningtvätt (LKP 2005:53). Det var emellertid först kasinon enligt lag blev skyldiga att rapportera misstänkta fall av penningtvätt, och ökade de kasinorelaterade penningtvättsanmälningarna enligt Finanspolisen till 51 fall. Bilaga 2 SOU 2006:64 Ytterligare en indikator på penningtvätt kan vara när personer försöker sätta in mer pengar på sitt kasinokonto än de vunnit eller när personer försöker växla in pengar mot spelmarker och få pengarna registrerade som en vinst trots att inget spel förekommit (jfr Curran, 1995; och , 1998; Moulette, 1995). (1998) tar upp att det går att köpa spelmarker för ett högre belopp i svarta pengar än de är värda, därefter är det möjligt att lösa in markerna mot vita pengar som om markerna hade köpts på ett legalt sätt, om dessa uppgifter gäller svenska eller utländska kasinon är dock oklart. Det finns även ett annorlunda exempel på hur kriminella i använt kasinon som ett medel för att komma åt stulna pengar. Det rör välorganiserade ligor som stjäl kreditkort och använder dessa på kasino (Ballezza, 2003). Resultat Kasinobesökarna som förekommer i misstankeregistret Frågorna gäller kasinobesökarnas i tiden närliggande kriminella bakgrund och förekomsten av kriminella pengar i kasinomiljön. En körning har gjorts av kasinobesökarna mot registret över misstänkta personer. Alla personer som begått brott behöver inte finnas i registret över misstänkta personer7, och alla registrerade misstänkta behöver inte heller ha begått brott, men det rör sig om skäligen misstänkta och med den relativt snäva tidsperiod som studerats är det en acceptabel indikator på om personer med kriminell bakgrund besöker svenska kasinon. Eftersom kasinobesöken inträffade –har besökarna i de flesta fall misstänkts för brott innan kasinobesöket och resultaten kan därför inte användas i debatten om huruvida kasinobesök förorsakar kriminalitet. Andelen kasinobesökare8 som var skäligen misstänkta för brott –är . Hur stor andel misstänkta personer det finns i varje ålderskategori samt uppdelat på kön visas i tabell 2. Av de misstänkta kasinobesökarna är män och kvinnor, 7 För mer om felkällor i statistiken, se , 2001. 8 De 213 114 kasinobesökare 1/7 2004-30/6 2005 som var folkbokförda i och hade fullständigt personnummer i kasinoregistret. SOU 2006:64 Bilaga 2 med andra ord är det både betydligt fler och en större andel män än kvinnor som misstänkts för brott. De flesta som misstänks för brott är män, och eftersom kasinobesökarna, som ovan visats, består av en högre andel män än kvinnor är det inte förvånande att skillnaderna är så markanta mellan könen (jfr Brå 2005:12 för andelar i riket). Åldersfördelningen ser något annorlunda ut än för samtliga kasinobesökare, de misstänkta är som grupp betraktat något yngre än kasinobesökarna generellt. Det gäller i synnerhet de för brott misstänkta männen, även om skillnaden till kvinnorna inte är stor (av de misstänkta männen och av de misstänkta kvinnorna var 20–). Tabell 2 Andelen kasinobesökare som var skäligen misstänkta för brott efter ålder och kön. Procent Ålder Kön Totalt Kvinna n=82 089 n=131 023 n=213 112 20–29 1,5 6,1 4,3 30–39 0,9 4,1 2,9 40–49 0,7 2,7 2,0 50–59 0,4 1,2 0,9 60– 0,2 0,5 0,3 Totalt 3,7 14,6 10,4 En fråga av intresse för studien är huruvida kasinobesökare som misstänkts för brott går oftare på kasino än övriga besökare. Resultatet visar att det bland dem som besökt kasino mer än en gång finns en överrepresentation av personer som är misstänkta för brott, vilket framgår av tabell 3.9 Överrepresentationen blir särskilt tydlig redan vid personer som besökt kasino fler än en gång . Ett annat mått på samma sak är att de misstänkta står för av kasinobesöken, men endast utgör av besökarna. Överrepresentationen ska dock inte överdrivas, det är trots allt en majoritet av de misstänkta liksom av de inte misstänkta personerna (respektive ) som endast besökt kasino under 9 Ett χ2-test ger att skillnaderna i besöksfrekvens mellan misstänkta respektive ej misstänkta besökare är signifikant på 1-% nivån. (p = 0,001). Bilaga 2 SOU 2006:64 perioden. Detta förhållande är speciellt tydligt hos de för brott misstänkta kvinnorna, männen har som grupp betraktat något fler kasinobesök. Detta förhållande gäller dock inte endast för de misstänkta utan för samtliga kasinobesökare. Tabell 3 Andelen skäligen misstänkta respektive ej misstänkta efter antalet kasinobesök. Procent Antal besök 1 n= 146 544 2–3 n= 34 388 4–12 n= 19 426 13–26 n= 6 048 27–52 n= 3 612 53– n= 3 096 Totalt n= 213 114 Ja 8 13 19 22 21 22 10 Nej 92 87 81 78 79 78 90 100 100 100 100 100 100 100 En annan fråga av intresse för studien är vilka brottstyper kasinobesökarna misstänkts för, eller mer specifikt, om det är en typ av brottslighet som kan generera pengar som kan konsumeras eller tvättas på ett kasino. I tabell 4 visas vilka brottstyper det handlar om. Noterbart är att den vanligaste brottsmisstanken gäller brott mot liv och hälsa, därefter följer brott enligt trafikbrottslagen och tillgreppsbrott. Sammanlagt av kasinobesökarna var misstänkta för något vålds- eller hotbrott (minst ett brott i 3–4 kap. eller 17 kap. BrB), men även ekobrottsinslaget är synligt, var misstänkta för någon sådan brottslighet (definierat som minst ett brott i 9–11 kap. BrB eller ett brott enligt skattebrottslagen) . Även organiserad brottslighet kan generera pengar, men utöver vissa alternativa former av mer avancerade ekobrott som kan ske i organiserad form finns ytterst få indikationer på att personer med kopplingar till organiserad brottslighet besöker kasinon. Bland de besökare som misstänkts för narkotikabrott dominerar till exempel gärningar som bruk och innehav av narkotika (8,), medan misstankar för överlåtelse och framställelse av narkotika är betydligt mer ovanligt (3,). Det finns dock en liten grupp besökare som misstänkts för rån av en typ som ofta sker i mer organiserade former. Ett 80-tal kasinobesökare har varit misstänkta för post-, bank- eller värdetransportrån, vilket stämmer överens med de iakttagelser som Länskriminalpolisen gjort, som nämndes ovan. SOU 2006:64 Bilaga 2 tänkta besökare kan jämföras med att det totalt sett misstänks i genomsnitt 100 personer för dessa råntyper de senaste åren.10 Även om 80 personer relativt sett är en hög andel av de omkring 500 misstänkta personer det skulle bli (förutsatt att samma personer inte varit misstänkta för rån under fler än ), bör det påpekas att dessa personer utgör en försvinnande liten andel av samtliga kasinobesökare. Tabell 4 Kasinobesökarnas misstänkta brottslighet efter några brottstyper. Procent11 Brott Kvinna n= 3 027 n= 19 109 n= 22 136 Brott mot liv och hälsa (3 kap. BrB) 21,4 34,5 32,7 Trafikbrottslagen 14,4 28,0 26,2 Tillgreppsbrott (8 kap BrB) 36,5 22,6 24,5 Brott mot frihet och frid ( 4 kap BrB) 16,1 25,0 23,8 Narkotikastrafflagen 9,8 13,9 13,4 Bedrägeribrott m.m. (9 kap BrB) 12,5 12,8 12,8 Brott mot allmän verksamhet (17 kap. BrB) 5,7 12,3 11,4 Skadegörelsebrott (12 kap. BrB) 4,5 8,9 8,3 Bokföringsbrott och brott mot borgenärer (11 kap. BrB) 2,3 4,7 4,3 Förskingringsbrott m.m. (10 kap. BrB) 3,9 3,9 3,9 Förfalskningsbrott (14 kap. BRB) 3,4 3,4 3,4 Skattebrottslagen 1,3 3,2 3,0 Samtliga brott 100 100 100 En jämförelse mellan kvinnor och män visar att männen oftast var misstänkta för brott mot liv och hälsa, trafikbrott och brott mot frihet och frid. Bland kvinnorna dominerade också brott mot liv 10 Siffran 100 personer baseras på det genomsnittliga antalet personer skäligen misstänkta för post- och bankrån, respektive rån mot värdetransport och värdebefordran, . 11 Då en och samma person kan vara misstänkt för olika typer av brott överstiger summan av procentandelarna i tabellen . Bilaga 2 SOU 2006:64 och hälsa samt brott mot frihet och frid, men till skillnad mot männen var tillgreppsbrott den allra vanligaste brottstypen. Det finns även skillnader i misstänkt brottslighet mellan åldersgrupper. De för brott misstänkta kasinobesökarna delades in i tre olika åldersgrupper: 20–, 30–och . Den yngsta gruppens brottsmisstankar har en ungdomsbrottsprägel, vilket är naturligt då de yngsta var 15–deras brottsmisstankar registrerats. I den yngsta åldersgruppen (20–vid kasinobesöksperiodens mitt) är tillgreppsbrott och i viss mån brott mot liv och hälsa vanligare än i de äldre grupperna och det är den enda grupp där brott enligt narkotikastrafflagen kommer med bland de fem vanligaste misstänkta brottstyperna. Den äldsta gruppen utmärker sig genom att trafikbrotten är de vanligaste tillsammans med brott mot frihet och frid. I förhållande till de två yngsta grupperna är det vanligare i den äldsta gruppen med misstanke om ekobrott i form av bokföringsbrott, brott mot borgenärer samt brott enligt skattebrottslagen. En viktig förklaring till detta är att sådana ekobrott förutsätter en etablering som näringsidkare och det är vanligt att detta sker efter utbildning och en viss yrkeserfarenhet (Brå 2002:1; , 2003). Kasinobesökarnas misstänkta brottslighet i förhållande till en jämförelsepopulations En väsentlig fråga är hur kasinobesökarnas misstänkta brottslighet förhåller sig till en jämförbar population av ickebesökare. Det har dock inte funnits möjlighet att inom ramen för denna studie ta fram en jämförelsepopulation som överensstämmer med kasinopopulationen i avseende på väsentliga faktorer vid brottslighet som kön, ålder och bostadsort etc. Däremot har kasinobesökarnas brottsmisstankar jämförts med en befintlig population, bestående av i folkbokförda personer som vid ingången av var 15–gamla.12 Det rör sig i det fallet om registrerade skäligen misstänkta personer –2001. Eftersom yngre personer oftare är misstänkta för brott än äldre sker jämförelsen med kasinobesökare som vid utgången av (det vill säga in i denna studies femårsperiod för brottsmisstankar) var 15–. Trots denna anpassning är kasinobesökarna yngre som grupp betraktat, en större andel av besökarna är 12 Populationen har använts i Brå 2005:17. SOU 2006:64 Bilaga 2 i åldrarna 15–25 samt 26–35 i förhållande till jämförelsepopulationen. Förutsatt att jämförelsepopulationen och kasinobesökarna löper lika stor risk att misstänkas för brott finns, förutom att jämförelsepopulationen är något äldre, ytterligare två avgörande punkter där jämförelsepopulationen skiljer sig från kasinobesökarna. För det första är det ungefär lika många män som kvinnor i den populationen, vilket som nämnts inte är fallet i kasinopopulationen. För det andra bor en tredjedel av jämförelsepopulationen i storstäder och övriga två tredjedelar på landsbygden. Var kasinobesökarna bor är okänt, men eftersom tre av fyra kasinon ligger i storstadsområden är det rimligt att anta att en högre andel än en tredjedel av kasinobesökarna bor i en storstad. Eftersom män respektive personer som bor i storstäder oftare misstänks för brott än kvinnor respektive personer som bor på landsbygden är det förväntat att kasinobesökarna innehåller en större grupp som misstänkts för brott än jämförelsepopulationen. Bilaga 2 SOU 2006:64 Tabell 5 Kasinobesökarnas samt jämförelsepopulationens (i åldrarna 15–) andelar brottsmisstänkta efter brottstyp. Procent Brottstyp Kasino-besökare Folkbokförda 1997 Kvinna n = 62 808 Man n = 113 383 Totalt n = 176 191 Kvinna n= 2 153 838 Man n = 2 243 354 Totalt n = 4 397 192 Brott mot liv och hälsa (3 kap. BrB) 1,01 5,66 4,00 0,52 3,20 1,88 Brott mot frihet och frid (4 kap. BrB) 0,72 4,04 2,86 0,42 2,47 1,47 Bedrägeri-, förskingrings-, bokförings brott , brott mot borge närer etc. (9–11 kap. BrB) 0,80 3,01 2,22 0,58 1,92 1,27 Skadegörelse brott (12 kap. BrB) 0,22 1,46 1,01 0,15 1,27 0,72 Brott mot allmän verksamhet (17 kap. BrB) 0,26 2,03 1,40 0,13 1,05 0,60 Trafikbrotts lagen (ej ratt fylleri) 0,42 2,95 2,04 0,21 1,62 0,93 Rattfylleri 0,32 2,48 1,71 0,20 1,58 0,91 Narkotika strafflagen 0,47 2,33 1,66 0,22 1,08 0,66 Smugglings lagen 0,03 0,18 0,13 0,03 0,19 0,11 Skatte brottslagen 0,06 0,46 0,32 0,03 0,20 0,12 Samtliga brott 4,48 15,95 11,86 2,75 9,76 6,33 I tabell 5 visas andelen för brott misstänkta kasinobesökare respektive andelen misstänkta personer i jämförelsepopulationen. För att korrigera för det faktum att jämförelsepopulationen innehåller en lägre andel män redovisas kvinnor och mäns brottsmisstankar separat, observera dock att kolumnen med andelen misstänkta totalt i kasinobesökarnas fall innehåller en högre andel män än i jämförelsepopulationen. Notera att eftersom de äldsta kasinobesökarna som i lägre grad misstänkts för brott än de yngre, tagits bort i denna jämförelse har av kasinobesökarna (i 146 SOU 2006:64 Bilaga 2 åldern 15–52 vid utgången av ) varit skäligen misstänkta för brott. Det är som förväntat en högre andel misstänkta personer bland kasinobesökarna än i jämförelsepopulationen. Beroende på brottstyp har kasinobesökarna en överrisk, vilket innebär att kasinobesökarna i högre grad än i normalpopulationen misstänkts för ett brott, på mellan 1,2 till 2,5. Det intressanta för undersökningen är inte bara andelen misstänkta utan hur fördelningen av brottsmisstankar ser ut i de två grupperna. De största överriskerna för kasinobesökarna finns främst vid skattebrott, men även vid brott mot narkotikastrafflagen, vålds- och hotbrott (3–4 kap. eller 17 kap. BrB, även vapenlagen), trafikbrott (inkl. rattfylleri), samt övriga ekobrott (9–11 kap. samt 14 kap. BrB som kan räknas hit). När det gäller exempelvis tillgreppsbrott och skadegörelsebrott är överriskerna mindre. Överrisken när det gäller brott mot liv och hälsa, kan åtminstone delvis sammankopplas med den ovan redovisade tidigare forskning som visat på ett samband mellan spel och alkohol (m.fl., 1995). Något som talar för detta är den överrisk som finns för kasinopopulationen vid rattfylleri. Det behöver inte med automatik betyda att alkoholkonsumtionen sker i kasinomiljön, Lalander och (2003) framhåller att de flesta vana spelare koncentrerar sig på spelet och dricker alkoholfria drycker när de spelar. Överrisken för skattebrott och ekobrott kan förklaras av att oredovisade inkomster, så kallade svarta pengar och i någon mån kriminella pengar används i nöjeslivet, exempelvis på kasinon. Det är en fråga som återkommer i nästa kapitel. Lagföringsdata Det är viktigt att inte sätta likhetstecken mellan andelen skäligen misstänkta för brott och andelen kasinobesökare som är lagförda för brott, även om det i många fall är så att de misstänkta personerna också lagförs. De skäligen misstänkta för brott motsvarar endast de som upptäckts och registrerats som misstänkta av polisen. När det gäller lagförda har ytterligare en selektion skett, de lagförda är de som bedömts vara skyldiga till brott. Brotten begås normalt 3–6 månader före en lagföring, eftersom tidsperioden för lagföringar endast överlappar den för kasinobesök med har lagföringarna i de allra flesta fall inträffat före kasinobesöken. Bilaga 2 SOU 2006:64 Det är också viktigt att notera att det i många fall säkerligen är samma kasinobesökare som återfinns i misstanke- respektive lagföringsregistren. –2004 har av kasinobesökarna13 lagförts för brott. Det är med andra ord en något lägre andel som lagförts än som misstänkts för brott . Det är också naturligt att denna siffra är lägre eftersom det är vanligt att misstankar skrivs av på grund av exempelvis bevissvårigheter. Av de lagförda kasinobesökarna är män och kvinnor, vilket är en något större skillnad än vid skäligen misstänkta. Att skillnaden mellan andelen män respektive kvinnor bland de lagförda är något större än bland de misstänkta är i linje med könsfördelningen bland misstänkta respektive lagförda personer generellt (se Brå 2005:12). De äldsta kasinobesökarna är generellt mer sällan lagförda än de yngre och medelålders besökarna, detta förhållande är ännu tydligare för kvinnor än för män. Andelen kasinobesökare som lagförts för brott kan även uttryckas som förekomsten av lagföringar i kasinopopulationen . I studien kommer detta att anges som promille, vilket alltså innebär att samtliga kasinobesökare har en lagföringsprevalens på 80 (80 per 1 000 kasinobesökare). Detta förhållande kan jämföras med att lagföringsprevalensen för de som var bosatta i och minst –2003 var 54. Tidsperioden är visserligen längre för normalbefolkningen, men det är ingen bra jämförelsegrupp för kasinobesökarna vilka, som redan konstaterats, skiljer sig från en normalbefolkning på flera avgörande sätt. För att få en annan referenspunkt kan kasinobesökarnas lagföringsprevalens jämföras med en jämförelsegrupp med ett starkt inslag av kriminalitet i livsstilen. Personer som enligt vid en inskrivning på sjukhus fått en narkotikarelaterad diagnos, har lagföringsprevalensen 400 (gäller en sexårsperiod), för motsvarande grupp med en alkoholrelaterad diagnos uppgår den till 194 (, 2006). I ljuset av dessa uppgifter är kasinobesökarnas förekomst i lagföringsregistret inte särskilt framträdande. Kasinobesökarnas lagföringsprevalens ligger mycket närmare normalbefolkningens. 13 De omkring 213 100 kasinobesökare 1/7 2004-30/6 2005 som var folkbokförda i och hade fullständigt personnummer i kasinoregistret. SOU 2006:64 Bilaga 2 Antalet tillfällen när kasinobesökare har lagförts för brott är något större än antalet lagförda kasinobesökare, i snitt har de –2004 blivit lagförda 1,7 gånger. Meddelade domar är den vanligaste formen av lagföringar för kasinobesökarna, av de lagförda kasinobesökarna är dömda vid minst ett tillfälle. Därefter följer strafförelägganden, , och har minst en åtalsunderlåtelse.14 Den höga andelen strafförelägganden och åtalsunderlåtelser tyder på att många av lagföringarna gäller mindre grov brottslighet. av de lagförda personerna har fått minst en frihetsberövande påföljd15 , vilket endast motsvarar av samtliga kasinobesökare. Som ovan konstaterats var andelen kasinobesökare som misstänkts för brott något högre bland dem som besökt kasino fler än en gång . Samma tendens finns bland de lagförda (se tabell i appendix). Det finns ett tydligt samband mellan besöksfrekvens och förekomst av lagföring. Den stora gruppen engångsbesökare utgörs till av personer som inte är lagförda . Motsvarande andel i kategorin med fler än tio besök16 är . Det finns dock ingen särskild koncentration av personer med många lagföringar bland de allra flitigaste kasinobesökarna. Andelen personer med minst sju lagföringar ligger nämligen på en stabil nivå bland samtliga som besökt kasino minst fyra gånger (0,, se tabell i appendix). I ljuset av dessa resultat får en annan fråga betydelse. Är förekomsten av lagföringar direkt kopplad till besöksfrekvensen? Eller handlar det istället om att fler män än kvinnor besöker kasino ofta? Underförstått gäller att män har en högre brottsbelastning än kvinnor. I genomsnitt har kvinnorna 3,4 kasinobesök mot männens 4,7. Män går således oftare på kasino än kvinnor och det kan medföra att sambandet mellan flergångsbesökare och en hög brottsbelastning ser starkare ut än det är. Dessutom är det viktigt att utreda hur stor andel av besöken som personer med lagföringar svarar för. 14 En person kan räknas på flera lagföringstyper, men endast en gång per lagföringstyp. 15 Med frihetsberövande påföljd avses domar där fängelse, sluten ungdomsvård eller rättspsykiatrisk vård utgör huvudpåföljd. 16 Eftersom registerkörningarna gjorts av olika personer är klassindelning av kasinobesök gjord på ett något annorlunda sätt när det gäller lagförda personer. Kasinobesökarna är i dessa körningar något färre än vid misstänkta personer, men inte på ett sådant sätt att det påverkar analysen. Det rör sig endast om ett tiotal personer färre. Bilaga 2 SOU 2006:64 I den tidigare nämnda undersökningen av lagföringar bland folkbokförda personer , var av kvinnorna och av männen lagförda för brott. I denna studie är motsvarande andelar av de kvinnliga kasinobesökarna och 11,5 av de manliga. Ett liknande förhållande som för kön gäller också för ålder, yngre personer lagförs i högre grad än äldre. Däremot går en högre andel av de äldsta kasinobesökarna ofta på kasino i förhållande till de allra yngsta besökarna, i synnerhet gäller det personer som är 40–. Som tabell 6 visar minskar andelen lagförda kasinobesökare med stigande ålder. Tabell 6 Kasinobesökarnas lagföringsprevalens efter åldersgrupp. Procent Åldersgrupper (uppnådd ålder) 19–24 25–29 30–39 40–49 50–64 65– Samtliga Antal besökare 29 269 33 022 56 306 38 145 42 762 13 591 213 098 Andel lagförda 14,1 9,8 8,4 7,8 4,2 1,5 8,0 För att svara på frågan om antalet besök på kasino samvarierar med förekomst av lagföring även om man kontrollerar för kön och ålder har en logistisk regressionsanalys17 genomförts. Den variabel som ska förklaras är alltså besöksfrekvensen. Resultaten visar att förekomst av lagföring ger en statistiskt säkerställd förklaring till antalet kasinobesök även om man kontrollerar för två andra betydelsefulla förklaringar, nämligen ålder och könstillhörighet. Även ålder och könstillhörighetens förklaringsförmåga för att vara högfrekvent kasinobesökare är statistiskt säkerställd. Betydelsen av dessa förklarande faktorer kan uttryckas som oddskvoter i relation till en referenskategori (se tabell 11 i appendix). Oddsen för män i relation till kvinnor för att vara högfrekventa kasinobesökare är 1,58, vilket innebär en måttlig överrepresenta17 Metoden förutsätter att man dikotomiserar variabeln besöksfrekvens, det vill säga delar in den i två kategorier av lågfrekventa respektive högfrekventa besökare. Besökare med högst tio besök har klassificerats som lågfrekventa besökare, medan de med elva eller fler besök har klassificerats som högfrekventa besökare. För en förklaring av logistisk regressionsanalys se , 1995. SOU 2006:64 Bilaga 2 tion av männen bland besökarna med minst elva besök, om man tar hänsyn till ålder och lagföringsfrekvens. Även åldern har betydelse, oddsen är två och därutöver för alla åldersgrupper , trots att antalet lagföringar går i den andra riktningen. Störst är dock betydelsen av lagföringar för besöksfrekvensen (se tabell 11 i appendix).