sou · GUB38d2 · 2007-01-01 00:00:00 — 2003 köper lokalkonkurrenten Folket, vilken brottas med ekonomiska problem. Hela affären sägs vara starkt inspirerad av Norrköpingsfusionen . 2003 Barometern, , och går samman i det gemensamma ägar- bolaget . Inga konkurrerande tidningar ingår och bolaget har åtminstone initialt få aviserade sam- arbeten. 2003 Mittmediakoncernen stärker sin dominans i när förvärvar lokalkonkurrenten Nya Samhället. 2003 Mittmedia kopierar Sundsvallsmodellen i , förvärvar och skapar inom bolaget ett mycket nära samarbete mellan denna och . 2003 köper stora poster i endagstidningarna älvs-Posten och och hamnar därmed på kollisionskurs med GP:s expansionsplaner. 2004 i och går samman i en tidning – TTELA. Tidningarna, som redan innan sammanslagningen delade så mycket som av det allmänna redaktionella materialet, ökar utgivningsfrekvensen , lägger till nya sektioner och byter tryckeri. Framför allt sägs detta stärka gentemot GP/Stampen. 2004 ägare Herenco köper veckoutgivna . Om och vilken integration som skett är inte känt. 2005 media köper tillsammans med förlagen socialdemokratiska Sydöstran och äger därmed båda lokalkonkurrenterna i . Tryck och annonsförsäljning ska samordnas, medan redaktionell samverkan begränsas åtminstone initialt till eventuella bilagor. 2005 () och () byter av varandras aktier och gör en intentionsförklaring att skapa en gemensam tidningskoncern. Målet är enligt ledningen en gradvis integration enligt Helsingborgsmodellen, dvs. Helfusion med bevarad identitet. äger lokalkonkurrenten i , Väster- har å sin sida en gemensam nyhetsbyrå med . 2005 Det spekuleras i fusionsplaner mellan och , samt att efter många turer äntligen ska få ihop det med lokalkon- kurrenten . Även gruppen Centertid- ningar aviserar en förestående försäljning. Spekulanterna uppges vara många. 5.3Tvåtidningsorterna, strukturaffärerna och presstödet Bara har strukturaffärer mellan kon- kurrenstidningar skett på marknaderna , , , , , , och . Vidare har minst en av parterna avslutat strukturaffärer med annan tidning än lokalkonkurrenten på orterna , , och . Dessa stärkta positioner torde åtminstone på kort sikt tala för ett fortsatt konkurrensförhållande på dessa orter. Kvar som konkurrensorter i den traditionella meningen finns därför endast , , , , och Öster- sund och i några av dessa förs redan diskussioner om samarbeten. Den exakta fördelningen kan utläsas av bilaga 1. Tidsramen för studien var från början snäv, men med en förlängd frist har gett utrymme att detaljstudera några fall av särskilt intresse för pressutredningen. Detta rör främst frågan om driftsstödets roll för tillkomsten av samarbeten samt dess roll för samarbetets utformning och utveckling. till genomfördes intervjuer på tre tidningsorter. Om mer tid fanns kunde studien utvecklas till fler anställda på fler nivåer inom företagen, men sammantaget kan anses att intervjuerna ger en mångfald av perspektiv på fenomenet. I samtliga fall har de tillfrågade visat sig villiga att inleda ett öppen- hjärtigt och konstruktivt samtal om situationen och dess innebörd för de inblandade. De som medverkat i intervjuer för studien är: fd VD, numera marknadschef Koncernchef, (sedan Marknads- och distributionschef, Styrelseledamot, ordförande för VD och koncernchef, Spridningsförloppet av integrationsmodellerna har följt vissa mönster. Både och Tidningen manland har exempelvis setts som banbrytare och kan tänkbart influera andra fusioner i branschen. De kan var för sig sägas tydligt representera modellerna för del- respektive helfusion. Klassifice- ringen av de olika integrationsmodellerna och deras spridnings- mönster kan ge värdefull information om vilka tidningsföretag som är intressanta att ägna särskild uppmärksamhet i fallstudien. Valet har här gjorts att koncentrera den kvalitativa detaljstudien på tre orter där varianter av Norrköpingsmodellen valts. Bak- grunden till detta är att helfusioner, exempelvis fallet , där förstatidningar slår samman även sina redaktionella funktioner har skett utan inverkan av driftsstöd. I detta sammanhang där presstödet är den centrala frågan har vi därför ansett fenomenet delfusioner vara av större intresse. Som framgår av strukturklasserna i kapitel 5 finns en rad olika tänkbara integrationsalternativ som lämpar sig för detaljstudier. Den kvalitativa fallstudien har här begränsats till tre fall av vad som benämns administrativ delfusion. Följaktligen finns det en rad olika integrationsscenarion som inte beskrivs i denna rapport. Det får därför vara en fråga för vidare studier hur tidningarna i exempelvis och har gjort sina bedömningar av marknads- situationen och hur de kommit fram till andra integrations- modeller. Följaktligen kan denna rapport inte i detalj förklara hur presstödets utformning har påverkat dessa val. De S-märkta andratidningarna har många gemensamma nämnare i de historier de berättar. Alla tre föddes ur det förra sekelskiftets arbetarrörelse och har egentligen agerat uppstickare mot en betydligt äldre och större marknadsledare. Folket och firar båda 100- årsjubileum , 2005, medan gjorde det . Alla tre såg sina upplagetoppar men har sedan sett sin upplaga falla radikalt, med undantag för en viss uppgång . Som en effekt av den försämrade ekonomin har i stor utsträckning varit en strid på kniven. , Östgöten, Folket, och betraktades tillsammans som B-laget i A-pressen och såldes i ett gemensamt paket. De har seder- mera blivit uppköpta i flera omgångar av mer eller mindre seriösa intressenter innan de har hamnat i lokalkonkur- rentens ägo. Hade någon frågat mig om jag trodde att skulle leva , hade jag förmodligen svarat: Vi får vara glada om vi överlever 65-årsdagen. (, chefredaktör 1969 1987) har funnits och är därmed mer än dubbelt så gammal som sin 100-årsjubilerande lokalkonkurrent. ombildades den till aktiebolag och ägs av . Den är äldsta morgontidning och har alltid varit den stora borgerliga tidningen på orten. å sin sida har sina rötter i arbetarrörelsen. I samband med att socialdemokratin fick en allt bredare folklig bas, ökade också intresset för en tidning som speglade de nya politiska idealen. Särskilt i som alltid har varit en arbetarstad, fanns det ett stort potentiellt läsarunderlag. startade sin utgivning och slog genast an en ny sträng. Arbetet är källan till all rikedom och all kultur och hela vinsten däraf bör tillfalla den som arbetar, förkunnade tidningen och noterade glatt att kyrksamheten sjunkit och att kyrkorna nu på många ställen i står nära nog tomma under guds- tjänsterna. Utöver detta serverades information från fackför- eningsmöten och uppmaningar till kamp mot kapitalistbolag, präst- välde, penningfurstar och klasslagstiftning (, 2005). blev goda år för , som stadigt närmade sig konkurrenterna och Öster- götlands Dagblad. Toppnoteringen 19 900 exemplar är . skedde den första stora strukturförändringen på Norrköpingsmarknaden då köpte upp och gick över till morgonutgivning. Folk- bladet fortsatte däremot som eftermiddagstidning. Kortsiktigt var det en god affär för som såg sin upplaga öka med 3 000 exemplar till toppnoteringen 19 900 (, 2005). Lång- siktigt var det dock betydligt mer negativt då det gav NT en ointaglig marknadsposition, vilket snart skulle märkas som ett trendbrott i uppgång (2005). Svaret från var att gå samman med Östgöten. Tillsammans bildade de Östgöten, bytte till tabloidformat och satsade på journalistik som mer liknade kvälls- tidningsstil. Reklamen förkunnade enda, Östergöt- lands största, kvällstidning. Åtgärden visade viss framgång intill 1965, då den gemensamma upplagan nådde 30 000, men inom fem års tid skulle över en tredjedel av köparna vara förlorade. (, 2005) Bristen på tryckinvesteringar har varit en flaskhals i utveckling. fick tidningen en ny press och började med morgonutgivning, vilket tillfälligt höjde upplagan. började dock läget bli ordentligt ansträngt. Östgöten och fick då åter dela på sig, vilket gav den östra länsdelen i och omkring och . Trots att åtgärden gav ett högre presstöd åts dessa extra intäkter upp av ökade produktionskostnader och en stadigt minskande upplaga för Östgöten. Östgöten fanns kvar som en förlustbringande verksamhet ända då den lades ned för gott. 7.1.11990 1993 finansmän och annonsdirektörer egen ekonomi har trots upplagenedgången varit relativt hygglig över åren. Däremot var ägaren A-pressen i sämre skick och anklagades för att systematiskt ha mjölkat på all even- tuell vinst – totalsiffran har nämnts (2005). , före A-pressens konkurs, såldes tid- ningen under stora protester och trots ett konkret bud från den lokala arbetarrörelsen, istället till Länsförlaget . I samma affär ingick även , och Öst- göten. Länsförlaget var tidigare mest känt för att driva annons- tidningar i , , , och (, 2003). De nya ägarna och anklagades för att vara oseriösa, att inte betala företagets räkningar och att bara vara ute efter att lägga beslag på tidningarnas presstöd. I protest sade tidningens dåvarande vd upp sig som tidningen tappade upplaga och förtroende hos både läsare och annonsörer. När presstödsnämnden helt oväntat ändrade reglerna för hur presstödet betalas ut – från årsvis till – sålde Länsförlaget snabbt sina tidningar. Den nye köparen hette och var finansman. Han blev dock inte särskilt långvarig som ägare utan begärde tidningarna i konkurs . Den nyblivne tidningskungen sjöng studentikosa kupletter med sin fru och regementschefen för på arbetartidningens 90-årsfest. försatte han tidningen i konkurs. hade tömt företaget på . , chefredaktör 1991 1995 I efterspelet dömdes i tingsrätten till fängelse och näringsförbud för skalbolagsaffärer och för att ha tömt de fem före detta A-presstidningar på totalt (TT, 1997). friades senare helt i hovrätten. Huvudargumentet var att det inte gick att bevisa att varken insåg att pengarna som lånats från tidningarna inte skulle kunna betalas tillbaka, eller att tidningarna var i ekonomisk fara (FLT, 1998). räddades av en insamling som kom att gå under namnet Jättekampen, vilken totalt inbringade . Det sista hindret var att som en sista åtgärd hade gett utgivningsbevisen till . De vägrade först att släppa ifrån sig dokumenten, vilket slutligen löstes via konkurs- förvaltaren. 7.1.21993 2000 Framåt med svångremmen åtdragen Det var en tuff tidningsmarknad som den sargade tidningen nu skulle överleva på och man valde att satsa offensivt. skärptes konkurrensen rejält på marknaden i takt med att konjunkturen pekade nedåt och hushållsekonomierna försämrades. Tidningarna ville till varje pris behålla de stora upplagor man skaffat sig . och Östgöten satsade aggressivt på telemarketing och drog igång ett marknadsföringskrig som varken resursstarka eller tvekade att svara på. Resultatet av kampanjen var en positiv upplageutveckling för , men annonsintäkterna följde inte efter. 1995 var tidningen därför tvungen att avbryta offensiven eftersom resurser- na inte räckte. gällde istället kostnadsbesparing där marknads- avdelningens resurser och personal minskade. Effekten blev en spiral av minskade intäkter och fler kostnadsbesparingar. Som ett led i detta gjordes Östgöten 1995 om till en edition av . I upplageutvecklingen ser det ut som en kraftig uppgång för Folk- bladet när det egentligen var ett tapp på 2 700 exemplar för tidningarna gemensamt (figur 1). läggs Östgöten ner för gott. Trots den nedåtgående trenden förde efter kon- kursen 1992 en förhållandevis stabil tillvaro fram till samgåendet med 2000. Både 1998 och 1999 noterades små, men positiva, helårsresultat efter driftsstöd. Det var alltså ingen akut kris som förelåg för . Däremot hade både ledning och marknadsavdelning börjat notera problem som hämmade tidningens intjänings- förmåga. Vi hade egentligen bara ett stort problem på annonsavdelningen. Det var att vi hade ett tryckeri som inte klarade av att trycka tillräckligt med färg. Vi kunde sälja slut på all färg och tappade ändå både annonsörer och intäkter. När vi kunde, fick vi förtrycka vissa sidor i tidningen som bilagor och stoppa in i tidningen. kunde vi på så sätt dubbla antalet färgsidor, men överlag så hämmade problemet oss rejält. Per , annonschef, Förutom tryckpressen behövde man nya annons- och upplagesystem, bara det en flermiljoninvestering. Därutöver såg man att det skulle behövas en ny packsal. började möjligheterna till trycksamverkan undersökas utan att för den skull förändra ägarstrukturen. Förutom kontaktades bland andra , Tryckcentralen i och , men eftersom inte hade något nytt kapital att bidra med visade sig alternativet vara ogenomförbart (2005). Även om likviditeten var hygglig i företaget fanns det inte kapital som var någonstans i närheten av de tio som behövdes för att klara av investeringarna och justera balansräkningen till en situation med trycksamverkan. De lokala ägarna hade inga fler pengar att skjuta till och varken LO eller något av de andra centrala fackförbunden var intresserade. Vi fick indikationer på att ägare inte var beredda att skjuta in mera pengar för att komma tillrätta med sina tryckproblem. var det ganska enkelt för oss att se att deras press var i praktiken ekonomiskt värdelös, trots att den hade upptagits i balans- räkningen till ett pris som inte var realistiskt. Detta innebar att som jag och skrev på ett tryckeri- kontrakt så var företaget i princip i konkurs. såg att trycksamverkan inte var ett alter- nativ för och började därför räkna på vad som var mest gynnsamt för – om levde vidare, eller om den gick i konkurs. Slutsatsen var att överlevnad var av intresse för båda parter. Det fanns tre huvudanledningar till detta. Publicistiskt var de övertygade om att redaktionell konkurrens ger bättre tidningar, eftersom båda parter måste anstränga sig mer. Ekonomiskt skulle NT vid en konkurs få ökade kostnader på på grund av förlorad samdistribution, trots att ett antal nya prenumeranter kunde förväntas strömma till. Kommer- siellt/strategiskt skulle man med två tidningar kunna hålla mer rent från annonsblad och gratistidningar på marknaden. Dessutom ville inte öppna dörren för fler ägare av den typen som hade haft . fick efter viss tvekan godkännande från sin styrelse att genomföra affären. Det fanns ändå en tveksamhet i den moderata delen av styrelsen första gången jag presenterade idén till affären. Per gjorde inte vågen om jag säger så. var det däremot okej. Men då hade vi gjort emellan och kunde visa på att koncernen inte gick under för det. Frågan var då hur man skulle stödja . Trycksamarbete var som nämnt inte ett alternativ och kapitaltillskott var inte möjligt utan ett ägarintresse i företaget. presen- terade därför ett förslag som skulle lösa problem. Det innebar att köpte av aktierna i ett nytt samägt tidningsbolag för . De gamla ägarna i behöll återstående . Därmed öppnades möjligheten att föra över Folk- bladet till NT:s uppdaterade datasystem och tryckeriutrusning. Minoritetsägaren har vetorätt vid tillsättandet av en lokal poli- tisk redaktör Minoritetsägaren har vetorätt vid tillsättandet av tidningschef Ledarsidan är fortsatt socialdemokratisk och det måste finnas en lokal ledarskribent (vilket tidningen tidigare inte hade) Minoritetsägaren har en styrelserepresentant Förhandlingarna började och var över på . Det som kom att bli en kontrovers var pressläggnings- tiderna, då skulle tvingas gå till tryck 22.30, före både I brist på alternativ accepterade ändå sin lott. Ingen hade några problem med någon av punkterna och det var vi som drev minoritetsägarens vetorätt. Det var något vi hade tagit med oss från . En lokal tidning måste också kunna skriva lokala ledare med en lokal politisk redaktör, vilket är särskilt viktigt med den struktur som har på sin abonnemangsida. Nyheten om uppköpet läckte olyckligtvis ut till medierna dagen innan affären skulle presenteras för personalen, vilket naturligtvis skapade oro och funderingar bland de anställda. Dåvarande VD:n åkte ut till sin sommarstuga och låste dörren till kontoret medan tv-kanalerna ringde. Dagen efter informerades först och sedan NT:s personal. Visst fanns både misstänksamhet och missuppfattningar om affären, men enligt de inblandade stillades dessa relativt snabbt. Alla var ganska väl insatta i läget. Jag tycker att de tog ett bra ansvar för personalen. Och ur ett helhets- perspektiv kan det vara så att affären var avgörande för att finns kvar på marknaden , i alla fall som sexdagarstidning. Per , annonschef, tog formellt över ägandet och snabbt genomfördes en rad åtgärder: Samordning av ekonomi och administration Upplageservice och annonsbokning (teknik och datasystem) får lokaler i NT:s fastighet Gemensamt tryck och formatbyte från berliner till tabloid Alla grafiker sades upp, men alla utom två kunde överföras till . På den redaktionella sidan blev det en utökning i och med den politiska redaktörstjänsten. 7.1.4Erfarenheter från upplagemarknaden i är precis som förut en regional aktör, medan är koncentrerad till orterna där också konkurrensen uppstår tidningarna emellan. Ekonomiskt har genererat i vinst sedan affären, pengar som stannar inom tid- ningen. Däremot har inte upplageraset kunnat hejdas. Ytterligare av upplagan har förlorats under samarbetsåren och senaste prognosen är att tidningen ska kunna hålla sig kvar på nivån 8 500 . upplever man sig inte ha råd att tappa mer vare sig i upplaga eller i räckvidd. På marknadssidan försöker man ge varandra ett visst svängrum i kampanjerna så att det finns tid att fasa in kunder i långsiktiga fullprisprenumerationer snarare än att konkurrera ut varandra med kortsiktiga rabatterade erbjudanden. Innehållet ska vara det som konkurrerar. tycker att konkurrenssituationen innehållsmässigt är minst lika skarp mellan tidningarna som utan att för den skull säga att NT är huvud- konkurrenten om konsumenternas plånböcker. Istället upplever att kvällstidningarna är större konkurrenter om marginalkunderna. Lösnummerförsäljningen har också tappat kraf- tigt även om det inte handlar om så många tidningar i reella termer. Som morgontidning slåss du lika mycket mot kabel-tv abonnemang, mobiltelefonabonnemang och bredband. Där har du tre abonne- mangsformer som suger kanske 500 till ur hushållen, . Inget av dem fanns egentligen för 10 . Det är där vi har den största konkurrenten. Och jag tror att det är därför som kvällspressen går bra. De säljer sin tidning dag för dag, utan att belasta kunderna med fler månadsutgifter. Sedan samarbetet inleddes har ytterligare arbetat med att renodla sin särart. Bytet till tabloid innebär lättsammare innehåll och redigering. Tidningens politiska profil upplevs inte ha för- ändrats alls av bytet, men den nya posten som politisk redaktör, den har redan hunnit byta . pressläggningen är däremot fortfarande en fråga som ofta är uppe för diskussion. Särskilt sportredaktionen hamnar ofta i kläm när det är sena matcher. Då krävs det förhandling med . När tidningen nu satsar framåt ligger tonvikten på inne- hållet. Nischen är precis som tidigare den politiska profilen, lokala nyheter, sport och motor. För att vi ska kunna sälja fler tidningar än vad vi gör så måste vi ha en ännu tydligare position, särskilt i . Det handlar om att satsa ännu mer på det redaktionella, att bli duktigare, att göra ännu mer unik, mer folklig och lokal. Det kommer att vara till nytta och glädje för både och . Även samarbetet tidningarna emellan ses över kontinuerligt. är datasystem och administration lika, men nästa steg är upphovs- rättsfrågan. Koncernchefen säger att det kan vara svårt att dela lokala reportrar i , men mellan och och kan det finnas utrymme att göra mer tillsammans för att skapa ett bättre innehåll. Exempel på detta kan vara samverkan vid stora evenemang som eller . Men där säger tidningschef, stopp. Jag tror inte det är möjligt att dela profilerade reportrar. Tänk på vilka signaler det skulle sända. Då tror jag att man skulle kliva över en viktig gräns. 7.1.6Ökad annonsförsäljning i färg Marknadsmässigt har bytet till NT:s tryckeri varit ett lyft då det gett möjlighet till färg i hela tidningen. De tekniska systemen fick en skjuts framåt på mellan fem och . Några som varit särskilt glada över det är medarbetarna på annonsavdelningen. Det var som att vrida på en kran, kan man säga. Vi kunde öka försäljningen ganska lavinartat bara för att vi fick möjlighet till mer färg. Kunderna jämför sig mellan tidningarna hur det ser ut, även om det inte alltid är riktigt relevant. Vi tog igen eftersläpning över och ökningen har hållit i sig. Per , annonschef, Precis som i har ägarbytet inneburit ett byte av riksannonspaket, från Riksmedia till FLT. Den senare ändrade sin policy att inte ha med socialdemokratiska tidningar, vilket möjligen underlättades av nya ägare. Inom koncernen var tidningarna på och med i FLT. Erfarenheten är att FLT bättre än Riksmedia tar tillvara möjlig- heten att erbjuda sina kunder en tidning i , även om den är liten. Resultatet är ett lyft i antalet riksannonser vilket gör att läsarna uppfattar som en mer komplett tidning. Inte heller i jakten på lokalannonser upplever man att striden står mellan och NT, utan mellan och andra medier i kampen om att bli det naturliga komplementet till NT. Vår stora konkurrent på annonssidan är inte . Kunderna väljer ändå NT som förstaval i tio fall av tio. De största hoten för oss är direktreklam, radio och lokala TV4 för det är med dem vi slåss om marginalpengarna. Per , annonschef, Den positiva utvecklingen på annonsmarknaden har inte heller hejdats av de nya aktörer som etablerats. lanserade tillsammans med Östgöta Corresponden- ten gratistidningen som Metro kom in på mark- naden med sin riksedition. ser det ut som att den inte kommer att ha någon effekt vare sig på abonnemangs- eller annonsförsäljning. Per tror att problemet för NT är att deras säljare har svårt att argumentera för att kunderna ska behöva betala för mer täckning än de tidigare behövt. Om du redan betalar 50 60 000 för en helsida för att nå hela mark- naden och helt plötsligt får höra att du ska köpa en tilläggstjänst för 10 20 000 extra, då måste säljaren ha väldigt goda argument och undersökningar som stödjer det. Och där tror jag NT faktiskt har missat. Per , annonschef, är en stad som har fått nytt liv efter utflyttningen . växer både i antal människor och i antal nyetableringar. Staden har fått en högskola. Snabbtåget till har medfört att pendlare kan ta sig till jobben i huvudstaden. Pengar investeras och medierna behövs för att kommunicera med den växande befolkningen. Där lägenheter bara för stod tomma är det bostadsbrist. För tidningarna innebär detta möjlig- heter, men också ett hot om ökad konkurrens från andra medier som fått upp ögonen för staden. Socialdemokratiska Folket och liberala har ett gemensamt ursprung och var samma tidning från starten då Folket bildades. Bakgrunden var meningsskiljaktigheter i rösträttsfrågan och utbrytartidningen blev produkten av kontroversen. har tidningarna fört en lokal kamp, men den har med tiden kommit att bli allt mer ojämn. Folkets trogna prenumeranter håller bokstavligt talat på att dö ut, säger , vd för och Folket. Försöken att rekrytera nya läsargrupper i bland annat invandrargrupper har inte Medan har tagit rollen som den stora, breda och seriösa tidningen i berlinerformat, har Folket satsat på sport och rappa artiklar i tabloidformat och en formgivning som har många likheter med kvällstidningarna. Om är DN, då är vi . 7.2.11990 och framåt sålt kyrksilver och avvisade inviter Folket är den tidning som lär ha lidit enskilt störst skada av framfart . Enligt tingsrättens bedömning för- svann totalt från företaget som ägare (FLT, 1998). Efter Merner-konkursen köptes tidningen av den lokala arbetarrörelsen – fackförbund, ABF och en rad andra aktieägare. Utgivningen räddades, men det kunde inte hejda upp- lageraset. Även om det största tappet skedde under de turbulenta åren med A-pressen, Länsförlaget och , så fortsatte den negativa trenden om än i långsammare takt även efter arbetar- rörelsens återtåg i tidningen. halverades tidningens upplaga.