sou · GUB389 · 2007-01-01 00:00:00 — Att deklarationsskyldigheten under vissa förutsättningar kommer att fullgöras genom tyst godkännande bör såvitt vi kan bedöma inte påverka frekvensen av underlåtenhet att lämna änd- rings- eller tilläggsuppgifter. Vi bedömer därför att förslaget inte kommer att ha några effekter på brottsligheten. När det gäller tillämpningen av brottsbalksbrotten bedrägeri, urkundsförfalskning, osann försäkran, osant intygande och bru- kande av osann urkund samt frågan om brottskonkurrens mellan skattebrottet och de nämnda brottsbalksbrotten bedömer vi att förslaget om tyst godkännande inte har någon betydelse. Vårt förslag omfattar inte deklarationssystemet för de fysiska personer som skall redovisa inkomst av näringsverksamhet eller lämna fåmansföretagsuppgifter. Förslaget kommer därför inte att få några konsekvenser för små företag. Vi kan inte se att vårt förslag har någon egentlig påverkan på jämställdheten mellan män och kvinnor. Utifrån statistik från Skat- teverket, som visar att av de kvinnliga deklaranterna och av de manliga lämnar deklaration utan att göra några ändringar i eller tillägg till den utsända blanketten, kan man dock dra slutsatsen att fler kvinnor än män kommer att kunna deklarera genom tyst godkännande. Den förenkling förslaget kan förväntas medföra kommer därför att i något större utsträckning komma kvinnor tillgodo. I våra direktiv anges att ett system med tyst godkännande skulle kunna innebära minskad miljöbelastning. Som vi utformat vårt för- slag kommer lika många förtryckta deklarationsblanketter som att behöva produceras och distribueras till de deklarationsskyl- diga, varför inga miljövinster kan förväntas i den delen. Antalet deklarationer som lämnas in i pappersform kan däremot förväntas minska med ungefär 1,5 miljoner deklarationer . Förslaget innebär därmed att det kommer att göras färre resor med bil i sam- band med inlämnande av deklarationerna. transporter av deklarationerna t.ex. från de olika inlämningsställena samt till och från den plats där deklarationerna läses in elektroniskt blir SOU 2006:89 Konsekvenser av förslaget Förslaget innebär således en minskning av antalet transporter, vilket är positivt för miljön. Här skall tilläggas att vårt förslag utgör ett steg i riktning mot en framtida helt elektronisk deklarationshantering, dvs. där deklara- tionerna även tillställs de deklarationsskyldiga på elektronisk väg t.ex. via e-post eller genom att finnas på webbplats. Med ett sådant system skulle hanteringen av deklarationsblanketter i pappersform kunna minska betydligt mer, vilket skulle innebära ytterligare positiva miljöeffekter. 10.1Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen (1990:324) Den deklarationsregel som föreslås i 4 kap. 8 § LSK innebär att en deklarationsskyldig, som felaktigt tyst godkänner de förtryckta uppgifterna, anses ha lämnat en deklaration med de förtryckta upp- gifterna. En deklaration anses därmed lämnad även i den mening som avses i förevarande paragraf. Den deklarationsskyldige anses alltså ha lämnat en deklaration men har utelämnat uppgifter som han eller hon varit skyldig att lämna enligt 3 kap. 3 § LSK. Av sist- nämnda paragraf följer att om någon förtryckt uppgift är felaktig eller om någon uppgift saknas skall den skattskyldige göra den änd- ring eller det tillägg som behövs. För att förevarande paragraf skall vara tillämplig krävs att den deklarationsskyldige under förfarandet har lämnat en oriktig upp- gift till ledning för taxeringen. Genom att en deklaration anses lämnad enligt 4 kap. 8 § LSK får kravet på att uppgiften skall ha lämnats under förfarandet och till ledning för taxeringen anses uppfyllt. Av andra stycket följer att en uppgift anses oriktig om den skattskyldige har utelämnat en uppgift som han eller hon varit skyldig att lämna. Uppgiftsskyldigheten i 3 kap. 3 § LSK gör att den som felaktigt tyst godkänner de förtryckta uppgifterna har utelämnat en föreskriven uppgift och han eller hon har därmed lämnat en oriktig uppgift enligt förevarande paragraf. Deklarationsregeln i 4 kap. 8 § LSK innebär att deklarationsskyl- diga som påförs skattetillägg enligt 5 kap. 2 § 2 TL på grund av utebliven deklaration i fortsättningen kommer att påföras skattetillägg enligt den nu behandlade paragrafen (om de underlåter att lämna erfoderliga ändrings- eller tilläggsuppgifter). Skattetillägg som tas ut enligt 5 kap. 2 § 2 på grund av utebliven deklaration skall undanröjas om en deklaration kommer in . I fortsätt- ningen kommer den deklarationsskyldige i stället att kunna und- vika Skattetillägg genom att göra en frivillig rättelse. Deklarations- regeln kommer således indirekt att påverka reglerna om skattetillägg i skärpande riktning. Som framgått av avsnitt 6.4.4 är det en avsedd effekt men eftersom det rör sig om sanktions- bestämmelser är det motiverat att lagtexten är extra tydlig på den här punkten. I ett nytt tredje stycke föreskrivs därför att första och andra styckena även gäller fall som avses i 4 kap. 8 § LSK. Bestämmelsen i 5 kap. 2 § 1 TL kommer att kunna tillämpas under samma förutsättningar som . För de som deklarerar genom tyst godkännande kommer det att vara underlåtenheten att lämna eventuella ändrings- eller tilläggs- uppgifter som blir central för frågan om skattetillägg vid oriktig uppgift. Även om de uppgifter som förtryckts i blanketten i och för sig är felaktiga eller ofullständiga så är det inte dessa uppgifter i sig utan underlåtenheten att korrigera uppgifterna som kommer att kunna föranleda skattetillägg. Ett enkelt exempel får illustrera det sagda. (I exemplet bortses från att befrielse från skattetillägg under vissa förutsättningar skall ges.) Den deklarationsskyldige (A) får en förtryckt blankett från . De förtryckta uppgifterna grundar sig på kontrolluppgifter om inkomst av tjänst och kapital. I inkomst av tjänst har en ersättning på från företaget förtryckts. Kontrolluppgiften är emellertid fel och borde egentligen ha redovisat en ersättning på . Den förtryckta upp- giften är därmed också fel. Om inte A frivilligt rättar den förtryckta upp- giften eller en korrekt kontrolluppgift inkommer kan skattetillägg komma i fråga. Skattetillägget kommer då att beräknas på skatten på (50 000- 30 000=) . Skattetillägg skall inte tas ut när en oriktig uppgift kan rättas med ledning av kontrolluppgift som varit tillgänglig för före utgången av november taxeringsåret. För en stor del av dem som deklarerar genom tyst godkännande kommer skattetillägg därmed över huvud taget inte att bli aktuellt. Skattetillägg kommer att drabba endast dem som underlåter att lämna uppgifter om inkomster helt eller delvis utanför kontrolluppgiftssystemet. Dessutom skall skattetillägget beräknas efter en lägre procentsats om underlåtenheten hade kunnat rättas med ledning av kontroll- material som varit tillgängligt för under taxerings- perioden. Det sker t.ex. om den deklarationsskyldige underlåter att lämna uppgifter om en avyttring av en privatbostadsfastighet. Här- till kommer att hel eller delvis befrielse från skattetillägg skall ske bl.a. när underlåtenheten framstår som ursäktlig eller om det annars skulle vara oskäligt att ta ut avgiften med fullt belopp. Befrielse- grunderna skall beaktas av även om den deklarations- skyldige inte har framställt något yrkande om det. En annan aspekt på frågan om skattetillägg vid oriktig uppgift i form av underlåtenhet att ändra fel i de förtryckta uppgifterna eller att lämna kompletteringsuppgifter när de förtryckta uppgifterna är otillräckliga är svårigheterna för att upptäcka den deklarationsskyldiges underlåtenhet. Underlåtenheten att rätta förtryckta uppgifter kan i princip endast upptäckas genom revision hos den som har lämnat den felaktiga kontrolluppgiften, om det rätta förhållandet finns dokumenterat där. Underlåtenheten kan också upptäckas genom riktade kontroller eller revision hos den deklarationsskyldige, genom upplysningar från andra myndigheter eller genom annat kontrollmaterial. De här problemen finns dock . Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 6.4. Förslaget innebär att de som deklarerar genom tyst godkännande kommer att ha deklarerat inom föreskriven tid. Det kommer där- med inte att bli aktuellt att ta ut förseningsavgift av dessa dekla- ranter. Det kommer att gälla även de deklarationsskyldiga som är bosatta utomlands eller stadigvarande vistas utomlands och som deklarerar genom tyst godkännande. Förseningsavgift skall däremot tas ut enligt samma regler som avseende de fysiska personer som inte omfattas av tyst godkännande, dvs. de som skall redovisa inkomst av näringsverksamhet eller lämna fåmansföretagsuppgifter och de som inte sänt någon förtryckt blankett till. I andra stycket föreslås en justering av bestämmelsen om förse- ningsavgift, som kommer att gälla de deklaranter som inte omfattas av reglerna om tyst godkännande och som är bosatta utomlands eller stadigvarande visats utomlands . bestämmelsen skall denna kategori deklarationsskyldiga, trots att de enligt förslaget skall lämna självdeklaration under taxeringsåret, påföras förseningsavgift först om en deklaration inte har kommit in eller vid en annan före- skriven senare tidpunkt (se även nedan förslaget till 4 kap. 5 § LSK). Att lämna deklaration vid annan föreskriven senare tid- punkt är aktuellt för dem som skall lämna självdeklaration efter föreläggande från eller efter ett medgivet anstånd med att deklarera. Noteras skall att genom förslaget kommer tidpunk- ten för när en första förseningsavgift skall tas ut (fr.o.m. ) inte längre att korrespondera med tidpunkten för lämnade av självdeklaration (). Det innebär att tiden mellan den första respektive den andra och tredje förseningsavgiften som tas ut enligt 5 kap. 11 § TL för denna kategori deklaranter kommer att bli en månad kortare än . Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 6.5.1. Det nuvarande andra stycket flyttas med oförändrat innehåll till ett nytt tredje stycke. 10.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter Paragrafen föreslås få en ny första mening enligt vilken de deklara- tionsskyldiga skall kontrollera att de förtryckta uppgifterna är kor- rekta och tillräckliga för en riktig taxering. Genom den föreslagna bestämmelsen förtydligas kontrollskyldigheten. följer denna skyldighet indirekt av skyldigheten att göra ändringar och tillägg. Enligt första styckets andra mening, vilken motsvarar den befintliga paragrafen, skall de deklarationsskyldiga som fått en förtryckt deklarationsblankett lämna ändrings- och tilläggsuppgifter om de förtryckta uppgifterna är felaktiga eller om någon uppgift saknas. Bestämmelserna är grundläggande för deklarationsskyldigheten och omfattar alla deklarationsskyldiga som sänt en för- tryckt deklarationsblankett till. Bestämmelsen i andra meningen föreslås få en något ändrad lydelse, jämfört med , för att också omfatta de deklarationsskyldiga som själva tar del av de förtryckta uppgifterna på webbplats. För dem kommer skyldig- heterna i bestämmelsen att inträda när de själva tagit del av uppgif- terna enligt den föreslagna nya bestämmelsen i andra stycket. Begreppet skattskyldig i paragrafen byts ut mot deklarations- skyldig. Skattskyldig är ett vidare begrepp än deklarationsskyldig och den aktuella paragrafen gäller endast deklarationsskyldiga. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 5.2. I paragrafens andra stycke, som är nytt, föreslås att en deklara- tionsskyldig som inte fått en förtryckt blankett för allmän självde- klaration skall vara skyldig att själv ta reda på om några uppgifter förtryckts för honom eller henne. Detta kan den deklarationsskyl- dige göra genom att kontakta och be att få en ny för- tryckt blankett eller genom att ta del av uppgifterna via Skattever- kets webbplats. Om det finns förtryckta uppgifter för den deklara- tionsskyldige skall bestämmelserna i första stycket gälla, dvs. den deklarationsskyldige är då skyldig att kontrollera uppgifterna och göra den ändring i eller det tillägg till uppgifterna som behövs. En deklarationsskyldig som låter bli att ta reda på om uppgifter för- tryckts riskerar alltså att inte kunna fullgöra uppgiftsskyldigheten i första stycket. Syftet med förslaget är att systemet med tyst godkännande skall fungera smidigt. Genom ändringen kan nämligen utgå från att alla som sänt en blankett till har fått del av de uppgifter har tillgång till och som förtryckts. Beslut om taxering på grundval av uppgifterna kan då fattas utan ytterli- gare kommunicering. Detta utvecklas närmare i avsnitt 5.4. Den nuvarande bestämmelsen i paragrafens andra stycke som ger fysiska personer som är bosatta utomlands eller som stadigvarande vistas utomlands under taxeringsåret rätt att lämna själv- deklaration skall enligt förslaget tas bort. Där- med skall samtliga självdeklarationer lämnas under taxeringsåret (dock med undantag för de självdeklarationer som skall lämnas efter föreläggande att deklarera eller efter det att anstånd med att deklarera medgivits). Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 6.5.1. I paragrafen, som är ny, regleras det föreslagna tysta godkännandet av de förtryckta uppgifterna. Genom bestämmelsen uttrycks att sådana deklarationsskyldiga som inte skall göra någon ändring i eller tillägg till uppgifterna i den förtryckta deklarationsblanketten inte skall återsända blanketten till eller på annat sätt bekräfta uppgifterna i blanketten. Det krav på att självdeklaratio- nen skall vara egenhändigt underskriven av den som är skyldig att lämna deklarationen som finns i 4 kap. 3 § LSK kommer självklart inte att gälla i dessa fall. De som skall redovisa inkomst av närings- verksamhet eller lämna fåmansföretagsuppgifter undantas enligt den nya 9 § från bestämmelsen. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 5.2. Innebörden av den föreslagna paragrafen, som är ny, är att alla deklarationsskyldiga som har sänt en förtryckt blan- kett för allmän självdeklaration till och som omfattas av reglerna om tyst godkännande kommer att anses ha lämnat en deklaration med de förtryckta uppgifterna (eller om anstånd medgetts, vid en föreskriven senare tidpunkt). Bestämmelsen gäller både de deklarationsskyldiga som kan taxeras endast efter för- tryckta uppgifter och de som rätteligen skulle ha lämnat ändrings- eller tilläggsuppgifter i inkomst av tjänst och/eller kapital samt underlag för fastighetskatt före , men som av någon anledning inte har gjort det. De som skall redovisa inkomst av näringsverksamhet eller lämna fåmansföretagsuppgifter undantas enligt den nya 9 § från bestämmelsen. Den föreslagna deklarationsregeln innebär att skönstaxering i avsaknad av deklaration inte kommer att komma i fråga för de deklarationsskyldiga som deklarerar genom tyst godkännande; de skall anses ha lämnat en deklaration i rätt tid. Därmed kommer det inte heller att bli aktuellt att ta ut skattetillägg i avsaknad av dekla- ration för denna grupp. Påpekas bör dock att bestämmelserna om skönstaxering och skattetillägg i avsaknad av deklaration kommer att vara tillämpliga på samma sätt som när det gäller de som skall redovisa inkomst av näringsverksamhet eller lämna fåmans- företagsuppgifter och de som inte sänt någon för- tryckt deklarationsblankett till eftersom de inte omfattas av tyst godkännande. En deklarationsskyldig som underlåter att aktivt deklarera trots att han eller hon hade bort lämna ändrings- eller tilläggsuppgifter till de förtryckta uppgifterna, t.ex. redovisa en fastighetsavyttring, kommer vid deklaration genom tyst godkännande att kunna sköns- taxeras genom avvikelse från deklarationen. I detta sammanhang bör noteras att ett skattetillägg som påförs på grund av skönstaxe- ring genom avvikelse från deklaration inte undanröjs om den dekla- rationsskyldige senare inkommer med korrekta uppgifter. Om den deklarationsskyldige kommer in med korrekta uppgifter efter skönstaxeringen omprövas taxeringen och skattetillägget. En dekla- rationsskyldig som inte deklarerar alls och därmed underlåter att redovisa t.ex. en fastighetsavyttring skönstaxeras och påförs skattetillägg i avsaknad av deklaration, vilket undanröjs om dekla- ration inom viss senare tid kommer in. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 6.4. Genom paragrafen, som är ny, undantas de deklarationsskyldiga som skall redovisa inkomst av näringsverksamhet eller lämna fåmansföretagsuppgifter från deklaration genom tyst godkännande. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 5.2. Säkert skulle en hel del skattskyldiga uppskatta att kunna deklarera utan att behöva sända in sin deklaration till . Att införa ett system som innebär att den skattskyldige godkänner sin dekla- ration utan att behöva bekräfta de förtryckta uppgifterna innebär dock en i grunden ändrad syn på deklarationsskyldigheten och till följd av detta ett antal förändringar i regelverket, vilket också fram- går av det väl genomarbetade förslaget till lagstiftning som utreda- ren nu lägger fram. För min del framstår det som ett väsentligt problem att den som är helt passiv skall kunna påföras skattetillägg enligt samma regler som . Särskilt anmärkningsvärt anser jag det vara att skattetillägg påförs även i de fall då har uppgifter som gör att den skattskyldige förväntas inkomma med kompletteringar som vid försäljning av fastigheter och aktier. Vid aktieförsäljningar har uppgifter om aktieslag och försäljningssummor. Vad som saknas för att åsätta rätt taxering är anskaffningsvärdena. har dock möjlighet att taxera den skattskyldige enligt schablonmetoden, vilket också sker om den skattskyldige inte kommer in med några uppgifter. Vid tillämpning av schablonmetoden finns det ingen möjlighet att åsätta den skattskyldige för låg taxering och därmed finns det inte någon risk för att skatteuttaget blir för lågt. Vid tillämpning av schablonmetoden kan skatteuttaget antingen bli rätt eller för högt, men aldrig för lågt. Enligt gällande rätt påförs skattetillägg i dessa fall, vilket jag anser redan det vara oacceptabelt. Även skattetilläggs- kommitté – kommittén som föregick den nu gällande lagstift- ningen – uttalade att skattetillägg inte borde påföras i den här typen av situationer. I en situation där den som varit helt passiv skall anses ha deklare- rat – och då utan att ha fått någon påstötning i form av påminnelse från – framstår det som än mera orimligt att skattetillägg skall komma att påföras när det inte finns någon fara för skatteundandraganden. Mot den här bakgrunden anser jag att skattetilläggsbestämmel- serna bör ses över innan det nu framlagda förslaget genomförs. Ett ytterligare skäl till varför det finns anledning att inte hasta fram en lagstiftning är den utveckling som skett när det gäller att deklarera elektroniskt. När frågan om deklarationsskyldigheten var uppe senast (prop. 2001/02:25, s. 83) pekade regeringen på att det inom dåvarande pågick ett arbete med att möjlig- göra elektroniskt avlämnande av deklarationer. har kommit långt med sitt arbete och deklarerar ca 2,6 miljoner skattskyldiga på elektronisk väg. Antalet har stigit sta- digt år och det finns väl knappast någon anledning att anta att det inte skulle fortsätta – tvärtom om man ser till utvecklingen på andra områden i samhället. Elektroniskt avlämnade deklarationer utan tillägg och ändringar kan inte i någon högre grad belasta resurser. Det kan därför ifrågasättas om det uppstår någon mera betydelsefull lättnad för om – som utredningen föreslår – de skattskyldiga anses ha deklarerat genom att förbli passiva. De skattskyldiga som bekräftar sin deklaration på elektronisk väg finner nog inte just det momentet särskilt betungande. Det betungande för de skatt- skyldiga är att över huvud taget förstå ett komplicerat regelverk. Det åtgärdas inte genom att man anses ha deklarerat genom passi- vitet. Reformerade förfaranderegler på beskatt- En särskild utredare tillkallas med uppdrag att föreslå reformerade förfaranderegler på såväl det direkta som det indirekta beskattningsområdet. Uppdraget omfattar dock inte sådan skatt som skall tas ut enligt mervärdesskattelagen (1994:200) vid import av varor eller punktskatt och som skall betalas till . Fastighetstaxeringen omfattas inte heller. Utredningsuppdraget syftar bl.a. till följande. Ett mer rationellt och kostnadseffektivt förfarande. De nya förfarandereglerna skall ge möjlighet att bedriva beskattningsverksamheten mer rationellt och kostnadseffektivt samt att ge både enskilda medborgare och företag bättre service. Minskad administrativ börda. En utgångspunkt i detta arbete skall vara en fortsatt utveckling mot minskad administrativ börda för de skattskyldiga. Uppdraget utgör i denna del ett led i regeringens ansträngningar att uppfylla det mål för att minska före- tagens kostnader för att följa lagar och regler på skatteområdet som regeringen har uppställt i budgetpropositionen och som innebär att den administrativa bördan – skall minskas . Slopad skyldighet att lämna självdeklaration i vissa fall. En viktig uppgift för utredaren är att överväga om tiden nu är mogen att slopa den allmänna deklarationsskyldigheten för sådana fysiska personer som beskattas endast efter förtryckta uppgifter i deklarationsblanketten. En rullande taxering. Utredaren skall lämna förslag till ett sådant förfarande. Ett snabbare förfarande för omprövning och överklagande. Utredaren skall också ge förslag till hur handläggningstiderna för omprövningsbeslut i samband med ett överklagande skall kunna förkortas. En uppgift för utredaren är att se om lek- mannainflytandet i verksamhet löses bäst genom nuvarande skattenämnder eller om det finns andra mer effektiva sätt för insyn och medverkan. En bättre överensstämmelse mellan preliminär och slutlig skatt. En ytterligare uppgift för utredaren är att undersöka om det är möjligt och även lämpligt att infoga fastighetsskatten i skatteavdragssystemet för att minska antalet kvarskatter. En enklare och mer sammanhållen lagstiftning. Regleringen på det skatteadministrativa området är spridd på olika författningar, vilket medfört att regleringen är onödigt komplicerad och att bestämmelser överlappar varandra som det är vanligt med korsreferenser mellan olika författningar. En viktig uppgift för utredaren är därför att förtydliga och förenkla lagstiftningen på det skatteadministrativa området. Möjlighet till effektiv kontroll. Utredaren skall i sitt uppdrag beakta intresset av att begränsa möjligheterna till skatteundan- dragande. Utredaren skall också utvärdera systemet med skattekonton samt tillämpningen av lagen (1989:479) om ersätt- ningar för kostnader i ärenden och mål om skatt, m.m. Utredaren skall redovisa uppdraget före utgången av . Ett effektivt skattesystem kräver inte bara ändamålsenliga mate- riella bestämmelser. Lika viktigt är att dessa bestämmelser kan hanteras inom ett effektivt och rationellt system för skattead- ministration. har det pågått ett fortlöpande arbete för att förenkla och förbättra förfarandereglerna på skatteområdet samt att effektivisera skatteförvaltningens organisation. Målsätt- ningen är att skapa enklare och mer överblickbara regler, bättre förutsättningar för en rättvis och likformig beskattning samt, inte minst, större rättssäkerhet för de skattskyldiga. En förutsättning för att uppnå de uppställda målen är en väl fungerande skatteorganisation. Ett steg i denna riktning togs redan genom beslut om en sammanhållen skatteförvaltning som genomfördes och som bl.a. innebar att skatteförvaltningen fick en mer självständig ställning. Det senaste steget togs 2003 när bestämde att dåvarande tio skattemyndigheter och skulle avvecklas /04 som inrättades. var första år. Den rättsliga styrningen blev tydligare och en enhet för de allra största företagen kom till stånd. Ekonomi- och lönehanteringen effektiviserades genom att koncentreras till . På skattesidan ledde en fokusering på handläggningstider till betydande förbättringar för bl.a. obli- gatoriska omprövningar.