sou · GUB36d2 · 2007-01-01 00:00:00 — Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt, del 2 Artikel 27 innehåller dels bestämmelser om underårigas tillträde till utbildning, dels bestämmelser om vuxnas tillträde till utbildning och bestämmelser om erkännande av utländska behörighetsbevis. Artikeln har följande lydelse. 1.Medlemsstaterna skall fullt ut ge alla underåriga som har beviljats flyktingstatus eller status som alternativt skyddsbehövande tillträde till utbildningssystemet, på samma villkor som egna medborgare. 2.Medlemsstaterna skall ge vuxna som har beviljats flyktingstatus eller status som alternativt skyddsbehövande tillträde till utbildnings- systemet, fortbildning och omskolning, på samma villkor som tredje- landsmedborgare som är lagligen bosatta i medlemsstaten. 3.Medlemsstaterna skall se till att personer som innehar flykting- status eller status som alternativt skyddsbehövande behandlas på samma sätt som egna medborgare i samband med gällande förfaranden för erkännande av utländska akademiska eller yrkesmässiga examens-, utbildnings- och andra behörighetsbevis. Regeringens utredningsdirektiv berör inte särskilt frågan om skyddsbehövandes tillträde till utbildning. Utredarens uppdrag är att redovisa gällande rätt på området och bedöma skydds- grundsdirektivets konsekvenser för gällande rätt. Behovet av eventuella författningsändringar eller andra åtgärder som skydds- grundsdirektivet ger anledning till skall redovisas. Artikel 22 i innehåller bestämmelser om till- gång till utbildning för flyktingar. Fördragsslutande stat skall till- erkänna flykting samma behandling som statens egna medborgare i fråga om undervisningen i bottenskolan. Beträffande annan under- visning än den i bottenskolan, och i synnerhet såvitt gäller tillträde till studier, erkännandet av utländska skolbetyg, diplom och uni- versitetsexamina, nedsättning av avgifter samt tilldelning av stipen- dier, skall fördragsslutande stat tillerkänna flykting en så förmånlig behandling som möjligt och i alla händelser icke mindre förmånlig än den, som under motsvarande förhållanden tillkommer utlän- ningar i allmänhet. Enligt 2 kap. 21 § RF, har alla barn som omfattas av den allmänna skolplikten rätt att kostnadsfritt erhålla grundläggande utbildning i allmän skola. Det allmänna skall svara för att högre utbildning finns. Frågan i vilken utsträckning bestämmelserna i 2 kap. RF gäller för utländska medborgare regleras i 2 kap. 22 § RF. I andra stycket likställes utlänning med svenska medborgare, om inte annat följer av lag, vilket enligt 10:e punkten är fallet med utlänning i fråga om rätt till utbildning. Detta innebär att utlänningar kan sär- behandlas i förhållande till svenska medborgare när det gäller till- träde till utbildning, men bara om det följer av lag. Den nuvarande skollagen omfattar såväl förskolan som grund- skolan, gymnasieskolan och det offentliga skolväsendet för vuxna. Mer detaljerade bestämmelser finns i förordningar för de olika skolformerna. 10.3.1Barns tillträde till utbildning För flyktingbarn och barn som är skyddsbehövande i övrigt och som har beviljats uppehållstillstånd som kan ligga till grund för folkbokföring, finns inte några särskilda regler i skollagsstift- ningen. Rätten och möjligheten till utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg hänförs inte till medborgarskap utan till att man räknas som bosatt i landet. Frågan om man är bosatt i landet bedöms enligt de principer som gäller för folkbokföringen, vilka framgår av 2 5 §§ FOL (jfr avsnitt 11.3.1).1 Rätt och möjlighet till utbildning föreligger i hemkommunen. Hemkommunen är den kommun i vilken personen är folkbokförd.2 Rätt och möjlighet till utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg föreligger även om det inte kan fastställas i vilken kommun en person är bosatt. Det räcker att det kan fastställas att personen är bosatt i landet.3 Med hemkommun avses då den kommun i vilken personen stadigvarande vistas eller, om han eller hon saknar stadigvarande vistelseort, den kommun i vilken han eller hon för tillfället uppe- håller sig. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har möjlighet att meddela föreskrifter om att till utbildning inom det offentliga skolväsendet ta emot sökande som inte räknas som bosatta i landet. Detsamma gäller mottagande av barn i förskole- verksamhet och skolbarnsomsorg.4 Förskoleverksamhet bedrivs i form av förskola, familjedaghem och kompletterande förskoleverksamhet (öppen förskola). Skolbarns- omsorg bedrivs i form av fritidshem och familjedaghem samt, för barn mellan tio och , öppen fritidsverksamhet. Förskoleverk- samhet och skolbarnsomsorg skall från tillhandahållas i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvs- arbete eller studier eller barnets eget behov. Förskoleverksamhet avser barn som inte går i skolan, skolbarnsomsorgen avser barn till och med ålder som går i skolan. Även arbetslösas barn och barn till personer som är föräldralediga med annat barn skall till- handahållas förskoleverksamhet, minst eller 15 1985/86:10 s. 31 som hänvisar till prop. 1956:93 s. 16 f, SOU 1961:30 s. 809 och prop. 1962:136 s. 78 f. 21 kap. 15 § skollagen. 3Prop.1985/86:10 s. 31. 415 kap. 5 § skollagen. I förordning (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl. regleras bl.a. de asylsökande barnens rätt till utbildning. Där anges att barn och ungdomar som omfattas av förordningen, bl.a. de som ansökt om uppehållstillstånd i enligt 3 kap. 2 eller 3 § UtlL (4 kap. 1 och 2 §§ NUtlL), skall erbjudas förskoleklass, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg och har rätt att få utbildning inom det offentliga skolväsendet på samma villkor som barn och ungdomar som är bosatta i . När det gäller rätt att få utbildning i , obligatoriska särskolan och specialskolan medför rätten inte någon skolplikt. Rätt till utbildning i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan gäller bara för den som har påbörjat utbildningen . 52 a kap. skollagen. Barn skall tillhandahållas förskola om barnet på grund av fysiska, psykiska eller andra skäl behöver sär- skilt stöd i sin utveckling och barnets behov av sådant stöd inte tillgodoses på något annat sätt. Från och med det år barnen fyller skall de erbjudas plats i förskola, minst . Från och med höstterminen det år då barnet fyller till dess att barnet skall börja fullgöra sin skolplikt är kommunen skyldig att erbjuda plats i förskoleklassen. Förskoleklassen skall omfatta minst . Barn mellan sju och som är bosatta i landet har skolplikt. Skolplikten motsvaras av en rätt att få utbildning inom det offent- liga skolväsendet för barn och ungdom. Skolplikten skall fullgöras i , särskolan, specialskolan eller sameskolan, men den kan också fullgöras i en fristående skola godkänd av samt i vissa i skollagen särskilt angivna utbildningsformer. Barn i allmänhet skall tas emot i . Barn med utveck- lingsstörning tas emot i särskolan och döva eller hörselskadade barn tas emot i specialskolan. Varje kommun är skyldig att erbjuda alla ungdomar bosatta i kommunen gymnasieutbildning. Skyldigheten gäller efter skol- pliktens upphörande och när utbildningen påbörjas senast det för- sta kalenderhalvåret det år då ungdomarna fyller . I fråga om elever som kommer från obligatoriska särskolan gäller skyldigheten dock endast om eleven inte tas emot i gymnasiesärskolan därför att eleven bedöms kunna gå i gymnasieskolan. 62 b kap. skollagen. 73 kap. skollagen. 85 och 6 kap. skollagen. Om styrelsen för särskolan i hemkommunen bedömer att ungdomar inte kan gå i gymnasieskolan därför att de är utveck- lingsstörda har de rätt till utbildning i gymnasiesärskolan. Utbildningen i gymnasieskolan består av nationella, special- utformade och individuella program. De nationella och special- utformade programmen skall kunna ligga till grund för fortsatt utbildning på högskolenivå och för yrkesverksamhet. För att kunna tas emot på nationella och specialutformade pro- gram krävs att sökanden har viss behörighet, nämligen att han eller hon har slutfört sista årskursen i (eller motsvarande) och har godkända betyg i svenska/svenska som andraspråk, eng- elska och matematik eller på annat sätt förvärvat likvärdiga kunska- per, samt inte har gått igenom utbildning på ett nationellt program i gymnasieskolan eller likvärdig utbildning. 10.3.2Vuxnas tillträde till utbildning och erkännande av utländska behörighetsbevis Skollagstiftningen saknar särskilda regler om flyktingars och andra skyddsbehövandes rätt och möjlighet till vuxenutbildning. Rätten och möjligheten till utbildning bedöms utifrån om personen är att anse som bosatt i landet eller inte. Frågan om en person skall anses bosatt i landet bedöms enligt de principer som gäller för folkbok- föring vilka framgår av 2 5 §§ FOL (jfr avsnitt 11.3.1).9 Vuxna har rätt och möjlighet till utbildning i sin hemkommun. Hemkommu- nen är den kommun i vilken personen är folkbokförd.10 Rätt och möjlighet till utbildning föreligger även om det inte kan fastställas i vilken kommun en person är bosatt. Det räcker att det kan fast- ställas att personen är bosatt i landet.11 Med hemkommun avses då den kommun i vilken personen stadigvarande vistas, eller om han eller hon saknar stadigvarande vistelseort, den kommun i vilken han eller hon för tillfället uppehåller sig. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har möjlighet att meddela föreskrifter om att till utbildning inom det offentliga skolväsendet ta emot sökande som inte räknas som bosatta i landet.12 Några sådana bestämmelser har inte meddelats 1985/86:10 s. 31 som hänvisar till prop. 1956:93 s. 16 f, SOU 1961:30 s. 809 och prop. 1962:136 s. 78 f. 101 kap. 15 § skollagen. 1985/86:10 s. 31. 1215 kap. 5 § skollagen. varför vuxna flyktingar och andra skyddsbehövande inte har rätt till utbildning om de inte har ett uppehållstillstånd som kan ligga till grund för folkbokföring. vuxenutbildning (komvux) Komvux består av grundläggande vuxenutbildning, gymnasial vux- enutbildning och påbyggnadsutbildning. Rätt att delta i en kommuns grundläggande vuxenutbildning har varje kommuninnevånare det år han eller hon fyller , om han eller hon saknar sådana färdig- heter som normalt uppnås i och är bosatt i landet. Den som har rätt att delta får också välja att delta i sådan undervisning i en annan kommun.13 Gymnasial vuxenutbildning och påbyggnadsutbildning Någon rätt att erhålla gymnasial vuxenutbildning eller påbyggnads- utbildning finns inte. Kommunerna skall dock sträva efter att erbjuda sådan utbildning i den omfattning att det svarar mot efter- frågan och behov.14 Behörig att delta i gymnasial vuxenutbildning och påbyggnads- utbildning är varje kommuninnevånare från och med andra kalen- derhalvåret det år han eller hon fyller , om han eller hon är bosatt i landet. Den som inte är kan vara behörig om han eller hon har slutfört utbildning på ett nationellt program eller likvärdig utbildning i gymnasieskolan.15 Ytterligare behörighetsvillkor är att sökanden dels skall sakna eller ha brister i sådana kunskaper som kursen avser att ge, dels skall ha förutsättningar att följa utbild- ningen.16 1311 kap. 10 § skollagen. 1411 kap. 17 § skollagen. 1511 kap. 19 § skollagen. 163 kap. 2 § förordning (2002:1012) om vuxenutbildning. Vuxenutbildning för utvecklingsstörda – Särvux Särvux syftar till att ge vuxna som är utvecklingsstörda kunskaper och färdigheter motsvarande de som ungdomar kan få i den obli- gatoriska särskolan och i gymnasieskolan.17 Kommunerna skall erbjuda särvux. Kommunerna skall sträva efter att erbjuda utbild- ning som svarar mot behov och efterfrågan. För särvux gäller i huvudsak samma behörighetsregler som för gymnasial vuxenutbildning och påbyggnadsutbildning. Sökanden skall dock ha förutsättningar att följa undervisningen med hänsyn till tidigare studier och annan verksamhet.18 Svenska för invandrare – Sfi Sfi syftar till att ge vuxna invandrare grundläggande kunskaper i svenska språket och om det svenska samhället. Rätt att delta i en kommuns sfi har den som är bosatt i kommunen och saknar sådana grundläggande kunskaper i svenska språket som utbildningen syftar till att ge. Varje kommun är skyldig att se till att sfi erbjuds invand- rare från och med det andra kalenderhalvåret det år som personen fyller . Den som har sådana kunskaper i danska eller norska att grundläggande svenskundervisning inte kan anses nödvändigt har dock inte rätt att delta i sfi.19 För tillträde till grundläggande högskoleutbildning gäller ett gene- rellt system. Alla som uppfyller fastställda behörighetsvillkor kon- kurrerar inom ramen för den urvalsgrupp de söker i på lika vill- kor till utbildningsplatser. Svenskt medborgarskap eller bosättning är inte ett villkor för tillträde till högre utbildning. Av 1 kap. 8 § högskolelagen (1992:1434) framgår att den grundläggande hög- skoleutbildningen huvudsakligen skall bygga på de kunskaper som eleverna får på nationella program i gymnasieskolan eller mot- svarande kunskaper. 1712 kap. 1 § skollagen. 1812 kap. 3 och 6 §§ skollagen, 3 kap. 3 § förordning (1992:736) om vuxenutbildning för utvecklingsstörda. 1913 kap. 6 § skollagen. Enligt 4 kap. 2 § samma lag avgör den högskola som anordnar en utbildning vilka behörighetsvillkor som skall gälla för att bli anta- gen till utbildningen, om inte annat följer av föreskrifter som med- delas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm- mer. Regeringen har meddelat bestämmelser om tillträde till grundläggande högskoleutbildning i 7 kap. högskoleförordningen (1993:100) samt i 5 kap. förordningen för lantbruks- universitet (1993:221).20 För att bli antagen till grundläggande högskoleutbildning krävs att sökanden har grundläggande behörighet och dessutom den sär- skilda behörighet som kan vara föreskriven.21 Om inte alla behöriga sökande kan tas emot till en utbildning skall urval göras bland de sökande.22 I 7 kap. 10 § högskoleförordningen finns allmänna bestämmelser om urval. Urvalsgrundernas funktion är att rang- ordna sökande på ett lämpligt sätt.23 Om det finns särskilda skäl får högskolan besluta om undantag från något eller några behörighetsvillkor. Undantag från behörig- hetsvillkoren skall göras för sökande som genom svensk eller utländsk utbildning, praktisk erfarenhet eller på grund av någon annan omständighet har förutsättningar att tillgodogöra sig den sökta utbildningen utan att uppfylla behörighetsvillkoren.24 I sammanhanget kan också nämnas att det finns en särskild lag om likabehandling av studenter i högskolan som har till syfte att på högskoleområdet främja lika rättigheter för studenter och sökande och att motverka såväl direkt som indirekt diskriminering på grund av bl.a. etnisk tillhörighet, religion eller trosuppfattning.25 Erkännande av utländska examens-, utbildnings- eller andra behörig- hetsbevis Författningsbestämmelser om tillgodoräknande av utländsk utbild- ning finns främst i 6 kap. 12 och 13 §§ högskoleförordningen 1995/96:184, bet. 1995/96:UbU11, rskr. 1995/96:264. 217 kap. 2 § högskoleförordningen. 224 kap. 3 § högskolelagen. 23Jämför dom i mål T 2171–04 avseende tillämpningen av den alternativa urvalsgrunden bägge föräldrarna utrikes födda vid antagning till juris kandidatexamen (T1040/05). 24Reglerna för tillträde till grundläggande högskoleutbildning har varit föremål för översyn. Regeringen har i prop. 2004/05:162 Ny värld – ny högskola föreslagit vissa förändringar i tillträdesreglerna. 25Lag (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan. beträffande grundläggande utbildning samt i 8 kap. 16 § högskole- förordningen beträffande forskarutbildning. Enligt förordning för gäller bestämmelserna i högskole- förordningen i tillämpliga delar även inom område. Bestämmelserna i högskoleförordningen gör ingen skill- nad mellan svenska medborgare och utländska medborgare när det gäller möjligheten att tillgodoräkna sig utländsk utbildning. Av praxis följer att studiestöd utgör en social för- mån i EU sammanhang.26 För flyktingars och alternativt skydds- behövandes rätt till studiestöd skall således artikel 28 i skyddsgrundsdirektivet om sociala förmåner vara vägledande (se avsnitt 11). Rätten till studiestöd behandlas dock här i anslutning till bestämmelserna om tillträde till utbildning. Av artikel 28.1 följer att medlemsstaterna skall se till att personer som innehar flyktingstatus eller status som alternativt skyddsbehö- vande i den medlemsstat som har beviljat sådan status får nödvän- digt socialt stöd som tillhandahålls medborgare i den medlems- staten. Av artikel 28.2 framgår att medlemsstaterna får begränsa det sociala stöd som beviljas personer som innehar status som alter- nativt skyddsbehövande till att gälla endast grundläggande förmå- ner vilka skall tillhandahållas på samma nivåer och på samma villkor som för medborgare. Flyktingar och skyddsbehövande i övrigt har i de flesta fall rätt till studiestöd (studiehjälp och studiemedel). Enligt 2 kap. 4 § och 3 kap. 4 § studiestödslagen (1999:1395) får studiestöd lämnas till studerande som inte är svensk medborgare om denne är bosatt i och har bosatt sig i huvudsakligen i annat syfte än att genomgå utbildning. Detsamma gäller beträffande rekryterings- bidrag enligt 7 § lagen (2002:624) om rekryteringsbidrag till vuxen- studerande. Flyktingar och skyddsbehövande i övrig beviljas i regel perma- nent uppehållstillstånd och skall folkbokföras. I undantagsfall kan flyktingar och skyddsbehövande i övrigt beviljas tidsbegränsat uppehållstillstånd. I praxis beviljas inte dessa utlänningar ett tids- begränsat uppehållstillstånd med en giltighetstid understigande och de skall således också folkbokföras. 26 domar C-293/83 Gravier, C-39/86 Lair och C-209/03 Bidar. medlemmar till flyktingar och skyddsbehövande i övrigt framgår av förarbetsuttalanden och praxis att permanent uppehållstillstånd beviljas om utlänningen avser att bosätta sig här och det inte finns särskilda skäl mot uppehållstillstånd.27 I NUtlL har införts en bestämmelse i 5 kap. 7 § om när tidsbegränsat uppehålls- tillstånd får beviljas. NUtlL saknar närmare föreskrifter om läng- den på ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. , , meddelar närmare före- skrifter avseende utländska medborgare och studiestöd. Enligt CSN:s föreskrifter och praxis skall vid en utländsk medborgares ansökan om studiestöd först prövas om s.k. principiell rätt till stu- diestöd föreligger. För principiell rätt till studiestöd måste den stu- derande vara folkbokförd och ha för avsikt att stanna i Sverige.28 Syftet med bestämmelsen är att rätten till studiestöd skall vara beroende av den studerandes anknytning till . Huvudprinci- pen är att endast den som är inlemmad i det svenska samhället och avser att stanna här har rätt till stöd. I regel har en utländsk med- borgare som har tillstånd för bosättning (permanent uppehållstill- stånd) och som bott och arbetat i på minst halvtid av principiell rätt till studie- stöd eller rekryteringsbidrag.29 Den som inte har arbetat här har principiell rätt till studiestöd eller rekryteringsbidrag om han eller hon har tillstånd för bosättning (permanent uppehållstillstånd) och sammanbor med svensk medborgare i eller sammanbor i med en annan utländsk medborgare som själv har principiell rätt till studiestöd och som har bott i Sverige.30 Flyktingar och skydds- behövande i övrigt har principiell rätt till studiestöd utan att det ställs krav på bosättning eller arbete.31 För utländsk medborgare som är och barn till invandrare krävs i regel att såväl föräldrarna som barnet har permanent uppehållstillstånd för att principiell rätt till studiestöd skall föreligga. Undantag från kravet på permanent uppehållstillstånd kan göras om barnet och föräld- rarna har uppehållstillstånd och arbetstillstånd grundat på familje- anknytning till en person bosatt i med anknytning till i bosatta flyktingar eller skyddsbehövande i 1983/84:144 s. 86 f. 284 § CSNFS 2001:8. 295 § CSNFS 2001:8. 309 § CSNFS 2001:8. 318 § CSNFS 2001:8. 327 § CSNFS 2001:8. övrigt som själva inte uppfyller kraven för sådan status prövas för rätt till studiestöd enligt samma regelverk som andra personer som vill flytta till och har anknytning till någon som bor i lan- det.33 Bestämmelser om studiestöd för studier utomlands finns i 2 kap. 9 § och 3 kap. 4 och 23 §§ studiestödslagen samt studiestödsförord- ningen (2000:655). Utländska medborgare kan inte beviljas studie- stöd för studier utanför . Undantagna från detta är migrera- de arbetstagare inom EU och deras familjemedlemmar, som under vissa förutsättningar kan få studiestöd på samma villkor som svens- ka medborgare. Flyktingbarn och barn som är skyddsbehövande i övrigt har rätt till utbildning inom det offentliga skolväsendet på samma villkor som andra barn bosatta i . Vuxna flyktingar och skyddsbehövande i övrigt har tillgång till den kommunala vuxenutbildningen på samma villkor som övriga bosatta i . För flyktingar och skyddsbehövande i övrigt gäller samma villkor till högskoleutbildning som för svenska medborgare. Högskoleförordningens bestämmelser om tillgodoräknande av utländsk utbildning uppfyller skyddsgrundsdirektivets krav. Flyktingar och skyddsbehövande i övrigt kan beviljas studie- stöd för studier i . Några författningsåtgärder för att genomföra skyddsgrundsdirektivet behövs inte. 33 9 § CSNFS 2001:8. Barns tillträde till utbildning Utredningen konstaterar att såväl de asylsökande barnen som de barn som beviljats permanent eller tidsbegränsat uppehållstillstånd som flyktingar eller skyddsbehövande i övrigt och därmed skall betraktas som bosatta i landet har rätt till förskoleverksamhet, för- skoleklass och skolbarnomsorg och rätt till utbildning inom det offentliga skolväsendet på samma villkor som andra barn och ung- domar bosatta i . Författningsregleringen uppfyller därmed skyddsgrundsdirektivets krav. Vuxnas tillträde till utbildning Enligt skyddsgrundsdirektivet skall vuxna flyktingar och vuxna alternativt skyddsbehövande ges tillträde till utbildningssystemet på samma villkor som andra tredjelandsmedborgare som lagligen är bosatta i medlemsstaten. Enligt gällande bestämmelser i den svenska lagstiftningen kan vuxna flyktingar och skyddsbehövande i övrigt som har beviljats permanent uppehållstillstånd eller tidsbegränsat uppehållstillstånd som kan ligga till grund för folkbokföring, delta i den kommunala vuxenutbildningen på samma rättsliga grunder som övriga i bosatta personer. Alla, svenska som utländska medborgare, som uppfyller fast- ställda behörighetsvillkor konkurrerar, inom ramen för den urvals- grupp de söker i, på lika villkor till utbildningsplatserna inom hög- skolan. Svenskt medborgarskap eller bosättning är således inte ett villkor för tillträde till högre utbildning. Högskoleförordningens bestämmelser om tillgodoräknande av utländsk utbildning gör ingen skillnad mellan svenska medborgare och utländska medborgares möjlighet att tillgodoräkna sig utländsk utbildning. Den skyldighet att tillhandahålla utbildning till vuxna som följer av skyddsgrundsdirektivet är tillgodosedd i den svenska lagstiftningen och några författningsåtgärder för att genomföra skyddsgrundsdirektivet behövs inte. Huruvida den svenska författningsregleringen om beviljande av studiestöd för flyktingar och skyddsbehövande i övrigt motsvarar skyddsgrundsdirektivets krav får bedömas mot bakgrund av att studiestöd i EU sammanhang har bedömts utgöra en social förmån. Den artikel i skyddsgrundsdirektivet som är relevant är artikel 28 som stadgar att medlemsstaterna skall se till att flyktingar och alternativt skyddsbehövande skall få nödvändigt socialt stöd som tillhandahålls medborgare i medlemsstaten. Medlemsstaten får begränsa det sociala stöd som beviljas alternativt skyddsbehövande till att gälla endast grundläggande förmåner vilka skall tillhanda- hållas på samma nivåer och på samma villkor som för medborgare. Av skyddsgrundsdirektivet torde följa att en sådan begränsning måste framgå av den nationella författningsregleringen.