sou · GUB362 · 2007-01-01 00:00:00 — Intäkterna från försäljningen förs tillbaka och bidrar till standardiseringsverksamheten. Finansieringen av standardiseringsarbetet sker på olika sätt från land till land. I många länder har staten tagit det finansiella huvudansvaret för standardiseringen medan det i andra länder är intäkter från näringslivet eller från försäljning av produkter och tjänster som är bas för verksamheten. Staten svarar i för av standardiseringens totala intäkter. Intäkterna från försäljning av standarder och handböcker motsvarar i av de totala intäkterna. Projekt- och medlemsavgifter svarar i för av de totala intäkterna. Deltagande i standardiseringen kräver samarbete och resurser EU använder standarder för att fastställa krav på olika egenskaper hos produkter och tjänster. För innebär EU-medlemskapet att ansvar som tidigare låg på myndigheter flyttats över till nationella och europeiska standardiseringsorgan. Där har kapitalstarka företag stort Bilaga 3 SOU 2006:62 203 inflytande medan användarna kan ha svårt att hävda sina intressen. Många ideella organisationer hindras också av att de inte har råd att betala avgifter och resekostnader. I finns t ex myndighetskrav på att spårbundna fordon ska typgodkännas för drift i vinterförhållanden. finns det emellertid inga svenska eller europeiska standarder som styr vinterproblematik. Det enda som finns är några rader i olika standarder där man flikat in rekommendationer för vad man bör tänka på vid konstruktion av vissa komponenter och system som ska fungera under vinterförhållanden. I standardiseringsarbetet deltar främst näringslivet, men även ett stort antal myndigheter. Ett aktuellt exempel är att en tjänsteman från fått ett uppdrag att leda ett internationellt standardiseringsarbete om civil krishantering. Bilaga 4 205 Övningsverksamhet inom NATO och EU samt beslutsprocesser NATOS militära övningar grundar sig på de behov av förmågor som definierats i samband med NATO:s försvarsplaneringsprocess. De har därefter utvecklas i form av prioriteringar från NATO:s Strategic Commanders1 . En viktig faktor som ligger till grund för kategoriindelningen av övningsverksamheten är kapitel 5 i Atlantfördraget, vilket talar om det kollektiva åtagandet mellan alliansens medlemmar att försvara alliansens territorium – ett angrepp mot en av alliansens medlemmar är att betrakta som ett angrepp mot dem alla. Kapitel 5 ligger således till grund för indelningen i kategorier av övningar och således det scenario kring vilket man bygger upp den konkreta övningsaktiviteten. Den övningsverksamhet som inte omfattar förmågan att öva det kollektiva försvaret, till exempel fredsfrämjande insatser (PSO2), benämns Non Article Five Exercises. Således finns det dels övningsverksamhet som är avsedda endast för NATO:s medlemsländer, dels övningsverksamhet som är öppna för NATO- och partnerländer och slutligen övningar som är öppna för partnerländer och länder som deltar i NATO:s samarbetsprogram, t.ex. medelhavsdialogen, NATO – samarbetet etc. NATO:s planeringsmodell Den övergripande planeringen avseende när över tiden övningsverksamheten skall förläggas beslutas av OSE3 efter förslag från alliansen. Därefter ger ut planeringsdirektiv. Av dessa framgår 1 Supreme Allied Commander Europe (SACEUR) och Supreme Allied Commander for Transformation (SACT). 2 Peace Support Operations. 3 Officer (vanligen SACEUR eller ACT). Bilaga 4 SOU 2006:62 206 vem som är ansvarig för att planera och genomföra övningen, OCE4. OCE är vanligen någon chef för ett subregionalt commando, beroende på övningens omfattning och karaktär. Dessa grunddata om övningar sammanställs i NATO Exercise Programme. Ur detta övningsprogram väljer länderna vilka övningar man bedömer lämpligt att delta i beroende på vilka förmågor man avser att utveckla. När den konkreta övningsplaneringen väl sätter i gång sker det i form av att OCE, eller snarare hans stab, genomför ett antal planeringskonferenser. Innehållet i dessa planeringskonferenser i huvudsak följande: (Pre IPC) Till Pre IPC kallar den stab som har planeringsansvaret för den aktuella övningen den personal som skall leda planeringen för övningen samt representanter för värdlandet/-länderna. Under PreIPC utarbetas ett utkast till EXSPEC5. Av EXSPEC framgår övergripande scenario och målsättning med övningen, hur lednings och genomförandeansvaret är fördelat, tidsplan för genomförande av planeringskonferenser inför övningen samt tidpunkt för genomförande av övningen. (IPC) Till IPC anmäler sig de länder som indikerar intresse av att delta i övningen. I samband med IPC fastställs EXSPEC. Presumtiva deltagare anmäler preliminärt deltagande och med vilka förbandsenheter. Inför IPC har planeringsansvariga utarbetat skelett till EXOPO och EXINSTR. Skelett till EXOPO6 och EXINST7 utarbetas. EXOPO innehåller den operativa ramen och den operativa ordern för de förband som deltar i övningen medan EXINST är att betrakta som övningsbestämmelser och beskriver övningsledningsorganisation, arbetssätt, uppföljning och rapportering av övningen etc. 4 Officer . 5 Exercise Specification. 6 Exercise Operations Order. 7 Exercise Instructions. SOU 2006:62 Bilaga 4 207 Vidare presenteras utkast till MOU8 och TA9 i den omfattning sådana krävs. Dessa dokument klargör förhållandet mellan ansvarig övningsledare, värdlandet och deltagande nationer. För värdlandet är det främst vilket ansvar man åtar sig för HNS10. Underlag för behovet av HNS behandlas på så sätt att de deltagande länderna, antingen till nästa planeringskonferens eller vid någon tidigare tidpunkt, lämnar in sina behov för att de skall kunna behandlas i detalj på kommande konferens. Beträffande kan nämnas att merparten av vad som behöver regleras finns klarlagt i vad som i dagligt tal kallas för NATO/PfP SOFA11. ratificerade detta dokument 1996. (MPC) Vid MPC genomförs huvuddelen av planeringsarbetet. Den preliminära deltagaranmälan från IPC specificeras ytterligare. EXOPO och EXINST utarbetas i detalj så långt det är möjligt. Behov av HNS definieras tydligt och en realiserbarhetsprövning av HNS genomförs. Slutliga och TA behandlas. (FPC) Vid FPC sker den slutliga konfirmeringen av i vilken omfattning länderna deltar i övningen. Utkastet till EXOPO och EXINST finjusteras. Överenskomna och TA utväxlas. När FPC genomförts är i princip planeringen klar och det som återstår är att dokumenten slutligt skall fastställas av . Planeringen fortsätter i deltagarländerna bl.a. med att förbereda sig inför deltagandet i övningen. Utöver de planeringskonferenser som beskrivits ovan kan det vid behov anordnas konferenser på ett speciellt tema för att genomföra ett mer omfattande arbete inom ett specifikt område. Ett sådant kan vara där man utarbetar och samordnar de händelseutvecklingar och inspel som skall utgöra övningsmomenten för de övade förbanden. 8 Memorandum of Understanding. 9 Technical Arrangements. 11 Agreement among the State Parties to the and the other States Participating in the Partnership for Peace Regarding the Status of their Forces. Bilaga 4 SOU 2006:62 208 Övningsverksamhet inom ramen för EU EU har ingen planering för att genomföra övningsverksamhet med förband. Som tidigare omnämnts genomförs CME för att öva EU ledningsprocesser. Det är dock inte uteslutet att samarbetet mellan EU och NATO utvecklas på ett sådant sätt att det övningsbehov som EU har av sina insatsstyrkor kan tillgodoses genom NATO:s övningsverksamhet. I praktiken sker detta delvis . Även EU har utarbetat en . EU är dock utformad som ett format, där SOFA- formatet utvecklas till en färdig anpassad för det ändamål den skall tjäna. EU tar mer fasta på behoven vid en militär operation. Övrig bi-/multilateral övningsverksamhet Bilateral och multilateral övningsverksamhet förekommer i viss utsträckning, för del genomförs denna övningsverksamhet främst med länder i . Det finns skäl att anta att denna övningsverksamhet kommer att utvecklas ytterligare mot bakgrund av utvecklingen av (). För att förbandet skall uppnå tillräcklig duglighet torde ett antal återkommande övningar komma att genomföras med deltagande från de länder som bidrar med trupp till förbandet. Planeringsmodellen Den planeringsmodell som ovan beskrivs under Övningsverksamhet inom NATO tillämpas i de flesta övningsplaneringssammanhang – åtminstone om det handlar om multinationellt sammansatta övningar. Modellen bygger på att det i multinationell övningsplanering inte är möjligt att kommandostyra planeringen på samma sätt som det är möjligt att göra i samband med planering av nationella övningar. I multinationell planering är det i stället koncensus principen som ligger till grund för hur man förhåller sig till planeringen, vilket har präglat utformningen av planeringsmodellen. Detta är särskilt tydligt när NGO deltar i planeringen. SOU 2006:62 Bilaga 4 209 Beslutsprocesserna I avsnittet Övningsverksamhet inom NATO finns beskrivet vilka som är huvudaktörer inom alliansen för att planera övningar. Vid bilateral övningsverksamhet och utländsk övningsverksamhet i är vanligen tillvägagångssättet att deltagande länder organiserar ett gemensamt planeringsteam som genomför planeringen och som använder den planeringsmodell som tidigare beskrivits. De nationella aktörerna för svenskt vidkommande är regeringen, , Försvarsmakten och ev. deltagande NGO12. Regeringen utformar, grundat på de övergripande målsättningar som beslutat, i det årliga regleringsbrevet omfattningen av övningsverksamheten. Av regleringsbrev framgår att Försvarsmakten skall till (Försvarsdepartementet) lämna förteckning över och underlag för beslut om vilka övningar Försvarsmakten avser delta i –2007. Av underlaget skall framgå övningens namn, typ, vilken nation eller organisation som har det samlade ansvaret, övergripande syfte och mål samt operativa nytta, scenario, tid och plats för genomförandet, hur det svenska övningsdeltagandet är utformat, vilka övriga nationer och organisationer som avser delta där så är känt, kostnader för förberedelser och deltagandet samt eventuella anspråk på svenskt territorium i samband med övningens genomförande. Med detta underlag som grund avser Regeringen fatta beslut om att bemyndiga Försvarsmakten att delta i dessa övningar och att ingå avtal som är krävs för deltagandet. Undantag från denna avsikt är emellertid de övningar som avses äga rum på svenskt territorium. Beträffande dessa övningar fattar regeringen beslut i varje enskilt fall. Utöver regleringsbrevet och regeringsbeslut angående deltagande i övningar sker underhand informationsutbyte mellan Försvarsdepartementet och högkvarteret om hur olika planeringsaktiviteter fortskrider. Högkvarteret lämnar till Försvarsdepartementet underlag för regeringens beslut om deltagande i övningsverksamheten. De områden som vid beredningen lägger särskilt stor vikt vid är det övergripande scenariot, bl.a. vilket mandat som ligger till grund för scenariot, övergripande syfte samt hur det svenska deltagandet är utformat. Vidare följs upp huruvida det 12 . Bilaga 4 SOU 2006:62 210 svenska deltagandet uppfattas vara i balans med andra jämförbara nationers engagemang samt att det i övrigt är i harmoni med säkerhetspolitiska ambitioner. Högkvarteret fördelar inom Försvarsmakten uppgifter till staber, förband och skolor för att planera och genomföra verksamheten. Beroende på övningens omfattning och art leds planeringen antingen av representanter från högkvarteret eller från deltagande stab eller förband. Senast vid FPC skall alla nödvändiga nationella beslut om deltagande vara klara. Om det gäller ett svensk värdskap av större omfattning kan det krävas ett ställningstagande från regeringen redan innan den egentliga påbörjats, dvs. under ideala förhållanden redan när Pre IPC genomför. Bilaga 5 211 Övnings- och skjutfält Skjutverksamhet bedrivs inom särskilt avgränsade skjut- och övningsfält eller inom områden som är avlysta för skjutning. Försvarets verksamhet omfattar skjutning med finkalibriga vapen, med och grovkalibriga vapen, robotar och torpeder och samt spräng- och minröjningsövningar. Försvarsmakten har ansvaret för den verksamhet som bedrivs på skjutfälten och det krävs tillstånd enligt och förordningen om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. är prövningsmyndighet och i tillständsbesluten anges ramar för och begränsningar i den bullerstörande verksamhetens omfattning. En särskild myndighet inom Försvarsmakten, Generalläkaren, är tillståndsmyndighet enligt för samtliga verksamheter och åtgärder inom försvaret. har det centrala ansvaret för tillsynsvägledningen. Bodens Södra och Kusträsk Dessa fält ligger i/utanför och är huvudutbildningsfält för Bodens garnison. Fälten används främst av grundutbildningsförbanden i . Mindre volymer (pluton – kompani) av utländsk trupp skulle kunna medges öva på fälten, framför allt i samverkan med grundutbildningsförbanden. Garnisonen har möjlighet att stödja ett gästande förband med allt den behöver. lyder under I 19 i Det militära övnings- och skjutfältet i har en areal . Vinterenheten Jägarbataljonen disponerar där Bilaga 5 SOU 2006:62 212 920 förläggningsplatser, 1 500 personer kan utspisas i tre omgångar. Logistikstöd är uppbyggd för ca 500 soldater med lättare vapen och fordon. På fältet finns utbildningsanordningar, värmestugor, tältförläggningsplatser mm för bataljon. finns ett fåtal befäl och civila som ansvarar för skötsel av fältet, skjutsäkerhet mm 0 förläggningsplatser, 1 500 personer kan utspisas i tre omgångar. Logistikstöd är uppbyggd för ca 500 soldater med lättare vapen och fordon. På fältet finns utbildningsanordningar, värmestugor, tältförläggningsplatser mm för bataljon. finns ett fåtal befäl och civila som ansvarar för skötsel av fältet, skjutsäkerhet mm. I finns en del av Försvarsmaktens Vinterenhet och Arméns jägarbataljon ur I 19. Denna nyttjas i civilt hänseende av olika skolor, universitetssjukhus och myndigheter för att dra erfarenheter av militärens kunskaper avseende vinterförmåga. Universitetens forskning, distansöverbryggande kommunikation, bredbandsutbyggnad är andra exempel på områden där gemensamma intressen finns. I genomförs också militär vinterutbildning med specialförband från andra länder. är förbandsenheter från , , och inplanerade att genomföra vinterutbildning med stöd av regementet. En rysk mekaniserad pluton är planerad för en samövning . Dessutom kommer två vinterkurser, med ett 30-tal deltagare att genomföras, en grundläggande och en taktisk (stridsteknik på patrull/grupps nivå). Till kurserna kommer deltagare ur EU, , och att bjudas in. Prognosen är att verksamheten bedöms fortgå. Ytterligare förbandsenheter från två nationer bedöms tillkomma. Kursutbudet bedöms kunna utökas med bland annat en kurs för dykning i kallt strömmande vatten. Lomben (lyder under I 19 i ) Fältet disponerar ca 200 förläggningsplatser, 450 personer kan utspisas i tre omgångar. Logistikstöd är uppbyggd för ca 500 soldater. Fältet lämpar sig väl för mekaniserad strid med skarp ammunition för halvbataljon. På fältet finns utbildningsanordningar, tältförläggningsplatser m.m. för bataljon. finns ett fåtal befäl och civila som ansvarar för skötsel av fältet, SOU 2006:62 Bilaga 5 213 skjutsäkerhet m.m. Vid behov förstärks personalen från I 19 i . finns ett fåtal befäl och civila som ansvarar för skötsel av fältet, skjutsäkerhet mm. Fältet lämpar sig väl för internationella övningar med mekaniserade förband och har viss överkapacitet. Vinterenheten på I 19 i fungerar som militära när det gäller verksamhet i subarktiskt klimat. Det har under olika FN-uppdrag visat sig att nordiska soldater med vinterträning klarar av sina uppgifter betydligt bättre än soldater från andra länder under vinterförhållanden. De kan inte bara konsten att överleva, de kan även lösa sina uppgifter under svåra förhållanden. Det finns även likheter mellan övningar i vinter- och ökenklimat. Kan förband och material verka under extrema vinterförhållanden så kan de också verka under sommarförhållanden. Tåme () lyder under I 19 i Tåme skjutfält i norr om är ett av största om man ser till storleken på riskområdet, , då man skjuter ut över hav. Den markyta som kan disponeras är på . Fältet består förutom av övnings- och skjutområden också av, matsal, tre logementslängor med kapacitet för 144 soldater, befälsförläggning med 30 rum, garageområde med värme, drivmedelsanläggning och ammunitionsförråd. Normalt riskavstånd är och yrkessjöfarten passerar Tåme utanför land. Det stora riskområdet innebär många fördelar över hav innebär att det endast är här det går att skjuta med skarp ammunition till stridsvagn i . är uppbyggd enligt SkyddC krav, vilket innebär att några möjligheter att med dagens tillstånd hyra ut mark och byggnader till andra är ytterst begränsat. I torde endast samordnad utbildning av mindre omfattning komma i fråga. Trängslet (i norra ) skjutfält omfattar och är det i särklass största i . Storleken medger att flera verksamheter (förband) kan öva . Det finns ca 500 förläggningsplatser för värn Bilaga 5 SOU 2006:62 214 pliktiga samt ca 200 rum i befälshotell. Ca 1 000 personer kan utspisas under tre omgångar. Logistikstöd är uppbyggt för ca en bataljon. På fältet finns utbildningsanordningar, värmestugor, tältförläggningsplatser mm för bataljon. finns en grundbemanning (4 officerare och 34 civilt anställda) för att kunna lämna stöd till en övande bataljon oberoende av typ. bedöms främst test-, organisations- och metodförsök av en ny artilleripjäs att genomföras. Utöver detta bedöms gemensam verksamhet med andra länder kunna ske inom ett antal områden, främst och nytt eldledningsinstrument. Fältet är för och framåt bokat till av tillgänglig tid. Fältet har således stor överkapacitet. Det lämpar sig väl för övning med stora internationella förband av alla typer. Kalixfors skjutfält () Fältet är ca 11 000 ha stort. Förläggning, skjutsäkerhet utspisning m.m. kan anordnas i Kalixfors läger för ca halvbataljon. Fältet lämpar sig väl för liknande verksamhet som kan genomföras i . Stridsfordonsförband bör ej öva på Kalixfors. Bilaga 6 215 Flygbaser (militär) är belägen västnordväst . Närmaste tätort är samhälle. Flygplatshållare är F 21 men övrig verksamhet inom området drivs i huvudsak av FMV. Flygplatsen är öppen under ordinarie flygövningstid, F 21:s ordinarie landningsalternativ till Kallax, och betjänas av en flygledare. har ingen meteorolog utan fjärrbetjänas från F 21 Kallax. F 21 har en bastropp stationerad i . Vidselbasen består av en huvudbana 2 230x35 m och tre kortbanor 800x17 m. Huvudbana har högintensiva ban- och inflygningsljus, taxibana är ljusförsedd. Flygplatsen har två hangarer, trafikledning, räddningsstation, snöröjningskapacitet, matsal, lektionssalar, förläggningskapacitet för ca 102 personal. Logi finns i närområdet – hotellstandard ca 370 bäddar och campingboende ca 300 bäddar. Bemanningen består av 172 personal, uppdelade på sju olika organisationer (varav F 21 bastropp är tre personal).FM hyr in sig för begränsad verksamhet. Jokkmokksbasen (militär) Jokkmokkbasen är en utbyggd V-90 bas med en huvudbana 2 000x25 m och tre kortbanor, 800x17 m. Basen ligger från . Banan är försedd med inflygningsljus, banljus och PAPI. Inflygningshjälpmedel är Pejl och TILS. Taxibanan är endast avsedd för militär trafik och är endast försedd med reflexkäppar. Basen har åtta uppställningsplatser i direkt anslutning till vardera banända, på basområdet finns 35 uppställningsplatser. Basen är försedd med en militär och en civil transportplatta, en C-130 på vardera platta Bilaga 6 SOU 2006:62 216 Plats att förlägga 30 personer finns på basen. Stugby finns i Notudden mot med 200 bäddar. har två hotell med totalt 170 bäddar. Utspisningsmöjligheter finns i Bastroppsbyggnaden för 36 personer Basen är bemannad med fyra personer. Basen ligger i mycket glesbefolkat område där samhälle är närmaste tätort. Renskötsel bedrivs på basområdet och kan under vissa tider begränsa markövningar i viss mån. Basen saknar upprättad kontrollzon och har ingen trafikledningstjänst eller vädertjänst. Vid de tillfällen FM bedriver flygtjänst bemannas basen med flygledare från F 21. Samband och synergieffekter med civila testverksamheter finns i form av samnyttjande av viss infrastruktur, bland annat med Vidselbasen. Kallax flottiljflygplats (militär) Kallax samutnyttjas med . Försvarsmakten har flygplatschefsansvaret. Flygplatsen är belägen från . Banan är 3 350x45 m, civila och militära taxibanor. Flygtrafikledningstjänst är dimensionerad för civil Uppställningsplatser för flygplan är av god kvalitet och med viss överkapacitet. Detta ger goda möjligheter för basering och hangarering av gästande förband. Garnisonen förfogar över tre moderna hangarer varav en stor hangar för främst transportflygplan. Transportplattan (platta 8) har en stor uppställningskapacitet, motsvarande uppställning av ca 11 st C 130 (Tp 84). Övriga plattor (1, 2, 3, 4, 5 och 85) har en kapacitet på ca åtta stridsflygplan per platta. Totalt ger detta 48 flygplan. Platta 2 har JAS 39-standard och platta 1 och 3 har 37-standard. Det finns utrymme för 10 gästande flygplan motsvarande stridsflygplanet . Vid flottiljen finns en väl fungerande hälso- och sjukvårdsenhet med två specialistläkare i flygmedicin. Enheten säkerställer i första hand sjukvård för värnpliktiga och flygförare. Flottiljen har en förläggningskapacitet för 470 värnpliktiga, utnyttjas ca 300. Befälshotell eller motsvarande finns inte. Besök av markförband från är planerade för att genomföra utbildning och övning tillsammans SOU 2006:62 Bilaga 6 217 med flottiljen. är också avsikten att genomföra övningar med och () Europé. Prognosen är att verksamheten prolongeras till 2007. Den utveckling som bedöms utvecklas är främst flottiljens ansvar avseende FS 13 och SWAFRAP JAS 39. (civil) är belägen i omededelbar närhet till Kalixfors skjutfält. /Gunnaren kommun utreder potentialen till testning på . Anledningen till detta är nedrustningen av flygplatsen. Det har funnits gott hopp till testning av militärt material/NBC inom detta område, men enligt senaste försvarsbeslutet som säger att all testning ska samordnas med befintlig testning, har denna verksamhet blivit mindre trolig. Kronologisk förteckning 1. Skola & Samhälle. Omprövning av medborgarskap. Stärkt konkurrenskraft och sysselsätt ning i hela landet. Svenska partnerskap – en översikt. Rapport 1 till Organisations utredningen för regional tillväxt. Organisering av regional utvecklingspolitik – balansera utveckling och förvaltning. Rapport 2 till för regional tillväxt. Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till EG-direktiv /83/ EG angående flyktingar och andra skyddsbehövande.UD. Studieavgifter i högskolan. Mångfald och räckvidd. Kontroll av varor vid inre gräns. Ett förnyat programkontor. Spel i en föränderlig värld. Rattfylleri och sjöfylleri. Djurskydd vid hästavel. Detaljhandel med nikotinläkemedel. Ny reglering om brandfarliga och explosiva varor. Integritet – Effektivitet. Att återta mitt språk. Åtgärder för att stärka det samiska språket. Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimi neringen. En sammanhållen diskrimineringslagstiftning. Del 1+2, särtryck av sammanfattningen, lättläst samman fattning och daisy. Nya skatteregler för idrotten. Avgift för matservice inom äldre- och handikappomsorgen. Ett statligt ägt bolag efter sammanslag ning av (publ) och Arbetslivstjänster. som värdland för internatio nella organisationer. Stöd till hälsobefrämjande tandvård. Nya upphandlingsregler 2. Teckenspråk och teckenspråkiga. Kunskaps- och forskningsöversikt. Är rättvisan rättvis? Tio perspektiv på diskriminering av etniska och religiösa minoriteter inom rättssystemet. God sed vid lönebildning – Utvärde ring av . Andra vägar att finansiera nya vägar. Den professionella orkestermusiken i . Värdepapper och kontrolluppgifter. För studenterna... – om studentkårer, nationer och särskilda studentföreningar.