sou · GUB322 · 2007-01-01 00:00:00 — (Enligt lagen [1972:119] om fastställelse av könstillhörighet i vissa fall finns möjlighet för trans- sexuella och intersexuella att om vissa förutsättningar är uppfyllda få fastställt att de tillhör ett annat kön än det som antecknats för dem vid födelsen.) Om diskriminering som har samband med könsbytet förekommer är det således fråga om könsdiskriminering. Därmed är den naturliga lösningen att sådan diskriminering även lagtekniskt i den nya lagen hänförs till könsdiskriminering. Det- samma bör gälla den som avser genomgå ett könsbyte. Om denne diskrimineras på grund av sådana avsikter bör situationen ses som könsdiskriminering även om något kirurgiskt eller medicinskt in- grepp inte skett. Skälet till det är att diskrimineringen får sägas ha samband med frågan om kön eller könstillhörighet. Att diskriminering av transsexuella personer bedöms som köns- diskriminering har den fördelen att det anknyter till EG- domstolens avgörande i målet P mot S och och uttalanden i förarbetena till bl.a. lagen om likabehand- ling av studenter i högskolan (se ovan). Diskriminering av övriga transpersoner än transsexuella och in- tersexuella som avser genomgå eller har genomgått könsbyte bör däremot enligt vårt förslag inte bedömas som könsdiskriminering. Sådan diskriminering bör i stället omfattas av förbudet som gäller den nya diskrimineringsgrunden könsidentitet. En fördel med att införa könsidentitet som en självständig diskrimineringsgrund an- ser vi vara att den skyddade gruppen i högre grad synliggörs och att spridandet av kunskap om diskrimineringsförbudet underlättas; något som i sin tur ökar möjligheten att motverka negativa och fördomsfulla attityder. Vad som bör menas med könsidentitet I den tidigare nämnda promemorian Transpersoner och diskrimine- ring anförs att transpersoner blir diskriminerade på grund av sitt könsuttryck och/eller sin könsidentitet. Där förs också fram upp- fattningen att ett diskrimineringsskydd åstadkommes lämpligast genom att könsidentitet och könsuttryck införs som nya diskrimi- neringsgrunder. Motsvarande synpunkter framfördes också av RFSL i remissyttrandet över betänkandet av Diskrimineringsutred- ningen 2001 (SOU 2002:43). I promemorian sägs vidare bl.a. följande: Med könsuttryck me- nas hur en person uttrycker eller uppfattas uttrycka ett visst socialt kön t.ex. med hjälp av kläder, kroppsspråk, smink eller frisyrer. Med könsidentitet menas en persons mentala, alltså självupplevda kön. Hos de flesta människor är dessa rent allmänmänskliga egen- skaper så självklara att omgivningen inte ens märker dem, medan de hos transpersoner utgör själva anledningen till att de uppfattas som annorlunda. Begreppen könsidentitet och könsuttryck finns inte upptagna i eller i . Vår inställning är att diskriminering på grund av vad som i pro- memorian avses med både könsidentitet och könsuttryck bör förbjudas. Vi menar dock att könsidentitet bör kunna användas som lagteknisk term inkluderande både en persons självupplevda kön och en persons uttryck för visst socialt kön. I amerikansk lag- stiftning har man i vissa fall använt detta begrepp (gender identi- ty) när transpersoner inkluderats i lagstiftningen. Könsidentitet är också en term som har använts när man i motioner till framhållit behovet av att stärka transpersoners ställning. Den nya diskrimineringsgrunden könsidentitet som vi föreslår bör definieras i lagtexten. Härmed bör avses en persons identitet, utseende eller beteende med avseende på kön, oavsett om identite- ten, utseendet eller beteendet skiljer sig från vad som traditionellt ansetts utgöra för kvinnor respektive män. Vi har ovan anfört att de allra flesta säkerligen anser att med kön menas att någon är kvinna eller man och att detta är okomplicerat. har det inte i jämställdhetslagen eller i något annat sam- manhang ansetts nödvändigt att ge en legaldefinition av begreppet. , när även den nya grunden könsidentitet föreslås definieras i lagtexten, ställer sig emellertid saken annorlunda. För många är de distinktioner som vi här behandlar okända och rör nya förhållan- den. För att göra tydligt att kön och könsidentitet är skilda diskri- mineringsgrunder finns det skäl att i lagtexten klargöra även vad som menas med kön. Definitionen bör ange att med kön menas att någon är kvinna eller man i rättslig mening, alltså oavsett om köns- tillhörigheten gäller sedan födseln eller beror på ett könsbyte sena- re. Vårt förslag till definition av kön i den nya lagen om förbud och andra åtgärder mot diskriminering är att därmed avses det biologis- ka kön som registrerats för en person vid födelsen eller det kön som senare fastställs för henne eller honom. Ett förbud på alla samhällsområden Enligt vårt förslag till en sammanhållen diskrimineringslag kommer förbud mot diskriminering som har samband med kön, etnisk till- hörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder och sexuell läggning att gälla på samtliga samhällsområden som föreslås i lagen. (För ålder föreslås endast diskrimineringsförbud inom ar- betslivet i vid mening.) Vi har i tidigare avsnitt framhållit vikten av ett likartat skydd för olika diskrimineringsgrunder. Denna inställ- ning har även regeringen uttalat i tidigare lagstiftningsärenden. Nå- got skäl till att frångå denna grundläggande inställning när det gäll- er könsidentitet anser vi inte föreligga. Transsexuella omfattas av diskrimineringsgrunden kön. Följden av vårt förslag kommer därför att bli att transsexuella (ge- nom diskrimineringsgrunden kön) kommer att omfattas av ett skydd på samtliga samhällsområden i den nya lagen oavsett vilka överväganden som görs beträffande diskrimineringsgrunden köns- Vi anser att det inte finns några bärande skäl för att övri- ga transpersoner skall ha ett mer begränsat skydd. En begränsning av skyddet för andra transpersoner än transsexuella skulle dessut- om medföra gränsdragningsproblem. En transsexuell kan t.ex. ha en bakgrundshistoria som transvestit innan han eller hon accepterat sin transsexualism. Vårt förslag: Med etnisk tillhörighet avses i den nya lagen om för- bud och andra åtgärder mot diskriminering att någon tillhör en grupp av personer som har samma nationella eller etniska ursprung, ras eller hudfärg. Vår bedömning: Termen ras bör inte utmönstras ur de författ- ningar där den förekommer. Enligt kommittédirektiven (dir. 2002:11) skall kommittén överväga om det, bl.a. med hänsyn till internationella konventioner och överenskommelser, är möjligt och lämpligt att utmönstra termen ras ur de författningar där den förekommer. I kommittédirektiven anges vidare följande. Enligt regeringens mening är frågan om en eventuell utmönstring av ordet ras i lagtext komplicerad. Den rymmer flera olika aspekter. I har ordet ras ofta tolkats i biologiska termer, medan det i många andra länder, framför allt anglosaxiska, haft en annan in- nebörd. Därför bör innebörden av ordet ras, framför allt i de konven- tioner och andra internationella dokument som är bundet av, klargöras innan ställning kan tas till om det är möjligt och lämpligt att utmönstra detta ord ur olika författningar. Det bör även belysas om en utmönstring kan ha några negativa konsekvenser. Uttalande och tillkännagivande av m.m. har uttalat att det inte finns någon vetenskaplig grund för att dela in människor i skilda raser och ur biologisk synpunkt följ- aktligen inte heller grund för att använda ordet ras om människor. Mot bakgrund därav, och då användningen av ordet ras i författ- ningstexter riskerar att underblåsa fördomar, har angett att regeringen dels i internationella sammanhang bör verka för att ordet ras, använt om människor, i så stor utsträckning som möjligt undviks i officiella texter, dels bör göra en genomgång av i vilken utsträckning begreppet ras förekommer i svenska författningar, som inte grundas på internationella texter och, där så är möjligt, föreslå en annan definition (bet. 1997/98:KU29, rskr. 1997/98:185). Bakgrunden till uttalande och tillkännagivande var en motion (mp) om utmönstrande av ordet ras ur lagstiftningen som behandlades av i det ovan nämnda betän- kandet 1997/98:KU29.23 Utskottet remitterade motionen för ytt- rande till , samordnaren för svensk över- sättning vid Europeiska kommissionen, översättaren samt till Kungl. I betänkandet (s. 5–6) anges bl.a. följande. har anfört följande. kan av följande skäl inte förorda en utmönst- ring av ordet ur lagstiftningen. 1.Rent verbala reformer leder sällan till någon verklig förändring. 2.Ordets internationella användning i motsvarande sammanhang talar för att det bör bibehållas även i svensk text. Det kan uppstå tveksam- het om konventionstrohet om vi i svenska författningar som grundas på internationella överenskommelser tar bort den svenska översättningen av konventionstextens race etc. Rent språkligt kan tilläggas följande. Redan motionärerna själva an- vänder orden rasism och rasist, vilka uppenbarligen skulle hänga i luf- ten om själva grundordet ras skulle avskaffas. Ordbetydelser är i regel komplexa. Typiskt för vardagsspråkets ord är att de ofta har en bety- delse med vaga gränser runt en tillräckligt tydlig kärna. Ordet ras torde för de flesta i ha en mera konkret innebörd än tänkbara alter- nativ som etnisk tillhörighet. Att då i lagrum ersätta det mer expres- siva ordet med ett mer abstrakt uttryck kan lätt leda till att effekten av lagtexten minskar. Ordet ras lär dessutom vara ett för de flesta svens- kar negativt laddat ord vilket gör att en utmönstring ur lagtext på ett mera allmänt plan kan försvaga det negativa i ord som rastänkande, rasdiskriminering, rashets. Också ord med motsatt laddning som anti- rasism och antirasist kan få en uppluckrad betydelse för gemene man. Eftersom dessutom ordet ras används av rasister kan det finnas skäl att 23 Motion 1996/97:K535. utnyttja det i texter som är avsedda att motverka rasism, att bekämpa rastänkande. påpekar i sitt remissvar att ordet ras (och dess mot- svarighet på olika språk) använt om människor förekommer i en rad internationella dokument, bl.a. i Europarådskonventioner, Genève- konventionen, och Olympiska stadgan. Ordet ras förekommer också i alla typer av EG-rättsakter. uppger att man också inom har aktualiserat frågan om det olämpliga i användningen av ordet ras i offentliga texter. I en resolution med anledning av ett meddelande från kommissionen om rasism, främlingsfientlighet och antisemitism uttalade parlamentet föl- jande. Begreppet ras har ingen vetenskaplig grund vare sig genetiskt eller an- tropologiskt och tjänar därför endast till att underblåsa etnisk, natio- nell eller kulturell diskriminering på grund av hudfärg, då det grundar sig på den felaktiga uppfattningen att det finns etablerade, hierarkiskt indelade raser. Termen bör därför undvikas i alla offentliga texter. (Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 152, 27/05/1996, s. 57). Detta uttalande har såvitt kunnat bedöma inte fått några konsekvenser vare sig i parlamentets egna texter eller i texter från de övriga institutionerna. En anledning härtill torde vara dels att ordet redan förekommer på många ställen i EU:s egen lagstiftning, dels att ordet förekommer i många internationella texter av betydelse för arbetet inom EU. En annan anledning kan vara att det är så vanligt med avledningar och sammanställningar som rasism, rashat, rasfördo- mar, vilket gör det svårt att undvika själva grundordet. anser att det är olämpligt att utmönstra ordet ras ur svensk lagstiftning och att man i stället bör försöka finna ett sätt att markera att begreppet är irrelevant när det gäller människor. i ett översättarperspektiv är det nämligen svårt att inte återge engelskans race, franskans race eller tyskans Rasse med svenskans ras. bedömer det som omöjligt att undvika användningen av ordet i de svenska EU-texterna så länge som övriga språk använder begrep- pet. En konsekvens av detta torde vara att ordet ras också fortsätt- ningsvis skulle komma att användas i svenska EU-förordningar. Ken- neth kan inte uttala sig om huruvida kommissionen och dom- stolen skulle acceptera att ordet inte användes i svenska författningar som genomför EU-direktiv där ordet ras förekommer. Han anser det därför osannolikt att ordet helt skulle kunna utmönstras ur svensk lag- stiftning. Han förordar i stället att man finner en väg att i lagtexten signalera att rasbegreppet saknar vetenskaplig grund. Detta skulle kunna göras genom att ordet ras sätts inom anföringstecken, ett medel man brukar använda för att markera att ett ord är suspekt från en eller annan synvinkel. har anfört i huvudsak följande. Begreppet ras används alltjämt inom biologin för att särskilja olika grupper inom vissa arter av djur. För människan kan dock ingen veten- skapligt hållbar definition formuleras som skulle kunna utgöra grund för indelning av människor i skilda raser. Från biologisk synpunkt finns därför ingen grund för att använda ordet ras om människor. Detta uttalande grundas enbart på överväganden och slut- satser som kan dras från en vetenskaplig betraktelse av den nu aktuella frågan. saknar anledning att ingå på synpunkter som av andra skäl kan läggas på formuleringen av [regler om hets mot folkgrupp]. I uppdraget till diskrimineringsutredning (Ju 1999:10) in- gick bl.a. att göra en inventering av i vilken mån termen ras används om människor i lagar och förordningar och analysera i vilken ut- sträckning det är möjligt och lämpligt att utmönstra termen ras ur olika författningar (se dir. 1999:49). I kommittédirektiven angavs vidare följande. Det finns anledning att , i samband med att bestämmelsen om olaga diskriminering skall ses över, närmare analysera i vilken utsträckning termen ras används om människor i lagstiftningen och i vilken mån en sådan användning av denna term kan undvaras. har uttalat att det inte finns någon vetenskaplig grund för att dela in människor i skilda raser och ur biologisk synpunkt följaktli- gen inte heller grund för att använda ordet ras om människor (bet. 1997/98:KU29, rskr. 1997/98:185). Mot bakgrund härav, och då an- vändningen av ordet ras i författningstexter riskerar att underblåsa fördomar, har angett att regeringen dels i internationella sammanhang bör verka för att ordet ras, använt om människor, i så stor utsträckning som möjligt undviks i officiella texter, dels bör göra en genomgång av i vilken utsträckning begreppet ras förekommer i svenska författningar som inte grundas på internationella texter och, där så är möjligt, föreslå en annan definition. avlämnade utredningen betänkandet Ett effektivt diskri- mineringsförbud – Om olaga diskriminering och begreppen ras och sexuell läggning (SOU 2001:39). Utredarens slutsats var att det föreligger starka skäl för en ut- mönstring, eller i förekommande fall ett utbyte, av ordet ras i lag- stiftningen och att detta också är möjligt. Eftersom ordet ras före- kommer i lagstiftning av varierande karaktär var det dock, enligt utredaren, inte uteslutet att det kan finnas skäl att välja olika sätt i olika författningar för att beskriva den krets av personer som lag- stiftningen i fråga avser att skydda. Utredaren framhöll att det är viktigt att försäkra sig om att en utmönstring av ordet ras inte leder till ett försämrat skydd för någon befolkningsgrupp. För det fall det ändock skulle anses att ordet ras bör förekomma i lagtext borde, enligt utredaren, ett avståndstagande markeras. Utredaren behand- lade inte frågan om i vad mån användningen av termen ras i olika författningar bygger på konventioner eller andra internationella överenskommelser. Denna fråga borde enligt utredaren utredas närmare. Förekomsten av termen ras i internationella konventioner m.m. Termen ras förekommer i ett flertal internationella konventioner och andra internationella instrument som är bundet av. En del av dessa konventioner och andra instrument har betydelse för förekomsten av termen ras i svenska författningar. De behandlas närmare i anslutning till respektive författning strax nedan under avsnittet med rubriken till förekomsten av termen ras i för- fattningar. Här är en icke uttömmande lista på konventioner och andra in- ternationella instrument där termen ras används: FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna, om avskaffande av alla former av ras- diskriminering, om medborgerliga och politiska rät- tigheter, om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, om barnets rättigheter, jämte tilläggsprotokoll angå- ende flyktingars rättsliga ställning, FN:s konvention om förebyggande och bestraffning av brottet folkmord, (nr 111) angående diskriminering i fråga om anställning och yrkesutövning, konvention angående skydd för de mänskliga rät- tigheterna och de grundläggande friheterna, konvention om överförande av lagföring i brott- mål, konvention om brottmålsdoms internationella verkningar, Artikel 13 i EG-fördraget, Direktivet mot etnisk diskriminering (2000/43/EG), Dataskyddsdirektivet (95/46/EG), och Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.24 Europeiska kommissionen mot rasism och intolerans, The Europe- an Commission against Racism and Intolerance (ECRI), som är verksam inom ramen för , har till uppgift att motverka rasism, rasdiskriminering, främlingsfientlighet, antisemitism och intolerans i . Detta skall ske ur perspektivet om skydd för mänskliga rättigheter, i ljuset av för de mänskliga rättigheterna och dess tilläggsprotokoll och därtill hö- rande relevant praxis. ECRI:s arbetsuppgifter är bl.a. att se över medlemsländernas lagstiftning, policies och andra åtgärder för att motverka rasism, främlingsfientlighet, antisemitism och intolerans, och dess effektivitet. I ECRI:s rekommendation nr 7 om nationell lagstiftning för bekämpande av rasism och rasdiskriminering defi- nieras rasism i artikel 1 a) såsom en övertygelse om att ras, hudfärg, språk, religion, nationalitet eller nationellt eller etniskt ursprung berättigar förakt för en person eller en grupp av personer, eller en uppfattning om överlägsenhet av en person eller en grupp av per- soner. Vid termen ras finns en not införd av vilken följande fram- går. Eftersom alla människor tillhör samma art (species), tar ECRI avstånd från teorier som grundas på uppfattningen om före- komsten av olika raser. I denna rekommendation använder ECRI detta begrepp för att säkerställa att de personer som generellt och felaktigt uppfattas tillhöra en annan ras inte utesluts från det skydd som tillförsäkras enligt lagstiftningen.25 I artikel 1 b) och 1 c) i rekommendationen definieras vad som avses med direkt respektive indirekt rasdiskriminering. Av definitionerna framgår att sådan dis- kriminering omfattar diskrimineringsgrunder såsom ras, hudfärg, språk, religion, nationalitet eller nationellt eller etniskt ursprung. Av ingressen till rekommendationen framgår att man vid dess utar- 24En närmare beskrivning av flertalet av de nu nämnda konventionerna och instrumenten finns också i avsnitt 2.1 FN, 2.2 och 2.3 EG-rätten. 25ECRI General 7 on national legislation to combat racism and racial discrimination. betande har beaktat flera av de ovan nämnda konventionerna och instrumenten bl.a. FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rät- tigheterna, om avskaffande av alla former av rasdiskriminering, FN:s konvention om förebyggande och be- straffning av brottet folkmord, (nr 111) angå- ende diskriminering i fråga om anställning och yrkesutövning, Eu- roparådets konvention angående skydd för de mänskliga rättighe- terna och de grundläggande friheterna, direktivet mot etnisk dis- kriminering (2000/43/EG) och Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Förekomsten av termen ras i författningar Termen ras använt om människa förekommer i 20 författningar som publicerats i (). I en författ- ning förekommer ordet rasmässigt. De författningar där ordet ras förekommer är följande. lagen (1999:130) om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfatt- ning, lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering, lagen (2006:000) om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever, lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verk- ställighet av brottmålsdom, lagen (1976:19) om internationellt samarbete rörande lagföring för brott, lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande fri- heterna, kreditupplysningslagen (1973:1173), personuppgiftslagen (1998:204), polisdatalagen (1998:622), lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid Skatte- verkets medverkan i brottsutredningar, lagen (2001:617) om behandling av personuppgifter inom kri- minalvården, lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brotts- bekämpande verksamhet, utlänningslagen (2005:716), förordningen (1977:740) om tillämpning av en konvention mellan och land om social trygghet, förordningen (1990:893) om underrättelse om dom i vissa brott- mål m.m., förordningen (2001:703) om viss behandling av personuppgifter inom Försvarsmakten och , och förordningen (2003:188) om behandling av personuppgifter inom . Ordet rasmässigt förekommer i lagen (1964:169) om straff för folkmord. Termen ras har medvetet utelämnats i bestämmelsen i 1 kap. 2 § regeringsformen och i lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan. Skälet till förekomsten av termen ras i författningar Enligt lagen (1999:130) om åtgärder mot diskriminering i arbetsli- vet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfatt- ning, lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högsko- lan, lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering och lagen (2006:000) om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever är diskriminering som har samband med etnisk tillhörighet förbjuden. Med etnisk tillhörighet avses enligt 1999, 2003 och lagar att någon tillhör en grupp av personer som har samma nationella eller etniska ursprung, ras eller hudfärg. Enligt lag avses dock med etnisk tillhörighet att någon tillhör en grupp av personer som har samma hudfärg eller nationella eller etniska ursprung. Ordet ras ingår således inte i defi- nitionen. Enligt förarbetena till lag är dock någon saklig skillnad inte avsedd (jfr prop. 2001/02:27 s. 30). Det lagtekniska samlingsbegreppet etnisk tillhörighet infördes genom lag mot etnisk diskriminering. Enligt de gällande och upphävda lagarna (1994:134) mot etnisk diskriminering och (1986:442) mot etnisk diskriminering var diskrimineringsgrunderna desamma som in- går i begreppet etnisk tillhörighet, dvs. ras, hudfärg och nationellt eller etniskt ursprung. Dessutom fanns trosbekännelse med som diskrimineringsgrund. Trosbekännelse ingick tidigare i samlingsbe- greppet etnisk tillhörighet lag men bröts ut och ersattes av den nya diskrimineringsgrunden religion eller annan trosuppfattning (se vidare under avsnitt 4.3). Diskriminerings- grunderna i 1994 och lagar var desamma som enligt de då gällande lydelserna av bestämmelserna om hets mot folkgrupp och olaga diskriminering i 16 kap. 8 och 9 §§ . Enligt fö- rarbetena till 1986 och lagar låg det ett stort värde i att an- vända diskrimineringsgrunder som direkt knöt an till gällande rätt eftersom vägledning då även kunde fås genom förarbetena till brottsbalksbestämmelserna och genom domstolspraxis i anslutning till de bestämmelserna.26 För att genomföra direktivet mot etnisk diskriminering (2000/43/EG), som omfattar diskrimineringsrunderna ras och et- niskt ursprung, gjordes vissa ändringar i 1999 och lagar. Som ett led i genomförandet infördes dessutom lag om förbud mot diskriminering. Lagen om förbud mot diskrimine- ring och annan kränkande behandling av barn och elever är också ett led i genomförandet av direktivet mot etnisk diskriminering. Syftet med direktivet mot etnisk diskriminering är att fastställa en ram för bekämpning av diskriminering på grund av ras eller etniskt ursprung för att genomföra principen om likabehandling i med- lemsstaterna (artikel 1).