sou · GUB387 · 2007-01-01 00:00:00 — som efterfrågan ökar minskar nämligen tillgången. Bristen handlar i första hand om personer med gymnasial vårdutbildning, såsom undersköterskor och vårdbiträ- den. Äldreomsorgen är ett område där behovet av sådan arbetskraft antas bli mycket stor. Bristen riskerar dock också bli stor på sjuk- sköterskor och läkare (främst specialistläkare) sjukgymnaster, arbetsterapeuter, biomedicinska analytiker, tandläkare, och recepta- rier Enligt AMS prognos beräknas avgångsfrekvensen inom vård- och omsorgssektorn bli högre i samtliga län än för arbetsmarkna- den generellt, med undantag för . De regionala skillnaderna antas bli påtagliga när det gäller behovet av nyut- bildade inom vården och omsorgen i relation till gruppen ung- domar som träder in på arbetsmarknaden. Behovet beräknas bli störst i några Norrlandslän och lägst i län.7 har i samarbete med nio andra myndigheter gett en bedömning av den framtida kompetensförsörjningen inom kommunernas vård och omsorg om de äldre och funktionshind- rade. Deras slutsatser är att rekryteringsbehoven fram är stora, dels på grund av stora pensionsavgångar, dels på grund av hög frånvaro som kräver många vikarier. Tillgången på utbildad omvårdnadspersonal motsvarar inte alls bedömd efterfrågan enligt bedömning.8 Landsting och kommuner har som målsättning att all omvård- nadspersonal skall vara utbildad inom området. beslu- tade att kommunerna skulle få ekonomiskt stöd för kom- petenshöjning av befintlig personal. Det handlar om –2007. Det är dock än så länge 7AMS (2002:a). 8Socialstyrelsen (2003). för tidigt att bedöma vilka effekter denna kompetenshöjning kommer att få på tillgången av omvårdnadsutbildade. Lärarna är den yrkesgrupp på arbetsmarknaden som har den högsta medelåldern, vilket innebär att de kommande pensionsavgångarna blir omfattande. De regionala skillnaderna i detta avseende för- väntas bli betydande. Behovet styrs i hög grad av förändringar i barn- och ungdomskullarnas storlek och av personaltätheten. När det gäller årskullarnas storlek så väntas en ökning av barn i förskoleåldrar (1–) framöver enligt SCB:s befolkningsprognos. Antalet elever i grundskoleåldrar uppskattas att minska fram för att sedan öka. Antalet elever i gymnasieåldrar förväntas att öka kraftigt fram , därefter sker en minskning.9 Enligt SCB:s bedömning kommer det i stort sett att råda balans mellan tillgång och efterfrågan på personer med lärarexamen av något slag. Utvecklingen skiljer sig dock åt för olika kategorier av lärare. Medan vi beräknas få stor brist på lärare för förskola och fritidshem, blir det sammantaget ett stort överskott på de lärar- kategorier som främst är inriktade mot att arbeta inom grund- och gymnasieskolan. Den lärarutbildning som bedrivits innebär att många av de nya lärarna kommer att vara behöriga att undervisa inom flera nivåer i barnomsorgen och skolan, vilket kommer att bidra till att jämna ut uppkomna obalanser. Därför är det intressant att jämföra den sammanlagda efterfrågan på lärare för förskola, förskoleklass, fritidshem och med motsvarande tillgång. beräknas till- gång och efterfrågan i stort sett balansera varandra, men väntas efterfrågan i växande grad överstiga tillgången. För hela den nämnda gruppen pekar beräkningarna således på en framtida brist. Beräkningarna av den framtida tillgången på olika lärarkategorier är relativt osäker, eftersom ännu mycket få hunnit genomgå den nya lärarutbildningen. 9 AMS (2003). Humaniora och samhällsvetenskap etc. SCB gör bedömningen att det blir ett stort överskott på arbetskraft med humanistisk eller konstnärlig utbildning. Överskottet ligger framför allt på den gymnasiala nivån. Det beräknas också bli ett visst överskott på arbetskraft med utbildning inom samhälls- vetenskap, juridik, handel och administration. Överskottet gäller eftergymnasialt utbildade grupper, medan efterfrågan på personer med gymnasial utbildning inom området beräknas överstiga till- gången. När det gäller personer med hotell- och restaurangutbildning finns ett överskott som beräknas öka något fram . Tillgången på arbetskraft med allmän utbildning, dvs. grundskola eller gymnasieutbildning med inriktning mot samhälls- eller natur- vetenskap som högsta utbildning, överstiger den beräknade efter- frågan. Överskottet beräknas växa med tiden, enligt SCB. AMS har gjort en regional prognos för arbetskraften utifrån demo- grafiska förändringar.10 Vid en uppdelning i tre länsgrupper: stor- stadslän, skogslän och övriga syd- och mellansvenska län, så upp- skattas att arbetskraften av demografiska skäl fram kommer att öka enbart i storstadslänen. Arbetskraftsutbudet kom- mer att minska i många enskilda län. Fram uppskattas en minskning ske av arbetskraften i 13 län.11 Om tidsperioden sträcks ut antas antalet personer i arbetskraften öka endast i fem län. Ökningen kommer att ske i storstadsregionerna plus de närliggande regionerna och . I övriga delar av landet krymper arbetskraftsutbudet och i vissa län kan nedgången bli av mycket stor omfattning. 10AMS (2004:b). 11Observera att beräkningarna är baserade på en framskrivning av befolkningstalen och att mönstret kan komma att förändras under de närmaste decennierna. Bilaga 4 SOU 2006:87 Arbetskraftens förändring av demografiska skäl Arbetskraftens (AK) förändring , , , , , AK minskar med upp till , , och län , , , , , Arbetskraftens förändring av demografiska skäl Arbetskraftens (AK) förändring , , , och Västra Göta- AK minskar med upp till , , , , , , , , Arbetskraftsdeltagandet12 skiljer sig i betydande grad mellan länen och AMS menar att det finns ett utrymme att höja deltagandet i arbetskraften i många län.13 Högst arbetskraftsdeltagande hade , , och Västra Göta- lands län med en nivå på eller mer. Lägst arbetskrafts- deltagande hade , , och . I synnerhet de sistnämnda länen har där- för en stor potential av arbetskraft att tillgå i befolkningen enligt AMS bedömning. Det finns även stora skillnader i arbets- kraftsdeltagande ur ett könsmässigt perspektiv. var arbetskraftsdeltagandet lägre för kvinnor än för män i samtliga län förutom . Arbetskraftsdeltagandet skiljer sig även väsentligt avseende åldrar mellan länen. Även arbetskraftsdeltagandet bland utlandsfödda skiljer sig åt mellan länen. Högst andel som ingick i arbetskraften hade Jön- 12SCB: löpande arbetskraftsundersökning (). 13AMS (2004:b), s. 69 f. län med , följt av , , , och med andelar på . Lägst arbetskraftsdeltagande hade , och med andelar . har med utgångspunkt från SCB:s prognos analyserat den förväntade framtida arbetskraftsbristen i olika så kallade lokala arbetsmarknadsregioner (LA-regioner).14 Långtids- utredningen, som gör en indelning av arbetskraften baserad på utbildningsbakgrund, menar att en betydande arbetskraftsbrist riskerar att uppstå inom vissa av utbildningskategorierna15. Sär- skilt gäller detta personer med högre utbildning inom vård och pedagogik samt teknik och naturvetenskap. För yrken som kräver högre utbildning inom vård och pedagogik förväntas bristen bli störst i små och perifert belägna LA-regioner som ofta har en mycket stor andel offentligt sysselsatta. När det gäller yrken som kräver högre utbildning inom teknik och naturvetenskap kommer bristen på arbetskraft mera att vara kopplad till en hög sysselsätt- ningsandel inom industrin i regionen. I båda fallen är den helt dominerande orsaken ett krympande arbetskraftsutbud.16 analys framhåller att så gott som samtliga LA-regioner kommer att ha ett underskott på arbetskraft inom åtminstone någon utbildningskategori år 2020.17 Den demografiska utvecklingen därefter tyder också på att bristerna kommer att för- värras under . Av regionerna är det Stock- holmsregionen som antalsmässigt förväntas få den största arbets- kraftsbristen.18 Här antas brist uppstå inom samtliga utbildnings- kategorier. förutsättningar att hantera denna 14En funktionell indelning av som baseras på pendlingsmönster. 15Utbildningskategorierna enligt indelning är 1)Utbildning kortare än 3-årigt gymnasium. 2)3-årig yrkesförberedande gymnasieutbildning. 3)3-årig teoretisk gymnasieutbildning; samhällsvetenskap, humanism m.m. 4)Teknisk och naturvetenskaplig utbildning (gymnasium och eftergymnasial). 5)Vårdutbildning och pedagogisk utbildning (eftergymnasial). 6)Övrig eftergymnasial utbildning. 16SOU 2004:34 s. 101 f. 17SOU 2004:34 s. 79 ff. 18Långtidsutredningen påpekar att begreppet arbetskraftsbrist i är något tveksamt med tanke på att arbetsmarknaden är större än vad regiongränsen anger. För utgör inpendlande arbetskraft ett viktigt och nödvändigt tillskott till arbetsmarknadens behov. brist är dock klart bättre än de övriga regionernas. Det gäller framför allt möjligheter till inpendling från kringliggande LA- regioner, vilka dessutom är regioner som i flera fall väntas få ett överskott på arbetskraft. Det innebär att det ömsesidiga beroendet mellan och övriga regioner i ökar och bildar en viktig förutsättning för en väl fungerande och vidgad arbets- och bostadsmarknad. Ett underskott på arbetskraft för- väntas också uppstå i småregionerna. Här antas dock överskott uppstå i enskilda utbildningskategorier. har även beräknat den förväntade bristen på arbetskraft som en andel av arbetskraftsutbudet inom respektive . Räknat på detta sätt har bristregionerna stor spridning över landets olika delar med den största koncentrationen till Norr- land, och . LA-regionerna , , , och väntas få den största arbetskrafts- bristen . De största summerade överskotten kommer att uppstå i , , , och . Detta hindrar dock inte att det även i dessa senare regioner beräk- nas uppstå underskott inom enskilda utbildningskategorier. Det gäller framför allt inom vissa yrken inom utbildning och vård. SOU 2006:87 Bilaga 4 Arbetskraftsbrist i de 25 LA-regionerna med beräknad störst brist år 202019 Total arbetskraftsbrist (% av utbud) -10,7 -9,9 -8,3 -8,2 -8,1 -7,2 -7,0 -6,7 -6,2 -5,8 -5,7 -5,2 -5,0 -4,6 -4,2 -4,1 -3,3 -3,1 -3,1 -2,7 -2,6 -2,6 -2,4 -2,2 -2,0 Källa: , s. 83. 19 Arbetskraftsbristen beräknas som (utbudet av arbetskraft 20–minus efterfrågan) dividerat med utbudet av arbetskraft 20–. EG-direktiv av betydelse för kommitténs uppdrag för kommitténs arbete har ett antal EG-direktiv beslutats som på ett eller annat sätt kan tänkas påverka utbudet av arbetskraft. Nedan görs en kort genomgång av dessa direktiv. Fri rörlighet för unionsmedborgare m.fl. Rådets direktiv /38/EG om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier m.m. EG-direktivet innehåller bestämmelser som innebär att unions- medborgarnas rätt till fri rörlighet skall komma till uttryck i en rätt att uppehålla sig i en medlemsstat. Uppehållsrätten skall, liksom nuvarande rätt till uppehållstillstånd, grunda sig bl.a. på anställning. Direktivet har genomförts genom ändringar i utlänningslagen som trädde i kraft . EG-direktivet innebär i stort att nuvarande krav på uppehålls- tillstånd för unionsmedborgare avskaffas. Detsamma skall gälla för medborgare i EES-länderna. De nya reglerna innebär inte att rör- ligheten för arbetstagare ändras. Någon inverkan på arbetskrafts- utbudet på grund av direktivet kan därför inte förutses. Rådets direktiv /109/EG om varaktigt bosatta tredjelands- medborgares ställning. I direktivet finns bestämmelser om att tredjelandsmedborgare som har bott i en medlemsstat under vissa förutsättningar skall ha rätt att förvärva en status som varaktigt bosatt. Denna status ger rätt till rörlighet inom EU, bl.a. för att arbeta. Direktivet har genomförts genom ändringar i utlänningslagen som trädde i kraft . Det är möjligt att, i anslutning till resonemanget under EG- direktivet 2003/86/EG, en viss ökning av arbetskraftsutbudet kan förutses beträffande de varaktigt bosatta. Men också ett visst utflöde av personer med ställning som varaktigt bosatta i är tänkbart. Faktorer som kan påverka detta är bl.a. förhållanden på arbetsmarknaden, språk, levnadsförhållanden, bostadsförhållanden samt närhet till övrig familj, släktingar och landsmän från ursprungslandet. Rådets direktiv /86/EG om rätt till familjeåterförening. I direktivet finns bestämmelser om de villkor som skall eller, i vissa fall, bör gälla för tredjelandsmedborgares möjligheter att återföre- nas med sina familjemedlemmar i ett EU-land. Direktivet har genomförts genom ändringar i utlänningslagen som trädde i kraft . Ändringarna kommer sanno- likt inte att innebära någon ökad invandring av tredjelandsmed- borgare i arbetsför ålder. Rådets direktiv /114/EG om villkoren för tredjelands- medborgares inresa och vistelse för studier, elevutbyte, oavlönad yrkesutbildning eller volontärarbete. Direktivet skall vara genomfört . Genom- förandet bedöms innebära att nuvarande praxis från Migrations- verket kodifieras. Mot bakgrund av detta väntas inte genomföran- det innebära något ökat inflöde av arbetskraft. En bestämmelse skall införas som gör det möjligt att återkalla ett uppehållstillstånd för den som inte påbörjar sina studier i . Detta skulle möj- ligen kunna innebära en viss uppstramning och att personer som sökt uppehållstillstånd i för studier, men som i själva verket arbetar här, måste återvända till hemlandet om de inte påbörjar sina studier. En proposition om genomförande av direktivet har lämnats till riks- dagen. Lagändringarna är avsedda att träda i kraft . Rådets direktiv /71/EG om ett särskilt förfarande för tredje- landsmedborgares inresa och vistelse i forskningssyfte. En utredning – Särskilt förfarande för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i forskningssyfte (U 2006:1) – är tillsatt och redovisning av uppdraget skall ske . Mot bakgrund av att våra svenska regler bedöms som gene- rösa, vilket också var den svenska inställningen under förhandlings- arbetet, är vår uppfattning att genomförandet av detta direktiv inte kommer att få någon märkbar effekt på tillströmningen av forskare. Nuvarande nivå bör kunna bibehållas. Rådets direktiv /9/EG om miniminormer för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna. Direktivet innehåller bestämmelser om asylsökandes tillträde till arbetsmarknaden, men svensk lagstiftning har tidigare bedömts redan uppfylla de krav som uppställs i direktivet. Med hänsyn till att det inte förutses någon ändring av lagstiftningen blir bedöm- ningen att detta direktiv inte får någon effekt på arbetsmarknaden. Förslag till genomförande av direktivet i övrigt finns i Utredningen om mottagandevillkor för asylsökande (SOU 2003:89). Rådets direktiv /83/EG om miniminormer för när tredje- landsmedborgare eller statslösa personer skall betraktas som flyk- tingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet (det s.k. skyddsgrundsdirektivet). Betänkande – Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt (SOU 2006:6) – om genomförandet av direktivet avlämnades och frågan bereds f.n. inom . Utredningen förutser inte att antalet asylsökande ökar till följd av genomförandet av direktivet. Genom direktivet ges make, sambo och ogifta barn till flyktingar och skyddsbehövande rätt till uppe- hållstillstånd för familjeåterförening. Detta innebär dock inte, enligt utredningen, att antalet anhöriga tredjelandsmedborgare kommer att öka nämnvärt. De svenska reglerna för familjeåterföre- ning är i princip lika generösa som de regler som direktivet inne- håller. Rådets direktiv /85/EG om miniminormer för medlems- staternas förfaranden för beviljande eller återkallande av flykting- status. Genomförandet av direk- tivet har utretts av (UD 2005:05) som lämnade sitt slutbetänkande (SOU 2006:61) . En preli- minär bedömning är att detta direktiv inte får någon effekt på svensk arbetsmarknad. Rådets direktiv /81/EG om uppehållstillstånd till tredje- landsmedborgare som har fallit offer för människohandel eller som har fått hjälp till olaglig invandring och vilka samarbetar med de behöriga myndigheterna. Till grund för ändringar i den svenska utlänningslagstiftningen ligger departementspromemorian Tidsbegränsat uppehållstillstånd för offer för människohandel m.fl. (Ds 2005:24). Det föreslås att de personer som beviljas tidsbegränsat uppe- hållstillstånd för medverkan vid förundersökning eller huvud- förhandling i brottmål skall kunna erbjudas möjlighet att arbeta om de så önskar och att de därför bör undantas från kravet på arbets- tillstånd. Genom en sådan reglering ges samtliga bevispersoner möjligheter att få tillträde till arbetsmarknaden oavsett medborgar- skap. Antalsmässigt är det inte fråga om mer än högst ett tiotal personer . Sammanfattningsvis är det osäkert om och i vilken omfattning arbetskraftsutbudet kommer att öka på grund av att de ovan nämnda EG-direktiven genomförs i svensk rätt. Mycket talar dock för att det i de flesta fall endast blir fråga om marginella ändringar. ordning för ansökan om arbetstillstånd ändrades kort efter valet till . Ändringen innebar att alla som har lag- lig rätt att vistas i , eller befinner sig i landet på en arbetssökarvisering, får ansöka om arbetstillstånd in- ifrån landet förutsatt att man faller under begreppet specialist. På engelska används uttrycket skilled worker vilket ger en fingervis- ning om vilka arbetstagare som faller inom gruppen. För att kvalifi- cera sig i det norska regelverket som specialist måste man antingen ha en yrkesutbildning som motsvarar norsk gymnasienivå eller ha speciella kvalifikationer. Rätten att söka inifrån landet gäller dock inte asylsökande. Speciella kvalifikationer delas upp i två delar, dels avses personer inom de yrken där det finns formella yrkesutbildningskrav, men där den sökande inte har en sådan utbildning men likväl kan anses ha förvärvat kunskaperna genom sin arbetslivserfarenhet, dels avses personer inom de yrkesområden där en viss kompetens inte kan uppnås genom formell utbildning utan endast genom en lång yrkeserfarenhet. I det senare fallet är kraven på yrkeserfarenhet för speciella kvalifikationer hårdare. Det kan t.ex. avse religiösa ledare eller kockar med specialitet inom sin egen nationella kokkonst. Den sökande är skyldig att uppvisa godtagbar dokumentation på sin utbildning eller yrkeserfarenhet för att bli beviljad ett arbets- tillstånd. Arbetstillstånd beviljas vanligtvis av beslutande myndig- het i , men bemyndiganden att bevilja arbetstillstånd finns även hos ambassaden i , hos generalkonsulatet i samt innan EU:s senaste utvidgning även på ambassaderna i EU-10 länderna. Dessa utlandsmyndigheter var de som, beroende på vilken kategori specialister det handlade om, hade flest ansökning- ar. I handlade det om specialister inom oljebranschen. I samband med att reglerna för ansökan om arbetstillstånd änd- rades infördes det även en så kallad arbetssökarvisering. beviljas en sådan visering måste den sökande uppfylla kravet som specialist. Viseringen utfärdas som en nationell visering vilken endast ger tillträde till besök i . Viseringen ges dels till dem som har ett arbetserbjudande i landet och som behöver slutför- handla sitt arbetskontrakt, dels till dem som har för avsikt att söka arbete i . Kraven för att beviljas en visering varierar beroende på om det finns ett arbetserbjudande eller inte. Viseringen ges oftast för än och vid ett arbets- erbjudande ges visering oftast endast . I princip kan specialister oberoende av land kvalificera sig för en arbetssökarvisering, men i praktiken undviker man att lansera möj- ligheten i länder med stort emigrationstryck och där förekomsten av förfalskade dokument är stor. Om man inte skulle göra denna åtskillnad mellan länder befarar man att den administrativa bördan på vissa utlandsmyndigheter skulle bli orimligt stor. För att ha en kontroll över hur många personer som får arbets- tillstånd som specialister finns en årlig kvot för antalet arbetstill- stånd. var denna kvot på 5 000 personer . Utfallet blev 1 730 personer , 1 126 personer samt 747 personer . Nedgången i antal beviljade tillstånd mellan anses till viss del bero på EU:s senaste utvidgning. Man kan få pension från fler håll. Det allmänna pensionssystemet gäller alla löntagare. Den allmänna pensionen har tre delar: inkomstpension, premiepension och garantipension. De flesta av alla löntagare får dessutom tjänstepension från sin arbetsgivare och många har ett privat pensionssparande. Dessa system verkar obero- ende av varandra. Personer som inte uppfyller kraven för det allmänna pensionssystemet kan få äldreförsörjningsstöd och vid behov bostadstillägg till pensionärer. Den allmänna pensionen grundar sig på livsinkomsten. Det betyder att allt en person tjänar och betalar skatt för ger pension. Ett belopp som motsvarar av en persons pensions- grundande inkomst går till pensionsavgift. Pensions- grundande inkomst är samma sak som skattepliktig inkomst med avdrag för allmän pensionsavgift (). Ytterligare avgift till pensionssystemet betalas genom arbetsgivaravgifter. Det finns ett tak för den pensionsgrundande inkomsten på 7,5 inkomstbasbelopp (/år (2006)). Det betyder att för inkomster över /mån () får man ingen pen- sionsrätt och betalar inte allmän pensionsavgift. Förutom lön för arbete får man pension om man har arbetslöshetsförsäkring, sjuk- penning eller föräldrapenning. Hur mycket man får i pension från den allmänna pensionen beror på hur länge man arbetar, hur mycket man tjänar samt utvecklingen av premiepensionsfonder och ekonomi. Inkomstpensionen är ett fördelningssystem. Det innebär att de avgifter som kommer in slussas vidare som pension till dem som är pensionärer . Avgifterna utgör av den pensions- grundande inkomsten. De som betalar in avgifter får pensionsrätter som visar att systemet är skyldigt dem pengar. Premiepension handläggs av (). Till premiepension betalas en avgift på av den pensionsgrundande inkomsten. Den försäkrade väljer själv hur han eller hon vill fondplacera dessa medel. Det är bland annat tillväxten på fonderna som bestämmer hur stor premiepensionen blir. Garantipension är ett grundskydd för den som haft låg eller ingen inkomst under livet. Garantipensionen fyller ut pensionen om man är ogift och om man är gift (). Den kan i vissa fall kompletteras med bostadstillägg till pensionärer. Ett villkor för att få garantipension är att man bott i . De flesta fast anställda löntagare omfattas av någon form av tjänstepension. Den bygger på ett avtal mellan fackförbund och arbetsgivare om att arbetstagaren skall få ut en viss del av sin lön som pension. I det allmänna pensionssystemet utgörs grundskyddet av den garantipension som betalas ut som en utfyllnad upp till en viss nivå när den inkomstrelaterade pensionen är låg eller saknas. Eftersom det krävs bosättningstid i före fyllda för att få full garantipension hinner de som har bott i inte kvalificera sig för det. Även de som har förtida uttag av pension och de som inte har betalat in tillräckliga avgifter får en reducerad garantipension. En viss lägsta levnadsnivå garanteras därför genom äldreförsörjningsstöd. Äldreförsörjningsstöd är en inkomstbaserad förmån. Hushållets boendekostnad och inkomst påverkar storleken på äldreförsörjningsstödet. Äldreförsörjningsstödet har främst till- kommit för att personer med liten eller ingen ålderspension inte skall behöva uppsöka socialförvaltningen för att få en grund- läggande ekonomisk försörjning. Bostadstillägg till pensionärer är en förmån som ersätter en del av kostnaderna för boende. Det är ett inkomstprövat tillägg till ålderspensionen. De arbetskraftsinvandrare som kommer till omfattas av det svenska pensionssystemet. Antalet arbetade år i och lönens storlek kommer att påverka hur stor pension dessa personer slut- ligen kommer att få. Ju högre lön en arbetskraftsinvandrare har desto färre antal arbetsår i krävs för att personen skall arbeta in sin egen pension. Även om en arbetskraftsinvandrare lämnar har han eller hon vid pensionering rätt att få ut den pension som inarbetats i . Detta gäller de inkomstbaserade pensionerna.