sou · GUB3112 · 2007-01-01 00:00:00 — Regeringen beslutade att tillkalla en utredare med uppdrag att utreda hur forskning och miljöövervakning bättre kan användas för att återskapa en god havsmiljö i och i . Som särskild utredare förordnades general- direktören . Som sakkunnig förordnades departe- mentssekreteraren . Som experter förordnades ämnesrådet , kanslirådet , kanslirådet , avdelningsdirektören , ämnesrådet , stabschefen och departementssekreteraren . Som huvudsekreterare förordnades avdelningsdirektören . Som utredningssekreterare förordnades forskningssekreteraren . Utredningen har antagit namnet . Jag får härmed överlämna delbetänkandet Ett svenskt havsmiljö- institut. Vilken vetenskaplig verksamhet behövs till stöd för Vägar att organisera och styra verksamheten ................. Förslag till ett vetenskapligt havsmiljöinstitut................ Bilaga 1 Kommittedirektiv................................................................ Bilaga 2 Nuvarande förordning för de centrumen.............. Miljösituationen i havet är bekymmersam. Övergödning, minskade fiskbestånd och miljögifter är några av problemen. Många av de insatser som gjorts för att förbättra miljön har varit viktiga, men långt ifrån tillräckliga. redovisar i det här delbetänkandet de delar av uppdraget som behandlar verksamheten vid de nuvarande centrumen och förutsättningarna för att etablera ett vetenskapligt havsmiljöinstitut. Ett vetenskapligt stöd behövs till det arbete regeringen, myn- digheter, frivilligorganisationer och privata aktörer bedriver för att förbättra havsmiljön. Inte minst i det internationella samarbetet kring och är kvalificerat vetenskapligt underlag och vetenskaplig rådgivning av stor betydelse. Det behövs veten- skapligt stöd för design och utvärdering av miljöövervaknings- program. Det behövs också kvalificerade, tvärvetenskapliga analyser, synteser och utvärderingar. Kommunikationen mellan forskare och myndigheter med ansvar för havsmiljön bör stärkas. Vidare måste informationen till olika aktörer och allmänheten om forsknings- resultat och havens miljötillstånd vidareutvecklas. Det finns tre i . Dessa är placerade vid universiteten i , och . Varje centrum har tilldelats ett geografiskt ansvarsområde. Centru- men har till uppgift att bedriva marin naturvetenskaplig forskning och utbildning, mätning, provtagning och andra miljökontrol- lerande åtgärder på uppdrag till centrumen och information om forskning och forskningsresultat. Inget av centrumen har ett nationellt ansvar eller en tvärvetenskaplig verksamhet. I en utvär- dering som lät genomföra 2004 visades att centru- men hade utvecklats mycket olika och att verksamheten vid centru- men skiljde sig åt väsentligt. För att stärka havsmiljöarbetet föreslås att ett vetenskapligt havsmiljöinstitut etableras med verksamhet vid , , och uni- versitet. Det innebär att de centrumen avvecklas i sin nuvarande form och blir en del av havsmiljöinstitutet. Genom att inrätta ett institut stärks samordningen mellan de deltagande universiteten. Placeringen inom universitet ger integri- tet och oberoende i förhållande till samhällets övriga institutioner. Där finns dessutom den kritiska massa som behövs för att kunna utveckla verksamheten och bibehålla hög vetenskaplig kvalitet. En utvidgningen till görs för att förstärka det vetenskapliga stödet till förvaltningen av den hårt belastade södra och . Helheten med fyra regionala noder ger ett förbättrat stöd till vattenmyndigheterna och andra regionala aktörer. Ramarna för institutet läggs fast i en särskild förordning. Institutets uppgifter ska vara att ge vetenskapligt stöd till miljöövervakning, göra kvalificerade analyser, synteser och utvärderingar till stöd för myndigheters och andras arbete med att förbättra havs- miljön, bidra till att båtar, fartyg och fältstationer görs tillgängliga för marin forskning och miljöövervakning, öka kommunikationen mellan forskare och de som arbetar med miljöövervakning och åtgärder, sprida information om miljötillståndet i havet till olika målgrupper och öka medvetenheten om havets miljöproblem, samt medverka i relevanta forsknings- och utvecklingsprojekt inom institutets överordnade syfte. Ett tvärvetenskapligt angreppssätt är nödvändigt för att kunna lösa de komplexa miljöproblemen i havsmiljön. Både den verksamhet som bedrivs inom analys- och syntesenheten och ett framgångsrikt åtgärdsarbete inom havsmiljön kräver internationell samverkan. Till institutet knyts ett råd med ledamöter från alla deltagande universitet samt representanter från , Fiskeri- verket och vattenmyndigheterna. Ordförande föreslås utses av regeringen. Rådet viktigaste uppgift blir att samordna verksam- heten mellan de deltagande universiteten. Institutets analys- och syntesenhet samt kansli för ett gemen- samt råd föreslås förläggas till , som däri- genom får en sammanhållande roll i institutet. Motiveringen för detta är tydliga profil, ledningens uttalade stöd inkluderande löfte om medfinansiering samt ett utvecklat samarbete med omgivande aktörer. Basfinansiering föreslås komma från respektive universitet. Utgångspunkten är att de medel som används inom ramen för de centrumen fortsättningsvis kan användas inom det nya institutet. Som tilläggsfinansiering för att dels göra analyser och synteser till regeringen och myndigheter, dels bidra till ökad samverkan förslås att forskningsrådet Formas finansierar verk- samheten med , miljö- övervakningsanslag med 3–och Fiskeri- verket med 1–. Dessutom bör institutet finansiera sin verksamhet genom uppdrag, regionala utvecklings- medel och forskningsbidrag, som söks i konkurrens av forskarna. Institutets verksamhet bör utvärderas . 1.Förslag till förordning (2007:000) om vetenskapligt Regeringen förskriver följande. 1 § Vid , , och finns ett för dessa universitet gemensamt vetenskapligt . Institutet är en sådan särskild inrättning som avses i 3 kap. 8 § högskoleförord- ningen (1993:100). 2 § Institutets uppgift är att a)sammanställa befintlig kunskap och med ett tvärvetenskapligt angreppssätt analysera och syntetisera denna som stöd till åtgärds- arbetet i havsmiljön, b)bistå ansvariga myndigheter med vetenskaplig kompetens vid utformning och utvärdering av miljöövervakningsprogram som rör havet, c)bidra till att båtar, fartyg och fältstationer görs tillgängliga för forskning, utbildning och miljöövervakning i havsmiljön, d)informera om forskning och miljötillståndet i havet till olika målgrupper, e)främja kontakten mellan forskare och användare av veten- skaplig kunskap om havsmiljön, f)till regeringen redovisa situationen i havet samt andra viktiga slutsatser i sammandrag, g)bedriva forskning som anknyter till ovanstående punkter. 1TP PT bestämmelser i ämnet, se förordningen om centra för marin forskning (UHÄ-FS 1989:25) 3 § Institutets verksamhet a)vid stödjer förvaltningen av havsmiljön inom och vattendistrikt enligt förordning (2004:660) om förvaltning av kvaliteten på vat- tenmiljön samt tillhörande utsjövatten, b)vid stödjer på motsvarande sätt för- valtningen av havsmiljön inom Norra vattendistrikt samt tillhörande utsjövatten, c)vid stödjer på motsvarande sätt förvalt- ningen av havsmiljön inom Södra vattendistrikt med tillhörande utsjövatten, d)vid stödjer på motsvarande sätt förvalt- ningen av havsmiljön inom vattendistrikt med tillhö- rande utsjövatten. 4 § Institutet leds av ett råd, vars viktigaste uppgift är att sam- ordna verksamheten mellan deltagande universitet. Rådet skall be- sluta om årlig verksamhetsplan för institutet, tillse att verksamhe- ten håller hög vetenskaplig kvalitet och är av stor relevans för det omgivande samhället samt i övrigt främja verksamheten. 5 § Rådet består av åtta ledamöter: a)ordförande, som utses av regeringen, b)en ledamot utsedd av , c)en ledamot utsedd av , d)en ledamot utsedd av , e)en ledamot utsedd av , f)en ledamot utsedd av , g)en ledamot utsedd av , h)en ledamot utsedd av vattenmyndigheterna. 6 § förläggs till . förläggs även tyngdpunkten i analys- och syntesverksamheten. Denna förordning träder i kraft . 2.Förslag till förordning om ändring i förordningen (1992:815) om upphävande av författningar som kungjorts i Universitets- och högskoleämbetets författningssamling Regeringen föreskriver att 2 § punkt 6 i förordningen (1992:815) om upphävande av författningar som kungjorts i Universitets- och högskoleämbetets författningssamling skall upphöra att gälla vid utgången av . Havsmiljön har hög politisk prioritet. De insatser som gjorts för att förbättra miljön har varit viktiga, men långt ifrån till- räckliga. Övergödning, vikande fiskbestånd och föroreningar är alltjämnt problem som kräver handling. gav i sitt slutbetänkande Havet – tid för en ny strategi (SOU 2003:72) bl.a. rekommendationer för en integrerad och adaptiv för- valtning och för ett större inslag av internationell samverkan. Flera åtgärder har vidtagits i den riktning som angav, bl.a. har en samordningsgrupp mellan myndigheter och ett havsmiljöråd inrättats. Inom ramen för arbetet med att utforma en marin strategi och ett marint direktiv för EU pågår diskussioner om att göra till ett pilotområde för en gemensam för- valtningsstrategi. Det pågår även arbete inom Helsingforskommis- sionen (HELCOM) med att ta fram en Aktionsplan för . Den kan bli ett viktigt redskap i en gemensam förvaltning. Kunskap och forskning behövs som stöd till det arbete som myndigheter, frivilligorganisationer och privata aktörer bedriver för att förbättra havsmiljön. Inte minst i det internationella samar- betet kring och är kvalificerat vetenskapligt underlag och vetenskaplig rådgivning av stor betydelse. Havsmiljö- utredningen har tillsatts för att se över frågor som rör havsrelaterad kunskap och forskning, inklusive miljöövervakning, inventeringar och andra undersökningar. I det här delbetänkandet redovisas två frågor, dels hur verksam- heten vid de nuvarande centrumen bör se ut och organiseras framöver, dels förutsättningarna för att etablera ett vetenskapligt havsmiljöinstitut. Utredningens uppgift enligt regeringens direktiv (Dir. 2006:87, bilaga 1) är att föreslå åtgärder som långsiktigt säkerställer behovet av effektiv och samordnad insamling och analys av kunskap rörande vattenfrågor i avsikt att säkerställa bevarande och hållbart nyttjande av havet. Speciellt bör förslag presenteras hur organisa- tionen bör se ut för att arbetet med att restaurera och bevara havs- miljön kan bidra till att miljökvalitetsmålen Hav i balans och le- vande kust och skärgård, Ingen övergödning, Giftfri miljö och Ett rikt växt- och djurliv uppnås. Universitetens självständighet och rå- dande principer för forskningspolitiken, liksom generella ansvar för havsmiljöfrågor och sektorsmyndigheternas ansvar ska beaktas. Nuvarande organisation för universitet och högskolor ska vara en utgångspunkt. Förslagen bör syfta till för- bättrad samordning, varvid möjligheter till förbättrad samverkan och samlokalisering bör beaktas. Uppdraget ska redovisas . Två frågor ska redovisas med förtur och , dels ett alternativ till nuvarande sär- skilda reglering för de centrumen, dels förutsättningarna för ett internationellt forskningsinstitut för miljö. Det finns tre i som inom var sitt geogra- fiskt område har till uppgift att bedriva och stödja forskning inom det området, att på uppdrag av myndigheter arbeta med miljöövervakning samt att informera om forskning och miljötill- stånd (för en närmare beskrivning, se kapitel 2). De tre centrumen är knutna till , och . Veten- skapsrådet lät genomföra en utvärdering av verksamheten vid de centrumen på uppdrag av regeringen (Utvärdering av centrum för marin forskning, Rapport 2004:7). Regeringen har ännu inte tagit ställning till de rekommendationer som utvärde- ringsgruppen gav, bl.a. att stärka samordningen mellan de tre cent- rumen och att förändra den förordning som reglerar verksamheten vid centrumen. Istället har frågan överlämnats till Havsmiljöutred- ningen för vidare utredning och förslag. Frågan om ett marint forskningsinstitut nämns i regeringens skrivelse 2004/05:173 En nationell strategi för havsmiljön. velsen angav regeringen att den avsåg att undersöka förutsättning- arna för att etablera ett internationellt om miljö. Det syfte som angavs var att skapa en internatio- nell forskningsmiljö med ett tvärvetenskapligt och samordnat an- greppssätt på miljöproblematiken i akvatiska ekosystem. Institutet skulle kunna knyta till sig forskningskompetenser från olika akva- tiskt inriktade institutioner, från samhällsvetenskapliga och huma- nistiska discipliner och från relevanta myndigheter. Institutet borde också attrahera forskare från andra länder för att förstärka de internationella gemensamma ansträngningarna att studera och lösa miljöproblemen i havet. Även intensivt samarbete med andra ma- rina forskningsorganisationer runt förutsågs. Eftersom det finns stora miljöproblem längs hela den svenska kusten valde utredningen i ett initialt skede att vidga frågan om ett institut till både och . I delbetänkandet be- nämns fortsättningsvis institutet som ett vetenskapligt havsmil- jöinstitut. har tillsammans med andra myndigheter också tagit upp behovet av ett vetenskapligt institut (Aktionsplan för havsmiljö, 5563), fast av ett mer spe- cialiserat slag. Myndigheterna föreslår att ett institut inrättas för att ta hand om det beslutsstödssystem för kostnadseffektiva åtgärder mot övergödning, Baltic , som utvecklats inom det Mistra- finansierade forskningsprogrammet (on Eutrofication – a Scientific Base for Cost-Effective Measures for the Baltic Sea). Bakgrundsinformation har framför allt hämtas från tidigare utred- ningar och utvärderingar. Utredningen har därutöver bett de ma- rina centrumen redovisa bl.a. nuvarande budget och personalstyrka. Utredningen arrangerade en hearing med in- bjudna representanter från , universitet och myn- digheter. Utredningen har också haft möten och samtal med när- mast berörda parter. Utredningen har haft två sammanträden med experter och sak- kunniga. Statskontoret har varit utredningen behjälplig i frågor om statsförvaltning och styrning av statlig verksamhet. Bakgrunden till inrättandet av de centrumen Regeringen uppdrog 1984 åt Statskontoret att utreda frågan om uppgifter, funktion och organisation för baslaboratorier inom det forskningsområdet. I rapporten från Statskontoret Baslabo- ratorier för marin naturvetenskaplig forskning (1985:45) förslås att resurserna för marin naturvetenskaplig forskning bör koncentreras till tre universitet och att baslaboratorier inrättas vid universiteten i , och . I forskningspropositionen 1986/87:80 föreslogs att universiteten i , och skulle få ett ansvar för den naturvetenskapliga forsk- ningen utanför våra kuster och att dessa universitet skulle ansvara för var sin del av kusten. Detta beslutades sedan av . Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) fick 1987 i uppgift att lämna förslag på ett system med baslaboratorier för marin na- turvetenskaplig forskning vid dessa orter. UHÄ gav professor , , i uppdrag att utreda frågan. I sin rapport (1988:11) föreslog han att de baslaboratorier för marin naturvetenskaplig forskning som reger- ingen beslutat inrätta vid universiteten i , och skulle ges beteckningen institut. De in- stituten skulle ha följande uppgifter: långsiktig kunskapsuppbyggnad om den miljön, tvärvetenskaplig forsknings- och undervisningsverksamhet av såväl kort- som långsiktig karaktär, uppdragsforskning inom respektive bevakningsområde, bevakningsansvar för forsknings- och undervisnings- och mil- jökontrollverksamhet inom havsområdet, information om verksamheten och miljötillståndet inom be- vakningsområdet. Utredaren förslog att utbildningen inom det området ut- vidgades och att forskarutbildningskurser med tvärvetenskaplig prägel borde genomföras. Vidare föreslogs inrättandet av ett antal fasta forskartjänster, förstärkning av teknisk-administrativ personal och fältstationernas materialanslag, samt att informationsverksam- heten borde formaliseras. Utredaren förslog även hur miljökon- trollen borde utökas. Organisationen för de instituten före- slogs vara en styrelse och ett verkställande utskott. I budgetpropositionen 1988/89:100 föreslogs inrättandet av tre , vilket sedan beslutades av regeringen. 1989 inrät- tades vid universiteten i , och . Därmed sorterade centrumen under Utbildningsdeparte- mentet. Man valde att kalla det centrum istället för institut efter- som de skulle knytas till universitet. Enligt förordningen (UHÄ- FS 1989:25 med ändringar UHÄ-FS 1992:14, bilaga 2) om centra för marin forskning tilldelades centrumen var sitt ansvars- område. Centrumet vid fick ansvaret för och , centrumet vid fick ansvaret för från och med till Limhamns- tröskeln och centrumet vid fick ansvaret för , och från Limhamnströskeln till norska gränsen. Enligt förordningen ska det vid varje centrum bedrivas: naturvetenskaplig forskning och utbildning som gäller den miljön inom främst de kustavsnitt som omfattas av centrets ansvarsområde, mätning, provtagning och andra miljökontrollerande åtgär- der på uppdrag till centret av framförallt statliga myndighe- ter, information om forskning och forskningsresultat. Varje centrum leds av en styrelse. består av sju leda- möter. Styrelsen ska bland annat besluta i frågor som rör budget och verksamhetsplanering, samt ansvara för uppdragsverksamhe- ten. När de centrumen inrättades angavs i regleringsbrevet ett minsta belopp för kostnader vid de centrumen. finns inga belopp angivna i regleringsbreven, utan centrumen finansieras inom respektive universitets budget. utvärdering av de centrumen utvärderade på regeringens uppdrag verksamheten vid de tre centrumen (Utvärdering av centrum för marin forskning, Rapport 2004:7). Utvärderingen genomfördes med utgångspunkt i de uppgifter som ålagts de centrumen enligt förordningen om centra för marin forskning. Utvärderingen skulle belysa respektive centrums betydelse för marin forskning i ett såväl nationellt som internationellt perspektiv. Utvärderingen genomfördes av en nordisk expertpanel. Den kartläggning som gjordes i samband med utvärderingen visade att de centrumen tolkade sina uppdrag mycket olika, delvis beroende på att förordningen är otydlig. Enligt expertpanelen har detta resulterat i att centrumen har utvecklats olika och oberoende av varandra. Någon nationell samordning att tala om har inte kommit till stånd. Den största skillnaden i hur de tre centrumen hade tolkat förordningen var hur de utfört miljöövervakningsupp- draget. De centrumen hade dock tolkat förordningen på likartat sätt när det gäller att tillhandahålla infrastruktur och för- medla information om marin forskning och miljötillståndet. Ex- pertpanelen bedömde att samarbetet mellan centrumen var spora- diskt. Panelen ansåg därför att det borde bildas en överordnad, ko- ordinerande enhet för centrumen. Forskning, utbildning och miljöövervakning Inrättandet av och tillförseln av medel dit gav en relativt större påverkan på forskningen vid än vad de stärkta resurserna till och gav, eftersom man redan bedrev marin forskning. Storleken på den forskningsmiljön vid och är dock liten och expertpanelen ansåg att den var under en kritisk nivå. Expertpanelen ansåg att den forskning som stöds av de centrumen ska ha relevans för övervakningen av den miljön och bidra till lösningen av de miljöproblemen. Vidare före- slog panelen att de centrumen borde samordna den forsk- ning som behövs för att uppfylla nationella miljömål och andra åta- ganden. Panelen ansåg att ett förutsättningslöst stöd till marin forskning vid kan ifrågasättas. Om centrumen ska ges ett särskilt stöd måste dessa skäl göras tydliga. Ett sådant kan vara att marin forskning kräver tunga resurser, främst fartygstid. Panelen lyfte fram bristen på nationell samordning inom marin fiskforskning. Man ansåg att de centrumen bör ha en tydli- gare roll i detta sammanhang. Expertpanelen ansåg att centrumen i större utsträckning bör ta ansvar för design, metoder, analys och kvalitetssäkring av program för miljöövervakning. Man ansåg därför att det är lämpligt att de centrumen ges en tydligare roll i arbetet med att uppfylla nationella miljömål och andra åtaganden. Panelens mening var att i den mån de centrumen ska be- driva utbildning så bör den inriktas mot centrumens föreslagna verksamhet, bland annat miljötillståndet i respektive ansvarsområde och provtagning för miljöövervakning och design av program. Information, infrastruktur och databaser Expertpanelen ansåg att information om miljötillståndet och miljö- övervakning bör ingå i de centrumens uppgifter som be- skrivs i förordningen. De ansåg även att den dubbelriktade infor- mationen mellan forskare, utförare av miljöövervakning och myn- digheter på regional och nationell nivå bör utvecklas. Vidare bör de regionala tillståndsbeskrivningarna kompletteras med nationella tillståndsbeskrivningar. Expertpanelen ansåg att de centrumen även fortsätt- ningsvis bör ge stöd för nyttjande av forskningsfartyg och fältsta- tioner. Denna roll bör dock förtydligas i förordningen. För varje ansvarsområde bör det finnas fartygsresurser för kustnära forsk- ning och miljöövervakning. För forskning och övervakning i utsjö- området bör det inrättas en nationell fartygsresurs. Expertpanelen konstaterade att biologiska miljödata är otillgäng- liga eller spridda på olika databaser. Man ansåg att resurser bör av- sättas till att driva och utveckla en nationell marin databas som till- gängliggörs på internet, och att de centrumen kan vara en lämplig värd. Förslag till ny och mer preciserad förordning expertpanel lämnade ett förslag till huvudpara- grafen i förordningen som styr centrumens verksamhetsinriktning. Inom de kustavsnitt som omfattas av respektive centrums an- svarsområde ska centrumen bedriva marin: naturvetenskaplig forskning och utbildning till stöd för att be- skriva och förstå miljötillståndet, naturvetenskaplig forskning till stöd för och utveckling av mil- jöövervakningen, naturvetenskaplig forskning som nyttjar miljöövervakningens analysresultat, miljöövervakning på uppdrag till centrumen av framför allt statliga myndigheter, information om forskning, forskningsresultat, miljötillståndet och miljöövervakning. Utöver detta skall centrumen utgöra nationella anläggningar för marin forskning och miljöövervakning inom respektive ansvarsom- råde (dvs. tillhandahålla basutrustning såsom fartyg, båtar och fält- stationer). En sammanställning av remissvaren ger en splittrad bild av vad olika remissinstanser ansåg om slutsatserna och förslagen i utvärde- ringen. Några generella slutsatser går dock att dra. De flesta re- missinstanserna ansåg att forskning som bedrivs vid centrumen bör knytas närmare till miljöövervakning eller ha annan stark miljörele- vans, samt att även undervisningen bör kopplas till dessa frågor. Flertalet av remissinstanserna instämde i utredningens förslag att de centrumen ska arbeta med vetenskapligt stöd för design, analys och kvalitetssäkring av miljöövervakning. De flesta remissin- stanserna ansåg även att informationsverksamheten är viktig och bör utvecklas. Många av remissinstanserna instämde i att det finns ett behov av att stärka datahantering och datalagring, men ansåg att de centrumen inte är lämpliga organisationer att ansvara för detta. Nuvarande verksamhet vid de centrumen Nedan beskrivs mycket kort om hur centrumens finansiering ser ut och förändringar i verksamheten som skett efter Vetenskaps- rådets utvärdering av de centrumen. Mer information om centrumens historik, verksamhet och hur finansieringen vid cent- rumen har sett ut finns beskrivet i ut- värdering av de centrumen (Utvärdering av centrum för ma- rin forskning, Rapport 2004:7). Statistiken över personår som pre- senteras nedan baserar sig på dem som har haft tjänst vid centrumen. Alla tre centrumen bedriver informationsverksamhet, arbe- tar med miljösamordning och tillhandahåller infrastruktur. universitets (GMF) har en budget på . Av dessa medel är 10,0 miljoner fakultetsmedel.