sou · GUB340 · 2007-01-01 00:00:00 — Varför vissa människor fick vissa pengar och fick viss undervisning... vilket jag inte fick fast jag var mer meriterad och mer kunnig och mer intresse- rade... så gick det till en kompis till någon kompis. Institutionen var oerhört dålig på att ge informationen om alla dessa praktiska saker. Vem har rätt till rum? Vem har rätt till nycklar? Vem har rätt till koden till biblioteken? Att man överhuvudtaget kan söka något som ograderade forskarpengar det talar man inte om. Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin berättar samma kvinna hur hennes val av handledare påver- kade henne negativ då det uteslöt henne från andra viktiga nätverk inom institutionen: Jag upplevde institutionen som ganska fientlig en väldigt fientlig miljö mot visa grupper. Och ibland råkar man ut för saker... till exempel att någon viss person inte hälsade på en. Och så får jag veta att den personen är i konflikt med min handledare. Då förstår jag plötsligt varför inte den personen hälsar på mig. Men vad har jag med det att göra? Alltså miljön var fullständigt rent alltså... rent psykosocialt var det en oerhört dålig arbetsplats. Jag överlevde det tack vara min handledare som ordnade den här lilla bakgården till mig [vistelse i ]. som många intervjuade kunde berätta om stöd från handledarna beskrev de också hur det på institutionen fanns ett oskrivet regelverk och en rangordning av personerna. Att bli igno- rerad, att görs osynlig, samt att, med hennes ord, uppleva sin arbetspalts som fientlig kan ses som ett symboliskt våld (Bour- dieu & Passeron, 1990) där maktens reproduktion och uteslutande av vissa personer döljs genom institutionens tystnad om denna ute- slutande praxis. Våra intervjuer ger tydliga indikationer på de mekanismer som kan diskriminera akademiker med utländsk bakgrund, även om dessa mekanismer inte alltid är medvetna. Varje norm eller regel behöver inte i sig verka diskriminerande men tillsammans kan de forma en helhet, som blir till ett hinder för utlandsfödda akademi- ker. Flera personer betonar hur man får kapital – i form av inflyt- tande, förfrågningar om att ingå i projekt, samt kunskap om de oskrivna reglerna – genom att anamma samma teoretiska synsätt som betydelsefulla personer inom institutionens hierarki. Till exempel kopplar en man med etnisk svensk bakgrund samman strävan efter homogena institutioner med antagningen av egna stu- denter från grundutbildning: Det är svensk akademisk tradition, vi fortsätter i den här trygga banan, här har jag läst och här känner jag folk och så går man vidare och sen hör det till saken att kommer man utifrån från en annan tradition och man då inte har jobbat med nationalräkenskaper eller strukturanalytisk teori eller demografi eller sysslat med sånt som man gör i eller då har man ingen förståelse för vad dom gör och man vär- derar det inte lika högt så skulle någon söka på någon annan ort skulle man inte ha någon chans skulle jag vilja säga och vice versa. Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin Föregående informant beskrev hur vissa teoretiska inriktningar kopplas till vissa svenska utbildningar och institutioner, som han berättar att kunskap om dessa utgör ett betydelsefullt kapital när en person ska söka in till en institution. Att komma med kända teorier, från kända och med hans ord trygga banor, blir till ett kapital och belönas i institutionens strävan efter repro- duktionen genom trygghet och tradition (jfr Essed om cultural cloning). berättar en annan man med utländsk bakgrund hur likheter i teoretiskt perspektiv belönas på institutionerna i form av tillgång till betydelsefulla (prestigefyllda) nätverk och deras resur- ser, och att skillnader i teoretiskt perspektiv resulterade i uteslut- ning. Att ha samma teoretiska perspektiv blir ett viktig sätt att bevara den grupp som är inne på institutionen – genom att reproducera den kan personen i fråga vara med. bidrar personen till att bevara en diskriminerande struktur som utesluter dem som anses tänka annorlunda och som tillhör utegruppen. berättar han hur makten fördelades av institutionen till olika grupper eller nätverk, med hans ord block, där handledaren var avgörande för vilket block du som doktorand tillhörde: Min uppfattning var att det fanns vissa block på institutionen. Om du hade en viss handledare så måste du skriva inom vissa ramar och de andra var socialdemokratiska. Om vi pratar teori som inte var en sån stor fråga för mig, i mitt fall men jag var alldeles för anglosaxisk. Jag tog maktteorier från så det hjälpte inte. Ett intressant exempel på hur denna diskriminering kan vara helt omedvetet, även för dem som själva utsätts för den, kommer från en invandrad akademiker, som ställde upp för en intervju men betonade att han inte kände sig diskriminerad. Under intervjuns gång framträdde dock olika mekanismer som gjorde det svårare för honom att lyckas inom akademin. Eftersom han hade gjort grund- utbildningen utomlands hade han inte den teoretiska inriktning som dominerande på institutionen. Trots att han inte kände sig motarbetade fick han inte hellre samma stöd som de doktorander som hade rätt inriktning. Han var ganska isolerad och fick arbeta mycket på egen hand, medan de andra doktoranderna arbetade mycket i arbetslag. Som nykomling visste han inte hellre hur man gör karriär. Han koncentrerade sig på att göra det som en dokto- rand ska göra – skriva klart avhandlingen. fanns det en svenskfödd doktorand, som hade bättre insikt i hur man gör kar- Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin Den personen förstådde vikten av att göra sig viktig för insti- tutionen – han lyckades skaffa sig ett vikariat som adjunkt. När han väl disputerade hade den svenska doktoranden flera undervisnings- timmar, vilket av de sakkunniga ansågs vara en anledning att ge honom tjänsten, trots att de sakkunniga ansåg den utlandsfödda kandidaten vara den vetenskapligt mest meriterade. Detta var inte direkt etnisk diskriminering, eftersom även en invandrad akademi- ker teoretiskt sett skulle kunna anamma den rätta teorin och också borde kunna inse vikten av att försöka få ett undervisnings- vikariat för att samla på sig undervisningstimmar. Det var intres- sant att denna person, som i början var skeptiskt till intervjun eftersom han ansåg sig inte alls ha mött någon diskriminering, i slutet av intervjun, när han fick frågan om han hade någonting att tillägga, ville lägga till att han numera inser att han faktiskt diskri- minerats!9 Strävan efter någon form av homogenitet missgynnar invandrade akademiker, eftersom risken är större att de har gjort grundutbild- ningen vid en annan högskola (då en del av dem har läst i sina hemländer) än där de disputerar. Tyvärr finns ingen tillgänglig sta- tistik om detta, men det är ändå intressant att påpeka att av de dis- puterade som vi intervjuade var samtliga av dem som hade läst grundutbildning vid en annan högskola invandrade (sju stycken). Med andra ord hade inte någon enda av de åtta etniska svenskarna som intervjuades gjort sin grundutbildning vid en annan högskola än den där de disputerade, medan (sju av tolv) av de utlandsfödda hade gjort sin grundutbildning vid en annan högskola än den där de disputerade. (Det fanns också en person, född i men uppvuxen i ett annat europeiskt land med en utländsk förälder, som hade gjort grundutbildningen på samma ställe som han disputerade). Som intervjun ovan visar finns det också en risk att man, som utifrån kommande, kan ha en annan teoretisk inrikt- ning än den vid institutionen förhärskande. Risken kan också fin- 9 Tidigare studier visar att det faktum att diskriminerade personer inte erkänner att de faktiskt diskriminerats kan bero på att vissa har svårt att se sig själv som diskriminerad eftersom detta kan upplevas som att vara en förlorare. Se t.ex. de los , 1997; Kamali, 2005b). Ytterligare en faktor som kan bidra till att dölja och osynliggöra den etniska diskrimineringen är att de drabbade personerna kan uppleva skam och underordning. Det finns flera tecken på att detta kan leda till att man föredrar att vara tyst. I linje med detta hävdar de los (1997), i sin studie av medlemmar inom , att invandrare sällan talar om sina egna erfarenheter av diskriminering eftersom de kopplar ett erkännande av den diskriminering de utsatts för till känslor av skam, individuellt misslyckande och rädsla för stigmatisering. Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin nas att man inte känner till institutionens oskrivna regler för hur man ska gå tillväga för att hålla sig kvar och göra karriär där. Som (2003) skriver är övergångsperioden precis efter disputationen ett kritiskt moment i den akademiska karriären. För att ha en bra chans att bli kvar på institutionen måste man oftast erhålla forskningsanslag, postdokstipendium eller liknande, vilket lättare uppnås om man har bra kontakter på institutionen – särskilt då med en handledare som har makt på institutionen. En man med utländsk bakgrund beskrev till exempel hur ett bråk med handleda- ren gjorde att hans uppsats inte godkändes: I: Jag fick ju underkänt för min introduktionsuppsats och det var en annan upplevelse som jag fick. Så [ger namn på handledaren] under- kände min introduktionsuppsats så jag sökte mig till [ger namn på ett annan universitet] och det gick inte sen träffade jag [ger namn], min nya handledare och sa, vad kan jag göra , min introduktionsuppsats blev inte godkänd, då sa han, "jag godkänner den", inga diskussioner, ingenting, jag behövde inte ens ändra nåt. [Ger namn på första handle- daren] underkände den, han godkänner den. Jag hade den upplevelsen att vad man skriver spelar ingen roll utan det är vem man pratar med och vad situationen är. L: Varför tror du att du blev underkänd? Vad fick du för förklaring? I: Nej, jag fick ingen förklaring utan bara jag vill inte godkänna din introduktionsuppsats, det var det han sa och jag sa varför, sen blev det bråk och skrik . Den makt som handledare har över doktorander är inte problema- tisk enbart på grund av doktorandernas utländska bakgrund. Några av de intervjuade diskuterade också hur deras etniska bakgrund samspelar med deras kön, vilket skulle vara intressant att undersöka i ett intersektionellt perspektiv, något som inte ryms inom ramarna för denna studie. Till exempel beskrev en kvinna med etnisk svensk bakgrund hur kön var en diskriminerande princip när hon var doktorand och hennes handledare försökte att förföra henne. När hon vägrade blev deras förhållande mycket dåligt. Hon menar att det därför blev omöjligt för henne att få en tjänst vid sin institu- tion, vilket är orsaken till att hon nu arbetar vid en annan högskola. Dessutom menar hon att så länge hennes före detta handledare arbetar på institutionen kan hon inte ansöka om en docentur, utan måste vänta tills han pensionerar sig. Annars är risken stor att han skulle blockera hennes ansökan, som måste godkännas av institu- tionens ledning innan den skickas vidare till en sakkunnig. Med hennes ord: Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin I: Ja, det var lite problem mellan oss, jag var för självständig, vild för hans smak, det var lite grann sexuella trakasserier. S: Oj, det är inte så I: Nej, var inte ett dugg roligt och då skar det sig, det var jag inte intresserad av, jag hade små barn, jag var inte intresserad av den man- nen på det sättet, men så hade jag ju, jag höll mig till min [ger namn på andra handledare] så det funkade ganska så hyfsat ändå. S: Försökte du anmäla honom eller? I: Inte , det fanns inte ens nåt som hette det, jag hade anmält direkt utan tvekan men det fanns inte -88–87, sen kom det ju, det har vart med mig , och det är mycket det som jag fortfa- rande, jag vet att jag inte får en lektorstjänst där, det finns personer där som motar, det vet jag, fast det har gått så . Så det har varit problem om den personen har varit med i kommittén. Vidare visar hon hur också tillgången till akademins resursfyllda nätverk är bekönad, och hur sexualiserade föreställningar kan tas i bruk om kvinnliga doktorander anses vara självständiga och vilda, vilket i det här fallet tolkas som en sexuell öppenhet av mannen högre upp i hierarkin. skulle motsatsen – beroende och timid – också kunna tolkas på samma sätt. Logiken utgår från att mannen i maktpositionen anser sig fritt kunna tolka dokto- randens beteende som sexuellt. genomfördes stora reformer i doktorandut- bildningen. De riskerar att göra det svårare för personer med utländsk bakgrund att komma in på forskarutbildningen. Bland annat måste doktorander få finansiering från den dag de antas. Dessutom har antalet doktorander sjunkit allteftersom fakultetsan- slagen har minskat, som och Riksban- ken har slutat ge anslag åt doktorander. Bara sjönk antalet nyantagna till forskarutbildningen (SCB, 2005). kom i en rapport (SULF, 2002: 19) till följande slutsats: Dock saknas fortfarande tillräckliga resurser för att finansiera studiestödet för ett rimligt antal dokto- . Universitetslärare med ledande ställning på sina institutioner till- står i våra intervjuer att dessa reformer har gjort dem mycket för- siktigare när det gäller antagningen av doktorander. Om endast ett mycket begränsat antal doktorander kan antas och om doktoran- derna måste finansieras , så blir de rädda att ta in personer som inte kommer att skriva klart avhandlingen. Vi borde påpeka att även stora institutioner vid gamla universitet, som Upp- sala och , under vissa år inte antar några doktorander alls. Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin Vidare beskriver en man med utländsk bakgrund hur profilering inom kommer att leda till utökade interna homogeni- seringsprocesser och uteslutningsmekanismer: Jag tycker att inte skilde på det här, han såg det här socialt kapital som någonting positivt, det är en rejäl uteslutningsmetod framförallt, skulle jag säga. Och jag skulle kalla det för asocialt kapital, inte socialt, för det har fått den där positiva klangen. Det går emot så att säga allt det här, i och med att det har blivit mer spelutrymme numera, du vet att institutionerna får profilera sig och bla bla bla, i det där kommer den här processen som vi har pratat om att intensifieras. För att varje grupp kommer att tillåtas att så att säga profilera sig på ett sätt som stänger ute alla oliktänkande personer. Det är mycket problematiskt för det akademiska livet, och jag tror det stänger ute . Som vi sett ovan: enligt intervjuade finns det utöver meriter flera verksamma mekanismer som innesluter och utesluter personer, underlättar eller försvårar deras rörlighet inom akademin. Utbild- ningsfinansiella reformer och omorganisering till profileringar har gjort att homogenitet eftersträvas på ett nytt sätt. har flera intervjuade beskrivit hur institutionen har ett oskrivet regel- verk som är verksamt och som innesluter eller utesluter personer. Kunskap om detta regelverk anses av några vara kopplad till indivi- dens kulturella kapital, och personer med utländsk bakgrund anses ha ett bristande kulturellt kapital. Andra betonar däremot vikten av teoretiska perspektiv samt av handledaren, för inneslutande eller uteslutande. Vår enkätundersökning visar att av dem som disputerade på 1990- talet är andelen svenskfödda personer som fått lektorstjänster vid universitet högre än andelen utlandsfödda (se tabell 3). Skillnaden är inte statistiskt signifikant. En större andel svenskfödda än utlandsfödda doktorander fick också tjänst vid högskolor, men inte hellre denna skillnad är statistiskt signifikant. När vi kontrollerade föräldrarnas bakgrund finner vi dock ett sta- tistiskt signifikant samband. Som tabell 4 visar är skillnaden mellan personer vars bägge föräldrar är födda i och personer med åtminstone en förälder som inte är född i , statistiskt signi- Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin fikant på 0,01-nivån. Om en av föräldrarna inte är född inom Nor- den är skillnaden signifikant på 0,001-nivån. Har respondenten fått ett lektorat? Fått lektorat vid högskola Inflytande av utländsk bakgrund 0,11* 0,17** 0,20*** 0,13* 0,12* *signifikant på 0,05-nivån **signifikant på 0,01-nivån ***signifikant på 0,001-nivån Not: i fem fall kommer akademiker eller deras föräldrar från , , , och i ett fall från (dvs. en förälder var född i och den andra i ). I dessa fall betraktar vi dem som europeiska eftersom dessa länder är medlemmar i . Däremot har vi ett fall där föräldrarna kommer från . I detta fall betraktar vi dem som icke-europeiska, eftersom de flesta före detta sovjetiska republikerna inte blev medlemmar i , och anses ofta vara mindre europeiskt i hierarkin av etnisk bakgrund. Eftersom det handlar om så få fall är det tveksamt om slutresultat skulle påverkas nämnvärt om de hade kodats på ett annat sätt. Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin Vi kontrollerade doktoranders bakgrund på två institutioner på ett gammalt universitet (genom att gå genom doktorandlistan och fråga en före detta doktorand på varje institution vilka personer på listan som hade utländsk bakgrund). På en institution blev sex av trettio (eller ) av doktoranderna utan utländsk bakgrund kvar, medan ingen av de sju doktoranderna som disputerade där med utländsk bakgrund blev kvar. På en annan institution vid samma universitet blev elva av fyrtionio (eller ) av doktoranderna utan utländsk bakgrund kvar, medan endast en doktorand av nitton (eller ) med utländsk bakgrund som disputerade där blev kvar. Inom de ämnesområden som vi undersökte mer detaljerat genom att genomföra djupintervjuer, var det helt klart en mycket större andel av de svenskfödda än de utlandsfödda doktoranderna som lyckades stanna kvar på sina institutioner. Osynliga sorteringsme- kanismer uppmärksammades också under de disputerades övergång till arbete inom den akademiska världen. På frågan om det finns personer som jobbar på institutionen utan att ha disputerat där sva- rade en man med utländsk bakgrund att: I: Nej, jag tror inte det, det är knappt nån som har disputerat på ett annat universitet här. Det är en sån inavel på svenska universitet. Friskt blod är dåligt... S: Varför tycker dom att friskt blod är dåligt? I: Jag vet inte, men det märker man på alla, alla svensk universitet, dom vill ha sina egna tankegångar och professorn vill vara kung, han vill inte ha nån som har kommit upp utan att han handlett då och då är det avvikande meningar och då är det. Han var inte den ende att använda reproduktiva metaforer, som att det råder inavel på akademin och att det inte finns tillräckligt med friskt blod i omlopp. Flera personer beskrev återigen hur nätverk och kontakt med viktiga personer i institutionshierarkin spelade roll i fördelning av för rörligheten centrala resurser: före- läsningstimmar, kursansvar, erbjudanden om att ansluta sig till gemensamma forskningsansökningar. Att vissa disputerade erbjuds att stanna kvar och undervisa (snarare än att gå igenom en ansök- ningsprocess) medan andra personer inte erbjuds det, utan moti- vering, ansågs av några personer som diskriminerande gentemot dem som inte ingick i institutionens viktiga nätverk. Vilka ofta hade utländsk bakgrund, arbetarbakgrund och/eller var kvinnor. En man med svensk etnisk bakgrund, som fick en tjänst på samma institution som han disputerade på, beskrev till exempel den Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin etniska aspekten av sorteringsprocessen i övergången som en del av spelets regler. Detta är den punkt där doktoranderna från syd- länder förväntades återvända till sina tidigare hemländer. Likt andra intervjuade beskrev han hur det fanns (jämförelsevis) många doktorander från , och , men att de tillhörde ett B-lag på institutionen. Och efter disputationen: I: Nej, alltså det har inte gått så bra, de har ju lätt att få många av dom men så har dom försvunnit många av dom efter det att dom har dis- puterat. S: Varför det? I: Jag tror det har varit lite grann spelets regler på nåt sätt, man kom- mer in så blir man doktor så har man fått det man kom hit för, sin utbildning och sen åker man hem, jag vet vi hade en från [ett land i ] och sen då disputerade den här killen och då kom ministrar från [ett stad i ett Afrikansk land] och var med på disputationen och erbjöd jobb på stående fot på central eller var det var. Eh men ja, alltså ja tror att det var institutionella förutsättningar, man blev doktor sen åkte man hem, det är klart att vill man behålla folk så finns det all- tid möjligheter men det upplevde jag kanske inte att man i någon större utsträckning ansträngde sig att göra. S: Varför det? I: Vart man kan komma om man drar i den frågan, jag upplevde nog inte personligen att det berodde på att man från ledningens sida hade nån slags... det handlade inte om främlingsfientlighet, eller rasism, absolut inte, så upplevde jag det, nej, man tyckte inte att dom höll det måttet lite då överlag än dom svenska doktorerna gjorde Det är intressant att den intervjuade markerar en viss distans från institutionens ledning genom att betona att man inte tyckte att de utländska doktoranderna höll måttet, vilket tyder på att han inte höll med om denna bedömning – som han var noga med att betona att det inte berodde på rasism eller främlingsfientlighet. Detta skulle kunna tyda på att förnekelsemekanismer förhindrade honom från att reflektera över möjligheten att kulturrasistiska föreställningar om icke-européers akademiska förmåga skulle kunna hindra dem från att objektivt bedöma de icke-europeiska studenternas nivå. En annan disputerad beskrev hur utsortering av doktorander på hans institution utgick från en rasifierad hierarki, där personer från sydländer var mer utsatta för institutionens uteslutande mekanis- mer. Han berättar att endast få Latinamerikanska doktorander slutförde sin examen på hans institution då ... det var rena etniska Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin rensningen bland doktoranderna där. En hierarkisk och rasifierad rangordning av disputerade framkom också när en kvinna med utländsk bakgrund beskrev hur graden av svarthet kan vara avgö- rande för afrikaners möjlighet att hålla sig kvar inom den akade- miska sfären i . Dom som är, där är rasismen också fruktansvärd, jag vet att dom svarthyade afrikaner som har disputerat, dom har inte jobb, känner till tre, en är lite färgad men han är inne i systemet men dom andra dom stack. Den ena hade tur, han fick en ministerpost en annan hamnade på [ger namn på internationell organisation] jag försökte hjälpa honom med gästföreläsningar. I alla dessa beskrivningar medför vithet oförtjänt privilegier och socialt kapital för individer under deras akademiska karriär, och dessa privilegier bärs upp av oskrivna regler som utesluter de som anses vara icke-vita. Dock, beskrev flera informanter en medveten strategi att i viss mån försöka stödja akademiker med utländsk bakgrund. Upplevelser av etnisk diskriminering på univer- sitetet blev för några som stannade kvar inom akademin till en uppmaning att som praxis försöka innesluta personer med utländsk bakgrund till sina nätverk. Som ovan beskrivits kunde det för som- liga innebära tilldelning av för den akademiska karriären värdefulla resurser (som föreläsnings timmar); för andra kunde det innebära försöka att upplysa doktorander om de oskrivna reglerna. Dock, som flera uppmärksammade: det handlar inte bara om etnicitet, utan det finns också en rasifierad rangordning av personer med utländsk bakgrund, och det rör sig även om klass och kön. Några personer skilde mellan personer födda i (med en eller två svenska föräldrar) och beskrev hur de försökte stödja doktorander från andra generationen som kom från förorten. En kvinna med utländsk bakgrund uttryckte det så här: då jag vet hur systemet fungerar försöker jag att hålla dörren öppen för andra – kvinnor, arbetarbarn och personer med utländsk bakgrund. Det är en med- veten strategi.