sou · GUB346 · 2007-01-01 00:00:00 — Kan det medföra att de inte tar sig själva på tillräckligt stort allvar, och med det blir slar- viga med hur de uppträder i sin roll? De kanske uppträder som om de skäms över att vara på ledande position, som om detta egentli- gen inte är något fint. 52Holmberg, , (2004) Lyckan kommer, lyckan går i , , red. Lyckan kommer, lyckan går, s. 17. 53Ingelhart, (1999) Postmodernization Erodes Respect for Authority, but Increases Support for Democracy, i . Pippa (ed), Critical Citizens. Global Support for Democratic Governance, s. 238; Se även SOU 2000: 1 En uthållig demokrati. Demokrati- utredningens betänkande., s. 56. Demokratiska procedurer och etiska regler – medel mot övergrepp resonerar kring just detta problem. De menar att förtroendevalda ibland ringaktar värdet på sitt uppdrag och därmed beter sig om de skulle vilja slippa vara ledare. Den kri- tik som riktats mot förtroendevalda för översitteri och otillgäng- lighet möts av dem själva med försök att bli mer intima med med- borgarna och härmed göra politiken mer personlig.54 Men är det verkligen en lösning att låta uppdraget förlora sin värdighet? Med- borgare ställer oftast större etiska krav på sina företrädare/ledare än på sig själva. De förväntar sig föredömen, någon som i sitt eget sätt att vara ger dem riktlinjer i hur man kan vara en ansvarstagande medborgare. Men kan den företrädare som strävar efter att visa att den inte är något märkvärdig, inte har någon auktoritet utan istället är en vanlig person vilken som helst leva upp till de kra- ven. Tänker den på att vara förebild? Risken med strategin att inti- misera politiken och visa bristande respekt för den auktoritet som ligger i ett förtroendeuppdrag är att den leder till ännu större miss- tro som i extrema situationer kan leda till övergrepp från medbor- gares sida. Åter till frågan som vi avser att besvara utifrån diskussionen i detta kapitel: Hur kan dialogen mellan de förtroendevalda och medbor- garna förbättras så att politiska beslut bättre kan förankras hos medborgarna? Frågan har även en förlängning: Hur kan detta bidra till att minimera risken för att trakasserier och hot eller i värsta fall våld, riktas mot förtroendevalda från medborgare som är missnöjda med politiska förslag och beslut? Vi tror inte att det finns några enkla lösningar på de problem frågorna handlar om, och därmed går det inte heller att komma med några enkla konkreta åtgärdsförslag som Regering och Riks- dag kan besluta om. Istället formulerar vi våra förslag som uppma- ningar till förtroendevalda och medborgare och inte minst till de politiska partierna, om vad vi tror krävs för att skapa förutsätt- ningar för en bättre fungerande demokratisk dialog mellan med- borgarna och de förtroendevalda. 54 SOU 2000: 1 En uthållig demokrati. betänkande, s. 57. Demokratiska procedurer och etiska regler – medel mot övergrepp 6.10.1Kontakter mellan förtroendevalda och medborgare Bedömning: Kommittén vill betona hur betydelsefullt det är att partier och förtroendevalda såväl inom sina egna led, som till- sammans med medborgarna, diskuterar kriterier och regler för den demokratiska processen. Vi betonar hur viktigt det är att förtroendevalda visar stor respekt för sin egen roll som aukto- ritativa beslutsfattare och i handling uppträder som förebilder i demokratin. Förtroendevalda bör rikta stor del av sin energi till utåtriktade processer i dialog med medborgare, och måna om att prioritera tid till detta. Kommittén vill också betona hur viktigt det är att arvodessystemen i landsting och kommuner för de så kallade fritidspolitikerna, är utformade så att dessa förtroende- valda inte tvingas prioritera bort att ha uppdrag eller delta i mö- ten med medborgarna av ekonomiska skäl. Vi instämmer i Kon- stitutionsutskottets uppfattning att skyddet mot försämringar på arbetsplatsen för den som tar förtroendeuppdrag, bör utre- das. Kommittén tror för det första att det är mycket viktigt att förtro- endevalda inom och mellan partierna, och även utåt i dialog med medborgarna, diskuterar kriterier och regler för den demokratiska processen. De resonemang vi här fört, med stöd av bland annat och , anser vi kan tjäna som en bra ut- gångspunkt för denna diskussion. Vill vi ha en bra fungerande de- mokrati även måste vi anta utmaningen att kontinuerligt återvinna och förstärka tilltron till dess processer. Diskussionen behöver även föras kring frågor om vilka etiska regler som bör gälla för den demokratiska processen, och därmed skapa en grund för ett samhällskontrakt som så många medborgare som möjligt kan känna att de vill ansluta sig till och låta sitt moraliska handlande utgå ifrån. Den svåraste och mest krävande delen i detta är sannolikt att finna forum för dialogen med medborgarna. Kan partierna få en renässans i detta avseende, eller är det att överge dem för andra arenor? I så fall, vilka är dessa arenor? När det gäller parti- erna, är vi ännu inte redo att ge upp hoppet, och återkommer strax till några uppgifter som vi tror det är viktigt att de antar. Frågan om mediernas roll berör vi mer ingående i kapitel 7. Den enklare delen är att förtroendevalda kan bestämma sig för att bli goda förebilder, diskutera vilka etiska regler som bör gälla Demokratiska procedurer och etiska regler – medel mot övergrepp för dem och – allra viktigast – anstränga sig för att själva handla på ett sätt som de anser tjänar syftet att förstärka demokratins proce- durer och den demokratiska dialogen. De förtroendevalda måste visa respekt för sin egen roll. Kommittén tycker det är viktigt att förtroendevalda bestämmer sig för att inte abdikera från ansvaret att vara auktoritet och förebild, utan tar denna utmaning på allvar. Vi är övertygade om att detta kan göras utan att förtroendevalda blir vare sig märkvärdiga eller otillgängliga. Kommittén tror det är viktigt att förtroendevalda ägnar mycket av sin energi åt att arbeta utåtriktat i processen att diskutera och utforma politiska förslag, och att i detta sträva efter att få fler del- aktiga i processen. Ansträngningar måste göras för att tidigare , föra ut frågor till allmän diskussion – redan i det skede då problemen identifieras men några förslag till lösningar ännu inte finns. Vi ser att övergrepp från missnöjda medborgare ofta före- kommer i processer där stora samhällsförändringar som upplevs hota tryggheten är aktuella. Övergreppen kan vara ett bevis på vanmakt, att man överrumplas av förändringar som man tycker of- fentliggörs för sent för att det ska vara möjligt att förstå motiven till dem, och för att kunna få vara med att diskutera nödvändighe- ten av olika åtgärder och eventuella alternativa lösningar. Detta måste bli en lärdom som uppfordrar till förändring. Tiden är i detta sammanhang sannolikt demokratins viktigaste resurs. Det är i sammanhanget viktigt att det är de förtroendevalda som tar ett framträdande ansvar för den demokratiska processen. Tjänstemän kan bistå med kunskap och faktaunderlag, men de kan inte leda processen. De förtroendevalda måste stärka varandra i att ta den rollen, utan att behöva känna rädsla för att bli utsatta för övergrepp eller lämnas övergivna av sina partier och politiska kolle- gor när diskussionen blir intensiv och engagemanget ökar. De för- troendevalda måste också utgå från ett förhållningssätt till upp- rörda medborgare som bygger på en tilltro till att de allra flesta vill var konstruktiva. Att, som vår enkätundersökning visar, nästan hälften av de förtroendevalda tror att medborgare förväntar sig att förtroendevalda ska tåla vissa mått av trakasserier och hot är illa- varslande. Hur möter man människor som man tror ska hota en jämfört med hur man möter människor som man tror vill väl? Kommittén vill här peka på hur viktigt det är att de som är för- troendevalda på sin fritid i landsting och kommuner, inte ska be- höva avstå från att medverka i möten med landstings- och kom- muninvånarna av ekonomiska skäl. Det är av stor vikt att landsting Demokratiska procedurer och etiska regler – medel mot övergrepp och kommuner utformar sina arvodessystem till de förtroendevalda så att ekonomisk ersättning kan utgå även vid sammankomster och andra aktiviteter i direkt kontakt med medborgarna. Detta bör kunna ske med stöd av Kommunallagen (1991:900) 4 kapitlet 14 §. Kommittén ser det som en styrka att den svenska demokratin bygger på ett stort deltagande av förtroendevalda som har sina uppdrag vid sidan av att de också förvärvsarbetar, studerar eller äg- nar sig åt andra sysslor. Dessa så kallade fritidspolitiker är viktiga för att de förtroendevalda ska vara representativa för sina väljare och för att kunna skapa ett så brett folkligt deltagande i det poli- tiska arbetet som möjligt. Kommittén är övertygad om att proble- men med såväl representativitet som rekryteringen av medborgare till politiska förtroendeuppdrag skulle förstärkas om fritidspoliti- kerna försvann. I Kommunallagen 4 kapitlet 11 § stadgas om för- troendevaldas rätt till ledighet från anställning för att fullgöra sina uppdrag. I en Riksdagsmotion från allmänna motionstiden /06 efterlyses en analys av åtgärder för att skapa bättre förutsättningar för fler medborgare att åta sig politiska förtroendeuppdrag. Motio- närerna uttrycker bland annat oro för att arbetsgivare genom på- tryckningar förmår anställda att avstå från politiska förtroende- uppdrag, trots att rätten till ledighet för sådan förtroendeuppdrag är fastslagen i lag.55 I sin beredning av motionen, instämmer Kon- stitutionsutskottet i motionärernas oro i detta avseende. Konstitu- tionsutskottet anser att regeringen bör utreda behovet av att för- stärka skyddet mot försämringar av politiskt förtroendevaldas situ- ation på arbetsplatsen på grund av uppdraget.56 Kommittén ställer sig bakom detta förslag från . 6.10.2Partiernas stora ansvar och betydelsefulla roll Bedömning: Kommittén menar att partierna har en viktig roll att fylla för att förstärka demokratin, motverka att förtroende- valda utsätts för övergrepp och även ta ansvar för förtroende- valda som ändå blir utsatta för sådana handlingar. Kommittén har tagit initiativet till en överenskommelse mellan partierna med mandat i –2006, om partiernas ansvar i detta sammanhang. Vi vill understryka hur 55Motion till 2005/06:K455 Demokrati av , m.fl. (kd). 56Konstitutionsutskottets betänkande 2005/06:KU15 Författningsfrågor. Demokratiska procedurer och etiska regler – medel mot övergrepp viktigt det är att överenskommelsen fullföljs och att detta arbete fortsätter även när kommitténs arbete är avslutat. Det kan låta väldigt idealistiskt det vi här säger, och uppgiften kan upplevas som svårgreppbar. Men det finns en konkret och relativt sätt enkelt funnen ände att börja i: de partier som sluter upp bakom demokratins ideal, och som anser att det är rimligt att utforma vissa proceduriella kriterier och etiska regler för den demokratiska pro- cessen, kan börja med att utforma överenskommelser om sådana att följa inom och mellan partierna. Att göra sig själv till en konkret förebild i handling är alltid en bra väg att påverka andra. De poli- tiska partierna har ovan fått utstå en hel del kritik och ifrågasättan- den. Vi har under utredningsarbetet också mött förtroendevalda som själva ifrågasätter sina egna partiers egentliga livskraft som nå- got annat än möjligen valorganisationer. Är det så det bör bli? Eller vill partierna komma med bevis på att de även kan vara arenor för politisk dialog? I så fall är utmaningar av det slag vi här diskuterar något som partierna vinner på att anta. Att ta ansvar för sina företrädare och lägga vikt vid arbetet med att inspirera och stötta dessa, är en annan. Under kommittéarbetets gång har vi haft flera möten med före- trädare för de partier som –2006 har representation i Riksdag. Syftet med dessa möten har varit just att diskutera nödvändigheten av ett initiativ från partierna att tillsammans forma en etisk plattform med grundläggande regler för hur de förtroendevalda ska uppträda mot varandra och utåt i den demokratiska processen.57 Också en plan för hur partierna kan bidra till att stötta sina företrädare om de utsätts för trakasserier, hot eller våld, vilket vi diskuterar mer ingående i en annan del av betänkandet. Vi kan inte nog betona vikten av att detta arbete fort- sätter även efter att kommittén avslutat sitt uppdrag. Vi uppmanar så många partier som möjligt att sammanträffa och fortsätta det arbete som vår grupp påbörjat. Idealet vore naturligtvis att alla övergrepp som används som påtryckningsmedel i den politiska processen kan försvinna. Tyvärr är nog detta en utopi. Hot och våld har alltid funnits i samband med makt och politik, och vi kan inte räkna med att det helt ska försvinna även om vi kan begränsa dess utbredning och effekter.58 57Plattformen återfinns i bilaga 3. 58I den forskningsöversikt som har skrivit på kommitténs uppdrag, framgår hur det politiska våldet sett ut och vilka skepnader det kan ta sig. Se bilaga 2. Demokratiska procedurer och etiska regler – medel mot övergrepp 6.10.3Ta övergrepp på allvar Bedömning: Kommittén anser att förtroendevalda bör ta tra- kasserier, hot och våld som riktas mot dem på allvar, och att to- leransen för sådana övergrepp bör vara noll. När övergrepp sker bör dessa regelmässigt anmälas till säkerhetsansvarig person i , landsting eller kommun. Anmälan bör göras även till polisen. Vi vill peka på hur viktigt det är att alla förtroendevalda graderar upp sin uppfattning i allvaret av att det förekommer trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda. Resultaten av de undersökningar som kommittén gjort, visar enligt vår uppfattning, att det finns en alltför stor tolerans och i viss mån även negligering av övergrepp mot förtroendevalda. Detta ser vi allvarligt på av minst två skäl. För det första kan man bara göra något för att påverka ett problem om man erkänner att det finns. Att sopa förekomsten av trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda under mattan, är att ge legitimi- tet till övergrepp i demokratin, och det är inte acceptabelt. För det andra om förtroendevalda låter bli att anmäla övergrepp som riktas mot dem, kan det tolkas som att de accepterar att sådana medel används som påtryckningar i politiska processer. Det kan även uppfattas som att förtroendevalda misstror rättssystemet och dess förmåga att ta itu med brott. Hur ska förtroendevalda med någon som helst trovärdighet kunna hävda att till exempel kvinnor som utsätts för våld av män, ska anmäla dessa övergrepp till polisen och visa tillit till att samhället kan hjälpa dem att befrias från sina banemän, om de sopar övergrepp som riktas mot dem själva under mattan? Alltså när övergrepp mot förtroendevalda sker måste de som ut- sätts: Öppet erkänna att brotten finns. Förbinda sig att i större utsträckning än som sker anmäla övergrepp till säkerhetsansvarig och – när det är motiverat – även till polisen. Att därmed i handling visa att övergrepp och orent spel inte accepteras och att man som förtroendevald tilltror rättssy- stemets förmåga att ta itu med brott. Demokratiska procedurer och etiska regler – medel mot övergrepp 6.10.4Utbilda och diskutera! Bedömning: Kommittén anser att utbildning och information är viktiga metoder för att stärka demokratin och motverka före- komsten av trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda. Som en del av sitt uppdrag har kommittén, på egen hand och i samar- bete med andra, tagit fram utbildningsmaterial och förslag på hur informations- och utbildningsinsatser kan bedrivas. Kom- mittén uppmanar de aktörer och organ som har intresse och an- svar i detta sammanhang, de politiska partierna, landsting, kommuner, Polisen, med flera, att använda dessa material för att sprida kunskap och bidra till en fördjupad diskussion om före- komsten av övergrepp mot förtroendevalda och hur dessa bör hanteras och motverkas i syfte att stärka demokratin. 6.10.4.1 Film om övergrepp mot förtroendevalda Efter kravallerna i och även mot bakgrund av att det under förekommit sammandrabbningar mellan politiskt extrema grupper på såväl höger- som vänsterkanten (nynazister och ), gick sju politiska partier – , , liberalerna, , och – i samman och bildade politiskt våld. Syftet med nätverket är att gemensamt visa sitt avståndstagande från politiskt våld och extremism i alla former. Nätverket har inte så mycket kontinuerlig aktivitet, men är beredda att träda till handling när något särskilt händer. En presentation av nätverket finns på . Ett initiativ från nätverkets sida har varit, att i samarbete med filmaren och journalisten , göra en film om politiskt våld. Kommittén har ekonomiskt bidragit till att detta filmprojekt kunnat genomföras, och filmen ingår som en del i det studiematerial som kommittén producerat. I filmen, som har titeln vill bli politiker?, intervjuas några förtroendevalda som själva har utsatts för allvarligare övergrepp med anledning av sitt engagemang i demokratin. Deras olika berättelser illustrerar hur övergrepp mot förtroendevalda har tagit sig uttryck i verklig- heten och hur händelserna påverkat de förtroendevalda och deras omgivning. I filmen intervjuas även en grupp unga förtroendevalda Demokratiska procedurer och etiska regler – medel mot övergrepp där de ger sin syn på hur de funderar över vilka risker som kan fin- nas förknippade med att vara aktiv i politiken. 6.10.4.2En metod för att diskutera politik och demokrati med ungdomar Kommittén gav också – inom ramen för deras pro- jekt ElevKommissionen – i uppdrag att ta fram ett exempel på hur frågor om övergrepp mot förtroendevalda och demokrati kan dis- kuteras med skolungdomar. ElevKommissionens arbetssätt har tre syften; att väcka elevernas engagemang, att bygga upp deras själv- förtroende och att sätta in dem i en uppgift att själva producera re- sultat till en given tidpunkt. En central del i elevernas projekt är att de får ständig återkoppling på vad de åstadkommer. Videokameran är ett centralt arbetsredskap, och varje träff inleds med att gruppen tittar på inspelningar från närmast föregående aktivitet och reflek- terar över vad de gjort och vad de lärt sig av detta. I förlängningen syftar projektet till att minska gapet mellan generationerna, öka insikten om politik och stärka förtroendet för förtroendevalda bland unga, samt att skapa nya former för kontakt mellan förtro- endevalda på alla nivåer och unga. I bästa fall kan detta leda till att unga engagerar sig aktivt i att själva ta politiska uppdrag. Arbetet med en uppgift – i detta fall alltså övergrepp mot förtro- endevalda och demokrati – genomförs i steg ett genom en enkät till skolungdomar där de får ge sina uppfattningar kring frågeställ- ningen. Enkäten kompletteras med djupintervjuer med ett urval av ungdomar. Därefter sätter sig projektgruppen djupare in i de fråge- ställningar som undersöks. De undersöker de bakomliggande sam- manhangen till att demokratin i praktiken fungerar som den gör och vad som kan orsaka att förtroendevalda utsätts för övergrepp. Det tredje steget är därefter att eleverna studerar hur liknande pro- blem lösts i andra sammanhang, för att härigenom försöka ge för- slag på hur problemen kan motverkas eller rent av lösas. En del av innehållet i detta betänkande, framför allt fallstudierna och enkätundersökningen, utgör tillsammans med den filmen vill bli politiker?, underlag för ett studiematerial som kommit- tén låtit utarbeta. Studiematerialet innehåller ett antal olika fråge- Demokratiska procedurer och etiska regler – medel mot övergrepp ställningar som kan diskuteras i cirkel-, kurs- och seminarieform. Förslag ges också på olika aktiviteter – möten och studiebesök – som de kan ordna som vill lära mer om övergrepp mot förtroende- valda, hur dessa kan förebyggas och hur skydd för dem som utsätts kan utformas. Studiematerialet återfinns i bilaga 4. 7Medierna har ett ansvar när det gäller förtroendevaldas utsatthet Redan den maktutredning som genomfördes i , fastslog att olika typer av massmedier är medbor- garnas viktigaste informationskällor när det gäller kännedom om samhälle och politik. Utredningen konstaterar att massmedierna spelar en så avgörande roll i kommunikationen mellan medborgare och makthavare, att det är svårt att förstå maktutövningen i sam- hället om man inte tar hänsyn till mediernas makt.1 , som kom , konstaterar i sin tur att politiken under blivit alltmer bero- ende av medierna. Utredningen menar att förr var folkrörelser och föreningar viktiga kanaler för att förmedla och diskutera politik, men att det numera är medierna som har övertagit den rollen. Det är medierna som ger medborgarna kunskap om vilken dagordning som är aktuell för det politiska beslutsfattandet.2 Utredningen hän- visar till röster som till och med hävdar att det ibland tycks pågå en kamp om vem som företräder folket bäst, de folkvalda eller journa- listerna.3 En amerikansk forskare hävdar att medierna numera kan betraktas som en politisk institution på samma sätt som till exem- pel partierna4. Härmed har det i praktiken blivit en nödvändighet för de förtroendevalda att förekomma i medierna för att få ut sina budskap och göra sina partiers ställningstaganden och sig själva kända för medborgarna. Förtroendevalda kan på både eget och andras initiativ före- komma i medierna. Dels kan de, som representanter för organ som har beslutsmakt i olika samhälleliga sakfrågor, kontaktas av journa- lister som vill ha information om vilka uppfattningar och motiv till 1SOU 1990:44 Demokrati och makt i . , s. 57. 2SOU 2000:1 En uthållig demokrati, slutbetänkande, s. 84. 3Economou, , (1999) Den medialiserade demokratin – ett slag om representationen, i SOU 1999:126, Amnå, (red) Politikens medialisering, forskarvolym III, se särskilt s. 297–300. (1998) Governing with the News. Media as a , s. 85; Se Strömbäck, (2000) Makt och medier, s. 269. Medierna har ett ansvar när det gäller förtroendevaldas utsatthet ställningstaganden förtroendevalda har i olika frågor. På insändar- sidor och liknande, där alla medborgare har möjlighet att ge uttryck för sina åsikter, kan förtroendevalda ges såväl ris som ros. Många förtroendevalda vill även på eget initiativ förekomma i medierna för att kunna bilda opinion för de frågor de driver och göra sig allmänt kända bland medborgarna för att vinna röster och stöd för sina åsikter. Över tid har det även blivit vanligare att förtroendevalda deltar i underhållningsprogram av olika slag, till exempel fråge- sportprogram eller soffprogram där fokus riktas mot deras per- son snarare än mot deras politiska uppfattningar. Av kommitténs enkätundersökning framgår att det är förtroen- devalda som utsatts för trakasserier, hot eller våld som också i störst utsträckning förekommer i medierna. De förtroendevalda som blivit utsatta har däremot inte generellt uppfattningen att me- diebevakningen av dem varit extra stor i det sammanhang de blivit utsatta. De fallbeskrivningar som kommittén redovisar i betänkan- dets inledning visar också att förtroendevalda medvetet valt att gå ut till medierna med uppgifter om att de blivit utsatta för över- grepp, i syfte att skapa uppmärksamhet kring händelsen och mar- kera att de inte accepterar att bli trakasserade eller hotade. Medier- nas roll i sammanhanget kan med andra ord vara på både gott och ont. 7.1De förtroendevalda i mediernas våld? I kommitténs direktiv framhölls att frågan om mediernas roll i sammanhang där förtroendevalda kan utsättas för trakasserier, hot eller våld skulle behandlas. Kommittén bedömde frågan som så an- gelägen att en särskild fokusgrupp tillkallades bestående av medie- forskare och journalister. Fokusgruppen fick i uppdrag att – helt utan påverkan från kommittén – författa en bok med diskussions- inlägg om vilken roll medierna kan ha i sammanhanget. Boken fick titeln våld? Samti- digt genomfördes ett seminarium i för att väcka diskus- sionen. Seminariet besöktes av såväl företrädare för medierna, som politiskt verksamma personer, polis, säkerhetsansvariga i kommu- ner och landsting, forskare, med flera.5