sou · GUB393 · 2007-01-01 00:00:00 — Jämförbara förslag på mottagningsavtal från andra medlemsländer skall redovisas. Vi skall även se över och lämna förslag på de författningsändringar, t.ex. i utlännings- och sociallagstiftningen, eller andra åtgärder som i sammanhanget bedöms som nödvändiga för direktivets genomförande i nationell rätt. De förslag som läggs fram skall som utgångspunkt vara enkla att administrera och medföra minsta administrativa börda. Regeringens direktiv i sin helhet framgår av bilaga 1. har sju expertsammanträden hållits. Vårt arbete har bedrivits i nära samverkan med utredningens experter och med utredningens sakkunnige. Utredningen har samrått med , , , Verket för innovationssystem och (N 2004:09). , Före- tagarna, och vissa företag som bedriver forskning i har även beretts tillfälle till samråd. Utredningen har haft kontakt med vissa andra EU-stater för att informera sig om hur man avser att genomföra direktivet i nationell rätt. För att underlätta inläsningen anges i följande tabell var i betänkandet som gästforskardirektivets olika artiklar i huvudsak behandlas, samt den författning som föreslås bli berörd av direktivets genomförande. Förslag på ändrad* eller ny författningsbestämmelse 2 b och c 5 och 6 §§ AckrL 2, 4, 7, 8 och 10 §§ AckrL 5, 6, 7 och 10 §§ AckrL 5 och 6 §§ AckrL, 5 kap 23 § UtlL*, 4 kap. 7 a § UtlF 4 kap. 7 a § UtlF 4 kap. 7 a § UtlF 9 kap. 7 § AFL*, 1 kap. 7 § och 2 kap. 4 § studiestödslagen* 2 § AckrL och 4 kap. 17 § UtLF* har som mål att den europeiska gemenskapen skall bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi . som helhet skall få en ställning som världsledande expertiscentrum för forskning, studier och yrkesutbildning. Ett delmål är att av EU:s totala BNP skall investeras i forskning. För att uppnå detta beräknas unionen behöva bl.a. ytterligare 700 000 forskare. Införandet av rådets direktiv /71/EG av om ett särskilt förfarande för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i forskningssyfte (gästforskardirektivet) är ett led i arbetet med att uppnå denna målsättning. Målet med direktivet är nämligen att tredjelands- medborgares inresa, vistelse och rörlighet i forskningssyfte skall underlättas och att EU på så sätt skall attrahera fler forskare från hela världen. Som ett led i denna strategi har rådet bl.a. antagit direktiv /114/EG om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för studier, elevutbyte, oavlönad yrkesutbildning eller volontärarbete. med gästforskardirektivet antogs rekommendationerna 2005/761/EG av om att underlätta medlemsstaternas utfärdande av enhetliga viseringar för kortare vistelse till forskare från tredjeländer vilka reser inom gemenskapen i syfte att bedriva forskning och 2005/762/EG av om underlättande av inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare som skall bedriva forskning i den Europeiska gemenskapen. Kommissionen har också utfärdat en rekommendation av om den europeiska stadgan för forskare och riktlinjer för rekrytering av forskare. Den europeiska stadgan för forskare utgörs av allmänna principer och krav rörande forskares, deras arbetsgivares och finansiärers roll, ansvar och rättigheter, medan riktlinjerna för rekrytering av forskare utgörs av allmänna principer och krav som bör följas av arbetsgivare och finansiärer då forskare rekryteras och då tjänster tillsätts. I enlighet med artiklarna 1 och 2 i respektive stats anslutningsakt deltar inte och i antagandet av gästforskardirektivet som till följd därav varken är bindande eller tillämpligt i dessa stater. 2.2Syfte, definitioner och räckvidd Gästforskardirektivet syftar enligt artikel 1 till att fastställa villkoren och förfarandet för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse på medlemsstaternas territorium i forskningssyfte för en period som överstiger . I artikel 2 definieras vissa begrepp som används i direktivet. Med tredjelandsmedborgare avses varje person som inte är unions- medborgare enligt artikel 17.1 i fördraget. Definitionen av forskning är skapande arbete som bedrivs systematiskt för att höja den totala kunskapsnivån, bland annat kunskap om människan, kulturen och samhället, samt användning av dessa kunskaper för nya tillämpningar. Med forskningsorgan avses varje form av offentlig eller privat organisation som bedriver forskning, och som enligt gästforskardirektivet har godkänts av en medlemsstat i enlighet med den medlemsstatens lagstiftning eller administrativa praxis. I den fortsatta framställningen används uttrycket forskningsorgan genomgående, vilket innefattar situationer då ett godkännande ännu inte lämnats. En forskare är en tredjelandsmedborgare (med lämplig högskoleexamen som ger tillträde till doktorandutbildning) som väljs ut av ett forskningsorgan för att genomföra ett forskningsprojekt där ovannämnda examen normalt krävs. I den fortsatta framställningen kallas en sådan forskare för gästforskare. Begreppet uppehållstillstånd avser varje tillstånd som försetts med beteckningen forskare och som utfärdats av en medlemsstats myndigheter och ger tredjelandsmedborgare rätt att lagligen vistas på medlemsstatens territorium. I artikel 3 anges direktivets räckvidd. Där framgår att gästforskardirektivets bestämmelser skall tillämpas när tredjelands- medborgare ansöker om att få resa in på en medlemsstats territorium i syfte att genomföra ett forskningsprojekt. är inte tillämpligt på tredjelandsmedborgare som är studerande i syfte att bedriva forskning och därigenom erhålla en doktors- examen.1 Undantagna är också forskare som lånats ut av ett forskningsorgan till ett annat forskningsorgan i en annan medlemsstat. Direktivet är inte heller tillämpligt på tredjelands- medborgare som vistas i en medlemsstat i egenskap av asylsökande eller övriga skyddsbehövande eller vars avvisning skjutits upp. I artikel 4 anges att direktivet inte skall påverka tillämpningen av förmånligare bestämmelser i bilaterala eller multilaterala avtal mellan gemenskapen eller dess medlemsstater och ett eller flera tredjeländer. Medlemsstaternas rätt att behålla eller införa regler som är förmånligare för de personer som omfattas av direktivet påverkas inte heller. Enligt artikel 5 skall ett forskningsorgan som vill ta emot en forskare ha förhandsgodkänts för detta ändamål av den berörda medlemsstaten. Forskningsorganet skall godkännas i enlighet med de förfaranden som anges i medlemsstaternas nationella lagstiftning eller administrativa praxis. Forskningsorgan skall godkännas . I undantagsfall får godkännande ges . Ansökningar om godkännande skall grundas på forsknings- organens uppdrag enligt lag eller i förekommande fall på deras stadgeenliga ändamål tillsammans med uppgifter som styrker att de bedriver forskning. Medlemsstaterna får i enlighet med nationell lagstiftning begära ett skriftligt åtagande från forskningsorganet som innebär att om forskaren olagligen stannar kvar på den berörda medlemsstatens territorium skall ovannämnda organ stå för återbetalningen av de kostnader för hans eller hennes vistelse och återresa som betalats av den medlemsstatens offentliga medel. Forskningsorganets ekonomiska ansvar skall upphöra senast efter det att mottagningsavtalet har löpt ut. Enligt artikel 6.3 kan, efter det att ett mottagningsavtal har undertecknats, forskningsorganet i enlighet med nationell lagstiftning åläggas att förse forskaren med ett personligt intyg om att organet åtar sig att stå för nämnda kostnader. 1 Inresa och vistelse för doktorander och andra studerande regleras i direktivet 2004/114/EG, se prop. 2005/06:129. Medlemsstaterna får också föreskriva att det godkända organet, från den dag då mottagningsavtalet löpte ut, skall bekräfta för de behöriga myndigheter som medlemsstaterna har utsett för ändamålet att arbetet har bedrivits inom vart och ett av de forskningsprojekt för vilka ett mottagningsavtal har undertecknats. En medlemsstat får bl.a. vägra att förlänga eller besluta att återkalla godkännandet av ett forskningsorgan som kan styrka att de bedriver forskning, brister i sitt återbetalningsansvar eller underlåter att bekräfta att arbete bedrivits inom forskningsprojekt för vilka ett mottagningsavtal har undertecknats. Godkännandet får också återkallas om det har erhållits på falska grunder, eller om forskningsorganet har ingått ett mottagningsavtal med en tredjelandsmedborgare på ett bedrägligt eller försumligt sätt. Om den berörda medlemsstaten inte ger eller återkallar sitt godkännande, får det berörda forskningsorganet förbjudas att ansöka om ett nytt godkännande från det att beslutet om att återkalla eller inte förlänga godkännandet offentliggjordes. Hur en återkallelse av godkännandet eller en vägran att förlänga godkännandet för befintliga mottagningsavtal påverkar de berörda forskarnas uppehållstillstånd får medlemsstaterna besluta om i sin nationella lagstiftning. De behöriga myndigheterna skall offentliggöra och regelbundet uppdatera förteckningar över de forskningsorgan som godkänts i enlighet med detta direktiv. Ett forskningsorgan som vill ta emot en forskare skall ingå ett mottagningsavtal med denne, varigenom forskaren åtar sig att genomföra det aktuella forskningsprojektet och forskningsorganet åtar sig att ta emot forskaren. Kommissionen har lämnat följande motivering för bestämmelserna om mottagningsavtal.2 2 Kommissionens meddelande till rådet och om framläggande av ett förslag till direktiv och två förslag till rekommendationer för att underlätta tredjelands- medborgares inresa och vistelse i forskningssyfte, KOM [2004] 178 slutlig, , s. 7. Ett forskningsorgan får ingå mottagningsavtal endast om följande villkor är uppfyllda. 1.Forskningsprojektet har godtagits av behöriga myndigheter, efter kontroll av syftet med den planerade forskningen, forskningsprojektets längd och tillgång till den finansiering som behövs för att genomföra projektet, samt forskarens kvalifikationer (lämplig högskoleexamen) i förhållande till forskningens syfte; kvalifikationerna skall styrkas med en vidimerad kopia. 2.Forskaren skall under av sin vistelse ha tillgång till tillräckliga medel motsvarande det minimibelopp som medlemsstaten har offentliggjort för ändamålet, så att kostnaderna för uppehälle och återresa är täckta utan att medlemsstatens sociala biståndssystem behöver utnyttjas. 3 Rådets direktiv /114/EG av om villkoren för tredjelands- medborgares inresa och vistelse för studier, elevutbyte, oavlönad yrkesutbildning eller volontärarbete. 3.Forskaren skall under sin vistelse ha en sjukförsäkring som täcker alla risker som medborgare i den berörda medlemsstaten i normala fall får täckta. I mottagningsavtalet skall forskarnas rättsliga förhållanden och arbetsvillkor specificeras. Enligt direktivet skall forskningsorganet utan dröjsmål underrätta relevant myndighet om varje omständighet som kan hindra genomförandet av ett mottagningsavtal. skall automatiskt upphöra att gälla om forskaren inte beviljas rätt till inresa och vistelse eller om rättsförhållandet mellan forskaren och forskningsorganet upphör. 2.5Villkor för forskares inresa och vistelse I artikel 7 anges villkoren för forskares inresa och vistelse. mellan forskningsorgan och forskaren påverkar inte de krav som enligt direktivet uppställs för inresa och vistelse, jfr artikel 6.1. En tredjelandsmedborgare som ansöker om tillstånd till inresa och vistelse i forskningssyfte skall: 1.visa upp en giltig resehandling enligt nationell lagstiftning; medlemsstaterna får kräva att resehandlingen skall vara giltig minst så länge som uppehållstillståndet varar, 2.uppvisa ett undertecknat mottagningsavtal med ett forsknings- organ, 3.vid behov uppvisa ett kostnadsåtagande som utfärdats av forskningsorganet, och 4.inte bedömas utgöra ett hot mot den allmänna ordningen och säkerheten eller folkhälsan. Medlemsstaterna skall kontrollera att alla ovannämnda villkor är uppfyllda. Medlemsstaterna får också kontrollera på vilka villkor mottagningsavtalet har grundats och ingåtts. När kontrollerna har slutförts med positivt resultat, skall forskaren tillåtas resa in på medlemsstatens territorium för att arbeta i enlighet med mottagningsavtalet. I avvaktan på genomförandet av gästforskardirektivet uppmanas medlemsstaterna att redan börja underlätta inresa och vistelse för de i direktivet berörda personerna genom rådets rekommendation (2005/762/EG) om underlättande av inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare som skall bedriva forskning i europeiska gemenskapen. Gästforskares rörlighet mellan medlemsstaterna Av artikel 13 framgår att en tredjelandsmedborgare som beviljats rätt till inresa och vistelse som forskare också får utföra en del av sin forskning i en annan medlemsstat. Är vistelsen högst i en annan medlemsstat, får forskningen utföras där på grundval av det mottagningsavtal som har ingåtts i den första medlemsstaten, förutsatt att han eller hon har tillräckliga medel i den andra medlemsstaten och att han eller hon inte anses utgöra ett hot mot allmän ordning och säkerhet eller mot folkhälsan i den andra medlemsstaten. Om forskaren vistas i en annan medlemsstat, får medlemsstaterna begära ett nytt mottagningsavtal för forskning i den medlems- staten. Kräver tillämplig lagstiftning visering eller uppehållstillstånd för att utnyttja rörligheten skall sådan visering eller sådant tillstånd beviljas som inte hindrar att forskningen fullföljs, som de behöriga myndigheterna ges tillräcklig tid att behandla ansökningarna. Medlemsstaterna får inte kräva att forskaren lämnar deras territorium för att lämna in ansökningar om visering eller uppehållstillstånd. Enligt artikel 8 skall medlemsstaterna utfärda ett uppehållstillstånd . Enligt samma artikel skall uppehållstillståndet förlängas om villkoren för inresa och vistelse samt mottagnings- avtal, enligt artiklarna 6 och 7, fortsätter att vara uppfyllda. Om forskningsarbetet planeras pågå än , skall uppehållstillståndet utfärdas för som motsvarar forsknings- projektets längd. Enligt artikel 10 får medlemsstaterna återkalla eller vägra att förlänga ett uppehållstillstånd som utfärdats om det har erhållits på falska grunder eller om det visar sig att innehavaren inte uppfyllde eller inte längre uppfyller villkoren för inresa och vistelse enligt artiklarna 6 och 7 eller att syftet med innehavarens vistelse är ett annat än det för vilket inresa och vistelse beviljades. Medlems- staterna får också återkalla eller vägra att förlänga ett uppehållstillstånd av hänsyn till allmän ordning och säkerhet eller folkhälsan. Beslut om avslag på en ansökan om uppehållstillstånd skall delges den berörda tredjelandsmedborgaren i enlighet med nationellt delgivningsförfarande. I delgivningen skall det anges vilka eventuella prövningsförfaranden som föreligger och tidsfristerna för rättsliga åtgärder. Ett beslut om att avslå en ansökan eller att återkalla ett uppehållstillstånd skall kunna överklagas inför den berörda medlemsstatens myndigheter (artikel 15). Om en medlemsstat beslutar att bevilja uppehållstillstånd för en forskares familjemedlemmar skall familjemedlemmarna ha rätt till uppehållstillstånd som det uppehållstillstånd som utfärdats till forskaren under förutsättning att giltighetstiden för deras resehandlingar medger det (artikel 9). Uppehållstillståndet för forskarens familjemedlemmar kan endast i undantagsfall förkortas och skall inte vara avhängigt av kravet på en minimi- period för forskarens vistelse. I artikel 11 regleras att forskare som beviljats inresa och vistelse får undervisa i enlighet med nationell lagstiftning. Medlemsstaterna får fastställa ett högsta antal timmar eller dagar för undervisningen. Av artikel 12 framgår att innehavaren av ett uppehållstillstånd skall likabehandlas som landets medborgare när det gäller erkännande av examensbevis m.m., arbets-, löne- och uppsägningsvillkor, skatte- förmåner och tillgång till varor och tjänster. likabehandling som landets medborgare gälla angående social- försäkrings-, arbetslöshets- och hälso- och sjukvårdsförmåner.4 Enligt artikel 14 får medlemsstaterna avgöra huruvida ansökningar om uppehållstillstånd skall lämnas in av forskaren eller av det berörda forskningsorganet. Ansökan skall prövas och behandlas när den berörda tredje- landsmedborgaren vistas utanför den medlemsstat där han eller hon vill få rätt till inresa och vistelse. Medlemsstaterna får dock, i enlighet med sin nationella lagstiftning, godta en ansökan som lämnats in när den berörda tredjelandsmedborgaren redan befinner sig på deras territorium. Den berörda medlemsstaten skall på alla sätt underlätta för den tredjelandsmedborgare som har lämnat in en ansökan och uppfyller villkoren för mottagningsavtal, inresa och vistelse att erhålla de viseringar som krävs. Om de upplysningar som lagts fram till stöd för ansökan är otillräckliga skall behörig myndighet underrätta sökanden om eventuella kompletterande upplysningar som krävs. Artikel 16–21 innehåller bestämmelser om kommissionens rapporteringsskyldighet, direktivets införlivande tidsfrister, ikraftträdande m.m. 4 Avser de grenar av social trygghet som anges i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. Bestämmelser om villkoren för utlänningars inresa och vistelse i finns främst i utlänningslagen (2005:716), UtlL, och utlänningsförordningen (2006:97), UtlF. Vidare har Migrations- verket (tidigare , ) meddelat föreskrifter som finns i , MIGRFS och SIVFS. Härutöver finns i ett antal författningar olika bestämmelser som reglerar utlänningars ställning och rättigheter i . Visering är ett tillstånd att resa in i och vistas i under en viss . En utlänning som reser in i eller vistas i skall ha visering, om han eller hon inte har uppehållstillstånd (2 kap. 3 § UtlL). Från kravet på visering görs åtskilliga undantag, se 2 kap 8 § UtlL och 3 kap. 1 § UtlF. Beslut om visering fattas i normalfallet av de svenska utlandsmyndigheterna (3 kap. 12 § UtlF). Uppehållstillstånd är ett tillstånd att resa in och vistas i (tidsbegränsat uppehållstillstånd) eller utan tids- begränsning (permanent uppehållstillstånd). En utlänning som vistas i mer än skall ha uppehållstillstånd om inte visering har beviljats (2 kap. 4–5§§ UtlL). Från kravet på uppehållstillstånd görs undantag. Exempelvis gäller inte kravet för medborgare i , , eller (2 kap. 8 § UtlL). Undantagna är också EES-medborgare och deras familjemedlemmar. För denna krets infördes uppehållsrätt som ny grund för att vistas i . Med uppehållsrätt menas en rätt att, i enlighet med det s.k. rörlighetsdirektivet1, vistas här utan uppehållstillstånd (3 a kap. UtlL). Regeringen får också meddela föreskrifter om att andra utlänningar får resa in i samt vistas här utan uppehållstillstånd (2 kap. 9 §). En utlänning som vill ha uppehållstillstånd i skall ha ansökt om och beviljats ett sådant tillstånd före inresan i landet (5 kap. 18 §). Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd får beviljas en utlänning som önskar vistas här i landet för arbete, studier eller besök (5 kap. 10 §). Ett permanent uppehållstillstånd på grund av arbete får beviljas en utlänning som har erbjudits en tillsvidareanställning i landet, om utlänningen har särskilda kvalifikationer och behovet av arbetskraft inte kan fyllas av arbetssökande inom landet eller genom rekrytering från annat land inom EES eller . Permanent uppehållstillstånd får även beviljas en utlänning som har sin försörjning ordnad på annat sätt än genom anställning. (5 kap. 5 §). Arbetstillstånd är ett tillstånd att arbeta i . Det ges och får avse visst slag av arbete och förenas med de övriga villkor som behövs (6 kap. 1 § UtlL). Arbetstillstånd får ges till en utlänning som erbjudits säsongsarbete, en anställning inom ett yrke där det råder tillfällig brist på arbetskraft eller som deltar i ett internationellt utbyte (6 kap. 2 §). En utlänning som skall arbeta i på grund av anställning här eller utomlands skall ha arbetstillstånd (2 kap. 7 §). Kravet på arbetstillstånd gäller emellertid inte för en utlänning som har uppehållsrätt, permanent uppehållstillstånd eller är medborgare i , , eller (2 kap. 8 §). Regeringen får också meddela föreskrifter om att andra utlänningar får arbeta här utan arbetstillstånd. Således är forskare som är inbjudna till en vetenskaplig institution i för forsknings-, undervisnings- eller föreläsningsverksamhet undantagna från kravet på arbetstillstånd för en sammanlagd tid av 1 och rådets direktiv /38/EG av om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven /221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG. (5 kap. 2 § UtlF). För tid därutöver fordras arbetstillstånd. Beslut om arbetsstillstånd meddelas av (6 kap. 5 § UtlL). skall i många fall samråda med () eller den länsarbetsnämnd som AMV bestämmer i ärenden om arbetstillstånd (6 kap. 5 och 6 §§ UtlF). Sådant samråd anses ha skett såvida följer de riktlinjer som AMV bemyndigats att utfärda på området. har utfärdat riktlinjer av detta slag , ärende nr 04-1421-01. Riktlinjerna innebär följande för forskare (med doktorsexamen). Arbetstillstånd kräver ett skriftligt arbetserbjudande från institution vid eller högskolan eller någon annan vetenskaplig institution. Arbetsgivaren skall garantera lön, för- säkringsskydd och övriga anställningsvillkor som lägst motsvarar kollektivavtal eller svensk praxis inom yrket eller branschen. En bostad måste vara ordnad i . Arbetet skall ingå i ett internationellt utbyte eller också skall det vara brist på den särskilda kompetensen i . Arbetstillstånd för gästforskare beviljas enligt bestämmelserna för anställningar som ingår som ett led i internationellt utbyte och är begränsade till att avse anställning inom visst yrke hos en viss arbetsgivare. Den parlamentariska kommittén för arbetskraftsinvandring (KAKI) har fått regeringens uppdrag att se över det regelverk som styr möjligheterna till arbetskraftsinvandring med syfte att ta fram ett regelverk som medger vidgad arbetskraftsinvandring från länder utanför EU/EES (dir. 2004:21, 2005:22 och 2006:13). Kommittén har till uppgift att ta fram ett långsiktigt hållbart regelverk. Kommittén beräknas avsluta sitt arbete . Ansökningsförfarandet för uppehålls- och arbetstillstånd En första ansökan om uppehålls- och eventuellt arbetstillstånd (eller visering vid kortare vistelse) lämnas vid en svensk ambassad eller svenskt konsulat i hemlandet eller landet där sökanden är permanent bosatt. Uppehållstillstånd och arbetstillstånd skall beviljas före inresan till (5 kap. 18 § och 6 kap. 4 § UtlL). Ansökan om förlängning av tillstånden görs hos här i landet. Ansökningsavgiften för uppehålls- och arbetstillstånd är normalt för vuxna sökande. Samma avgift tas ut för ansökan av vuxen familjemedlem. Avgiften för medföljande barn (personer ) är . Motsvarande avgifter gäller vid ansökan om förlängning av tillstånden. praktiska hantering av tillståndärenden för gästforskare Gästforskare hanteras av enligt de riktlinjer som gäller för internationellt utbyte. Normalt fordras därför inget samråd med berörd länsarbetsnämnd. Ansökningarna behandlas utan några omfattande prövningar och de bereder inga egentliga problem vid handläggningen. När en gästforskares ansökan godkänns lämnas uppehålls- och arbetstillstånd på en och samma gång. Det är vanligt förekommande att tillstånd beviljas för två – . Det sker inte någon prövning huruvida den mottagande arbetsgivaren bedriver forskningsverksamhet. För att definieras som gästforskare uppställs ett krav på disputation (avlagd doktorsexamen). Doktorander prövas normalt enligt de kriterier som gäller för studenter. hanterar cirka 400 ansökningar om uppehålls- och arbetstillstånd , exklusive ansökningar från anhöriga. Av dessa är av mottagarna verksamma inom den privata sektorn.