sou · GUB369 · 2007-01-01 00:00:00 — Det utbetalas till vissa kommuner och landsting med ett belopp som motsvarar utfallet av vissa delar av tidigare men senare slopad kostnadsutjämning samt den del av bidragsminskningen till följd av de gjorda systemförändringarna som överstiger en viss nivå. Särskilda införandebidrag tillämpas för åren 2005–2010 för kommuner och landsting med negativa intäktsförändringar till följd av att det nya systemet införs (13–14 §§). Genom införandebidrag begränsas den årliga negativa bidragsförändringen . Slutligen har regleringsavgifter och regleringsbidrag införts för att summan av alla bidrag och avgifter i det nya systemet skall överensstämma med ramanslaget för Kommunalekonomisk utjämning (15–16 §§). De används även för ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn. Skillnaderna samt fördelningen på olika bidrag och avgifter inom anslaget 48:1 Kommunalekonomisk utjämning framgår av tabell 2.1. Observera att det generella statsbidraget upphört 2005 och att strukturbidraget och regleringsavgiften tillkommer . Till följd av systemförändringarna ligger inkomstutjämningsbidrag och -avgifter på helt skilda nivåer 2004 och 2005. Bakgrund SOU 2006:69 32 Tabell 2.1 Generellt statsbidrag och utjämningssystemet och kommunalekonomisk utjämning . Miljarder kronor, löpande priser Kommuner Landsting 2004 2005 2004 2005 Generellt statsbidrag 34,0 7,5 Inkomstutjämningsbidrag 13,8 45,0 5,3 14,9 Inkomstutjämningsavgift -13,2 -3,4 -5,7 -2,2 Kostnadsutjämningsbidrag 5,3 4,6 1,5 1,2 Kostnadsutjämningsavgift -5,3 -4,7 -1,5 -1,3 Införandebidrag 1,6 1,5 1,6 0,6 Nivåjustering -1,7 -1,6 Strukturbidrag 1,5 0,7 Regleringsavgift -2,0 -1,5 Totalt 34,5 42,6 7,1 12,6 Källa: Utvecklingen inom den kommunala sektorn, regeringens skrivelse 2005/06:102. I kostnadsutjämningen beräknas för varje kommun en strukturkostnad med hjälp av ett antal delmodeller, en för varje verksamhet som omfattas av kostnadsutjämningen. För varje ingående verksamhet beräknas en standardkostnad per kommun efter principer som liknar LSS-utjämningens. Summan av en kommuns standardkostnader utgör kommunens strukturkostnad. Bidrag/avgifter beräknas kommunvis efter skillnaden mot den genomsnittliga strukturkostnaden i landet, dvs. på liknande sätt som i LSS-utjämningen. Kostnadsutjämningen omfattar obligatoriska verksamheter och skall enbart utjämna för strukturellt betingade kostnadsskillnader. Med strukturellt betingade kostnader avses kostnader som är opåverkbara för den enskilda kommunen respektive och som hänger samman med t.ex. befolkningsstruktur, sociala förhållanden eller geografiska förutsättningar. Systemet syftar alltså inte till att utjämna för sådana faktiska kostnadsskillnader som hänger samman med val av avgiftssättning, servicenivå eller andra kvalitetsaspekter på utbudet av service och det är på denna punkt som LSS-utjämningen avviker från kostnadsutjämningen för övriga kommunala verksamheter. Utjämningen för övriga verksamheter skall bara ta sikte på att balansera skillnader i behov av service såsom det kan bestämmas med utgångspunkt från befolkningens sammansättning och andra förutsättningar för att producera service. SOU 2006:69 Bakgrund 33 detta slag kan kommunerna och landstingen inte själva råda över. Utjämning sker efter den kostnad kommunen eller skulle ha haft om verksamheten bedrivits vid en genomsnittlig avgifts-, ambitions- och effektivitetsnivå. I de fall statsmakten vill påverka utvecklingen av verksamheterna förutsätter det att styrningen sker av verksamheterna och inte via utformningen av kostnadsutjämningssystemet. omfattar kostnadsutjämningen för kommunerna nio verksamheter och kostnadsslag. Av sammanställningen framgår de faktorer som ligger till grund för beräkningen av standardkostnaden i några av dessa delmodeller. Exempel på verksamheter och faktorer i kostnadsutjämningen . Verksamhet/kostnadsslag Faktorer Kommuner Förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg Åldersstruktur, föräldrarnas förvärvsfrekvens, skattekraft och befolkningstäthet. Förskoleklass och grundskola Åldersstruktur, glesbygd samt barn med utländsk bakgrund. Gymnasieskola Åldersstruktur, bebyggelsestruktur och programval. Äldreomsorg Åldersstruktur, könsfördelning, yrkesbakgrund, civilstånd, utomnordisk bakgrund och glesbygd. Individ- och familjeomsorg - Barn- och ungdomsvård - Övrig verksamhet Barn till ensamstående föräldrar, barn med utländsk bakgrund, lagförda ungdomar och folkmängdsstorlek upp till 75 000 invånare. Ensamstående kvinnor med barn, arbetssökande utan ersättning, flyktingar och övriga utländska medborgare, män med låg inkomst samt befolkningstäthet. Landsting Hälso- och sjukvård Kön, ålder, civilstånd, sysselsättningsstatus, inkomst, boendeform, personer i vårdtunga grupper samt gles byggelsestruktur. 35 3 Kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt LSS 3.1 Systemets uppbyggnad Systemet regleras i lagen (2003:887) om utjämningsbidrag för kommuner för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS-utjämningslagarna) samt i förordningen (2004:9) om utjämningsbidrag till och utjämningsavgift för kommuner för kostnader enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS-utjämningsförordningen). I ett första steg beräknas en kostnad per kommun som utgår från antalet personer med verkställda beslut om LSS-insatser per insatstyp multiplicerad med en nationell genomsnittskostnad per insats. Produkterna summeras och till den erhållna summan adderas kommunens ersättning till för de 20 första timmarna enligt . I steg 2 och 3 multipliceras denna kostnad med ett koncentrations- och ett personalkostnadsindex. De för kommunerna beräknade standardkostnaderna räknas upp till bidrags- och avgiftsårets nivå med hjälp av den av regeringen prognostiserade förändringen av nettoprisindex. Den slutliga kostnaden divideras sedan med antalet invånare, vilken ger kommunens standardkostnad. 3.2 Underlaget för beräkningarna Underlaget för beräkningarna härrör från två källor: verksamhetsstatistiken från och räkenskapssammandraget från . Den statistik som ligger till grund för utjämningsåret härrör från . Det innebär t.ex. att inför används verksamhetsstatistiken från och räkenskapssammandraget 2005. Kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt LSS SOU 2006:69 36 3.3 Antalet LSS-insatser Samtliga LSS-insatser, förutom råd och annat personligt stöd, ingår som faktorer i beräkning av standardkostnaden (2 § första stycket LSS-utjämningslagarna). För bidrags- och fördelade sig insatserna enligt följande: Tabell 3.1 Antalet insatser (2004) Insats Antal insatser Personlig assistans 3 920 Ledsagarservice 9 395 Kontaktperson 16 091 Avlösarservice 3 658 Korttidsvistelse 10 512 Korttidstillsyn 4 568 Boende Barn, övrigt 1 034 Barn i familjehem 214 Vuxna 19 903 Daglig verksamhet 24 128 Totalt antal insatser 93 423 Källa: statistik som den redovisas inför bidrags- och . Vissa justeringar har gjorts jämfört med den officiella statistiken. Summan av antalet insatser är inte lika med antalet personer eftersom en person kan ha en eller flera insatser . Bortsett från råd och stöd hade knappt hälften en insats, en tredjedel två insatser och tre eller flera insatser. 3.3.1 Kommunernas räkenskapssammandrag Den andra statistiken som beräkningen av standardkostnaden bygger på är kommunernas räkenskapssammandrag (RS). RS är en statistisk källa som bygger på information om kommunernas bokslut och som samlas in av . Syftet med undersökningen är att både på kommun- och riksnivå ge en tillförlitlig information om kommunernas ekonomi, nuläge och utveckling. RS används av nationalräkenskaperna som källa för att beräkna kommunernas del av BNP, finansiellt sparande, kommunernas investeringar, transfereringar samt de kommunala affärs SOU 2006:69 Kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt LSS 37 verkens driftöverskott. RS är även en viktig källa för staten vid uppföljning och utvärdering av verksamhet såväl totalt som på kommunnivå. LSS-utjämningssystemet är det enda system som direkt använder sig av enskilda kommuners redovisade kostnader som fördelningsgrund. I systemet för kommunalekonomisk utjämning används också uppgifter från RS men då för att beräkna genomsnittliga kostnader på riksnivå. 3.3.2 Genomsnittskostnader för olika LSS-insatser Kostnader för en insats skiljer sig åt mellan kommuner och mellan olika individer i samma kommun. I beräkningen av standardkostnaden används genomsnittskostnader för olika LSS-insatser. Eftersom inte har ett system där man kan urskilja kostnader per person som har fått ett verkställt beslut enligt LSS används i utjämningssystemet genomsnittliga kostnader. Teoretiskt innebär det att kostnaden för en insats på riksnivå divideras med antalet insatser i landet, vilken ger genomsnittskostnaden. Den genomsnittliga kostnaden per insats baseras på dels räkenskapssammandragets redovisning av kostnaden för fyra grupper av insatser: boende, daglig verksamhet, personlig assistans och övriga insatser, dels statistik över antalet personer som beviljats någon av dessa insatser . För att beräkna den genomsnittliga kostnaden för de insatser som inte är redovisade i RS används uppskattningar som gjordes av Kommittén Utjämning av LSS-kostnader utifrån uppgifter från ett urval av kommuner. Dessa uppskattningar utgår från att en bostad med särskild service för barn och ungdom motsvarar av kostnaden för en bostad med särskild service för vuxna eller en annan särskildbostad för vuxna som kostnaden för familjehem motsvarar av kostnaden för en sådan bostad. Vidare uppskattas avlösarservice kosta av insatsen korttidsvistelse eller insatsen korttidstillsyn. Ledsagarservice och kontaktperson antas motsvara av kostnaden för korttidsvistelse. 2002/03:151 ansåg regeringen att kommitténs uppskattningar skulle ligga till grund för beräkningarna, men att den relativa fördelningen borde uppdateras som regeringen be Kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt LSS SOU 2006:69 38 slutar om. Det ligger inom ramen för denna utrednings uppdrag att följa upp dessa uppskattningar och vid behov uppdatera dem. Tabell 3.2 Genomsnittskostnader inför bidrags- och Insats Genomsnittskostnad per insats Personlig assistans 562 822 Ledsagarservice 20 458 Kontaktperson 20 458 Avlösarservice 40 915 Korttidsvistelse 163 660 Korttidstillsyn 163 660 Boende Barn, övrigt 847 820 Barn i familjehem 181 676 Vuxna 605 586 Daglig verksamhet 163 875 Källa: SCB. Genomsnittskostnaden för personlig assistans i utjämningssystemet har ökat kraftigt sedan utjämningssystemet trädde i kraft. En delförklaring är att antalet som beviljats personlig assistans har ändrats genom att har ändrat i definitionen i samband med statistikinsamlingen. 3.3.3 Grundläggande standardkostnad Den grundläggande standardkostnaden beräknas genom att antalet verkställa beslut per insats enligt 9 § 2–10 LSS i varje kommun multipliceras med rikets genomsnittliga kostnad för respektive insats . Produkterna summeras därefter och adderas med kommunens ersättning till avseende (2–3 §§ LSS-utjämningslagarna). Den grundläggande standardkostnaden uttrycker vad det skulle kosta att bedriva verksamheten om kommunen har en riksgenomsnittlig kostnad. Det finns ingen koppling till kommunens egna faktiska kostnad för verksamheten, men det är inte heller syftet med denna grundläggande standardkostnad. SOU 2006:69 Kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt LSS 39 3.3.4 Koncentrations- och personalkostnadsindex Koncentrationsindexet utgår ifrån att kommuner som har många personer med insatser enligt LSS borde ha lägre kostnader på grund av s.k. stordriftsfördelar och tvärtom. Indexet står för av utjämningen. Detta index innebär att om andelen personer med beslut om LSS i proportion till andelen kommuninvånare är större än motsvarande beräkning för landet erhåller kommunen ett index som är lägre än 1,0. Personalkostnadsindexet skall avspegla hur mycket kommunens redovisade kostnader skiljer sig från genomsnittskostnaderna i landet. I direktiven till Kommittén Utjämning av LSS-kostnader angavs att om kommittén fann det möjligt borde utjämningen baseras på behov av stöd och service. Det innebär i realiteten någon form av mätning av stödets omfattning. Problemet är att ett sådant behov är tämligen komplicerat att mäta över hela landet utifrån en utformad standard så att det sker på exakt samma sätt i alla kommuner. Kommittén konstaterade att ett enkelt sätt att mäta stödets omfattning var att ta hänsyn till de personalkostnader som kommunen hade eftersom det bör avspegla omfattningen på stödet, dvs. antalet anställda men också kvalitet i insatsen. Mot denna bakgrund konstruerades detta index så att inte hela kostnaden utan enbart av den beaktades för att minimera att staten utjämnar för skillnader i kvalitet mellan kommunerna. Fördelen med indexet, enligt Kommittén Utjämning av LSS-kostnader (SOU 2002:103), är att det är neutralt oavsett om kommunen bedriver LSS-verksamhet i egen regi eller på entreprenad. De faktorer som ligger till grund för beräkningen omfattar i stort sett alla kostnader och intäkter som finns i verksamheten såsom löner, internt fördelade kostnader, ersättning till/från , entreprenader och köp av verksamhet. Nackdelen med indexet är risken för påverkbarhet. Därför föreslog regeringen att indexet inte skulle uppdateras utan endast som regeringen bestämmer. Indexet utgör ca 40–av utjämningen och det innebär att det har stor betydelse vilket värde kommunen får inledningsvis. 2002/03:151 framgår att vissa remissinstanser framförde kritiska synpunkter avseende indexen. Några remissinstanser, t.ex. , var tveksam till koncentrationsindexet eftersom det konstrueras utifrån historiska kostnader, men styrelsen var även tveksamma till om stordriftsfördelar finns. Kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt LSS SOU 2006:69 40 munförbundet ansåg att personalkostnadsindexet leder till risk att kostnader konserveras. 3.3.5 Slutlig standardkostnad, bidrag och avgift Efter att SCB har beräknat en grundläggande standardkostnad justeras den med koncentrations- och personalkostnadsindex. Den slutliga standardkostnaden per kommun divideras sedan med antalet invånare året före utjämningsåret, varvid en standardkostnad i kronor per invånare fås (4 § LSS-utjämningsförordningen) . En summering av alla kommuners slutliga standardkostnader dividerad med befolkningen i landet året före utjämningsåret ger landets genomsnittliga standardkostnad i kronor per invånare. är den genomsnittliga standardkostnaden per invånare. En kommun som har en högre slutlig standardkostnad i kronor per invånare än landets genomsnittliga standardkostnad i kronor per invånare erhåller ett bidrag från staten och tvärtom (3 § LSSutjämningslagarna). är summan av alla bidrag och summan av alla avgifter . De sammanlagda bidragen respektive avgifterna är således i stort sett lika stora. 3.3.6 Införanderegler har beslutat att systemet skall införas successivt genom att bidrags- och avgiftskommuner inledningsvis inte får fullt bidrag respektive inte får betala full avgift till systemet. Bakgrunden till detta är att avgiftskommunerna har svårare att anpassa sig till en situation där de blir tvungna att betala medel till staten som sedan omfördelar medlen till bidragskommunerna. Övergångsperioden sträcker sig –2008 (se ikraftträdande- och övergångsbetämmelser till LSS-utjämningslagarna). begränsas den avgift som en kommun skall betala till högst per invånare, 2005 till högst per invånare, 2006 till högst per invånare, 2007 till högst per invånare och 2008 till högst per invånare. SOU 2006:69 Kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt LSS 41 reduceras det bidrag som en kommun har rätt till med högst per invånare, 2005 med högst per invånare och 2006 med högst per invånare. Efter att hänsyn tagits till införandereglerna är summan av alla bidrag och summan av alla avgifter 2006. Underskottet om regleras genom en motsvarande minskning av anslaget 48:1 Kommunalekonomisk utjämning. 3.4 Möjligheter att ändra i kommunernas underlag Den statistik som används i beräkningar och som ligger till grund för beslut om bidrag respektive avgifter avser en tidpunkt/period ett till innan beslutet fattas av . Normalt sett har kommunerna goda möjligheter att ändra i statistiken efter uppgiftslämnandet, men och berörda myndigheter har observerat att det i många fall inte är förrän de preliminära beräkningarna erhållits från SCB som kvalitetskontrollen i kommunerna påbörjas. Kommunerna har möjlighet att ändra lämnade uppgifter i samband med statistikinsamlingen men även efter att statistiken publiceras som officiell statistik och ända fram till och med den tid som dessa har anmärka på preliminära beslut under bidrags- och avgiftsåret (7 § andra stycket LSS-utjämningslagarna). kunde kommuner vända sig till regeringen och påtala fel i de slutliga besluten även efter att hade fastställt dem. Hade en sådan uppgift kommit tillkänna före det att verket fastställt bidrag och avgifter i kostnadsutjämningen kunde en omräkning ske av beräkningarna för samtliga kommuner. Eftersom fel emellertid i princip endast kan rättas till förmån för en kommun fick staten kompensera den kommun som klagat till regeringen utanför ramen för utjämningssystemet. Mot denna bakgrund gäller att regeringen bara, om det finns synnerliga skäl, får beakta sådana fel och brister i underlaget för beslutet som inte påtalats hos under utjämningsåret (prop. 2006/06:7). Det innebär att kommunerna måste vara mer uppmärksamma på den statistik de lämnar och de beräkningar och preliminära beslut som fattar. 43 4 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 4.1 Inledning Kostnadsutjämningen för LSS-verksamhet tillämpas för tredje . I detta kapitel redovisas utvecklingen av antalet personer med verkställda beslut om LSS-insatser, antalet verkställda beslut om LSS-insatser, kostnadsutvecklingen och förändringar i kostnadsutjämningen samt jämförelser mellan kommunernas utfall i kostnadsutjämningen och deras redovisade nettokostnader. Det bör observeras att de uppgifter om kostnader och LSS-insatser som redovisas är hämtade från slutliga beräkningar för respektive bidrags- och avgiftsår. De redovisade värdena på nationell nivå och för enstaka kommuner kan därför avvika från den officiella statistiken eftersom denna inte innehåller de rättningar som gjorts i vissa kommuners uppgifter efter den officiella statistikens publicering. Vid jämförelser mellan kostnadsutjämning och nettokostnader är tidsförskjutningen eftersom det beräkningsunderlag som används t.ex. kostnadsutjämning avser antalet insatser och genomsnittskostnader . Vid dessa jämförelser räknas den genomsnittliga nettokostnaden upp till bidrags- och avgiftsårets nivå (utveckling av nettoprisindex). I de redovisade beräkningarna ingår inte några utfallseffekter av de övergångsregler som gäller för åren 2004–2008. 4.2 Kostnadsutvecklingen och kostnadsskillnader mellan kommuner Uppgifter om enskilda kommuners kostnader och intäkter för deras verksamheter redovisas till i kommunernas räkenskapssammandrag (RS). Enligt RS har kommunernas nettokostnader för LSS och ökat från Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 SOU 2006:69 44 2002 till 2003 (10,) och 2004 (5,). var kostnadsökningen avsevärt högre än för kommunernas övriga verksamheter, medan de därpå ökade i något snabbare takt än de övriga verksamheterna. I RS är kostnaderna för LSS-verksamhet uppdelade på fyra rader, bostad med särskild service, daglig verksamhet, personlig assistans enligt LSS samt övriga insatser. Kommunernas nettokostnader för LSS-insatser var 2004 enligt RS . Skillnaden mellan de totala nettokostnaderna och nettokostnaderna för de insatser som kommunerna beslutat om är de 20 första timmarna för beslut om . Detta betalar kommunerna för. Bostad med särskild service svarade 2004 för av nettokostnaderna exklusive och daglig verksamhet för . Diagram 4.1 Nettokostnader för kommunernas LSS-insatser 2002–2004 i tusental kronor Källa: SCB. Genomsnittskostnaderna i landet för de olika LSS-insatserna fördelas i kostnadsutjämningen enligt de riktlinjer som angavs i propositionen Utjämning av vissa kostnader för stöd och service till funktionshindrade (prop. 2002/03:151). Det innebär att de genomsnittskostnader för olika insatser som ingår i RS-raderna för bostad med särskild service respektive för övriga insatser fördelats efter de riktvärden som togs fram av Kommittén Utjämning av LSS-kost0 5 000 000 10 000 000 15 000 000 20 000 000 25 000 000 Bostad med särskild service Daglig verksamhet Övriga insatser Personlig assistans Summa 1 000-tal kronor 2002 2003 2004 SOU 2006:69 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 45 nader (SOU 2002:103). Kostnaderna för personlig assistans har ökat mycket kraftigt och mer än fördubblades kostnaden per insats. Diagram 4.2 Riksgenomsnittliga kostnader för LSS-insatser 2001–2004 i kronor Källa: /03:151 och SCB. Anm. För bostad med särskild service anges riktvärdet () för vuxna och för Övriga insatser anges riktvärdet () för korttidsvistelse. Ökningen beror delvis på att definitionen av personlig assistans i verksamhetsstatistiken har förtydligats i insamlingen 2004, vilket innebär att uppgifterna inte är jämförbara med tidigare års uppgifter. Det förklarar dock inte hela ökningstakten. 0 100000 200000 300000 400000 500000 600000 700000 2 001 Bostad med särskild service, riktvärde vuxna Daglig verksamhet Övriga insatser, riktvärde korttidsvistelse Personlig assistans Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 SOU 2006:69 46 Diagram 4.3 Riksgenomsnittliga kostnader för LSS-insatser 2001–2004. Index 2001=100 Källa: Prop. 2002/03:151 och SCB. Anm. För bostad med särskild service anges riktvärdet () för vuxna och för Övriga insatser anges riktvärdet () för korttidsvistelse. För daglig verksamhet och övriga insatser minskade kostnaden i löpande priser per insats . Skillnaderna mellan kommuner i antalet insatser indikerar betydande skillnader i nettokostnader per invånare mellan kommuner. kommuns nettokostnader på per invånare 2004 kan jämföras med kommuns per invånare. Även , och kommuner hade 2004 nettokostnader överstigande per invånare. 75 100 125 150 175 200 225 2001 2002 2003 2004 Index 2001=100 Bostad med särskild service, riktvärde vuxna Daglig verksamhet Övriga insatser, riktvärde korttidsvistelse Personlig assistans SOU 2006:69 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 47 Diagram 4.4 Kommunerna fördelade efter nettokostnader 2002–2004. Kronor per invånare : Bearbetning av uppgifter från SCB. Intervallet kring riksgenomsnittet är mellan ca -2 400 och ca +3 600 kronor per invånare. Skillnaden motsvarar ett skatteuttag på () vid en riksgenomsnittlig skattekraft. kommun har haft landets lägsta kostnader samtliga år medan kommun hade högst kostnader 2002 och 2003. Som framgår av diagram 4.4 har antalet kommuner med höga kostnader ökat och antalet med låga minskat, men kostnadsskillnaderna mellan kommunerna har snarare ökat än minskat . 0 10 20 30 40 50 60 70 80 90 100 < 1 0 0 0 1 0 0 0 - 1 4 9 9 1 5 0 0 - 1 9 9 9 2 0 0 0 - 2 4 9 9 2 5 0 0 - 2 9 9 9 3 0 0 0 - 3 4 9 9 3 5 0 0 - 3 9 9 9 4 0 0 0 - 4 4 9 9 4 5 0 0 - 4 9 9 9 > 5 per invånare kommuner 2002 2003 2004 Uppföljning av kostnadsutjämningen för LSS 2004–2006 SOU 2006:69 48 Diagram 4.5 Kommunerna fördelade efter förändring av nettokostnader för LSSverksamhet 2002–2004. Kronor per invånare jämfört med riksgenomsnittlig förändring Källa: Bearbetning av uppgifter från SCB. För det stora flertalet kommuner (70–) ligger den årliga förändringen i förhållande till den riksgenomsnittliga förändringen inom intervallet +/- per invånare. ligger i intervallet +/- per invånare. För ett fåtal kommuner har dock förändringen varit i storleksordningen närmare eller till och med per invånare. En väsentlig förklaring till detta är förändringar i kostnadsavtal mellan kommuner, bl.a. i samband med att länsvisa utjämningssystem avvecklats eller omförhandlats.