sou · GUB336 · 2007-01-01 00:00:00 — för att upprätthålla en professionell etik, inte heller som fackföre- ningar i bemärkelsen att de representerar studenterna i arbetskon- flikter med en arbetsgivare. Kommissionen såg i stället studentkå- ren som en del av och som ett sätt att formellt organi- sera studenternas deltagande i administrerandet av universiteten. Studentkårerna föreföll kommissionen vara demokratiskt samman- satta och studenterna var fria att ta avstånd (free to disagree with) från politiska ställningstaganden som kåren kunde ha gjort. Con- centrating all students of a university in one association in the inte- rest of the proper administration of the University is not unreaso- nable var kommissionens bedömning. tillkallades Obligatorieberedningen som utarbetade tre modeller för ett avskaffande av obligatoriet. I budgetpropositionen behandlades dessa modeller men ingen av dem tillstyrktes. Det saknades ett ekonomiskt utrymme för de ca 20 miljoner kro- nor i statsbidrag som ett slopat obligatorium ansågs kräva. Ett fort- satt obligatorium förordades. ändrade sitt tidigare prin- cipbeslut och anslöt sig till det föredragande statsrådet. Efter förslag från dåvarande Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) utformades proposition 1982/83:27 om obligatoriskt medlemskap i studerandesammanslutningar. Genom ändring i hög- skolelagen fick regeringen bemyndigande att meddela föreskrifter om obligatoriskt medlemskap. Det är med stöd av detta bemyndi- gande som förordningen (1983:18) om studerandekårer, nationer och studentföreningar beslutades. Denna rättsliga reglering har så- ledes gällt . Men utredningarna har fortsatt tillkallades en särskild utredare – obligato- rieutredning – med uppgift att belysa konsekvenserna av ett av- skaffande av kårobligatoriet. Betänkandet Studenten och tvångs- anslutningen. Vad händer om obligatoriet försvinner? (SOU 1990:105) presenterades . Utredningen ansåg bl.a. att föreningsfriheten värnas om obligatoriet avskaffas och att stu- dentkårerna inte längre skulle utse studentrepresentanter i hög- skolans organ. Kostnaderna för att avskaffa obligatoriet uppskatta- des till . Ett beredningsmaterial Avveckling av kårobligatoriet (Ds 1993:9) togs fram inom Utbildningsdepar- tementet. Detta låg till grund för en hearing till vilken rektorer för univer- sitet och högskolor var inbjudna. I propositionen om högre utbildning för ökad kompetens (prop.1992/93:169) föreslogs att kårobligatoriet skulle upphöra . biföll detta förslag. tillkallades en utredning – veckling av kårobligatoriet – för att genomföra beslut. överlämnades förslaget Avveckling av den obligatoriska anslutningen till studentkårer och nationer (SOU 1994:47) som innebar att kårobligatoriets avskaffande skulle bekostas av staten. De statliga merkostnaderna beräknades till ca . Kommittén betonade att studentkårernas utbildningsbevakning inte är viktig enbart ur studenternas perspektiv, den är också av ett starkt allmänt samhällsintresse. Efter regeringsskiftet återkom regeringen till riks- dagen med förslag att obligatoriet skulle bibehållas (prop. 1994/95:96). konstaterade att det trots ett omfattande utredningsarbete inte visat sig möjligt att nå en accep- tabel lösning på de problem som är förknippade med ett avskaf- fande av kårobligatoriet. Utskottet fann att fördelarna med att be- hålla obligatoriet väger tyngst. beslutade enligt regeringens förslag och avslog mo- tioner om att avvecklingsbeslutet skulle stå fast. /98 har frågan om kårobligatoriet behandlats vid varje . avslogs återigen motionsyrkanden om att avskaffa kårobligatoriet. En annan motion gav exempel på ett antal ändringar som borde göras inom ramen för obligatoriet. Motionärerna ansåg att genomförda ändringar vore bättre än att fortsätta den återkommande debatten om obligatoriets vara eller icke vara. De ansåg vidare att denna debatt orsakar oro och ovisshet och kan ta bort fokus från frågor som är viktiga för de enskilda studenterna. Att även denna motion formellt fick avslås berodde på att direktiven till denna utredning var beslutade. Mot denna bakgrundsteckning kan vi konstatera att vi långtifrån är den första utredning som arbetat med kårobligatoriet. Vi har emellertid inte haft i uppdrag att pröva obligatoriets vara eller icke vara. Vi är istället den första och hittills enda utredningen som äg- nat arbetet åt att anpassa bestämmelserna om kårer och nationer till I det ingår att ange tydligare och snävare ramar för sammanslutningarna som dessa får ett tydligare ansvar och behåller sin självständighet. Där ingår också att öka en- skilda studenters rättigheter och underlätta deras studiesituation. Allt detta utvecklar vi närmare i våra förslag. Endast med en verksamhet som präglas av att den är anpassad till nutida och mer varierade studieförhållanden som den är till nytta för högskolan, kan en obligatorisk anslutning till student- kårer och nationer bli långsiktigt hållbar. Som nämnts i föregående avsnitt har vårt arbete skiljt sig från de senaste trettio årens olika utredningar genom att uppdraget inte gällt att ifrågasätta kårobligatoriet. Det har inte heller gällt att finna helt nya argument till dess försvar. Det har i stället handlat om att modernisera, tidsanpassa och strama upp verksamheten. För att följa direktivens uppmaning om att modernisera de bestämmelserna har vi analyserat och diskuterat såväl gemen- samma som specifika behov för olika studentgrupper – behov som enligt vår mening ingen organisation tillmötesgår lika bra som eller bättre än studentkårer och nationer. Vi har lagt ett histo- riskt perspektiv på studentsammanslutningarnas tillkomst och de- batten om dessa. Vi har vidare funnit väsentliga skillnader mellan studentkårer/nationer och ideella föreningar. Det har funnits, finns och kommer att finnas starka och ömsesidiga förhållanden mellan lärosätena och studentsammanslutningarna. De senare kan, genom ett självständigt och demokratiskt arbete, stärka och utveckla om- råden där de har gemensamma intressen med universitet och hög- skolor. Viktiga förutsättningar och inslag i vårt arbete har varit följande. Den förordnade expertgruppen har bidragit till, deltagit i och följt arbetet. Olika förslagsalternativ har fortlöpande diskuterats och vi har haft regelbundna sammankomster, sammanlagt fem stycken, –. Analyser av viktiga dokument Redan när utredningen startade förelåg en för vårt arbete mycket intressant , sammanställd somma- ren 2005 av Per vid Myndigheten för . Den har vi studerat ingående och funnit många aktuella och intressanta fakta av betydelse för våra överväganden och förslag. För att få en bred grund för arbetet och en aktuell kunskap om studentsammanslutningarnas verksamhet skrev vi i början av hös- ten 2005 till landets samtliga studentkårer och presenterade utred- ningsuppdraget som vi bad om att få ta del av deras stad- gar och verksamhetsberättelser/planer. Följande studentkårer sva- rade och gick oss tillmötes: Lundaekonomernas studentkår, Hälso- universitets studentkår Consensus, i , Utbildningsvetenskapliga studentkåren vid uni- versitet, Studentkåren i , , Filosofiska Fakultetens Studentkår i , studentkår, Medi- cinska studentkåren vid , naturvetar- och teknologkår, studentkår, , Samhällsvetenskapliga studentkåren i , stu- dentkår, studentkår, Studentkåren vid Grafiska insti- tutet, Teknologkåren vid , stu- dentkår, Sjukgymnasternas studentkår i , Studentkåren vid i , i , studentkår vid universi- tet, Lunds samhällsvetarkår, , Studentkåren i , Lunds Naturvetarkår, studentkår, Falu student- kår. När det gäller nationer och studentföreningar avser vårt uppdrag de sammanslutningar som är obligatoriska. Dessa finns i , och . På samma sätt som för studentkårerna har vi därför begärt, tagit del av och analyserat motsvarande dokument från nationerna vid universiteten i och samt fakul- tetsföreningarna vid . Vi har med ett un- dantag fått tillgång till handlingarna från samtliga dessa samman- slutningar. Detta analysarbete har varit viktigt inför de överlägg- ningar vi senare haft liksom för det fortlöpande arbetet. I överensstämmelse med direktiven har vi under arbetets gång samrått med berörda myndigheter och studentorganisationer m.m. Överläggningar i samband med studiebesök För att få inblick i en innovativ utbildnings- och studiemiljö har utredningen besökt Skeria Utveckling, en organisation i . Dit har och förlagt ett antal kurser till ett campus, som också innefattar ett s.k. lär-centrum med tillgång till avancerad teknisk studieutrustning och möjlighet att studera ett stort antal kurser på distans från fler än 30 högskolor. Överläggningarna där med studentkårerna och anställd personal gav bl.a. stöd för arbetet med att så långt möjligt ange ramar för och tydliggöra vilka uppgifter som bör vara mest angelägna för studentkårerna . I samband med ett studiebesök i sammanträffade vi med studentkårerna vid , företrädare för nationerna och där, nationernas inspektorer samt universi- tetsledningen. Vid alla dessa tillfällen redovisade vi arbetsläget och diskuterade olika lösningsalternativ. besöket i gjorde vi motsvarande besök i Upp- sala. Även där hade vi överläggningar och samråd med studentkå- ren, nationsföreträdare och kuratorskonventet samt universitets- ledningen. Slutligen har ett studiebesök ägt rum vid med en överläggning med företrädare för högskolans ledning samt studentkår. Utredningens medverkan i konferenser och motsvarande Styrgruppen för samverkan för nätbaserad högskoleutbildning (, , , och ) har inviterat utredningen till ett av sina möten för diskussion om bl.a. nätstu- denters situation. Vi har deltagit i Oberoende Studentkårer i Samverkans (OSS) träff i . Här samtalade vi med ca 50 studentrepresentanter från landets små och mellanstora studentkårer. Styrelsen för SFS hade frågan om studentkårsutredningen som en punkt vid ett styrelsemöte, där vi medverkade med information och deltog i diskussionen. Vi deltog även vid SFS utbildningsdagar i där vi hade ett seminarium om utredningens arbete. Här diskuterade vi med ett 40-tal studentrepresentanter från många olika studentkårer i Sve- rige. Övriga kontakter och samråd I arbetets inledning hade vi besök av företrädare för na- tion vid . De obligatoriska fakultetsföreningarna vid univer- sitet har inbjudits till diskussion och samråd. Till detta möte kom representanter för , , , samt DISK (föreningen för studerande vid ). Dagen därpå ägde ett möte rum med universitets rektor. Vi har haft ett möte med kanslichefen för . Samråd har vidare skett med universitetskanslern och hennes stab. studentkår har besökt utredningen för information och diskussion. Även studentkår har besökt oss för information och för att ge vissa synpunkter. () har besökt utredningen för information och diskussion. En rad skrivelser har kommit med synpunkter, informationer, idéer och önskemål. Vi vill understryka att vissa av dessa har varit av mycket stort värde i arbetet. Samtliga finns naturligtvis i vårt dia- rium. Våra direktiv nämner inte något om internationaliseringen eller om internationella förhållanden. Trots det har det varit viktigt för oss att något belysa hur studenters organisationer regleras i andra län- der. Med våra begränsade resurser och ekonomi valde vi en billig och snabb metod. Vi anlitade EU:s informationssystem Eu- rydike och ställde där några frågor av intresse för vårt uppdrag. Vi fick svar från 18 länder – i regel från respektive lands utbildnings- ministerium. Vi har sammanställt svaren och redovisar dessa i bi- laga. Direktiven anger att ett av skälen till vår utredning är de stora för- ändringar som skett inom högskolan den senaste tioårsperioden och som påverkar både studenternas situation som kårernas verk- samhet. Då regleringen av kårernas verksamhet och ändamål varit i stort sett oförändrad behöver en översyn göras. I detta avsnitt ger vi några sammanfattande exempel på de se- naste decenniernas viktiga förändringar. Fler studenter, breddad rekrytering När det gäller högre utbildning har haft två utbildnings- explosioner, dels , dels . har antalet studenter i grundutbildningen fördubblats från 170 000 till 340 000 höst- terminen 2004 – därtill fanns då ca 20 000 studenter inom forskar- utbildningen. Beträffande studenternas ålder och förutbildning kan noteras att /04 var närmare hälften av studenterna , var , var och . Ungefär hälften gick ut gymnasieskolan eller 1– innan de började högskolan. Nästan hälften av dem som bör- jade studera i högskolan hade deltagit i vux- enutbildning. Under samma läsår hade av nybörjarna vid univer- sitet och högskolor utländsk bakgrund, dvs. de var födda utomlands eller hade föräldrar som båda var födda utomlands. Totalt fanns det omkring 11 500 nya studerande vid universitet och högskolor med utländsk bakgrund (utbytesstudenter oräknade). Av dessa var un- gefär 9 000 födda utomlands. Antalet studenter med behov av stöd på grund av funktionshinder har närmast fördubblats . tade 4 500 studenter högskolornas samordnare för studenter med funktionshinder. Det är framförallt studenter med läs- och skriv- svårigheter och dyslexi som står för ökningen. De flesta fick kom- pensatoriskt, pedagogiskt stöd i form av bl.a. teckenspråkstolkning, lektörer och anteckningshjälp. Informations- och kommunikationsteknologin har skapat revolu- tionerande, nya studieformer. har distansut- bildningen ökat kraftigt – nu studerar ca 77 000 studenter, en fem- tedel av samtliga, på distans. Särskilt snabb har ökning varit , då etablerades. Nätuniversitetet erbjuder distanskurser som är IT-stödda och det är nätstudenter som står för den stora tillväxten inom distans- utbildningen. Myndigheten för skötte fram till samordningen av högskolornas IT-stödda kursutbud och alla nätuniversitetskurser finns samlade på dess webbplats. Drygt 40 000 studenter är registrerade hos Nätuniversitetet. Mer än hälften av dessa studenter är . Jämfört med andra studenter har de oftare arbetarbakgrund, mer sällan utländsk bak- grund, de bor oftare i glesbygd, de har fler barn och mer sällan stu- diestöd. På flera håll har det lokalt tagits initiativ inom området distans- utbildning. Ett exempel är det samarbete som sker mellan , , , och Utbildningsradion för kursutveckling, produktion och genomförande av nätbaserade kurser. fick Myndigheten för nätuniversi- tet nya uppgifter och dess namn ändrades till Myndigheten för nät- verk och samarbete inom högre utbildning. Den har tre huvudupp- gifter – nämligen att främja och stödja universitet och högskolor i deras arbete med breddad rekrytering av studenter IT-stödd distansutbildning i samarbete med Nätuniversitetet. Ökat ansvar för lärosätena Högskolereformen 1993 innebar en kraftigt decentraliserad beslu- tanderätt till lärosätena bl.a. genom ett nytt system för tilldelning av resurser. De allmänna utbildningslinjerna avskaffades och läro- sätena bestämmer själva sitt utbildningsutbud och sin studieorgani- sation. Reformen var ett led i den övergång till mål- och resultat- styrning som gällde för hela statsförvaltningen . Den innebar bland annat att kvalitetsfrågorna kom i fo- kus. Ansvaret för utbildningens kvalitet lades på lärosätena och genomför numera ämnes- och programutvärde- ringar och granskar därigenom kvaliteten i utbildningen. Frågor om universitet och högskolor är inte längre strikt utbild- ningspolitiska. Satsningar av olika slag av högskoleutbildning har blivit betydelsefulla inslag i både arbetsmarknads- och regionalpo- litik. ser liksom många andra länder en hög utbildningsnivå hos medborgarna som ett medel för kon- kurrenskraft och tillväxt. Den geografiska utbyggnaden av högskolan har gått snabbt. I landet finns nu ca 40 högskolor – minst en i varje län. Flera nya universitet har etablerats. kompletterades högskolelagen med den s.k. tredje uppgiften för högskolorna – nämligen skyldigheten att sam- verka med det omgivande samhället och att informera om sin verk- samhet. Utvecklingen har inneburit att både näringsliv och kom- muner engagerar sig starkt i hur högskolan utvecklas och byggs ut. Exempelvis har kommunala garantier om studentbostäder blivit ett konkurrensmedel om studenterna. Etablering av nya studiemiljöer Det pågår en utveckling internationellt som brukar benämnas multi-university-campus eller multi-institutional-campus. finns på flera håll i en utveck- ling i samma riktning, nämligen att skapa en studiemiljö, där flera universitet och högskolor är fysiskt etablerade i en campusmiljö och aktiva med kurser och programutbildningar. med lärcentra-service och andra utbildningsformer, t.ex. KY- utbildningar och vuxenutbildning förekommer. Det ligger ofta regionala drivkrafter bakom denna utveckling. Insikten om att varje kommun inte kan inrätta en högskola samti- digt som man starkt inser betydelsen av tillgång på högskoleutbild- ning har visat sig kunna leda till moderna och utvecklingsbara lös- ningar där högskoleutbildning med teknikens hjälp blir alltmer platsoberoende. Ett exempel på en sådan studiemiljö är Campus , som rymmer kurser från två universitet, flera andra utbildningar och olika serviceanordningar för de studerande. Den globala marknaden för ekonomi och handel är en realitet och utvecklingen går svindlande fort. Det internationella studentutby- tet växer – inte minst genom EU:s utbytes- och stipendieprogram. Bolognaprocessen håller på att förändra svensk högskoleutbildning i enlighet med överenskommelsen mellan 45 europeiska stater att skapa ett gemensamt europeiskt område för högre utbildning. Rörligheten över landets gränser har ökat betydligt , dock har antalet utresande svenska studenter minskat och uppgick /04 till 27 000. Av dessa var 6 000 utresande inom något utbytesprogram, där Erasmuspro- grammet var störst. Samma läsår fanns det över 14 000 utländska studenter inom den grundläggande utbildningen vid svenska uni- versitet och högskolor. Fler än 9 000 kom hit genom något utby- tesprogram Det innebär att antalet studenter som kommer till Sve- rige via utbytesprogram är fler än de svenska studenter som reser ut ur landet via utbytesprogram. Gränserna blir således mer diffusa mellan svensk och andra eu- ropeiska länders högskoleutbildning. Denna utveckling innebär även att viktiga delar av utbildningspolitiken i regel fastställs på övernationell nivå, t.ex. i och nen medan arbetet med den nationella implementeringen huvud- sakligen skall bedrivas lokalt vid enskilda universitet och högsko- lor. Fler övergripande lagar skall tillämpas har ett antal övergripande lagar stiftats som givit främst lärosäten men även studentkårer och na- tioner stort ansvar. Lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan är ett exempel. Dess ändamål är att på högskoleområdet främja lika rättigheter för studenter och att motverka diskriminering på grund av könstillhörighet, etnisk tillhörighet, religion eller annan tros- uppfattning, sexuell läggning och funktionshinder. Nära kopplad till lagen om likabehandling är arbetsmiljölagen (1977:1160). Den stadgar att arbetsgivaren har huvudansvaret för arbetsmiljön i verksamheten och den beskriver hur detta ansvar skall uppfyllas. Lagen jämställer i stor utsträckning dem som ge- nomgår utbildning med arbetstagare. presenterade kart- läggning av studenternas medverkan i arbetsmiljöarbetet på landets universitets och högskolor. Rapporten visar tydligt att systemet med s.k. elevskyddsombud fungerar bristfälligt på de flesta av lan- dets universitet och högskolor. Vi återkommer till denna rapport i anslutning till våra förslag. Den här skildrade utvecklingen har naturligtvis fortlöpande på- verkat verksamheten vid studentkårer och nationer och inneburit fler och svårare arbetsuppgifter med väsentligt vidare kontaktytor. har den förordningens bestämmelser om vilka syften och ändamål som skall vara styrande för arbetet knap- past underlättat för sammanslutningarna att prioritera vad de skall ägna sig åt. De nu beskrivna samhällsförändringarna skall därför ses som en fond till våra förslag. 4Synen på studentkårer och nationer Som en bakgrund till våra förslag, som följer i kapitlen 5–12, redo- visar vi i detta avsnitt vår principiella syn på de obligatoriska stu- dentsammanslutningarna och belyser vad som är utmärkande för dessa i jämförelse med andra sammanslutningar. I kapitel 1 har vi redovisat att studentkårer, nationer och de sär- skilda studentföreningarna har mycket gamla anor. har alltså dessa studentsammanslutningar och tillhörigheten till dem reglerats genom statliga föreskrifter. Till en början avsåg regleringen nationerna men utvidgades sedan till att gälla även stu- dentkårer och fakultetsföreningar. Bindningen till universitet och högskolor är alltjämt tydlig och stark. Högskolelagen stadgar att regeringen får meddela föreskrif- ter om skyldighet för studenterna vid högskolorna att tillhöra sär- skilda studentsammanslutningar. Även studenternas rätt att vara representerade i högskolornas beslutande organ slås fast i högsko- lelagen och vidareutvecklas i högskoleförordningen. Förordningen om studerandekårer, nationer och studentföre- ningar vid universitet och högskolor (1983:18) ger rätt till student- kårerna att utse och entlediga företrädare för studenterna i hög- skolans beslutande organ. I denna förordning finns vidare vissa be- stämmelser om studentkårers, nationers och andra studentföre- ningars stadgar. Den ger också rätt för högskolans styrelse både att avstänga en student som inte fullgör sina skyldigheter till student- kår och nation/förening och att besluta att utbildningsbevis eller bevis om doktorsexamen inte får lämnas till en studerande förrän avgiften har betalats. Redan mot denna bakgrund är det för oss uppenbart att student- kårer och nationer/studentföreningar har få – om ens några – avgö- rande likheter med privata–ideella föreningar. Det har under åtminstone funnits en tvekan om studentkå- rernas och universitetsnationernas ställning. Denna oklarhet kan ha Synen på studentkårer och nationer synliggjorts och förstärkts i ljuset av bland annat det politiska kli- mat som rådde under slutet av 1960- och . Stu- dentrörelserna och de studentuppror som då var kraftfulla både i och i andra länder hämtade starka engagemang ur den in- ternationella politiken – speciellt – men också ur den inhemska – särskilt utbildningspolitiken med kårhusockupa- tionen i som ett enastående exempel. Inrikespolitiskt startade också ett omfattande arbete med reformer på arbetsrättens område. Medbestämmande- lagstiftningen, lagen om anställningsskydd och ledighetslagarna är exempel på ett starkt fackligt inflytande . De fack- liga framgångarna i arbetslivet inspirerade! Studentkårerna lade ner stor kraft på studentfackligt arbete. Men i studentkårerna fanns också i vissa fall engagemang och in- satser som knappast låg i alla studenters intresse. an- togs exempelvis vid ett kårmöte följande resolution: Vi stöder de strejkande städerskorna i deras kamp mot en för dem ofördelaktig tolkning av den s.k. trygghetslagen. Och mot att strej- kande skall dömas till obegränsat skadestånd. Därför kräver vi: Åter- anställ de avskedade städerskorna! Stoppa avskedanden och svartlist- ning av strejkande! Nej till ofördelaktig tolkning av lagen om anställ- ningstrygghet! Nej till strejkböter! Rätt till sympatistrejker! Att driva vad som kallas studentfackligt arbete kan inte jämföras med det arbete som fackföreningarna gör. I debatten har student- kårerna ibland beskrivits som fria fackföreningar för studenter. Det kan här vara på sin plats att peka på några kännetecken som är vä- sentliga för fackföreningar men som studentkårerna saknar: Exem- pelvis har en fackförening alltid en tydlig motpart med vilken den har slutit kollektivavtal. Vidare har en fackförening strejken som maktmedel, den kan lida ekonomisk skada vid en konflikt och stridsåtgärder prövas i domstol. På skolans område växte även elevorga- nisationernas betydelse. Elevers lik- som hävdade med kraft den elevfackliga kampen.