sou · GUB398 · 2007-01-01 00:00:00 — Med hemlig kameraövervakning menas att fjärrstyrda TV- kameror, andra optisk-elektroniska instrument eller därmed jämförbar utrustning används för personövervakning vid förundersökning i brottmål. Den optiska övervakningen får endast avse en plats där den skäligen misstänkte kan antas komma att uppehålla sig. Har någon skäligen misstänkt för brottet inte kunnat finnas får optisk övervakning ske av den plats där brottet har begåtts eller en nära omgivning till denna plats i syfte att fastställa vem som skäligen kan misstänkas för brottet. Även hemlig kameraövervakning får användas endast efter allmän domstols tillstånd. Förutsättningarna är i huvudsak desamma som för hemlig teleavlyssning. Hemlig kameraövervakning kan inte förenas med upptagning av ljud eftersom hemlig rumsavlyssning ännu inte har införts som ett straffprocessuellt tvångsmedel. En särskild utredare har som nämnts inledningsvis fått i uppdrag att göra en översyn av tvångsmedel enligt tvångsmedelslag och lagen om hemlig kameraövervakning (Ju 2006:G). Lagar om särskild tillämpning av hemliga tvångsmedel I det följande tas upp tre lagar där det finns bestämmelser som möjliggör användning av de ovan redovisade hemliga tvångsmedlen under vissa särskilda förutsättningar. I den tidsbegränsade lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål finns det bestämmelser om postkontroll, hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning samt hemlig kameraövervakning som gör det möjligt att använda dessa tvångsmedel vid vissa uppräknade brott även om det för dessa brott är föreskrivet lägre straff än vad som krävs i . Lagen gäller efter den senaste förlängningen av giltighetstiden till Den särskilda lagens brottskatalog består dels av vissa allmänfarliga brott som anknyter till straffbestämmelsen om sabotage, dels vissa högmålsbrott, t.ex. uppror och olovlig kårverksamhet, samt dels vissa brott mot rikets säkerhet, t.ex. spioneri och terroristbrott. Lagen gäller även vålds- och fridsbrott som innebär förgripelse på Konungen m.fl. Domstols tillstånd krävs även enligt lag, men i brådskande fall får åklagaren interimistiskt besluta att tvångsmedlen får användas. Även undersökningsledaren kan fatta interimistiskt beslut om postkontroll. Har åklagaren eller undersökningsledaren fattat ett sådant beslut skall denne genast anmäla det till domstolen som skyndsamt skall pröva ärendet. I propositionen om att hemlig rumsavlyssning skall införas som ett nytt hemligt tvångsmedel görs den bedömningen att lag inte skall vara tillämplig på hemlig rumsavlyssning. Även i lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsdomstolarna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. finns det särskilda bestämmelser som gör det möjligt att fatta interimistiskt beslut om postkontroll, hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning samt hemlig kameraövervakning. Lagens bestämmelser är dock direkt tillämpliga endast om riket är i krig. Därutöver kan en eller flera av bestämmelserna göras tillämpliga genom särskild föreskrift av regeringen som dock alltid skall underställas . Sådan tillämpningsföreskrift får meddelas endast om riket är i krigsfara eller det råder sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig eller av krigsfara vari riket har befunnit sig. Under sådana extrema förhållanden medger lagen att, om det i en förundersökning i brottmål befaras att inhämtande av domstolens tillstånd skulle medföra sådan fördröjning eller annan olägenhet som är av väsentlig betydelse för utredningen, så får åtgärden interimistiskt beslutas av åklagaren. Även undersökningsledaren kan fatta interimistiskt beslut om postkontroll. Ett interimistiskt beslut skall alltid genast anmälas hos domstolen. Anmälan skall vara skriftlig och innehålla skälen för beslutet. Domstolen skall snabbt pröva ärendet. Anser rätten att beslutet inte bör bestå, skall det upphävas. I propositionen om hemlig rumsavlyssning föreslås att lag skall vara tillämplig på hemlig rumsavlyssning med den innebörden att interimistiska beslut möjliggörs under krig m.m. Slutligen finns det också i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll särskilda bestämmelser om användning av postkontroll, hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning samt hemlig kameraövervakning. Enligt lagen kan en utlänning utvisas om det behövs av hänsyn till rikets säkerhet eller om det med hänsyn till vad som är känt om hans eller hennes tidigare verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att han eller hon kommer att begå eller medverka till terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott. Om ett sådant utvisningsbeslut inte kan verkställas, får den myndighet som beslutat om utvisningen – , allmän domstol eller regeringen – besluta att tvångsmedel får tillämpas i fråga om utlänningen. Användning av de hemliga tvångsmedlen kräver dock alltid domstols tillstånd. Tillstånd får lämnas för att utröna om en utlänning eller en organisation eller grupp, som utlänningen tillhör eller verkar för, planlägger eller förbereder terroristbrott. För tillstånd krävs synnerliga skäl. I propositionen om hemlig rumsavlyssning görs den bedömningen att sådan avlyssning inte skall vara möjlig med stöd av lag. Som närmare redovisas i avsnitt 3.4 har regeringen föreslagit att det i en ny särskild lag skall möjliggöras att använda postkontroll, hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning samt hemlig kameraövervakning för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott. Som tidigare nämnts har en särskild utredare fått i uppdrag att göra en översyn av tvångsmedel enligt tvångsmedelslag och lagen om hemlig kameraövervakning (Ju 2006:G). Verkställighet av beslut om hemliga tvångsmedel Hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning utförs av Säker- hetspolisen, också i vad avser den öppna polisens förundersök- ningar. Även när bedriver en förundersökning där hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning används, är Säkerhetspolisen behjälplig vid verkställandet. Det är dock den myndighet som bedriver förundersökningen som granskar genomförda upptagningar, numera oftast med hjälp av datorteknik för bearbetning, analys och sammanställning. Upptagningar och uppteckningar lagras digitalt och förstörs tillsammans med annat bearbetat material när förundersökningen är avslutad (se föreskrifter och allmänna råd om systemet för hemlig teleavlyssning m.m. [RPSFS 1999:9, FAP 171-1] och föreskrifter om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning inom [TFS 2005:35]). Hemlig kameraövervakning verkställs numera praktiskt taget alltid med hjälp av digital teknik. Bilderna kan på så sätt samlas in och lagras samt bearbetas, analyseras och sammanställs auto- matiserat med hjälp av datorteknik. Beträffande propositionen om hemlig rumsavlyssning kan här nämnas att den innebär att ett beslut att tillåta hemlig rumsavlyssning skall kunna förenas med ett särskilt tillstånd för den verkställande myndigheten att bereda sig tillträde till den plats eller det utrymme som skall avlyssnas för att där installera den nödvändiga tekniska utrustningen (prop. 2005/06:178 s. 77 f.) Överskottsinformation vid användning av hemliga tvångsmedel Mot bakgrund av bl.a. praxis beträffande artikel 8 infördes i bestämmelser om de brottsbekämpande myndigheternas använd- ning av överskottsinformation från hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning för brottsutredande och brottsföre- byggande ändamål (prop. 2004/05:143, bet. 2004/05:Ju28, rskr. 2004/05:274, SFS 2005:504). Uppgifter som har framkommit vid hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning får i viss mån användas för att utreda även andra brott än det brott som legat till grund för beslutet om avlyssning eller övervakning. Om det när uppgifterna framkommer redan pågår en förundersökning om det andra brottet får uppgifterna således användas där som grund för husrannsakan eller annan åtgärd. Pågår inte någon förundersökning om det andra brottet får som huvudregel en sådan undersökning inledas under förutsättning att det för brottet är förskrivet fängelse och att det kan antas att brottet inte föranleder endast böter eller det finns särskilda skäl att inleda en förundersökning. Framkomna uppgifter om förestående brott får utan begränsning till brottets allvar användas för att förhindra brottet (se 27 kap. 23 a §). Motsvarande bestämmelser om överskottinformation infördes lag om hemlig kameraövervakning (prop. 2004/05:143, bet. 2004/05:JuU28, rskr. 2004/05:274, SFS 2005:505) och i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll (prop. 2004/05:143, bet. 2004/05:JuU28, bet. 2004/05:274, SFS 2005:506). Regeringens förslag om hemlig rumsavslyssning innebär att framkomna uppgifter om ett annat brott än det som har föranlett tvångsmedelsanvändningen skall få användas för att utreda det brottet, endast om det brottet kan föranleda hemlig rums- avlyssning. Framkomna uppgifter om förestående brott får utan begränsning till brottets allvar användas för att förhindra brottet (prop. 2005/06:178 s. 83 ff.). Tvångsmedelsanvändning med stöd av den av regeringen föreslagna lagen om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott syftar inte till att få information om redan begångna brott. Vid sådan tvångsmedelsanvändning framkomna uppgifter om begångna brott skall därför enligt förslaget få användas för att utreda brott, endast om det är fråga om sådana brott som anges i den föreslagna lagen. Överskottsinformation som är av betydelse för att förhindra brott skall dock alltid få användas för att förhindra brott (prop. 2005/06:177 s. 68 ff.). Internationell rättslig hjälp med hemliga tvångsmedel I lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål regleras åklagares och domstolars internationella samarbete i brottsutredningar och brottmålsrättegångar. En framställning från ett annat land om rättslig hjälp skall i princip behandlas som om den avsåg en svensk utredning eller rättegång. De personer som berörs av en åtgärd skall inte komma i en vare sig bättre eller sämre situation. I fråga om förfarandet skall normalt samma regler tillämpas vid en utländsk framställning som vid en motsvarande åtgärd i ett svenskt förfarande. Internationell rättslig hjälp kan lämnas med hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning. Förutsättningarna följer då bestämmelserna i 27 kap. . Verkställigheten får ske genom omedelbar överföring av telemeddelanden eller uppgifter om telemeddelanden om det kan ske under betryggande former och överföringen sker i förhållande till stat som är medlem i Europeiska unionen eller till eller . Om omedelbar överföring sker får upptagning eller uppteckning inte göras i . Internationell rättslig hjälp kan även lämnas begränsat till ett tekniskt bistånd med hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning. Även i detta fall är möjligheten begränsad till stat som är medlem i Europeiska unionen eller till eller . Eftersom sådant bistånd inte motsvaras av något svenskt tvångsmedel har förutsättningarna för biståndet i sin helhet reglerats i den särskilda lagen. I allt väsentligt motsvarar dessa regler de som gäller vid hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning med undantag för att telemedelanden inte tas upp eller bevaras av svensk myndighet eftersom tvångsmedlet verkställs av den ansökande staten. Vidare kan internationell rättslig hjälp på ansökan av nämnda stater avse tillstånd till gränsöverskridande hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning, vilket innebär att en annan stat får tillstånd att, utan svenskt tekniskt bistånd enligt ovan, verkställa i den staten meddelade beslut om hemliga teletvångsmedel i utan hjälp av någon svensk myndighet. Sådant tillstånd kan bli aktuellt i fråga om mobiltelefoni eller satellittelefoni. Även beträffande gränsöverskridande avlyssning och övervakning gäller att något motsvarande tvångsmedel inte förekommer i en svensk förundersökning varför förutsättningarna för rättslig hjälp har i sin helhet reglerats i den särskilda lagen. De förutsättningar som gäller enligt 27 kap. 18–22 §§ skall tillämpas vid tillståndsprövningen och rätten skall tillämpa motsvarande förfarande som anges i 27 kap. 26 och 28–30 §§ samma balk. Även hemlig kameraövervakning kan utgöra åtgärd för internationell rättslig hjälp. Regeringens förslag om hemlig rumsavlyssning innebär att internationell rättslig hjälp skall kunna omfatta även sådan avlyssning. 3.4Lagförslag om en vidare användning av hemliga tvångsmedel Regeringens förslag om hemlig rumsavlyssning som ett nytt tvångsmedel I propositionen Hemlig rumsavslyssning (prop. 2005/06:178) har regeringen föreslagit att hemlig rumsavlyssning skall införas som ett nytt hemligt tvångsmedel genom en särskild, tidsbegränsad lag. Regeringen föreslog att lagen skulle träda i kraft och gälla till och med . beslöt dock att, med tillämpning av bestämmelserna i 2 kap. 12 § tredje stycket regeringsformen, hänvisa regeringens lagförslag till för att där vila från då förslagen hade anmälts i kammaren. 2005/06:JuU26, rskr. 2005/06:320). Med hemlig rumsavlyssning avses enligt förslaget att tal i enrum, samtal mellan andra eller förhandlingar vid sammanträde eller annan sammankomst som allmänheten inte har tillträde till i hemlighet avlyssnas eller tas upp genom tekniskt hjälpmedel för återgivning av ljud. Enligt förslaget skall hemlig rumsavlyssning få användas vid förundersökning avseende brott som har ett minimistraff om fängelse . Som exempel på sådana brott kan nämnas terroristbrott, mord, dråp, människorov som inte är mindre grovt brott, grovt rån, grov mordbrand och allmänfarlig ödeläggelse som utgör grovt brott. Hemlig rumsavlyssning skall få användas även vid förundersökning avseende vissa andra allvarliga brott, såsom grovt narkotikabrott och grov narkotikasmuggling, om det kan antas att det aktuella brottets straffvärde överstiger fängelse. Det kan understrykas att det minimistraff som krävs för att hemlig rumsavlyssning skall få användas, fängelse, är dubbelt så högt som det minimistraff om två års fängelse som krävs för hemlig teleavlyssning. Hemlig rumsavlyssning skall enligt förslaget endast få avse en plats där det finns särskild anledning att anta att den misstänkte kommer att uppehålla sig. För tillstånd att avlyssna andra bostäder än den misstänktes egen bostad krävs att det finns synnerlig anledning att anta att den misstänkte kommer att uppehålla sig där. I förslaget uppställs ett absolut förbud mot hemlig rums- avlyssning av vissa platser där det typiskt sett förekommer integritetskänslig information. Det gäller advokatkontor, mottagning för läkare, tandläkare, barnmorska, sjuksköterska, psykolog, psykoterapeut eller familjerådgivare enligt socialtjänst- lagen (2001:453) samt platser som används för bikt eller enskild själavård. Det föreslås vidare att det som huvudregel inte skall vara tillåtet att avlyssna massmedieredaktioner. En sådan plats skall kunna bli föremål för rumsavlyssning endast om det finns synnerlig anledning att anta att platsen som sådan används för brott som kan ligga till grund för hemlig rumsavlyssning. Det kan förtjäna att understrykas att förslaget inte innehåller eller innebär några inskränkningar i tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihets- grundlagens överordnade skydd för tryck- och yttrandefriheten. Utöver förbudet mot att avlyssna vissa platser innehåller förslaget ett förbud mot att avlyssna samtal eller annat tal som typiskt sett innefattar information som är särskilt integritets- känslig. Det handlar om samtal eller annat tal där någon som yttrar sig på grund av bestämmelser i inte skulle kunna höras som vittne om det som har sagts eller på annat sätt förekommit (se 36 kap. 5 § andra-sjätte styckena rättegångs- balken). Som exempel kan nämnas att samtal mellan försvarare och en brottsmisstänkt, samtal vid bikt och enskild själavård och samtal, där enligt tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihets- grundlagen någon som talar inte får avslöja sin källa, inte skall få avlyssnas. Som framgår av redovisningen i avsnitt 3.3 om hemlig teleavlyssning gäller för det tvångsmedlet ett motsvarande förbud bara i fråga om samtal mellan den misstänkte och hans försvarare. Tillstånd till hemlig rumsavlyssning skall få lämnas endast om det är av synnerlig vikt för utredningen samt om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär. Tillstånd får endast ges för en månad åt gången. Förslaget innehåller rättssäkerhetsgarantier i form av förhandskontroll. Allmän domstol skall alltid lämna tillstånd till hemlig rumsavlyssning. Offentliga ombud skall alltid delta i tillståndsärendena vid domstol. Den möjlighet som beträffande hemlig teleavlyssning och hemlig kameraövervakning finns att i brådskande fall hålla sammanträde och fatta beslut utan att ett offentligt ombud närvarat eller annars fått tillfälle att yttra sig skall alltså inte finnas beträffande hemlig rumsavlyssning. Förslaget innebär att internationell rättslig hjälp skall kunna omfatta hemlig rumsavlyssning. Regeringens förslag om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott I propositionen Åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott (prop. 2005/06:177) har regeringen föreslagit att de brottsbekämpande myndigheterna genom en särskild lag ges möjlighet att använda de straffprocessuella tvångsmedlen postkontroll, hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning samt hemlig kameraövervakning för att förhindra särskilt allvarliga brott. Lagen föreslås inte göras tillämplig på det nya tvångsmedlet hemlig rumsavlyssning som regeringen har föreslagit skall införas (se ovan). beslöt att, med tillämpning av bestämmelserna i 2 kap. 12 § tredje stycket regeringsformen, hänvisa regeringens lagförslag om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott till för att där vila i minst från då förslagen hade anmälts i kammaren (bet. 2005/06:JuU30, rskr 2005/06:321). Enligt förslaget skall tvångsmedelsanvändning få ske, om det med hänsyn till omständigheterna finns anledning att anta att en person kommer att utöva allvarlig brottslig verksamhet som innefattar en i lagen särskilt angiven gärning. De gärningar som särskilt anges är allvarliga högmålsbrott, brott mot rikets säkerhet, allmänfarliga brott och terroristbrott, dvs. den allvarligare brottslighet som Säkerhetspolisen skall bekämpa. Vidare anges mord, dråp, grov misshandel, människorov och olaga frihetsberövande, dvs. brott som den öppna polisen normalt skall bekämpa. De aktuella tvångsmedlen skall få användas för att förhindra även dessa brott, om avsikten med brottet är att förmå offentliga organ eller den som yrkesmässigt bedriver nyhetsförmedling eller annan journalistik att vidta eller avstå från att vidta en åtgärd eller att hämnas en åtgärd. Förslaget innehåller rättssäkerhetsgarantier i form av förhandskontroll. Domstol skall alltid lämna tillstånd till användningen av tvångsmedlen. Offentliga ombud skall delta i tillståndsärendena vid domstol enligt de regler som gäller för hemlig teleavlyssning och hemlig kameraövervakning i en förundersökning. Således skall offentliga ombud delta även i fråga om tillstånd till postkontroll och hemlig teleövervakning, vilket inte är fallet vid en förundersökning. 3.5Systemet med offentliga ombud infördes det gällande systemet med offentliga ombud i samtliga ärenden om tillstånd till hemlig teleavlyssning och hemlig kameraövervakning, dvs. såväl ärenden enligt som ärenden enligt tvångsmedelslag och lag om särskild utlänningskontroll (prop. 2002/03:74, bet 2003/04:JuU2, SFS 2003:1146). genomfördes ändringar i säkerhets- skyddslagen (1996:627) för att möjliggöra registerkontroll för säkerhetsprövning av offentliga ombud (prop. 2003/04:77, bet. 2003/04:JuU25, rskr. 2003/04:205, SFS 2004:403). Skälet för införandet var bl.a. att stärka enskildas rättsskydd genom att bevaka deras integritetsintressen i ärenden om tillstånd till hemlig teleavlyssning och hemlig kameraövervakning. I fråga om ärenden om hemlig teleövervakning anförde regeringen att behovet av offentliga ombud är mindre. Mot bakgrund av att möjligheten att inhämta teleövervakningsuppgifter direkt från teleoperatör, dvs. utan domstolsprövning, var under översyn ansågs att ett slutligt ställningstagande i frågan om medverkan av offentligt ombud i ärenden om hemlig teleövervakning borde anstå till dess att översynen var slutförd (prop. 2002/03:74 s. 24). Det offentliga ombudet företräder inte någon särskild misstänkt eller någon annan särskild person som åtgärden kan komma att angå, utan denne företräder enskildas intressen i allmänhet. Ombudet skall verka för att omständigheterna i ärendet blir så allsidigt belysta som möjligt och bevaka att domstolens beslut blir förenligt med lag och att ett tillstånd att använda de aktuella tvångsmedlen utformas på ett sådant sätt att enskildas integritet inte i onödan kränks. Det offentliga ombudet har rätt att ta del av vad som förekommer i ärendet och att yttra sig i ärendet. Ombudet får överklaga ett domstolsbeslut om tillstånd att använda tvångsmedlen. Möjligheten att överklaga är inte begränsad till frågan om huruvida ett tillstånd bort ges eller inte utan kan avse att de särskilda föreskrifter som domstolen har meddelat inte är tillräckliga som förutsättningar för tillståndet. Är ett ärende så brådskande att ett dröjsmål skulle riskera syftet med tvångsmedlet, får ett sammanträde hållas och beslut fattas utan att ett offentligt ombud deltagit. Kan ombudet yttra sig på lämpligt sätt utan att inställa sig skall dock sådana möjligheter användas. Fattas beslut om tvångsmedelsanvändning utan att ett offentligt ombud deltagit skall ett sådant ombud underrättas om beslutet och få tillfälle att ta del av ärendet. Ombudet kan därigenom överklaga beslutet. Uppmärksammar ombudet missförhållanden har det ansetts vara en naturlig följd av uppdraget att han eller hon anmäler dessa för eller Justitiekanslern. Som nämnts i avsnitt 3.4 innebär regeringens förslag att hemlig rumsavlyssning skall införas som ett nytt hemligt tvångsmedel, att offentligt ombud alltid skall delta i tillståndsärendena och att någon undantagsregel för brådskande fall inte skall vara tillämplig på hemlig rumsavlyssning. Ett offentligt ombuds deltagande kommer med andra ord att vara en nödvändig förutsättning för att domstolen skall kunna fatta ett beslut om hemlig rumsavlyssning. Även regeringens förslag om att möjliggöra åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott innebär, som nämnts i avsnitt 3.4, att offentligt ombud alltid skall delta i tillstånds- ärendena. Detta gäller även till den del ett sådant tillståndsärende avser postkontroll och hemlig teleövervakning. Regeringen förordnar i sänder personer som kan tjänstgöra som offentliga ombud. får vid behov ytterligare personer förordnas för återstående del av perioden. Ett offentligt ombud skall vara svensk medborgare och skall vara eller ha varit advokat eller ha varit ordinarie domare. Ett offentligt ombud får inte vara i konkurstillstånd eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Regeringen skall inhämta förslag på lämpliga kandidater från och . Ett offentligt ombud får även om regeringens förordnande har upphört slutföra sina pågående uppdrag. Det är domstolen som utser ett av de förordnade ombuden att uppträda i det enskilda tillståndsärendet. Inget hindrar att ett och samma offentliga ombud anlitas i flera tillståndsärenden som har samband med varandra. Ersättning till ett offentligt ombud utgår av allmänna medel enligt de bestämmelser som gäller för en offentlig försvarare. Den första treårsperioden inleddes och gäller till och med . Företeelsen med offentliga ombud är internationellt vanligt förekommande. Som framgår av avsnitt 3.10 förordnas i , och särskilda advokater att bevaka enskilds rätt i ärenden om tillstånd till användning av hemliga tvångsmedel. 3.6Nuvarande regler om särskild underrättelse om tvångsmedelsanvändning