sou · GUB387 · 2007-01-01 00:00:00 — I stället bör säsongsarbete betraktas som en del av arbetskraftsmigrationen, dvs. ett in- och utflöde av arbetskraft. Arbetstillstånd för säsongsarbete skiljer sig i flera avseenden från övriga arbetstillstånd. Tillstånden är tidsmässigt mycket korta () och omfattar arbete under endast en begränsad tid (–). De inriktas enbart på några säsongsbetonade sysslor inom trädgårdsnäring och liknande. Ord- ningen med säsongsarbetstillstånd grundar sig på att Migrations- verket med stöd av utlänningsförordningen bemyndigat länsarbets- nämnderna att fatta beslut i ärenden om säsongsarbetstillstånd. Länsarbetsnämnderna bestämmer, i samråd med parterna på arbetsmarknaden, det antal säsongsarbetstillstånd (länskvoter) för yrkesområde eller bransch som får beviljas av tre månader.31 Säsongsarbetstillstånd förutsätter inte i samma utsträck- ning som andra arbetstillstånd att arbetstagarna har några speciella kvalifikationer. Trots att de säsongsbetonade arbetena oftast är av en allmän karaktär har de i realiteten visat sig vara svåra att tillsätta. Personer som redan finns på den svenska arbetsmarknaden har inte attraherats av de möjligheter som finns till den här typen av säsongsarbete. I debatten har framförts kritik mot säsongsarbetstillståndens tillfälliga karaktär. Säsongsarbete kan, när arbetet utförs av en med- borgare från tredje land, medföra vissa problem just på grund av arbetstagarnas mycket tillfälliga vistelse i landet. Förhållanden där oseriösa arbetsgivare erbjuder säsongsarbetskraft sämre villkor än avtalat har påpekats för kommittén av berörda fackförbund. I ett längre perspektiv där säsongsarbetskraften kanske kommer från länder betydligt längre bort än , kan dessa problem tänkas bli större om inte åtgärder vidtas. har efterfrågan på säsongs- arbetskraft till största delen täckts av arbetstagare från länder som är medlemmar av EU. Dessa personer kan nu i stället arbeta inom ramen för den fria rörligheten inom EES. Eftersom efter- frågan på arbetskraft kan tillgodoses av medborgare från länder inom EES har AMS beslutat att inga säsongsarbetstillstånd skall beviljas . Däremot så kan medborgare från tredje land 31 5 kap. 13 § UtlF, MIGRFS 2001:2 och AMSFS 2004:10. fortfarande söka arbetstillstånd inom ramen för ordinarie arbets- kraftsinvandring. De nuvarande säsongsarbetstillstånden går emot kommitténs förslag om att arbetstillstånd generellt bör ges för längre perioder än för att knyta den utländska arbetskraften till på . Detta skulle tala för att säsongsarbetstillstånden borde avskaffas. Likväl konstaterar vi att det finns ett uttalat behov av just sådan arbetskraft inom främst trädgårdsnäringen. Många problem som är förknippade med säsongsarbetstillstånd har främst sitt ursprung i mindre väl fungerande arbetsförhållanden hos de arbets- givare som erbjuder anställningar inom detta område. Det rör sig egentligen inte om brist på arbetskraft, utan snarare att arbetet och arbetsvillkoren är av den karaktären att det inte går att få tillräckligt många arbetssökande i . Åtgärder för att motverka dessa arbetsvillkor behövs, men är en fråga som faller utanför kommit- téns uppdrag. har upprättat en handlingsplan i vilken för- slag finns om ett EG-direktiv rörande säsongsarbetstillstånd.32 Direktivet skall utarbetas och avses omfatta även andra branscher och yrkesområden än trädgårdsnäring. Som fram- gått av redogörelsen i kapitel 5 avser kommissionen bl.a. att föreslå att ett samlat uppehålls- och arbetstillstånd ges för av fyra till , tredjelandsmedborgaren tillåts arbeta under ett begränsat antal månader . Ett direktiv kommer alltså att föreslås ganska nära i tiden varför frågan om säsongsarbetstillstånd kommer att behöva behandlas på nytt . Med hänsyn till vad som anförts bedömer kommittén att det inte föreligger tillräckliga skäl för att nu föreslå några förändringar i regelverket för säsongsarbetstillstånden. Dessa tillstånd bör dock ses som en särskild kategori vid sidan av det framtida systemet med arbetskraftsinvandring på grund av sin mycket tillfälliga natur och att förutsättningen av brist på arbetskraft tolkas annorlunda än vid annan arbetskraftsinvandring. Frågan om säsongsarbete bör åter uppmärksammas i samband med att ett planerat EG-direktiv i ämnet utfärdas. 32 Handlingsplanen och innehållet i denna finns beskrivet i kap. 5. 7.5Överväganden om permanent uppehållstillstånd på grund av arbetsmarknadsskäl Kommitténs bedömning: Någon ändring bör inte göras i nuvarande regler för att bevilja permanent uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl. Kommittén anser att som ett medel för att åstadkomma en mer flexibel arbetskraftinvandring till bör främst möjligheten att komma till på ett tidsbegränsat tillstånd utökas. Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd skall således beviljas som huvud- regel. Permanent uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl bör – i enlighet med gällande lagstiftning – vid invandringstillfället enbart ges till personer som besitter särskilda kvalifikationer.33 Kommittén har övervägt att i stället införa liknande villkor som ställdes upp i AMS riktlinjer av där villkoren för att beviljas tillstånd knöt an till långsiktig brist på arbetskraft, utan krav på kvalifikationer. Men i och med att kommittén föreslår längre tillståndsperioder för det tidsbegränsade tillståndet förut- sätts bristen vara mer långvarig, även om systemet också skall kunna tillgodose mer kortsiktiga behov av arbetskraft. Det blir därmed inte relevant att ha ett villkor för permanent uppehålls- tillstånd som enbart bygger på långsiktig brist på arbetskraft. Kommittén anser att permanent uppehållstillstånd liksom skall kunna ges redan vid invandringstillfället till personer som har erbjudits en tillsvidareanställning inom ett yrke med krav på sär- skilda kvalifikationer. Därutöver skall brist på sådan arbetskraft råda i och inom EES och . Med begreppet sär- skilda kvalifikationer avses främst nyckelpersoner inom industrin och näringslivet, men även inom andra samhällsområden. Hit hör personer som bedriver kvalificerad forskning eller produktutveck- ling, introducerar ny teknologi eller verkar inom det kulturella området.34 Permanent uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl bör i första hand avse områden där bristen på arbetskraft, även utifrån ett långsiktigt arbetsmarknadsbehov, utgör ett hinder för expan- sion eller för att upprätthålla verksamheten för arbetsgivaren. Ett permanent uppehållstillstånd kan inte kopplas till visst yrke eller viss arbetsgivare. Däremot är förutsättningen vid tillfället när ett permanent uppehållstillstånd skall beviljas att en tillsvidare- 335 kap. 5 § UtlL. 2004/05:170 s. 213 och 279. anställning finns hos en viss arbetsgivare inom ett visst yrke. Den som på grund av arbetsmarknadsskäl har beviljats ett permanent uppehållstillstånd kan, på samma sätt som andra som beviljats ett permanent uppehållstillstånd, därefter fritt söka arbete i . Ett permanent uppehållstillstånd kan i princip endast återkallas om bosättningen i landet upphör. Kommitténs bedömning: Något förslag till ändring lämnas inte då frågan faller utanför kommitténs uppdrag. Kommitténs uppdrag handlar huvudsakligen om att lämna förslag till förändringar som rör arbetskraftsinvandring.35 De förslag kom- mittén lägger handlar främst om de situationer där en arbetsgivare ger ett arbetserbjudande till en tredjelandsmedborgare. Ett svenskt företag kan emellertid välja att inte anställa utländsk arbetskraft utan i stället anlita ett utländskt företag att som upp- dragstagare ansvara för att utföra ett arbete (entreprenad). Det innebär att det utländska företaget i stor utsträckning kommer att använda den arbetskraft som redan är anställd i företaget. Personer som är medborgare i tredje land och är anställda i ett utländskt företag behöver i de allra flesta fall arbetstillstånd enligt nuvarande regelverk. Det gäller även anställda i företag som åtagit sig att utföra ett arbete på entreprenad. Här är AMS praxis den att de får tillstånd att arbeta i landet utan att genomgå en individuell arbets- marknadsprövning. Ett skäl för detta är att de fackliga organisatio- nerna godtagit, enligt lagen om medbestämmande, att ett utländskt entreprenadföretag och det inkluderar även företagets egna anställda. Tredjelandsmedborgare som bor och arbetar i ett företag som är etablerat inom EES eller är undantagna från kravet på arbetstillstånd för entreprenaden.36 Undantaget har ansetts nödvändigt för att kunna utnyttja den fria rörligheten för tjänster inom EU.37 35I kap. 6 finns en redogörelse för kommitténs definition av begreppet arbetskraftsinvandring. 365 kap. 2 § första st. 4 UtlF. 37Jämför Mål C-43/93, mot franska immigrationsmyndigheterna (1994) ECR I-3803. Kommittén har övervägt eventuell reglering av förhållandet där medborgare från tredje land (som bor och verkar i tredje land) kommer hit för att arbeta inom ramen för en entreprenadverksam- het. Kommittén har dock kommit fram till att utländsk entrepre- nadverksamhet faller utanför vad som egentligen är kommitténs uppdrag. Grunden för att dessa arbetstagare finns i är när- mast affärsekonomisk och behöver inte hänföra sig till någon brist på arbetsmarknaden. Entreprenörsföretaget har på affärsmässiga grunder bedömts vara bäst lämpat att handha ett projekt här i landet och företagets arbetstagare är en del i denna lösning. Dessa förhållanden skiljer sig mot det som gäller när rekrytering sker av arbetskraft från tredje land till ett svenskt företag. I en sådan rekryteringssituation rör det sig om att det råder brist på arbets- kraft i och att det är denna brist som är grunden för en beviljad ansökan. Frågan om utländsk entreprenadverksamhet faller således inte inom kommitténs uppdrag. Vi konstaterar att frågor kring utländska arbetstagares villkor inom entreprenadverksamhet är föremål för diskussion och förhandlingar, dels inom EU inom ramen för det så kallade tjänstedirektivet, dels i ett globalt sam- manhang genom förhandlingarna inom WTO rörande GATS.38 Kommittén utgår från att frågorna kommer att belysas i dessa sammanhang. Kommittén vill dock peka på att verksamheter med utstationerad personal ökar generellt och att konsekvenserna av denna utveckling bör uppmärksammas. I den allmänna debatten och hos gemene man särskiljs knappast arbetskraftsinvandring och arbete utfört av utländsk arbetskraft inom ramen för en entrepre- nad. Kommittén har också noterat att LO och har träffat ett avtal som skall reglera hur utländska företag och deras anställda skall hanteras i . Man är överens om att förbunds- avtalen skall vara så utformade att de leder till likvärdig behandling när det gäller löner, arbetstider och andra villkor. Utländska företag som för bedriver verksamhet i har i ökad utsträckning sökt tillfälligt medlemskap i arbetsgivarförbund inom . Förbundsparterna rekommenderas att anpassa sina kollektivavtal för att skapa ökade möjligheter för rörlighet för tjänster till samt en likvärdig behandling av arbetstagare och företag på svensk arbetsmarknad. 38 WTO:s allmänna tjänstehandelsavtal finns beskrivet i kap.13. arbetsgivare som är etablerade i annat land än och de arbetstagare som är utstationerade till och där arbetsgivaren har ett i förväg tidsbegränsat medlemskap i arbetsgivarförbund inom . 7.7Överväganden om villkoren för familjemedlemmar Kommitténs bedömning: Familjemedlemmar till den som beviljats tillstånd av arbetsmarknadsskäl bör beviljas uppehålls- och arbetstillstånd i samma utsträckning som . En grundläggande princip i svensk migrationspolitik är att kärn- familjen i så stor utsträckning som möjligt skall hållas samman. Vid längre tillstånd som är bosättningsbaserade skall den som invandrar kunna ta med sig sin familj. Uppehållstillstånd beviljas regelmässigt till en utlänning som är make/maka eller sambo till någon som har beviljats uppehållstill- stånd för bosättning i . Förutsättningen är att man varit stadigvarande sammanboende utomlands. Make/maka/sambo får då också ett arbetstillstånd utan några begränsningar, vilket gör det möjligt för dem att söka och ta ett arbete inom alla delar av arbets- marknaden. Det görs ingen prövning av om personen som först fått uppehållstillstånd här i landet kan försörja familjemedlem- marna. Uppehållstillstånd beviljas normalt inte för familjemedlemmar till personer som fått arbetstillstånd som au pair, praktikant eller för en entreprenad, dvs. för tillstånd som inte är kopplade direkt till en bristsituation. Det gäller även när tillstånd beviljats för så att folkbokföring skett. Tillstånd för längre besök kan dock i sådana fall beviljas familjemedlemmar under förutsättning att för- sörjningen är tryggad. På motsvarande sätt kan tillstånd för besök beviljas för familjemedlemmar även till den som beviljats tillstånd för arbete i . En person som kommer hit på besök, även om besöket avser , har aldrig någon rätt att arbeta och samhällets ansvar är begränsat till det som gäller för andra besökare. Ett uppehålls- tillstånd för besök kan beviljas för en tidsperiod om högst . Avser personen att stanna än skall han eller hon istället prövas för bosättning här i landet. Om tillstånd för bosättning beviljas, kommer också folkbokföring att ske. Som nämnts ovan kommer familjemedlemmar till den som fått tillstånd av arbetsmarknadsskäl att beviljas arbetstillstånd, om den förstes tillstånd gäller för så att folkbokföring skett. I är det vanligaste mönstret att båda parter i en familj för- värvsarbetar och bidrar till försörjningen av en familj. Den med- följandes tillstånd att arbeta är – till skillnad från tillståndet för den som först fått det – öppet för hela arbetsmarknaden och innebär därför ett utökat arbetskraftsutbud i . Hur stort detta blir beror dels på hur många personer som invandrar för att täcka en brist på arbetsmarknaden, dels hur många av dem som har familj med sig. De medföljande blir ett tillskott till utbudet av arbetskraft i som inte i förväg är anpassat till arbetsmarknadens behov. Det kan inte uteslutas att såväl en medföljande familjemedlem som den person som har fått det ursprungliga tillståndet kan hamna i en situation som kräver ett försörjningsstöd från sam- hället. Den som då har behov av hjälp är berättigad till samma stöd som alla andra som är bosatta i . Dessa åtaganden gör sam- hället i och med att man ger ett tillstånd till en person från tredje land att komma till och arbeta här. Möjligheten att ta med sig sin familj ökar troligtvis utsikten för en person som kommer till att trivas och vara framgångsrik i sin yrkesutövning. En samlad familj kan bidra till att skapa en meningsfull tillvaro utanför arbetslivet. Kommittén bedömer även att en generös politik för medföljande familjemedlemmar innebär en konkurrensfördel för i förhållande till de länder som till- lämpar en mer restriktiv politik. Den enskilde tredjelandsmed- borgarens möjligheter att planera sin framtid stärks också genom en generös politik inom detta område. 8Arbetssökarvisering och kontakten arbetssökande För såväl arbetstagare, arbetsgivare som samhälle är det angeläget att kontakten mellan lediga arbeten och arbetssökande skapas så snabbt och effektivt som möjligt. Arbetsmarknadens rekryterings- processer kan ske på många olika sätt. Informella vägar och direkt- kontakter används, liksom annonsering och kontakter med arbetsförmedlingar. Möjligheterna till ökad rörlighet inom EES har också vidgat möjligheterna till kontakt mellan arbetssökande och arbetsgivare. I vissa situationer finns det dock behov av att ut- sträcka möjligheterna till denna kontakt också mellan en arbets- givare i vårt land och arbetssökande i ett land utanför EES. Av naturliga skäl är det komplicerat för arbetssökande utom- lands och arbetsgivare i vårt land att komma i kontakt med varandra. I kommitténs delbetänkande har vi belyst att det råder internationell konkurrens om den kvalificerade arbetskraften. Faktorer som påverkar beslutet att flytta för en potentiell utländsk arbetssökande är, förutom att det finns lämpligt arbete, bland annat destinationslandets språk, lönenivå, anställningsvillkor samt fakto- rer rörande samhällsklimatet och samhällsorganisationen. Även förhållanden som inverkar på personens möjligheter att förbättra sina framtidsutsikter vad gäller t.ex. vidareutbildning, yrkeserfaren- het och sociala och ekonomiska rättigheter har betydelse. För att möjliggöra arbetskraftsinvandring utifrån de behov som föreligger och ta vara på tredjelandsmedborgares intresse av att arbeta i vårt land måste informationen förbättras om vilka behov av arbetskraft som finns i . Information kan tydliggöra inom vilka branscher och yrken det råder brist på arbetskraft i och kan informationen visa inom vilka yrkesområden ett överutbud av arbetskraft finns. Även de regionala skillnaderna kan påvisas. Ett syfte med arbetskraftsinvandringen är att nå dem som har kvalifikationer inom de yrken där behöver ett tillskott Arbetssökarvisering och kontakten arbetssökande – arbetsgivare För att uppnå detta bör informationen till de arbets- sökande i tredje land göras så tydlig och lättillgänglig som möjligt. Möjligheterna för arbetsgivare och arbetssökande att komma i kontakt med varandra över gränserna varierar. Personliga kontakter eller annonser som förmedlas via Internet är exempel på kontakter helt utan stöd av svenska myndigheter. Bilaterala avtal och riktad rekrytering kan utgöra kanaler där myndigheter har en aktiv roll. En annan sådan åtgärd kan vara en särskild viseringsgrund för arbetssökande. Kommitténs bedömning: bör ges i uppdrag att konstruera och underhålla en Internetportal som är speciellt anpassad för arbetssökande från tredje land. För att främja den fria rörligheten inom EU/EES har ett sam- arbetsnätverk, Eures (), skapats. Målet för detta nätverk är att ge information, vägledning och råd- givning till arbetsgivare och arbetstagare som överväger att rekry- tera, respektive ta ett arbete, i ett annat land inom det europeiska samarbetsområdet. På , som finns på alla officiella EU-språk, presenteras information om arbets- och utbildnings- möjligheter i . I en databas visas alla de lediga tjänster som är anmälda till respektive lands offentliga arbetsförmedling. Informationen är oftast på landets eget språk, men om arbets- givaren är speciellt intresserad av att rekrytera arbetskraft från andra europeiska länder markeras detta särskilt och då kan annonsen formuleras på något annat språk. För att hitta de lediga platserna kan en sökmotor användas som finns på engelska, tyska och franska. I de fall mer avancerad hjälp behövs finns rådgivare tillhands som har specialkunskaper när det gäller praktiska, juridiska och administrativa frågor i samband med arbetsrelaterad rörlighet inom . Kommissionen planerar att Euresportalen skall utvidgas och även vända sig till arbetssökande utanför EES och Schweiz.1 Den svenska platsbanken där lediga platser publiceras och sökandebanken där de arbetssökande har möjlighet att presentera 1 KOM (2005) 669 slutlig. Arbetssökarvisering och kontakten arbetssökande – arbetsgivare sig finns endast tillgänglig på svenska. Allmän in- formation om Arbetsförmedlingens verksamhet finns dock till- gänglig på AMS webbsida på många av de vanligaste invandrar- språken i . Dessa torde i många fall även kunna läsas av en stor del av dem i tredje land som skulle vilja arbeta i . Tredjelandsmedborgare har ingen rätt att vända sig till den offentliga arbetsförmedlingen i för att få hjälp i sitt arbets- sökande. Kommittén anser att det är viktigt att även tredjelandsmed- borgare får tillgång till relevant och aktuell information om den svenska arbetsmarknaden. Vi ser positivt på att kommissionen planerar att utvidga Eures till att göras tillgänglig även för tredje- landsmedborgare. I avvaktan på att kommissionens handlingsplan genomförs kan det vara aktuellt att vidta åtgärder på nationell nivå. I en Internetportal för utländsk arbetskraft kan det tillhandahållas information om branscher, yrken och regioner som söker efter- frågad arbetskraft från tredjeland, beskrivningar på hur man hittar specifika arbetserbjudanden, information om vilka möjligheter det finns att arbeta i , presentation av lagar, länkar till Migra- tionsverket samt eventuella länkar till annan relevant information. Informationen kan ges på engelska och eventuella andra språk som bedöms lämpliga. Kommittén vill betona att tredjelandsmedborgare bör få samma stöd i form av rådgivning etc. som medborgare i ett EU-land när man flyttar till av arbetsmarknadsskäl. 8.3Arbetssökarvisering för vissa grupper En visering är ett förhandstillstånd som medborgare i vissa länder behöver för att beviljas inresa i det gemensamma Schengen- området.2 De främsta anledningarna till viseringskrav för med- borgare från vissa länder är dels att man vill upprätthålla en reglerad invandring, dels att ett viseringskrav underlättar upprätthållandet av säkerhet inom det gemensamma området. I det senare fallet kan det gälla kampen mot såväl organiserad brottslighet som terrorism. 2 Av 3 kap. 1 § UtlF framgår vilka länders medborgare som är viseringspliktiga. En aktuell lista finns även på . Arbetssökarvisering och kontakten arbetssökande – arbetsgivare I och med inträde i har vi samordnat vår viseringspolitik med övriga deltagande länder3. Avseende vilka länders medborgare som behöver en visering med- förde tillträde till smärre ändringar i vilka länder som omfattas av kravet på visering. Den kontinuerliga samordningen sker genom samråd med övriga Schengenländer där man gemensamt beslutar om vilka länders medborgare det skall krävas visering av. Inom ramen för utfärdas sedan EG-förordningar4 där det fastställs från vilka länder med- borgare behöver ha visering. Av medborgare från viseringsfria länder krävs enbart att de har giltigt pass eller annat resedokument för att få resa in i och vistas inom Schengenområdet . Vissa speciella grupper av personer är undantagna från kravet på visering.5 Viseringar beviljas för att det skall vara möjligt för personer från länder för vilka det råder viseringsplikt att komma till och Schengenområdet på besök i samband med arbete, affärer, kon- ferenser, för att besöka släkt och vänner eller som turister. tog emot knappt 195 000 viseringsansökningar och fattade beslut i drygt 190 000 ärenden. Av dessa beviljades en visering. Den genomsnitt- liga handläggningstiden var . Knappt 3 000 ärenden sändes till för beslut. sökte 750 personer asyl i när deras viseringstid gått ut. Av dessa hade hälften en visering utfärdad av en annan Schengenstat.6 I det regelverk och den viseringspraxis som tillämpas finns ett antal kriterier uppställda som är en förutsättning för att en utlänning skall kunna beviljas en visering.7 I Schengenkon- ventionen anges vissa krav för att en s.k. enhetlig visering som gäller för inresa och vistelse inom Schengenområdet skall beviljas. Huvudprinciperna med viseringen är att det skall gälla ett besök, att alla identitetsdokument skall vara korrekta, att man skall kunna försörja sig själv under besöket, att man skall ha medel för åter- resan samt att man har en medicinsk reseförsäkring. Dessutom finns ett villkor om att sökanden inte får äventyra allmän lag och 3Dessa är: , , , , , , , , , , , , , och . 4Rådets förordning (EG) 539/2001 om fastställande av förteckningen över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och förteck- ningen över de tredje länder vars medborgare är undantagna från detta krav. 53 kap. 1 § UtlF. Nummer 1 & 2. 73 kap. 1 § UtlL. Arbetssökarvisering och kontakten arbetssökande – arbetsgivare ordning vilket kontrolleras genom den för alla Schengenländer gemensamma databasen8. De krav som ställs upp i Schengenkon- ventionen utgör också en bas för den svenska viseringspolitiken. Ordningen för att fastställa den så kallade viseringspraxisen, dvs.