sou · GUB310 · 2007-01-01 00:00:00 — Ingen har emellertid i uppgift att följa och analysera de fria utlandsstudierna i förhållande till deltagandet i utbytesprogram eller att följa upp berörda studenters motiv för valet av form för utlandsstudierna, deras studieresultat eller deras verksamhet efter studierna. Detta är en påtaglig brist i förhållande till ambitionen att skapa en strategi för internationaliseringen inom högskoleområdet. Vi föreslår att IPK får ansvar för uppföljning och utvärdering avse- ende free movers. Samband med detta har frågan om ansvaret för information om möjligheter till utlandsstudier. svarar för all- män sådan information, i första hand med sikte på free movers, medan IPK naturligen svarar för information om EU-programmen. Det skulle enligt vår bedömning innebära klara fördelar om ansva- ret för information om alla slag av utlandsstudier på högskolenivå – såväl studier på egen hand som studier inom ramen för utbyten – låg på en myndighet, som då naturligen bör vara IPK. Vi föreslår att de uppgifter i fråga om information om utlandsstu- dier som ankommer på förs över till IPK. 4.3IPK:s samverkan med andra centrala myndigheter IPK måste spela en mer aktiv och initierande roll när det gäller ut- vecklingsprojekt inom ramen för EU-programmet. Programkonto- rets samverkan med de centrala skol- och högskolemyndigheterna måste fördjupas så att ett helhetsperspektiv på utvecklingsinsatserna blir möjligt och den samlade kapaciteten för analyser och spridning av resultat av projekt på internationaliseringsområdet förstärks. Centrala utvecklingsprojekt bör således i ökad utsträckning initieras med beaktande av de möjligheter EU-programmen erbjuder. MSU har ett nära och väl fungerande samarbete med IPK. Vi förutsätter att de båda myndigheterna arbetar tillsammans på ett sådant sätt att utvecklingsinsatser inom ramen för det nya EU-programmet integreras med den nationella skolutvecklingen i stort och att de också tar initiativ till en arbetsfördelning sins- emellan som är rationell med hänsyn till respektive myndighets huvuduppdrag. Vi återkommer under 4.4 till en viss överföring av uppgifter från MSU till IPK och under 4.5 till regionala kontakter mellan de båda myndigheterna. Myndigheten för har förvandlats till Myndigheten för nätverk och samarbete inom högre utbildning och därmed fått ställning som central utvecklingsmyndighet för högskolan. Vi förutsätter att IPK etablerar samarbete med denna myndighet i den mån nationella utvecklingsprojekt inom högskole- området blir aktuella. Med blir i första hand kontakter rörande upp- följning och utvärdering samt statistik, bl.a. rörande free movers, aktuella för IPK:s del. Vi har ovan föreslagit en överföring av vissa uppgifter från verket till IPK och återkommer under 4.4 till en sådan fråga. IPK:s renodling till utbildningsområdet var logisk, men konstaterar vi att den inneburit att möjligheter till kopplingar mellan utbildningsprogrammet och insatser inom arbetsmarknad och nä- ringsliv med stöd av strukturfonderna gått förlorade. Samarbete mellan IPK och förekommer, men det är uppenbart att det finns utrymme för en betydligt högre grad av samverkan och samfinansiering i projekt på regional nivå. Vi återkommer under 4.5 till denna kontaktyta mellan IPK och den regionala utvecklingen. 4.4Arbetsfördelning i fråga om stipendier och andra stöd Antalet stipendie- och andra stödprogram inom internationalise- ringsområdet är stort, och IPK är bara en central aktör bland flera. Uppdelningen mellan olika myndigheter försvårar överblicken och möjligheterna för olika intressenter inom utbildningsväsendet att hitta rätt. Det finns därför skäl att som ett led i förstärkningen av IPK:s roll i mobilitetssammanhang se över arbetsfördelningen mellan Programkontoret och andra myndigheter i detta avseende med sikte i första hand på att ge IPK ett helhetsansvar för insatser som omfattas av eller anknyter till det nya EU-programmet. Den myndighet som utöver IPK hanterar ett stort antal program för stipendier och stöd till internationellt utbyte och samarbete inom utbildningsområdet är SI. I ljuset av de krav som det nya EU-pro- grammet ställer på IPK och av de pågående diskussionerna om lokalisering av delar av berörd verksamhet till är vi emellertid inte beredda att nu aktualisera någon förändring i ansvarsfördel- ningen mellan de båda myndigheterna. Däremot anser vi det ange- läget att, när lokaliseringsfrågorna väl har lösts, arbetsfördelningen mellan IPK och SI ses över, varvid de olika stipendie- och stödpro- grammens syften och karaktär bör vara utgångspunkten. hanterar ett stöd till arbetsplatsförlagd utbildning (APU) i andra länder, som i fråga om europeiska länder i praktiken konkurrerar med likartade stödmöjligheter inom EU-programmet . har haft svårigheter att ut- nyttja tillgängliga medel för fullt ut. Det är självfallet viktigt att få största möjliga effekt av de samlade resurserna för stöd inom detta område. Vi föreslår att stödet till APU förs över från till IPK och, såvitt gäller europeiska länder, samordnas med insatserna inom Leo- nardo da Vinci-delen av det nya EU-programmet. MSU har ansvaret för aktiviteten e-twinning, som utgör kärnan i Kommissionens s.k. e-learning-program. Eftersom e-twinning kom- mer att ingå i det nya EU-programmets Comeniusdel, ser vi en över- föring av ansvaret till IPK som naturlig. Vi föreslår att ansvaret för e-twinning förs över från MSU till IPK. svarar för EU-programmet , som enligt Kommissionens förslag skall inordnas i det nya utbild- ningsprogrammet när den nuvarande programperioden löper ut . Från högskolornas och EU:s synpunkt är det naturligt att en och samma nationella organisation svarar för samtliga EU-program inom området. har också i skrivelse till regeringen i ok- tober 2005 föreslagit att ansvaret för skall föras över till IPK. Vi tillstyrker förslaget att ansvaret för förs över från till IPK. , som förmedlar information om utbildnings- systemen i EU-länderna, skall enligt förslaget ingå i det nya EU- programmet. ligger ansvaret för för svensk del på Utbildnings- och . Vi kan inse fördelarna med en sådan ordning – som tillämpas i åtskilliga länder – men vill ändå framhålla att ett direkt operativt ansvar av detta slag på den politiska nivån inte ligger i linje med den normala svenska förvaltnings- modellen. Vi ser det också som betydelsefullt för utveckling av den strategiska roll för IPK som vi förordat i det föregående att Pro- gramkontoret får det nationella ansvaret för med de möj- ligheter till kontakter med och överblick över utvecklingen av de europeiska utbildningssystemen som detta ger. Också uppgiften att informera om möjligheter till studier i andra länder, som vi föreslår skall överföras till IPK (4.2), bör underlättas genom tillgång till . Vi föreslår att ansvaret för förs över från Utbildnings- och till IPK. Vi tar för överblickens skull i detta sammanhang upp också möj- ligheterna att inom IPK:s nuvarande ansvarsområde samordna lik- artade program. Vår utgångspunkt är då att – såväl av resursskäl som för att information och överblick skall underlättas – sådana separata program som har syften och bedrivs i former som återfinns inom det nya EU-programmet bör inordnas i detta. Vi föreslår att programmet i /// samt, såvitt gäller verksamhet som har motsvarighet inom EU-programmet, skolstipendierna samordnas med EU-programmets Comenius- och . 4.5Mobilisering av det svenska utbildningssamhället Vi har redan framhållit att det behövs kraftfulla insatser för att mobilisera det svenska utbildningssamhället till ett ökat deltagande i EU-programmet. Dialogen mellan IPK och de olika aktörerna måste utvecklas och fördjupas över hela fältet. Förutsättningarna för dialogen skiljer sig emellertid mellan olika delar av utbildnings- systemet. Inom skolan och vuxenutbildningen handlar det om ett stort antal enheter, spridda över hela landet, med skiftande engagemang i internationalisering och också med skiftande kunskaper om IPK och de möjligheter EU:s utbildningsprogram erbjuder. Den infor- mation som IPK tillhandhåller via webben, seminarier och konfe- renser m.m. är enligt vår bedömning inte tillräcklig utan det behövs informations- och stimulansåtgärder på bredare bas och i former som innebär möten och direkta personkontakter mellan IPK och dem i utbildningen verksamma. Vi har för vår del kommit till slutsatsen att detta avsevärt skulle underlättas med en starkare regional för- ankring av Programkontorets verksamhet i fråga om information och rådgivning. Det skulle förbättra förutsättningarna inte bara för den fortlöpande dialogen mellan IPK och utbildningsanordnarna utan också för initiativ till utvecklingsinsatser från Programkontorets sida och för att se och utnyttja EU:s utbildningsprogram tillsam- mans med insatserna för regional utveckling i stort. Det är inte realistiskt att bygga upp en ordning med särskilda organisatoriska enheter av IPK i olika regioner. I stället måste anknytningar sökas till befintliga organisationer som är en- gagerade i utvecklingen av skola och vuxenutbildning eller har be- röring med sådan verksamhet. Administrativt handlar det således om att identifiera organisationer som kan fungera som värdar för personal knuten till Programkontoret. Utifrån skolans internationaliseringsperspektiv är i detta läge en anknytning till naturlig. MSU har f n utöver huvudkontoret fem regionala enheter: i , , , och . Med utbildningens roll i den regionala utvecklingen som utgångspunkt är ett intressant alternativ en an- knytning till den nya myndighet som för regional tillväxt föreslagit i betänkandet Stärkt konkur- renskraft och sysselsättning i en ny geografi (SOU 2005:93). Enligt förslaget skall den nya myndigheten överta bl.a. upp- gifter och ha nio regionala enheter, placerade i , , , , , , , och , dvs. en något bredare spridning än den som erbjuds i MSU:s orga- nisation. Men också andra värdorganisationer än statliga myndig- heter är tänkbara i sammanhanget. Det kan vara naturligt att bygga på nätverk och därtill knuten kompetens som redan finns för skolans internationalisering i regioner, län och större kommuner. IPK bör således kunna träffa överenskommelser med regionförbund, länsavdelningar av eller större kommuner om att hos respektive organisation placera av Programkontoret anställd eller arvoderad personal. Vi föreslår att en ordning där personal från IPK placeras regionalt genomförs och att olika modeller för denna organisation prövas med hänsyn till förutsättningarna i olika regioner. Takten för denna re- gionalisering måste bli avhängig av tillgängliga resurser. För högskolan är situationen annorlunda. Det är här fråga om ett begränsat antal enheter, de flesta stora och med en omfattande internationaliseringsverksamhet. Problemen ligger enligt vår mening här inte primärt på informationsplanet utan har att göra med de prioriteringar som görs av högskolorna och deras olika organ när det gäller inriktningen av internationaliseringen och av enskilda studenter när det gäller former och länder för utlandsstudier. dessa prioriteringar finns tendenser som påverkar förutsättningarna för ett ökat deltagande i EU-programmet. Vi har redan berört en av dessa tendenser, nämligen att svenska studenter är betydligt mer intresserade av utlandsstudier på egen hand – som free movers – än av utbyten inom ramen för studier vid en svensk högskola. Studenternas intresse – liksom högskolor- nas intresse av samarbeten – riktar sig också i ökad utsträckning mot andra världsdelar än . Till detta kommer att det interna- utbytet och samarbetet vid högskolorna gått in i en fas, där huvudrollen spelas av partnerskap och institutionella samarbets- projekt som kan innefatta både utbildning och forskning och ha utbyte av studenter bara som en komponent, medan intresset för rena studentutbyten har minskat. I detta läge ser vi två slags strategiska insatser som angelägna för att ökat intresse för EU:s program skall kunna mobiliseras inom högskolan. För det första gäller det att ta vara på alla möjligheter som det nya EU-programmet erbjuder till projekt som innefattar både studenter och lärare och som för lärarnas del också ger möjligheter till forsk- ning eller i vart fall kontakt med forskning. Vi kan inte låta bli att notera att frånvaron av samband mellan utbildning och forskning i EU:s programstruktur är frapperande. För varje regering som vill utveckla sina högskolors europeiska samarbete borde det vara ange- läget att verka för att detta samband stärks. För det andra menar vi att berörda högskoleorgan mera systema- tiskt bör pröva att lägga in perioder av studier i ett annat europeiskt land i olika programutbildningar och att sådana perioder bör orga- niseras på grundval av överenskommelser med andra högskolor inom ramen för det nya EU-programmet. Det är uppenbart att osäkerhet om huruvida och hur en utlandsperiod kommer att kunna tillgodoräknas i den egna utbildningen är en faktor som avhåller studenter från utlandsstudier. borde en modell av detta slag kunna spela en roll för att återerövra en del av de studenter som ger sig ut på egen hand för att studera i . Högskolorna är statliga myndigheter och kan på ett annat sätt än enheterna inom skola och vuxenutbildning ges uppdrag av regeringen. De har redan i uppdrag att bedriva internationalisering som en del av det reguljära kvalitets- och utvecklingsarbetet och att här särskilt uppmärksamma EU:s utbildningsprogram. Den prioritering av det nya EU-programmet som kommer till uttryck i våra direktiv bör enligt vår mening återspeglas tydligare i högskolornas uppdrag. skolorna bör uppmanas att överväga om och hur inom programmets ram studieperioder vid högskolor i kan läggas in i olika pro- gramutbildningar. Ett sådant uppdrag synes oss naturligt med hän- syn till den pågående Bolognaprocessen. Inte minst bör den nya tvååriga magisterutbildningen ge goda möjligheter i sammanhanget. En markering av detta slag från regeringens sida skulle ge IPK stöd för en mera aktiv dialog med högskoleledningarna och de organ som svarar för utbildningens innehåll och organisation, något som enligt vår mening saknats i Programkontorets arbete . Vi föreslår att högskolornas uppdrag avseende internationalisering kompletteras med riktlinjer för utnyttjande av EU-programmet i enlighet med vad vi anfört. En viktig faktor för benägenheten till utlandsstudier är, som senast berörts i prop. 2004/05:162, den gräns som gäller i fråga om antalet terminer för vilka studiestöd kan utgå. Vi föreslår att IPK får i uppdrag att i samråd med CSN följa i vad mån reglerna för studiestöd medför att studenter i mindre utsträckning väljer att förlägga sin utbildning utomlands. är och bör vara en angelägenhet för myndigheten inom ramen för dess uppdrag och resurser. Utifrån våra förslag i det föregående aktualiserar vi några punkter för fortsatta över- väganden. Inte minst i perspektivet av den regionalisering av vissa infor- mations- och rådgivningsfunktioner som vi förordar är det na- turligt att öka handläggarnas specialisering efter funktioner och överge den dominerande modellen att samma person/er svarar för ett program från ax till limpa. Dagens ordning med sakenheter som svarar mot utbildnings- nivåer eller utbildningsformer är väl ägnad att ta hand om det nya integrerade programmet. En anpassning av enhetsorganisa- tionen till EU-programmets fyra sektorsprogram, dvs. med en särskild enhet för vuxenutbildning, borde övervägas med hänsyn till EU-programmets inriktning på livslångt lärande. Utvecklingen av system och rutiner över gränserna mellan sak- enheterna måste drivas med kraft så att insatser i fråga om information, rådgivning, uppföljning och utvärdering kan ökas på bekostnad av administrativ hantering av bidrag och projekt. För att IPK skall kunna ta hand om de allmänna delarna av det nya EU-programmet och de nya övergripande uppgifter som vi föreslår måste de gemensamma funktionerna förstärkas genom att särskilda resurser avsätts för bl.a. analyser och spridning av resultat. Den viktigaste faktorn när det gäller resurser för IPK för de när- maste åren är givetvis det nya programmet för livslångt lärande. På grundval av den överenskommelse om EU:s långtidsbudget för pe- rioden –2013 som stats- och regeringscheferna träffade i de- cember 2005 diskuteras nu i och den totala budgeten liksom fördelningen mellan olika utgiftsområ- den. Förhoppningsvis kommer detta att leda till att en budget för det nya programmet läggs fast . I det följande redovisar vi vissa mycket preliminära antaganden om denna budget, dess in- nebörd för IPK och de krav som det nya programmet kommer att ställa på medel till Programkontoret över statsbudgeten. Så snart EU-programmets budget lagts fast, bör en mera definitiv bedöm- ning av resursfrågorna för IPK:s del göras. Överenskommelsen vid toppmötet innebar en påtaglig minsk- ning av EU:s totala budget jämfört med Kommissionens förslag. Allt tyder därmed på att det blir fråga om en kraftig reduktion också av budgeten för programmet för livslångt lärande i för- hållande till förslaget (se s. 17) På grundval av diskussioner med tjänstemän vid Kommissionen räknar vi med att programmet kom- mer att disponera för perioden –2013, dvs. i stort en halvering jämfört med vad Kommissionen föreslog. Vi räknar med att de föreslagna kvantitativa målen för program- mets olika delar kommer att reduceras i motsvarande mån. Den finansieringsmodell som finns i Kommissionens förslag inne- bär att Kommissionen kommer att finansiera omkring en tredjedel av IPK:s kostnader för att administrera det nya programmet och att således cirka två tredjedelar av dessa kostnader måste täckas av statsanslag. Enligt den plan som Kommissionen redovisat skall pro- grammets omfattning och därmed resurserna efter öka med . med att IPK får från Kommissionen och att behöver tillföras över statsbudgeten. För hela perioden antar vi en ökning av Kommissionens bidrag till . Statsanslaget behöver därmed ökas till . Per år innebär detta ett ökat bidrag från Kommissionen om och en motsvarande ökning av anslaget över statsbudgeten med 3–3,. Vad vi nu redovisat är de kostnader som Kommissionen räknar med för att IPK skall kunna administrera det nya programmet med den förutsatta successiva ökningen av programmets omfattning . För IPK:s del blir utmaningen att inom denna ram och med hjälp av rationaliseringar och förändringar i arbetsformerna skapa utrymme för de intensifierade mobiliseringsinsatser som är nödvändiga för att det svenska deltagandet i programmet skall både öka på ett sätt som svarar mot de ambitiösare kvantitativa målen och fördjupas på ett sätt som ger ökade bidrag till utvecklingen av skola, högskola och vuxenutbildning. I första hand gäller det enligt vår mening att utnyttja tillkommande resurser för att skapa den regionala förankring som vi förordat under 4.5. Självklart är mobiliseringsinsatser särskilt viktiga i programmets inledningsskede. IPK har i budgeten tilldelats särskilda medel för att sprida kännedom om och marknadsföra det nya EU- programmet. Med tanke på att programmets innehåll kommer att klarna först under loppet av 2006 finns det all anledning att låta denna särskilda tilldelning till IPK bestå . 4.7.2Konsekvenser av förslag om nya uppgifter Vi har föreslagit (4.2 och 4.4) att uppgifter överförs till IPK från , och . Det har inte varit möjligt att inom ramen för utredningsarbetet precisera vad dessa över- föringar bör föra med sig i fråga om personal och andra resurser. Vi föreslår att respektive myndighet får i uppdrag att i samråd med IPK komma med förslag om detta i sådan tid att det kan beaktas i arbetet med budgeten . Vi förutsätter att Utbildnings- och på motsvarande sätt med IPK bereder frågan om de resursmässiga konsekvenserna av den överföring av ansvaret för från departementet till IPK som vi föreslagit. Vi har också föreslagit (4.2) att IPK får vissa nya uppgifter av strategisk och övergripande karaktär när det gäller mobilitet inom utbildningsområdet som helhet och uppföljning av free movers på högskolenivå. För dessa uppgifter måste Programkontoret tillföras resurser. Vi uppskattar behovet till minst två kvalificerade handläggare. 4.7.3Faktorer av betydelse i övrigt beredning av frågan om lokalisering av verksam- het till är inte avslutad. Efter vår redovisning av konsekven- serna av en lokalisering av IPK till bedömer vi att det inte blir fråga om en flyttning av hela myndigheten. Däremot kan fortfarande en del av IPK komma i fråga för omlokalisering. I så fall påverkas givetvis resursbehoven, men vi har inte grund för några antaganden i detta avseende. Översyn av verksamheten vid Internationella En särskild utredare tillkallas med uppdrag att lämna förslag på hur verksamheten vid Internationella programkontoret för utbildnings- området bör organiseras för att vara så effektiv som möjligt och bidra till ett ökat svenskt deltagande i EU:s utbildningsprogram. I uppdraget ingår bl.a. att: analysera vilket behov de olika aktörerna har för att kunna verka för ett ökat deltagande i EU:s utbildningsprogram, granska ansvarsfördelningen och samverkansformerna mellan Internationella programkontoret för utbildningsområdet (pro- gramkontoret) och övriga berörda myndigheter och andra aktörer, analysera hur programkontoret kan organiseras för att vara så effektivt som möjligt vid införandet av EU:s nya utökade ram- program för livslångt lärande, analysera konsekvenserna för programkontorets verksamhet av en lokalisering till . utbildningspolitiska mål att vara en ledande kunskapsnation främjas genom ett effektivt nyttjande av EU:s utbildningsprogram. Den svenska organisationen för genomförandet av EU:s utbildnings- program skall vara effektiv och verka för ett ökat svenskt deltagande. Detta bör ske genom bl.a. ett väl fungerande samarbete, dialog och informationsöverföring mellan berörda aktörer, såsom förskolor, skolor, universitet och högskolor, vuxenutbildningscenter och myndigheter inom utbildningsområdet. Internationella programkontoret för utbildningsområdet har ansvaret för att möjliggöra ett effektivt svenskt deltagande i EU:s program inom utbildningsområdet, vilket bl.a. innefattar att infor- mera om programmen, handlägga ansökningar samt följa upp och sprida resultat. Myndigheten ansvarar för EU-programmen och samt för vissa andra EU-program av mindre omfattning inom utbildningsområdet. Programkontoret svarar även för administrationen av vissa nationella och nordiska stipendier och för internationella program som och (MFS). Programkontoret skall inom sitt verksamhetsområde samverka med , Myndigheten för skolutveckling, Högskole- verket, universitet och högskolor med offentlig huvudman, och övriga berörda myndigheter. Därför har programkontoret inrättat ett programråd för att ge berörda myn- digheter möjlighet att yttra sig över inriktning och urvalskriterier och för att informera om de program myndigheten ansvarar för. Myndigheten har även knutit externa referensgrupper till program- men som skall medverka vid bedömningar och bistå med spridning av information. Därutöver har programkontoret startat ett flertal nätverk, exempelvis skolnätverket för samråd och informationssprid- ning. Ansvaret för EU:s program inom utbildningsområdet är på central nivå i uppdelat mellan olika myndigheter och stiftelser. Så är också fallet när det gäller EU:s program. Utöver programkonto- rets ansvar för ovan nämnda program svarar för ömsesidigt erkännande av akademiska studier inom EU. Högskole- verket ger genom Naric (National Academic Recognition Informa- tion Centres), som är ett nätverk inom , information om EG- direktiven om ömsesidigt erkännande av yrkeskvalifikationer. Vidare ansvarar för EU-programmet . skall också ha den funktionen och fullgöra de uppgifter som följer av vissa EG-direktiv, konventioner eller andra internationella överenskommelser, allt enligt vad regeringen bestämmer.