sou · GUB379 · 2007-01-01 00:00:00 — Utredningen har i rapporten (SOU 2006:40) kunnat konstatera att det finns en utbredd diskriminering inom den svenska skolan. Därmed är det positivt att det stiftats en lag (SFS 2006:67) om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever. Av utredningens rapport framgår dock att skolpersonal haft en tendens att inte lyssna på elevers klagomål om diskriminering och ta dem på allvar. 31 I samband med den översyn av skolans styrdokument som följer av införandet av en ny skollag, avser regeringen att i läroplanerna förtydliga att de mänskliga rättigheterna är en central del av skolans demokratiuppdrag och att kunskap om de mänskliga rättigheterna skall förmedlas inom skolan. 2005/06:95 s. 116). Utredningens förslag och rekommendationer För att underlätta för elever som blivit diskriminerade att påtala problemet hos lärare, skolledning, DO eller på annat sätt få upp- rättelse, föreslår vi att varje skola ska ha en kontaktperson i diskri- mineringsfrågor. Dessa kontaktpersoner ska fungera som en länk mellan elever och deras föräldrar å ena sidan och skolpersonal å den andra. Varje skola ska vara skyldig att ha en sådan kontaktperson. Kontaktpersonen ska ta tillvara elevernas intresse när eleverna ansett sig ha blivit diskriminerade, och kan med fördel även arbeta med annat förebyggande arbete mot diskriminering. Kontaktper- sonen anställs av skolan. Personen kan även ha andra arbetsupp- gifter men dessa får inte utgöra ett hinder för kontaktpersonens arbete mot diskriminering. Kontaktpersonen måste ha kompetens i diskrimineringsfrågor. Kontaktpersonen bör inte vara en lärare då det blir märkligt om en elev vill anklaga kontaktpersonen för dis- kriminering när denne undervisat. Lämpligare är alltså att kontakt- personen arbetar som elevstödjare även på andra sätt. För att kontaktpersoner verkligen ska bli verklighet på landets skolor är det nödvändigt att det blir en skyldighet för skolorna att ha sådana kontaktpersoner. Förslagsvis kan en bestämmelse som stadgar skolornas skyldighet att utse sådana kontaktpersoner infö- ras i Lagen (2006:67) om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever. Det kan vara lämpligt att införa en sådan bestämmelse i anslutning till 7 § nämnda lag som berör skolans skyldighet att förebygga och förhindra trakasserier eller annan kränkande behandling. Den exakta utformningen av en sådan bestämmelse och var den bör placeras kan dock beslutas när förslaget bereds på departement. SOU 2006:40 Utbildningens dilemma – demokratiska ideal och andrafierande praxis. Utredningens förslag och rekommendationer 5.8Krav på ideella organisationer Vi föreslår att regeringen instruerar den nya myndigheten som ansvarar för stödet att i kriterierna för stöd till ställa krav på att anställda och styrelseledamöter inte ska ha partipolitiska uppdrag. Organisationen bildades och får 5,5 miljoner . Tanken bakom bildandet, liksom de visioner som centret formulerade vid bildandet, gick bl.a. ut på att vara en kritisk granskande aktör av politiker och andra makthavare. Det är utredningens bedömning att interna partipolitiska intressen och konflikter har bidragit till att centret inte lyckats bli den kritiska röst som avsågs (jfr den liknande kritiken i , 2006). Det är också utredningens bedömning att utsikterna att centret utvecklas till en sådan kritisk granskande aktör är minimala i dess nuvarande form, bl.a. på grund av den partipolitisering som centret genomgått . Ett flertal som arbetar på centret eller sitter i centrets styrelse har partipolitiska uppdrag. Därför föreslår vi att stödet till CMR villkoras. (2006) Utvärdering av – Redovisning byggd på Rambölls slutrapport samt ekonomisk revision . : Integrations- verket. 5.8.2Antidiskrimineringsvillkor i statliga bidrag till ideella organisationer Vi föreslår att det för statsbidrag till stora ideella organisationer ställs ett villkor att organisationen aktivt ska arbeta mot diskri- minering samt aktivt arbeta för ökat deltagande av personer med utländsk bakgrund. Utredningens förslag och rekommendationer Föreningslivet är en viktig i dagens . Inte minst tillhandahåller olika ideella organisationer som föreningar samhällsnyttiga tjänster till sina medlemmar. Forsk- ningen visar dock på en diskriminering inom föreningslivet. Inom exempelvis fackföreningsrörelsen, hyresgäströrelsen och idrottsrö- relsen är andelen personer med utländsk bakgrund betydligt mindre bland förtroendeposterna än den är bland de vanliga medlemmarna. Mycket tyder på att detta i stor utsträckning beror på diskriminering inom föreningarna (, 2004: 26). Perso- ner med utländsk bakgrund är också signifikant underrepresente- rade i vissa ideella organisationer som idrottsföreningar, fackliga organisationer och konsumentorganisationer (Ibid: 24). Bland annat mot denna bakgrund föreslår vi ett förbud mot dis- kriminering för medlemskap och medverkan i föreningar (se vidare detta förslag). Men även om lagstadgat förbud är viktigt så kan det knappast förväntas att förbudet kommer att avskaffa diskrimine- ringen. Det är osäkert om exempelvis diskrimineringsförbudet på arbetsmarknaden lett till en minskning av diskrimineringen, men i vart fall kan konstateras att antalet fall som lett till fällande domar är ytterst litet i förhållande till den omfattande diskriminering som trots allt kunnat konstateras förekomma. Detta kan antas bero dels på att tämligen få som diskriminerats bryr sig om att anmäla detta, dels på att det krävs att man kan dokumentera och bevisa diskrimi- neringen på något sätt för att ha framgång i domstol. För att verk- ligen komma tillrätta med diskrimineringen räcker alltså inte ett lagstadgat förbud mot diskriminering, utan det krävs att förening- arna själva aktivt arbetar mot diskriminering. Många föreningar stöttas ekonomiskt av det offentliga genom olika bidrag från stat, kommun och landsting. uppgick de statliga bidragen till ideella organisationer till (Statskontoret, 2004). Det framstår som orimligt att staten eko- nomiskt ska stödja föreningar som inte aktivt arbetar mot diskri- minering. Det kan givetvis inte krävas att samtliga föreningar ska arbeta aktivt mot diskriminering för att de ska få bedriva sin verk- samhet, men det är rimligt att för större organisationer eller före- ningar ställa ett sådant krav för att föreningarna ska få ekonomisk hjälp av staten. Vi föreslår därför att det som villkor för statliga bidrag till stora ideella organisationer ställs att organisationen eller föreningen aktivt ska arbeta mot diskriminering samt aktivt arbeta Utredningens förslag och rekommendationer för ökat deltagande av personer med utländsk bakgrund. Att krav ställs för att bidrag ska beviljas sker redan i viss utsträckning. Kra- ven kan variera, men när krav förekommer är det ofta krav på demokratisk uppbyggnad, geografisk spridning, minimiantal med- lemmar och fortvarig verksamhet (Statskontoret, 2004). Kraven kan också vara mer detaljerade. Exempelvis angav regeringen i bud- getpropositionen att det var en förutsättning för att skulle fördelas idrottsrörelsen, inom ramen för det s.k. Handslaget mellan staten och idrotten, att idrottsrörelsen fort- sätter och intensifierar sitt arbete för att nå nya grupper av främst barn och ungdomar, att hålla tillbaka avgifterna, att förbättra möj- ligheterna för flickors deltagande, att motverka droger samt att vidareutveckla samarbetet med skolorna (, 2006). Statskontoret fann i sin kartläggning av bidrag till ideella organisa- tioner att en majoritet av bidragen saknar författningsstöd. Lag- stiftning och förordningar förekom sparsamt. utre- der en särskild utredare (, Ju 2005:12) bland annat om det finns behov av gemensamma principer för den statliga bidragsgivningen till folkrörelserna och det övriga föreningslivet, t.ex. om bidrag ska ges, vilken bidragsform som bör användas och vilka villkor som ska knytas till bidraget (Direktiv 2005:117). Vi avstår därför från att ta ställning till om kravet på aktivt arbete mot diskriminering och för ökat deltagande av personer med utländsk bakgrund ska stadgas i lag eller annan föreskrift. Hur kravet genomförs vad gäller framtida bidrag och hur kravet ska införas i ett eventuellt framtida regelverk får bestämmas när förslaget bereds på departement. Det står däremot klart att krav på stora ideella organisationer att aktivt arbeta mot diskriminering samt aktivt arbeta för ökat deltagande av personer med utländsk bakgrund, är en nödvändighet. Utredningens förslag och rekommendationer Föreningsliv, makt och integration – ett inledande perspektiv. I: Föreningsliv, makt och integration. Rapport från integrationspolitiska maktutredningen. Direktiv 2005:117 Den statliga folkrörelsepolitiken . Beslut vid regeringssammanträden . (2006) Budgetproposition 2006. Faktablad om budgetpropositionen som överlämnades till riksda- gen . content/1/c6/05/00/90/8177cca9.pdf Statskontoret (2004) Bidrag till ideella organisationer. Kartläggning, analys och rekommendationer. Rapport 2004:17. http://www. /upload/Publikationer/2004/200417.pdf Utredningens förslag och rekommendationer 5.9.1Förslag om kommuners skyldighet för integrationsprojekt riktade till icke-marginaliserade och icke-stigmatiserade förorter Vi föreslår att kommuner åläggs att genomföra integrations- projekt riktade till icke-marginaliserade och icke-stigmatiserade bostadsområden för att höja kunskapen om segregationens mekanismer och konsekvenser för hela samhället. Den etniska boendesegregationen har två sidor. Å ena sidan kan marginaliserade och stigmatiserade områden beskrivas som områ- den där boende med utländsk bakgrund är kraftigt överrepresente- rade. Å andra sidan är också områden där vita svenska välbe- ställda personer är överrepresenterade segregerade områden. Trots detta riktas oftast insatser mot segregation och för integration endast mot de marginaliserade och stigmatiserade områdena, trots att de mer välbeställda vita svenska bostadsområdena är lika segregerade. Boende i de senare områdena kan dessutom på ett mer aktivt sätt medverka till segregationen genom att konkurrera om resurser med de marginaliserade och stigmatiserade områdena, motsätta sig att personer med utländsk bakgrund flyttar in i områ- det, diskriminera personer med utländsk bakgrund i sitt vardagliga liv samt genom att välja att enbart bo i välbeställda, vita svenska segregerade områden. Vi föreslår att kommunala integrationsinsatser igångsätts i de icke- marginaliserade och icke-stigmatiserade segregerade bostadsområ- dena där personer utan utländsk bakgrund är överrepresenterade. Dessa integrationsinsatser ska syfta till att ändra diskriminerande uppfattningar i dessa områden samt ge de boende där en insikt i deras egen roll för vidmakthållandet av segregationen. Detta kan ske genom informationsmaterial och anordnandet av kontinuerliga fokusgruppdiskussioner. Även personer som inte bor i området Utredningens förslag och rekommendationer men som ändå verkar där kan med fördel inbjudas att delta i dis- kussionerna, som representanter för bostadsbolag, föreningsliv och liknande. Diskussionerna kan förslagsvis hållas i allmänna lokaler, skolor eller samlingslokaler i bostadsområdena. Då insatserna ska anpassas efter lokala förhållanden så långt som möjligt är det lämpligast att kommunerna ansvarar för dessa. Vi föreslår därför att kommunerna åläggs att inom ramen för sin löpande verksamhet bedriva dessa projekt. Eftersom segregationen i huvudsak är ett storstadsproblem (se förslag 5.4.1 om förtur till offentliga arbeten) föreslår vi att endast vissa kommuner i anslut- ning till storstäder blir skyldiga att genomföra sådana projekt. Regeringen bör, liksom vad gäller förslaget om förtur till offentliga arbeten, ges möjlighet att i förordningsform ange vilka kommuner som är aktuella. Enligt 8 kap 5 § RF är det lagformen som är den rätta om kommunerna ska åläggas något. Förslagsvis bör därför en lag utformas som ålägger kommunerna skyldigheten att genomföra projekt av det slag vi föreslår. Särskilt då förslaget kommer att innebära vissa ökade kostnader i den kommunala verksamheten framstår en lagreglering som mest lämplig. Kommunallagen lämpar sig inte för detaljreglering i särskilda frågor och det förefaller inte vara lämpligt att införa skyldigheten i någon annan befintlig lag som berör kommuners verksamhet. En ny lag bör alltså utformas. Den exakta lydelsen av en sådan bör kunna utformas när förslaget bereds på departement, men generellt kan sägas att lagen bör ange att kommunerna inom ramen för sin löpande verksamhet ska bedriva integrationsprojekt av den art som här beskrivits. Därtill bör det anges riktlinjer för projekten, vad de ska syfta till och huvudsakligt innehåll. Ett visst utrymme för kommunerna att själva ta fram material och anpassa projekten efter lokala förhållanden bör dock lämnas. Därtill bör lämpligen lagen innehålla en bestämmelse om att Regeringen får meddela föreskrifter om hur den närmare tillämpningen ska ske. Utredningens förslag och rekommendationer 5.10Hälso- och sjukvård för irreguljära immigranter 5.10.1Bättre villkor i hälso- och sjukvård för irreguljära immigranter Vi föreslår att irreguljära immigranter ges tillgång till subven- tionerad vård och mediciner i samma utsträckning och på samma villkor som asylsökande. Bl.a. innebär det att staten med ett schablonbelopp ersätter vårdinrättningar som behandlat irre- guljära immigranter. Vi föreslår också tydligare regler för sjukvårdspersonal att inte uppge irreguljära immigranters närvaro vid vårdinrättningar. Vi ser i utredningens rapport (SOU 2006:78) att regeringens ambi- tion om en tydlig hållning gentemot irreguljära immigranter överordnas medicinsk konsekvensbedömning, folkhälsoperspektiv, smittskyddsperspektiv, för att inte nämna rättighetsperspektiv på hälsa. Vården av irreguljära immigranter i styrs inte av hälso- och sjukvårdslagen, etiska regler eller mänskliga rättigheter utan av en högst medveten politisk ovilja att erkänna dessa människor som en patientgrupp. har ansvariga inom vården inte opponerat utan verkar följa de politiska besluten. har bl.a. flera frivilliga organisationer som MSF diskuterat praxis med olika vårdinrättningar, utan resultat till förändring. har det börjat ske en positiv förändring i : Sahlgrenska Univer- sitetssjukhuset i har beslutat att gömda flyktingar och andra personer utan avtal eller försäkring skall erhålla akut och annan omedelbar vård vid , oav- sett betalningsförmåga vid ögonblicket. Vidare har ett antal etik- seminarier för berörd personal bokats in på sjukhusledningens uppdrag, vilket visar på en tydlig intention att förankra beslutet i verkligheten. Brist på subventionerad vård och mediciner för irreguljära immi- granter är en allvarlig fråga för dessa individer och etisk fråga för samhället i stort. Tillgången till vård skulle kunna förbättras avse- värt om det fanns ett regelverk som med ett schablonbelopp ersatte Utredningens förslag och rekommendationer vårdinrättningar som behandlar irreguljära immigranter. Detta skulle även minska irreguljära immigranters rädsla att söka vård eftersom det skulle minska chanser att bli stigmatiserade och dis- kriminerade i samma grad genom särbehandling. Problemet är i första hand politiskt. Ett nytt regelverk bör inrättas för att underlätta för irreguljära immigranters tillgång till subventionerad hälso- och sjukvård och mediciner utan hotet att bli tagen av polis- eller migrationsmyndig- heter. Inom EU har flera länder, bl.a. , upprättat ett vård- kort särskilt för irreguljära immigranter. Ett sådant system bör utredas av och med stöd av verksamma frivilliga organisationer, som t.ex. . Särskilt bör barns, gravidas och äldres behov beaktas. Att använda sig av ett schablonbelopp underlättar för att skyddas personernas identitet, då myndigheter inte behöver kopplas in överhuvudtaget. Detta kan minska rädslan för irreguljära immi- granter att söka vård och kommer att göra det mycket enklare för alla parter. Enkelheten är viktig för att inte skapa särbehandling. är det viktigt att sjukhusen kan ansöka om extra ersätt- ning för extra kostsam vård samt att schablonbeloppet kan justeras efter hand, t.ex. om antalet irreguljära immigranter ökar. Med irreguljära immigranter menas också de som inte varit inne i asylprocessen. SOU 2006:78 Hälsa, vård och strukturell diskriminering. 6 Kostnads- och konsekvensanalys Enligt 14 § kommittéförordningen ska en beräkning göras av de ekonomiska konsekvenserna av förslagen för såväl det offentliga som det privata. När förslagen innebär kostnader för det offentliga ska förslag på finansiering anges. Om förslagen innebär konsekvenser enligt 15 § kommitté- förordningen ska dessa anges. Utredningen ska enligt direktiven föreslå åtgärder för att mot- verka strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet och för att öka möjligheterna till inflytande och makt för dem som främst riskerar att utsättas för sådan diskriminering. Våra förslag berör en stor mängd verksamheter och kommer att få betydande långsiktiga konsekvenser för en rad samhällsområden. I avsnittet här analyseras främst de omedelbara stats- och kommu- nalekonomiska effekterna av förslagen. Vi föreslår finansiering för de flesta åtgärderna, genom omdis- ponering av befintliga löpande medel. Vissa av åtgärderna kan dock inte finansieras genom sådana omdisponeringar utan kräver ökade intäkter. Regeringen har aviserat en satsning på integration –2008 i storleksordningen . Huvuddelen av utred- ningens förslag kan genomföras genom omdisponering av dessa medel. Utredningen bedömer att en sådan omdisponering skulle medföra såväl betydande effektivitetsvinster som omfattande lång- siktiga samhällsekonomiska vinster. I ett långsiktigt perspektiv kommer en ny politik och de åtgärder som här föreslås att medföra betydande samhällsekonomiska vins- ter. Om ojämlikheten och den strukturella/institutionella diskrimi- neringen minskar kommer fler ha möjlighet till en fullvärdig utbildning och ett arbete som bättre motsvarar kompetensen. Detta leder i sin tur till minskad ohälsa, minskade välfärds- kostnader och en högre grad av social sammanhållning i samhället. Detta leder till minskad brottslighet. Här finns med andra ord enorma möjligheter till minskade offentliga utgifter. 6.1.2Ny myndighet för lika möjligheter och likvärdiga utfall samt introduktionsmyndighet Genom den föreslagna omorganiseringen av kan medel för en ny myndighet frigöras. Medlen för projekt- och verk- samhetsstöd flyttas från till myndigheten för lika möjligheter och likvärdiga utfall liksom kostnaderna för dess handläggning. medel som omfattar introduktion föreslås överföras till/finansiera inrättandet av en ny introduktionsmyn- dighet (se förslag 5.2.1). Resterande medel av årliga budget överförs till den föreslagna granskande myndigheten för lika möjligheter och likvärdiga utfall. Även om vissa kostnader kan öka för att myndigheten lokaliseras till , då kostnader för löner och lokaler lönerna är högre i , be- dömer vi inte att det innebär någon merkostnad för statsfinanserna. Den föreslagna nedläggningen av IM-enheten och en uppbygg- nad av en annan enhet med ansvar för den nya politiken, bör kunna med samma budget som dagens. Anslag 26:1 till för forskning är beräknat till drygt tre miljarder och anslag 26:2 till forskning för Forsk- ningsrådet för arbetsliv och socialvetenskap uppgår till 316,5 miljo- ner kronor. Vi föreslår att medel om 53 miljoner till programstöd omdisponeras inom ramen för 26:1 och/eller 26:2, liksom den engångskostnad som uppkommer genom inrättandet av en forsk- Bland annat kan medel för programstödets finansiering tas från regeringens satsning på (inom ramen för 26:2) för starka forsknings- miljöer med internationell konkurrenskraft. Här förutsätts också en betydande samfinansiering från bl.a. universitet, högskolor och forskningsinstitut. Således kan möjligen en del av programstödet finansieras av de lärosäten som stödet lokaliseras till. Med tanke på de stora kunskapsbehov som myndigheter och andra aktörer har är en prioritering av kunskap om struktu- rell/institutionell diskriminering nödvändig. Vi har kalkylerat kostnaderna för ett forskningsorgan med 20 anställda, forskare inklusive andra, t.ex. administrativ personal.1 Som utgångspunkt för kalkylen har vi valt () och () och identifierat tre typer av kostnader; Kostnader för personal, kostnader för lokaler och övriga kostnader (i övriga kostnader ingår IT). Med stöd i myndighetsförebilderna har vi kommit fram till föl- jande kalkyl: Kostnaderna är av tre slag; personal, lokaler och övriga. De samlade kostnaderna per medarbetare är . Lokalkostnaderna är per medarbetare. De övriga kostnaderna är lite mer komplicerade. Vi har antagit fasta kostnader på och kostnader per med- arbetare på . Med dessa antaganden får vi en total årlig verksamhetskostnad för ett organ med 20 medarbetare, på . Finansieringen bör i huvudsak utgöras av avkastningen på stiftel- sens medel. Medlen i stiftelsen kan ej användas till verksamhet, endast dess avkastning. Det skulle alltså bli fråga om en engångs- kostnad och inget som belastar statsfinanserna efter att stiftelsen . 1 Tack till Tom Nilstierna, ämnessakkunnig ekonom på sektionen för kommittéservice. Vi föreslår att fonden bör uppgå till , vilket skulle ge en ungefärlig årlig avkastning på 15 miljo- ner givet att fonden ger en avkastning på 5 procent.2 Med denna kalkyl återstår att finna finansiering för drygt 5 miljoner. Stiftelsen bör kunna utnyttja extern finansiering, t.ex. i form av EU-bidrag. Givet institutets internationella prägel bör en del medel också inkomma genom samfinansiering av gemensamma forsknings- projekt med andra forskningsmiljöer. Stiftelsen kan också finansie- ras genom att bedriva viss affärsverksamhet (t.ex. uppdrags- forskning), medan anslagsmedel från regeringen inte är tillåtet enligt stiftelselagen. Detta bör täcka resterande . Kostnaderna för programstödet uppskattas till , vilket baseras på en beräkning på 5 docenttjänster, 3 postdok- tjänster och 5 doktorandtjänster . Till detta har lagts arbets- givar- och sociala avgifter samt s.k. overheadkostnader vilket totalt omfattar ungefär den dubbla kostnaden för löner. En ungefärlig uppskattning ger vid handen att varje medborgarråd har behov av ca tre anställda. En grov kalkyl för lönekostnader för tre anställda bör rendera en årlig total lönekostnad kostnad på ca 1,5 miljoner. Därutöver ska 500 000 anslås för verksamhet och övriga kostnader såsom t.ex. lokalkostnader där inte kommunen erbjuder gratis lokal för medborgarrådet. Den totala kostnaden är beroende av hur många råd som inrättas. Om en försöks- verksamhet initieras med 10 medborgarråd, uppgår kostnaderna till . Regeringen avsatte inför valet till riksdagspartierna för riktad information till bl.a. röstberättigade med 2 Kammarkollegiets räntekonsortie har i genomsnitt givit en årlig avkastning på . Aktiekonsortiet å andra sidan som präglas av en högre volatilitet gav 2005 en avkastning på (Kammarkollegiet, 2005) Ofta skapas riktlinjer för hur placeringarna skall fördelas mellan ränte- och aktiekonsortiet (placeringsregler) vilket brukar ligga på mellan , där verksamhet som är långsiktig brukar placera en större andel i det mera riskfyllda aktiekonsortiet (Arvsfonden har t.ex. i aktiekonsortiet) men som spås ge mer avkastning (samtal med , avdelningschef på för kapitalförvaltning 060509). Utvärderingen visade en marginell effekt (se , 2004). Regeringen har års val avsatt för särskilda medel till riksdagspartierna för informationsinsatser, bl.a. ämnade för grupper röstberättigade i samhället som antas vara i behov av särskild information, t.ex. röst- berättigade med utländskt medborgarskap. Regeringen har också i den s.k. demokratisatsningen avsatt för att öka val- deltagandet och för att uppmärksamma röstningens betydelse.