sou · GUB368 · 2007-01-01 00:00:00 — Först , i samband med museets flyttning till de nuvarande lokalerna i , bytte museet namn till . Namnbytet har accentuerat den, för utomstående inte helt enkla, nomenklatur som innebär att Stiftelsen driver dels , dels . Det senare begreppet är stiftelsens namn för föreställningsverksamheten på teatern men kan för den utomstående likaväl tänkas syfta på själva teaterbyggnaden. Förutom föreställningarna driver stiftelsen även en reguljär visningsverksamhet av teatern och arrangerar utställningar i den intilliggande Drottningens paviljong (även kallad paviljong) som man disponerar för detta ändamål. Visningarna och utställningarna betraktas i stiftelsens interna verksamhetsuppdelning som en del av museets verksamhet. Teatermuseum är emellertid inte något museum i ordets mer vedertagna mening, så till vida att det utöver saknar egentliga utställningslokaler. Tyngdpunkten ligger i stället på museets samlingar. Museet karakteriseras t.ex. i kulturpropositionen från 19742 med att det består av slottsteatern, ett bibliotek och ett bildarkiv (jfr nedan 3.6.4). 1974:28, s. 458. SOU 2006:68 Stiftelsen och 55 I det följande kommer begreppen Teatermuseum (TM) att användas om museet och museiverksamheten och föreställningsverksamheten (FV) om föreställningarna på slottsteatern. Begreppet Slottsteatern används företrädesvis för att referera till själva teaterbyggnaden, inte till föreställningsarrangemangen. Stiftelsens namn, (DTM) används för att referera till den samlade verksamheten. 3.3 Kulturskyddet av Hela slottsanläggningen på med bl.a. parken, och i de i slottsmiljön ingående byggnaderna, inklusive teatern är skyddade som statligt byggnadsminnesmärke genom ett regeringsbeslut . Detta innebar att anläggningen ställdes under överinseende ifråga om de kulturhistoriska värdena. Skyddsfrågan regleras numera genom förordningen om statliga byggnadsminnen (1988:1229) enligt vilken () har upprättat skyddsföreskrifter för anläggningen som fastställts av regeringen. (), som förvaltar , skall inhämta RAÄ:s tillstånd om man vill göra förändringar eller andra ingrepp i anläggningen som strider mot föreskrifterna. 1991 beslutade att teatern, tillsammans med , och parkanläggningen, skulle omfattas av världsarvskonvention (). Det var således den samlande ensemblen, med den unika teaterbyggnaden som kvalificerade för beslutet. som sådant, betraktat som ett enskilt monument, hade t.ex. ensamt knappast kunnat förklaras som världsarv. Som ett led i löpande uppföljning av världsarven har m fl. myndigheter gjort en redovisning av förhållandena kring , inklusive teatern. Utredningen återkommer till iakttagelserna i den rapporten i avsnittet 3.7.1, nedan. Stiftelsen och SOU 2006:68 56 3.4 Föreställningarna För förståelsen av villkoren för föreställningsverksamheten på är det bra att hålla i minnet att teatern bara har 454 platser. Det innebär att recetterna, även vid full beläggning, blir begränsade. Därmed kan inte föreställningarna göras alltför kostsamma, utan att subventionen per biljett blir mycket hög. Antalet föreställningar per säsong är utifrån förslitningsriskerna begränsade till högst 40 stycken, vilket innebär att föreställningarna kan ses av maximalt 19 400 åskådare. Verksamheten har dock inte haft en sådan omfattning . Platsutbudet är hur som helst begränsat och detta har lett till att frågan om tillgängligheten till föreställningarna återkommit i diskussionerna om föreställningarna. 3.4.1 föreställningar När stiftelsen bildades ingick inte föreställningsverksamheten i dess ändamål. Ända hade emellertid föreställningar, som från början dock inte var offentliga, arrangerats av Beijer. skedde detta i samarbete med museets vänförening som då bildades. Det förefaller som om gränsdragningen mellan vänföreningen och museet fram till stiftelsebildningen 1945 var ganska oklar. I vart fall ansåg sig föranlett att, i en prolongeringsskrivelse till museets nämnd med anledning av stadgebeslutet, slå fast att vänföreningen endast borde utgöra en stödjande förening och att stiftelsens och föreningens ekonomi skulle hållas strängt isär, samt att utgifter för teaterverksamheten icke fick belasta stiftelsens budget.3 Därefter fortsatte vänföreningen ända senare del som arrangör för föreställningarna medan museistiftelsen upplät teatern till föreningen. Förhållandet synes ha reglerats på något olika sätt . Ursprungligen angavs endast i instruktion till museinämnden att denna måtte anordna eller låta anordna teaterförställning, konsert eller liknande på eller eljest inom de kungl. Sedermera, 1969, kompletterades även stadgarnas ändamålsparagraf med en motsvarande bestämmelse. 3 Skrivelse av , dnr 50/1945. SOU 2006:68 Stiftelsen och 57 Stiftelsen delegerade således arrangörskapet – formellt enligt instruktion - till vänföreningen. Denna stod alltså stod som arrangör för merparten av föreställningarna på teatern och fick också bidrag från både staten och för detta. Vid sidan av vännernas föreställningar satte emellertid också Kungl. Operan upp föreställningar på och Operan har alltsedan dess varit den, jämte DTM självt, viktiga föreställningsproducenten på denna scen. Förhållandet mellan DTM och Operan har reglerats i avtal. Operans chef har traditionellt plats i stiftelsens styrelse (nämnden). Vid sidan av Operans föreställningar förekom gästspel av och även utländska producenter. Det hör till saken att vänföreningen framgångsrikt samlade in medel till ett eget kapital genom vilket den kunnat ge inte oväsentliga bidrag till föreställningarnas kostnader och även stödja museiverksamheten. är mycket livaktig och stöder både museet och föreställningsverksamheten. Föreställningssäsongerna vid teaterns 200-årsjubileum och 1967 gav dock kraftiga ekonomiska underskott och visade att verksamheten behövde reorganiseras i nya former. har inte tagit något producentansvar för föreställningarna. Den är dock synnerligen livaktig och stöder stiftelsen ekonomiskt. Medlemskap i föreningen ger förtur till föreställningarna. 3.4.2 Utredningar av och regeringens () uppdrag utreddes frågan av dåvarande Teater- och orkesterrådet () år 1968.4 Utredningen ledde till att DTM självt övertog huvudansvaret för föreställningarna från säsongen 1970 - eftersom det då enligt skapadesnaturligare och bättre samordning mellan de bägge verksamhetsgrenarna (dvs. museet och föreställningarna). Stiftelsens stadgar reviderades också 1971 efter utredningens förslag och föreställningarna blev nu ett nytt ändamål för stiftelsen jämsides med museiverksamheten. Styrelsens sammansättning ändrades så att den fick representation från vänföreningen, och Operan. föreslog också en kraftig höjning av statsanslaget till teatern som skulle möjliggöra en utbyggd orga4 PM beträffande förutsättningar för fortsatt föreställningsverksamhet på m.m., avgivet av en särskild arbetsgrupp inom . Stiftelsen och SOU 2006:68 58 nisation för föreställningarna men detta följdes inte upp i regeringens förslag. etablerades emellertid den anslagskonstruktion som fortfarande gäller, med ett bidrag till och ett till föreställningarna. En annan förändring som kom till stånd i samband med omorganisationen var att stiftelsens personal kom att omfattas av statliga pensionsregler. Därmed kan man säga att stiftelsen kommit så nära anknytning till staten som över huvud taget är möjligt, utan att ändå vara en statlig verksamhet. Enligt TOR:s utredning hade föreställningarna från början en förhållandevis blygsam omfattning – ett 10-tal per säsong. –55 kom man upp i ca 25 årliga föreställningar varefter verksamheten sedan kulminerade –66 med 70-talet årliga föreställningar. Därmed aktualiserades också frågan om den förslitning av teatern som verksamheten medförde. utredde frågan och man kom fram till att föreställningsverksamheten måste begränsas. I stadgerevisionen efter TOR:s utredning skrevs därför in att föreställningar fick arrangeras i den omfattning som kunde godkännas av . 1968 sattes taket till 50 föreställningar men sänktes sedan, , till 40 stycken. Detta gäller alltjämt. Tillgängligheten till teatern var huvudfrågan för den utredning som gjorde efter TOR:s arbete och som redovisades i ett betänkande från 1982.5 I Virdebrants utredning diskuteras bl.a. betydelsen av televisionssändningar som ett sätt att ge flera möjlighet att se föreställningarna men också behovet av en särskild repetitionsscen som skulle kunna innebära att slitaget minskade. Ännu utnyttjades regelmässigt hela föreställningskvoten men därefter har antalet föreställningar successivt krympt för att numera bara uppgå till ca 16. Det är således kostnadsökningarna för föreställningarna (se nedan 3.5), mer än den kulturvårdande hänsynen, som begränsat utbudet och uppfattas inte längre frågan om slitaget som något mera akut problem. 5 , Ds U 1982:8. SOU 2006:68 Stiftelsen och 59 3.4.3 Organisationsförändringar leddes museiverksamheten av en museiintendent (), medan operachefen ansvarade för föreställningarna mot ett särskilt arvode. Bokstedt satt då också i stiftelsens styrelse. 1980 inrättade DTM emellertid en för både museet och föreställningarna gemensam chefsbefattning och vid sidan av denna en befattning som administrativ intendent. Museianslaget belastades med kostnaden för bägge dessa befattningar.6 ändrade DTM dock organisationen på nytt i och fick då den form som den fortfarande har. Teater- och museichefen övergick då till att bli konstnärlig ledare för föreställningarna med deltidstjänstgöring om . ändrades tjänsten som administrativ intendent till en VD-befattning för DTM. Föreställningarna drivs huvudsakligen med personal som engageras direkt men det finns också en fast anställd stab som på olika sätt är mixad med museipersonalen. Det gäller som redan nämnts VD och den konstnärlige ledaren samt personalen för administrativt stöd. En befattning som guideansvarig på halvtid fylls på den anda halvan ut av en befattning som marknadschef. Fast anställda i föreställningarna är vidare en kostymchef (), en biljettansvarig samt en producent (de senare bägge helårsanställda) . 3.4.4 Confidencen på och de andra slottsteatrarna var landets enda internationellt utrustade teater , då den första Operan vid var färdig. Denna ersattes i sin tur av det nuvarande som stod färdigt . Som slottsteater har emellertid flera välbevarade paralleller i teatrarna på och liksom i teatern på , Confidencen. Teatern på har sitt ursprung i en enklare teaterlokal som drottning lät inreda 1773. Den byggdes sedan om till en fungerande hovteater med ny scen och kulissmaskineri 1781 och 1785 då den fick sin amfiteatraliska ut6 Stiftelsen har belastat bidraget till museet med kostnaderna för dessa befattningar , helt eller delvis (konstnärlige ledaren). Det gäller även befattningar som sekreterare och ekonomiadministratör. Stiftelsen och SOU 2006:68 60 formning med förebilder i den italienska senrenässansen.7 Teatern är i princip orörd och oförändrad . Den används inte för föreställningsverksamhet. Teatern på kom till med som uppdragsgivare. Den inrymdes i det tidigare slottsstallet och stod färdig 1806. Denna teater hade sedan sin glansperiod och under regeringstid. Därefter klingade verksamheten av och teatersalongen stod i princip orörd. Sedan anvisades lokalerna till infanteriskolan och då inreddes de till officersmatsal 1888. Teaterutrustning och dekorationer flyttades upp på vinden. Härifrån fördes de sedan till av byggdes ursprungligen som ridhus vid men lät bygga om huset till teater 1753. Den användes sedan flitigt fram till död, då teatern förföll. Intresset för Confidencen väcktes med som främsta initiativtagare. Här kunde teatersalongen restaureras 1981 eller kanske snarare rekonstrueras med medel från dels , dels genom insatser av dåvarande Kungl. , med arbeten som pågått fram , har också teaterns scenmaskineri rekonstruerats. Med Föreningen Confidencen Redivia som huvudman började man därefter ge föreställningar också vid denna teater. föreslog därefter (1983) att stadgarna för DTM borde ändras så att det bland ändamålen angavs att stiftelsen fick ett övergripande ansvar vid samtliga slottsteatrar, dvs. en form av huvudmannaskap för teaterbyggnaderna. Däremot avsåg inte ändringen ansvaret för föreställningarna på Confidencen. 1985 ändrade Regeringen stadgarna efter DTM:s förslag och lade då till i ändamålsparagrafen (§ 3) att stiftelsen också hade till uppgift att anordna teaterföreställningar, konserter eller liknande arrangemang på övriga teatrar vid de kungliga slotten. gavs Föreningen Confidencen en styrelseplats i DTM (f.ö. som och landsting lämnade sina styrelseplatser). Med det på så sätt formaliserade ansvaret som grund träffade DTM därefter avtal med Confidencen om villkoren för föreställningarna på . 7 , artiklarna resp. Confidencen. SOU 2006:68 Stiftelsen och 61 Från /94 fick DTM efter förslag från ett särskilt årligt statsbidrag om för föreställningarna på Confidencen som följaktligen DTM transporterade vidare till Föreningen Confidencen . Arrangemanget framstod emellertid som mindre ändamålsenligt för parterna. När avtalet löpte ut avstod man från att förnya det och prövar bidrag till Confidencen Redivia direkt på framställningar av föreningen. Föreningen har också avstått från att besätta sin styrelseplats i . 3.4.5 Samarbetet mellan DTM och Kungl. Operan och Operan hade länge ett mycket nära samarbete, särskilt under tid som Operachef och styrelseledamot i . Bokstedt fungerade då också som föreställningsverksamhetens konstnärlige ledare. Operan svarade för tillverkningen av kostymer och peruker också för DTM:s föreställningar liksom för dekorer. DTM har dock alltid ersatt Operan för insatser av denna art. har DTM emellertid i stället lagt ut uppdragen på andra ateljéer eller enskilda uppdragstagare, bl.a. med motiveringen att Operans dekorverkstäder inte haft kapacitet att utföra arbeten åt DTM. kan dock Operan i mån av tillgänglig kapacitet ta snickeri- och måleriuppdrag av DTM. Detta har dock minskat väsentligt . DTM:s ledning har ansett det vara en styrka för den egna verksamheten att man utvecklat egen kompetens och ett eget nät av leverantörer till uppdragen vid sidan av Operans organisation. sker samverkan genom att DTM:s scenmästare har sin fasta anställning på tjänstgör på och arvoderas då av DTM. Övrig scenpersonal anställs av stiftelsen, även för Operans föreställningar och DTM fakturerar sedan Operan för kostnaden. har Operans egen fasta scenpersonal kompletterat DTM:s medarbetare. har byggt upp en egen kostymateljé som förutom scenkostymerna också – mot ersättning - svarar för kostymerna till salongspersonalen och till vid Operans föreställningar I mån av möjlighet lånar dock Operan ut dekor, kostymer och rekvisita kostnadsfritt. DTM kan också göra motsvarande lån till Stiftelsen och SOU 2006:68 62 Operan. Operan kan också mot ersättning utföra transporter åt DTM. Operans kostnader för Drottningholmsföreställningarna har täckts av Operans statsanslag och har således inte belastat ekonomi. DTM har haft kostnader för marknadsföring och tekniskt stöd till förställningarna, vilket ersatts från Operans recetter. DTM svarar dock i egen regi för information och marknadsföring liksom biljettförsäljning för både Operans och de egna föreställningarna. Man fakturerar sedan Operan för de insatser som avser Operans föreställningar. 3.4.6 Föreställningarnas omfattning och inriktning Föreställningarnas omfattning och inriktning den senaste kan sammanfattas som i tabell 1. DTM producerade regelmässigt – men med några undantag - fram två operauppsättningar per säsong, varav den ena oftast var en premiäruppsättning och den andra en repris från fjolåret. satte DTM även upp talteater och de åren producerade man bara en operaförställning. Uppsättningarna gavs i mellan fem och tio föreställningar men har åtta föreställningar per uppsättning per uppsättning varit standard. har DTM bara producerat en uppsättning per säsong. Tabell 1 Offentliga föreställningar på 19962005 Producent / 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 DTM, opera 5+8 8+8 8+8 8+8 8+8 8+8 8+8 8 8 8 K.Operan – opera 9 8 8 K Operan balett 9 6 7 5 11 7 13 8 10 DTM, konsert 7 4 3 Summa 38 22 27 24 27 23 24 21 16 26 Vid sidan av operorna har DTM tidigare, framför allt under 1990talet och , producerat konserter. Dessa har givits vid upp till sju tillfällen per säsong,. Därutöver har då och då anordnats SOU 2006:68 Stiftelsen och 63 enskilda slutna föreställningar, divertissement, vid särskilda tillfällen. Operan har bidragit med i första hand föreställningar av operabaletten men också med operaproduktioner. Tendensen var länge att man satte upp opera- respektive balettföreställningar , men blev balettuppsättningarna vanligare. Fram t.o.m. mitten av gavs regelmässigt två produktioner per säsong, därefter halverades Operans föreställningar på . har Operan producerat tre operauppsättningar () som vardera givits i åtta eller nio föreställningar. har man producerat sju baletter (åren 1996–2001 samt 2003) som sammanlagt givits i 58 föreställningar. var sedan förställningsverksamheten fick en fast etablering som Kungl. Operan inte gav någon föreställning alls på . Att det blev så beror på det besparingsprogram som Operan har genomfört och som syftat till att bygga upp ett reservkapital för en tryggare ekonomi i den egna verksamheten. Detta program är nu genomfört och Operan avser därför att åter spela på . Det tomrum som Kungl. Operan lämnade 2005 fylldes delvis av , vars avgångsklass spelade 10 föreställningar (La capricciosa ). Högskolan har också givit föreställningar, t.ex. 1992. Dessutom gjorde även en uppsättning 2005 (Marivaux, Kärlekens triumf, åtta föreställningar). gav senast en uppsättning . Som vice vd, uttryckt saken så är det mycket som skall klaffa för att en skall passa för att sättas upp på Drottningholm.9 I repertoar ingår således sällan pjäser som passar i 1700-talmiljön och de skall dessutom ha en scenografi som fungerar på . Både och uppsättningar medförde en extra belastning på DTM:s ekonomi. I budgeten beräknades således ett underskott om 600 tkr. men sammantaget gav samarbetet ett underskott om 850 tkr10. Bl.a. fick tre av föreställningar ställas in med bortfall av inkomster som följd. Totalt gav säsong ett underskott om 1 471 tkr. 9 Intervju för utredningen . 10 Enligt DTM, muntlig uppgift från VD. Stiftelsen och SOU 2006:68 64 Enskilda år har det gjorts utländska gästspel på teatern. Även DTM har gästspelat utomlands, 1987 och 1988. Vi det senare tillfället spelade teaterns orkester i . 1992 gästspelade ensemblen inom ramen för en skandinavisk festival på i . 1994 gjordes ett gästspel på i . uppsättning av Zoroastre gästspelar 2006 i Nederländerena. I samproduktion med Cramér-baletten gav DTM under familjeförställningar i Lövteatern. Lövteatern är en utomhusscen som finns inkomponerad i . Publiktillströmningen till föreställningarna följer ett ganska fast mönster. Operauppsättningarna har en genomgående beläggning av 95 á . Det gäller i synnerhet uppsättningar av operor av välkända kompositörer som , eller Glück, medan ett sångspel av en mer okänd kompositör som samlade (). uppsättning 2005 samlade . Baletterna samlar likaså genomgående en beläggning kring () medan konserterna varierar beroende på artisternas lyskraft. DTM:s egna föreställningar har genomgående haft en hög beläggning. har DTM haft tre konstnärliga ledare, , 1980-1992, 199396 och 19972005. Under tid profilerades föreställningarna genom användningen av tidsenliga instrument. Särskilt uppskattad var en Mozartcykel som gav både stora publikframgångar och ett internationellt rennomé. Då gavs åtta Mozart-operor som spelades in av TV och som både direktsändes för den svenska TV-publiken och spreds utomlands via TV och video. DTM hade också ett samarbete med DECCAinternational om grammofoninspelningar som både gav uppmärksamhet och visst ekonomiskt utbyte. Det är befogat att tala om som en mycket framgångsrik period för föreställningsverksamheten. Under period strävade man efter att bredda repertoaren mot även mindre kända 1700-talsverk medan Öhrns nu ändade period kanske fått sin tydligaste profil genom samarbetet med dirigenten och regissören som gjort ett antal internationellt uppmärksammade uppsättningar. Dessa har av flera bedömare ansett förnya Early-music-genren. SOU 2006:68 Stiftelsen och 65 Det finns emellertid också synpunkter på hur föreställningarna samverkar med teaterbyggnaden ifråga om dekor och ljussättning. uppsättning av den nyskrivna och apkungen anses av en del ha avvikit för långt från DTM:s naturliga repertoarval med andra röster tvärt om är mycket positiva denna uppsättning. Bakom valet av uppsättningar ligger dock frågan gäller dock med vilken strategi DTM valt att möta en krympande ekonomi och hur man agerat när möjligheterna att göra prestigefyllda – och kostsamma – operauppsättningar kringskurits ekonomiskt. 3.5 Föreställningarnas ekonomi 3.5.1 Intäkterna En analys av föreställningarnas ekonomi kan starta i diagrammet figur 2. Det ger en sammanställning av intäkterna några olika år och framåt. Figur 2 Föreställningarnas intäkter mellan 1983 och 200511 11 redovisas inte ett extrabidrag från vänföreningen om till de nya lokalerna i i stapeldiagrammet, eftersom den kostnaden egentligen inte sammanhänger med föreställningsverksamhetens omfattning. har en donation om 850 tkr sammanräknats med vänbidraget om 650 tkr. 0 2 000 4 000 6 000 8 000 10 000 12 000 14 000 16 000 18 000 1983 1986 1991 1996 1999 2002 2005 off.bidr. vänbidrag TV-inspeln sponsring ers. Operan och SOU 2006:68 66 Diagrammet återspeglar några av huvuddragen i föreställningarnas ekonomi . Ekonomin har traditionellt byggt på kombinationen av det offentliga bidraget och recetterna. tillkom så TV-intäkter från ett avtal med tyska DECCAinternational i anslutning till Mozartcykeln12. Man hade också intäkter av försäljning av videofilmer i utlandet. Verksamheten fick på så sätt en större omslutning och ambitionsnivån kunde höjas. När dessa intäkter bortföll kunde de ersättas med sponsorbidrag. Dessa har tillsammans med vänföreningens stöd svarat för upp mot av intäkterna. Som bäst, , hade DTM haft . lyckades dock DTM inte längre få lika god sponsring och 2004 är detta bidrag till ekonomin nere i . Statsbidraget har svarat för av intäkterna och varit den viktigaste inkomsten. Föreställningsverksamheten har en hög grad av icke-offentlig finansiering jämfört med t.ex. de regionala teatrarna vars offentliga finansiering brukar ligga kring 75 á av intäkterna. Å andra sidan finns t.ex. Vadstenaakademien som driver en på flera sätt jämförbar verksamhet med DTM, även om ger föreställningar på en väsentligt lägre kostnads- och ambitionsnivå. Också den har emellertid en offentlig finansiering kring . Efter TOR:s utredning (jfr ovan 3.4.2) infördes skilda statsbidrag till föreställningarna och museiverksamheten och denna ordning har har bibehållits.13 Medlen till föreställningarna ingår i ett samlat anslag som anvisas till . Rådet fördelar i sin tur medlen mellan ett antal bidragsmottagare, där förutom också ingår t.ex. Vadstenaakademien och stiftelsen . Bidragsmottagarna har i övrigt växlat . Regeringen anger bidragsmottagarna under anslaget och anger även motiv för förändringar i anslaget med hänvisning till enskilda institutionernas behov. Formellt prövar emellertid bidragets storlek inom den ram som anvisas. Någon prisomräkning av anslaget görs inte. gavs föreställningsbidraget en kraftig uppräkning, och höjdes då från 4 515 tkr 6 621 kkr. Därefter har formellt inte bidraget höjts eller prisomräknats förrän innevarande 12 SVT betalar inte statsfinansierade teatrar för annat än de extrakostnader som följer med TV-inspelningar. 13 utgår bidragen från utgiftsområde 17, Kultur, medier, trossamfund och fritid, anslaget 28:7 Bidrag till vissa teater-, dans- och musikändamål, delposten 3 (föreställningarna) respektive anslaget 28:31, Bidrag till vissa museer (museet). SOU 2006:68 Stiftelsen och , 2006.