sou · GUB32 · 2007-01-01 00:00:00 — Detta var också utgångspunkten i den tidigare svenska medborgar- skapslagstiftningen. I den nu gällande medborgarskapslagen accep- teras emellertid dubbelt medborgarskap fullt ut. De nämnda bestäm- melserna i regeringsformen behövs därför inte längre och i paragra- fens nya lydelse har dessa bestämmelser tagits bort. Den nya bestämmelsen i tredje stycket innebär att regeringsformen i ytterligare ett undantagsfall tillåter föreskrifter om förlust av med- borgarskap. Undantaget avser att täcka de situationer i vilka det i fortsättningen skall vara tillåtet att frånta en medborgare medborgar- skapet. Övriga ändringar i paragrafen är av språklig eller redaktionell art. 16.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap Bestämmelserna behandlas i avsnitten 14.3–14.6. De har utformats så att de står i överensstämmelse med artikel 7.1 b i medborgarskaps- konventionen och efter förebild av bestämmelserna om återkallelse av uppehållstillstånd som beviljats på grundval av felaktiga uppgifter i 7 kap. 1 och 4 §§ utlänningslagen (2005:716). I första stycket anges de grundläggande förutsättningarna för för- lust av medborgarskap som har förvärvats genom oriktiga eller ofull- ständiga uppgifter eller genom annat otillbörligt förfarande. Annat otillbörligt förfarande måste vara en gärning som omfattas av be- greppet bedrägligt förfarande i artikel 7.1 b i medborgarskapskon- ventionen. Enligt kommentaren till konventionen omfattar begreppet bedrägligt förfarande hot, bestickning och annat bedrägligt sätt. Såväl medborgarskap som har förvärvats genom anmälan som efter ansökan omfattas. Däremot omfattas inte medborgarskap som har förvärvats automatiskt. Bestämmelsen möjliggör inte omprövning av medborgarskapsbe- slut på grund av omständigheter som har inträffat efter det att be- slutet om förvärv av medborgarskap har fattats oavsett hur allvarliga omständigheterna är. För att de grundläggande förutsättningarna för återkallelse skall vara uppfyllda måste det otillbörliga förfarandet, däribland lämnande av vilseledande uppgifter, kunna tillskrivas den sökande och ha varit av avgörande betydelse för beslutet. När det gäller barn som genom oriktiga eller ofullständiga uppgifter felaktigt förvärvat medborgar- skap genom anmälan måste den som gjort anmälan, anses ha lämnat uppgifterna för barnets räkning (jfr praxis där en förälders förfarande kan föranleda att barnets uppehållstillstånd återkallas, UN 57-93). Att förfarandet skall ha varit av avgörande betydelse för beslutet betyder att det skall ha inverkat på beslutet på så vis att medborgarskapet inte skulle ha beviljats om de rätta för- hållandena varit kända eller om det otillbörliga förfarandet inte före- kommit. Det krävs att de oriktiga eller ofullständiga uppgifterna har lämnats medvetet. Det är tillräckligt att de har lämnats i samband med an- mälan eller ansökan om medborgarskap. Detta betyder att inte endast oriktiga eller ofullständiga uppgifter i själva anmälan eller ansökan kan utgöra grund för återkallelse av medborgarskapet utan även uppgifter som har lämnats under ärendets handläggning. Utrymmet för en enskild att lämna oriktiga eller ofullständiga upp- gifter torde i praktiken vara begränsat till att avse upplysningar om identitet, vissa familjeförhållanden och hemvist. Eftersom återkallelse av medborgarskap är ett ingripande beslut kräver rättssäkerhetsskäl att det ställs höga krav på bevisningen. Av andra och tredje styckena framgår vilka omständigheter som särskilt skall beaktas vid prövningen av frågan om förlust av medbor- garskap. En avvägning skall göras i varje enskilt fall mellan å ena sidan hur klandervärt beteendet är och å andra sidan hur ingripande ett återkallelsebeslut blir för den enskilde. Faktorer som särskilt skall beaktas är personens levnadsomständigheter, om återkallelsen leder till statslöshet och hur som gått sedan personen förvärvade svenskt medborgarskap. Om en person ursprungligen har lämnat fel- aktiga uppgifter om sin nationalitet enbart för att öka möjligheten att få uppehållstillstånd i och sedan vidhållit dessa uppgifter i medborgarskapsansökan torde normalt återkallelse kunna under- låtas. Bestämmelserna kommer att vara tillämpliga i fall då den enskilde har lämnat felaktiga uppgifter om sin identitet i syfte att dölja att han eller hon har begått brott eller har en terroristanknytning eller lik- nande. Ett annat exempel som omfattas av bestämmelserna är fall då en person genom hot eller bestickning beviljats medborgarskap. Ytterligare ett exempel då bestämmelserna möjliggör återkallelse är fall då en sökande lämnat oriktiga uppgifter om familjeförhållanden, t.ex. genom att felaktigt uppge sig vara förälder eller vårdnadshavare för barn, vilka därför blivit svenska medborgare under oriktiga förut- sättningar. Paragrafens fjärde stycke innehåller ett direkt förbud att återkalla ett medborgarskapsbeslut om den enskilde då frågan om återkallelse uppkommer uppfyller förutsättningarna för förvärv av medborgar- skap. Det innebär exempelvis att ett beslut om medborgarskap inte skall återkallas i de fall ett otillbörligt förfarande endast har lett till att en ansökan eller anmälan om medborgarskap behandlats med för- tur och det otillbörliga förfarandet i sig inte längre skulle medföra någon karenstid. Detsamma gäller i de fall den enskilde i samband med ärendet om förvärv av svenskt medborgarskap har lämnat felak- tiga uppgifter om sin hemvist, och därför har förvärvat medborgar- skapet än vad som skulle ha skett om de riktiga förhållandena var kända, men hemvistkravet är uppfyllt då frågan om återkallelse uppkommer. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.7. Första stycket innebär att ett barn som är och som fått sitt svenska medborgarskap som en förälder eller på grund av att föräldern varit svensk medborgare skall fråntas sitt medborgarskap som en följd av att för- äldern förlorar sitt medborgarskap enligt 14 a §. Frågan om barnet skall fråntas sitt medborgarskap skall prövas särskilt. Det skall dock inte fråntas sitt medborgarskap om vägande skäl talar emot förlust. Vid bedömningen av om även barnet skall fråntas sitt medborgar- skap skall enligt andra stycket särskilt beaktas vad hänsynen till bar- nets bästa kräver. Bestämmelsen innehåller i tredje stycket ett direkt förbud att frånta barnet dess medborgarskap om den andra föräldern har kvar sitt svenska medborgarskap eller om förlusten skulle leda till att barnet skulle bli statslöst. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.11.1. I 9, 12 och 19 §§ medbor- garskapslagen finns specialregler för förvärv av svenskt medborgar- skap för den som varit svenskt medborgare. Den nya bestäm- melsen innebär att den som förlorat sitt medborgarskap enligt 14 a eller 14 b § inte skall anses ha varit svensk medborgare vid tillämp- ning av 9, 12 och 19 §§. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.9. Av paragrafen framgår vilken myndighet som i första instans prövar ärenden enligt medborgar- skapslagen, däribland ärenden om förlust av medborgarskap enligt de nya bestämmelserna i 14 a och 14 b §§. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 14.10. I första stycket föreskrivs att offentligt biträde skall förordnas i ärende eller mål om förlust av medborgarskap enligt 14 a eller 14 b §, om det inte måste antas att behov av biträde saknas. Normalt skall alltså offentligt biträde förordnas i dessa ärenden och mål. Frågan om det är lämpligt att förordna samma biträde för ett barn som för dess förälder får prövas i varje enskilt fall. I lagen (1996:1620) om offentligt biträde finns allmänna bestämmelser om offentligt biträde. Av andra stycket framgår att beslut av eller en länsstyrelse i frågor om offentligt biträde eller ersättning till offent- liga biträden får överklagas särskilt. Att ett sådant beslut överklagas i samma ordning som det beslut varigenom myndigheten avgör ärendet framgår av 7 § första stycket lagen om offentligt biträde. En särskild utredare skall undersöka i vilken omfattning det kan an- tas förekomma att beslut om svenskt medborgarskap fattas på felak- tiga grunder eller annars på felaktigt sätt. Utredaren skall ta ställning till om det bör införas en möjlighet att efter omprövning återkalla felaktiga beslut om svenskt medborgar- skap och, om så bedöms vara fallet, lämna förslag till nödvändig för- fattningsreglering. Utredaren skall redovisa resultatet av sitt arbete senast den 31 de- cember 2005. Frågan om införande av en möjlighet att återkalla medborgarskap övervägdes redan vid tillkomsten av den numera upphävda lagen (1950:382) om medborgarskap. Frågan har härefter ett flertal gånger varit uppe till diskussion i lagstiftningssammanhang. Regeringen gjorde senast i propositionen Medborgarskap och identitet (prop. 1997/98:178) bedömningen att ett naturalisationsbeslut inte skall kunna återkallas. anslöt sig till regeringens bedöm- ning (bet. 1998/99:SfU3, rskr. 1998/99:27). Genom olika händelser som har inträffat har frå- gan dock på nytt aktualiserats. har dessutom flera länder i infört nya reg- ler som innebär möjlighet att återkalla medborgarskap som beviljats på felaktiga grunder. Det gäller bl.a. , och Neder- länderna. Vissa andra länder har sådana regler. Att återkallelse av medborgarskap i princip inte är tillåten enligt svensk rätt framgår av 2 kap. 7 § regeringsformen. Enligt detta stad- gande gäller som huvudregel att ingen medborgare som är eller har varit bosatt i riket får berövas sitt medborgarskap i annat fall än då han , efter uttryckligt samtycke eller genom att inträda i allmän tjänst, blir medborgare i annan stat. Vidare gäller att vissa un- dantag får föreskrivas, bl.a. avseende barn . Regler om förlust av svenskt medborgarskap finns i 14 § lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap. Bestämmelserna är utformade i enlighet med vad regeringsformen tillåter i fråga om personer som aldrig har varit bosatta i . Vidare föreskrivs att förlust av svenskt medborgarskap inte sker om detta skulle leda till att perso- nen blir statslös. europeiska konvention om skydd för de mänskliga rättig- heterna och de grundläggande friheterna () gäller som lag här i landet. Konventionen innehåller inte något direkt för- bud mot återkallelse av medborgarskap. Vissa av konventionens be- stämmelser kan dock komma att aktualiseras i ett förfarande som syftar till att åstadkomma en återkallelse. När det gäller folkrätten i övrigt finns det inte något direkt hin- der mot att återkalla ett medborgarskap och att försätta någon i stats- löshet. Möjligheten inskränks visserligen genom FN-konven- tion om begränsning av statslöshet. Enligt konventionens artikel 8 accepteras dock att medborgarskap berövas en person när medbor- garskapet erhållits genom osanna uppgifter eller bedrägligt förfa- rande, även om detta skulle leda till att personen blir statslös. Den som berövas medborgarskapet skall enligt samma artikel vara tillför- säkrad en rätt att höras av domstol eller annat opartiskt organ. Även europeiska konvention om medborgarskap inne- håller bestämmelser om återkallelse. Av konventionens artikel 7 fram- går bl.a. att återkallelse av medborgarskap som leder till statslöshet endast är tillåten om sökanden erhållit medborgarskapet genom be- drägligt förfarande, osanna uppgifter eller förtigande av relevanta sakförhållanden. Allmänt om omprövning och nullitet Oriktiga beslut kan omprövas Om en myndighet har meddelat ett beslut som visar sig vara uppenbart oriktigt skall myndigheten enligt 27 § förvaltningslagen (1986:223) efter omprövning ändra beslutet under vissa förutsätt- ningar. En förutsättning för ändring är att den kan ske snabbt och enkelt och utan att det blir till nackdel för någon enskild part. Omprövning kan även ske enligt regler som har sin grund i rätts- praxis. Några huvuddrag i dessa regler är att avslagsbeslut normalt inte binder myndigheten för framtiden att betungande beslut kan ändras i både skärpande och mildrande riktning och att gynnande beslut endast kan återkallas under vissa förutsätt- ningar, t.ex. om det finns återkallelseförbehåll eller säkerhetsskäl eller om sökanden förfarit vilseledande. Väsentliga fel kan medföra att ett beslut blir en nullitet Vissa fel i myndighetsbeslut kan vara så väsentliga att de medför att beslutet enligt allmänna förvaltningsrättsliga principer betraktas som ogiltigt, en nullitet. Beslutet frånkänns därmed all rättsverkan. Vilka fel som medför nullitet finns inte fastslaget, utan får avgöras från fall till fall. Det måste dock röra sig om väsentliga, avgörande och uppenbara fel. Ett exempel kan vara att ett beslut har meddelats av en myndighet som inte är behörig. Vid bedömningen av om ett beslut är ogiltigt måste hänsyn tas till beslutets innebörd. Det bör således ställas större krav på felaktigheten för att ett gynnande be- slut skall kunna ses som ogiltigt än för att ett betungande beslut skall ses som ogiltigt. Som nämnts ovan övervägdes frågan om införande av en möjlighet att återkalla medborgarskap redan vid tillkomsten av med- borgarskapslag. I lagrådsremissen fanns ett förslag om frånkännande av medborgarskap. Föredragande statsrådet hyste dock vissa be- tänkligheter mot förslaget, bl.a. på grund av att förfarandet i regel skulle leda till att den som frånkändes medborgarskap blev statslös. Trots detta anslöt han sig till förslaget att återkallelse under vissa be- gränsade förutsättningar skulle kunna ske, t.ex. av någon som dömts för landsförräderi. Att den som ansökt om naturalisation lämnat oriktiga uppgifter skulle enligt departementschefen dock inte kunna föranleda återkallelse av naturalisationsbeslutet (prop. 1950:217 s. 51 ff.). Lagrådet invände att ett införande av ett återkallelseinstitut förut- satte en grundlagsändring. Enligt 33 § i dåvarande regeringsformen skulle nämligen naturaliserade svenska medborgare i princip njuta samma rättigheter och förmåner som infödda svenska medborgare. Om den föreslagna ordningen infördes kunde det enligt lagrådet med fog göras gällande att deras rättigheter och förmåner inte var desamma som andra medborgares. Mot bakgrund av lagrådets synpunkter la- des något förslag om återkallelse inte fram. Föredragande statsrådet anförde dock att det inte borde vara uteslutet att senare ta upp frå- gan till förnyat övervägande (prop. 1950:217 s. 96). Frågan om återkallelse togs upp på nytt i proposition 1994/95:179 Ändringar i utlänningslagen (1989:529). Regeringen anförde bl.a. (a. prop. s. 56 f.) att det i och för sig fanns starka skäl som talade för en möjlighet att återkalla ett naturalisationsbeslut som grundats på falska uppgifter, men att skälen mot en sådan ordning likväl vägde över. Regeringen pekade bl.a. på att en sådan återkallelsemöjlighet skulle föra med sig två sorters medborgarskap, uppkomsten av stats- löshet, verkställighetsproblem och familjerättsliga komplikationer. Senast frågan om återkallelse av medborgarskap behandlades i lag- stiftningssammanhang var i proposition 1997/98:178 Medborgarskap och identitet. Regeringens bedömning var då att ett beslut om natu- ralisation som meddelats på grundval av felaktiga identitetsuppgifter inte bör kunna återkallas. De skäl som fördes fram mot en möjlighet till återkallelse (a. prop. s. 19) var bl.a. att en sådan skulle innebära två slag av svenskt medborgarskap, ett oåterkalleligt för den som bli- vit svensk medborgare genom födseln och ett som kan återkallas för den som förvärvat medborgarskapet genom naturalisation. Vidare framfördes argumentet att en person som berövats det svenska med- borgarskapet i de flesta fall skulle bli statslös, vilket hängde samman med den dåvarande huvudprincipen i svensk medborgarskapslagstift- ning att den som naturaliseras måste avsäga sig sitt tidigare medborgarskap. Vidare påpekades att det är sannolikt att den som förlorat sitt medborgarskap och därigenom blivit statslös inte kan avlägsnas från landet. En återkallelse ansågs också kunna medföra familjerättsliga komplikationer. Behovet av en utredning Det finns flera konkreta exempel på beslut om medborgarskap som har fattats på felaktiga grunder eller annars på felaktigt sätt. Detta illustreras bl.a. av en dom av , då en handläggare vid dömdes för tjänstefel och mutbrott efter att i flera fall ha medverkat till att felaktiga beslut om svenskt medborgarskap fattats och tagit emot ersättning för tjänster som han utfört i sin befattning. Som framgått ovan går besluten en- ligt nuvarande regler inte att rubba. Den gällande ordningen riskerar att minska tilltron till den pröv- ning som sker i ärenden om svenskt medborgarskap. Detta kan leda till negativa konsekvenser inte bara för myndigheterna och för syste- met som sådant, utan även för dem som ärendena gäller. Vetskapen om att det finns personer som felaktigt har tillskansat sig svenskt medborgarskap och att sådana fel inte korrigeras kan medföra en risk att värdet av medborgarskapet undergrävs och ett misstänkliggö- rande av den absoluta majoritet som blir svenska medborgare på helt riktiga grunder. En sådan utveckling vore olycklig. Mot den angivna bakgrunden bör det göras en förnyad och förut- sättningslös prövning av skälen för och emot att det införs regler om omprövning i vissa fall av beslut om svenskt medborgarskap. En väsentlig faktor i det sammanhanget är, utöver vad som anförts ovan, den nya möjligheten till dubbelt medborgarskap. Till skillnad från när frågan har diskuterats finns det nämligen inte längre kvar något krav att den som förvärvar svenskt medborgarskap genom naturalisation inte får ha kvar sitt utländska medborgarskap. Risken för att den som blir av med sitt svenska medborgarskap skulle bli statslös har därmed minskat. I sammanhanget bör det också göras en ny analys av frågan om ett beslut om svenskt medborgarskap under vissa förutsättningar kan anses vara behäftade med så grundläggande brister att beslutet inte skall tillämpas. Detta gäller t.ex. om den som beslutet avser har ljugit om sin identitet. En särskild utredare skall undersöka i vilken omfattning det kan an- tas förekomma att beslut om svenskt medborgarskap fattas på felak- tiga grunder eller annars på felaktigt sätt. Utredaren skall ta ställning till om det bör införas en möjlighet att efter omprövning återkalla felaktiga beslut om svenskt medborgar- skap och, om så bedöms vara fallet, lämna förslag till nödvändig för- fattningsreglering. Sådana bestämmelser skall utformas med hänsyn till internationella åtaganden. Utredaren skall även beakta att ärenden om svenskt medborgarskap berörs av den pågående re- formeringen av instans- och processordningen i utlänningsärenden och medborgarskapsärenden. Oavsett utredarens ställningstagande i fråga om återkallelse, skall en analys göras av i vilken mån man kan komma till rätta med felak- tiga beslut genom att inte tillämpa dem (nullitet). Utredaren skall redovisa resultatet av sitt arbete senast den 31 de- cember 2005. Kompetterat, datum och / För att vi ska kunna pröva ansökan så snabbt som möjligt måste den vara fullständigt ifylld och innehålla de bilagor som är aktuella. Läs därför anvisningarna i vår broschyr noga. Ansökan om svenskt medborgarskap (11 § lagen om svenskt medborgarskap) Personnummer (år, mån, dag, nr) Förnamn (samtliga) Nuvarande medborgarskap (har du fler medborgarskap skriv samtliga) Telefon bostaden (med riktnr) Telefon arbetet (med riktnr) 2 Datum när du kom till År/månad/dag 3 Personuppgifter make/maka/sambo Personnummer (år, mån, dag, nr) Har din make/maka/sambo lämnat in en egen ansökan om svenskt medborgarskap Datum när din make/maka/sambo blev svensk medborgare Datum när ni gifte er (år, mån, dag) I vilket land gifte ni er Bor du tillsammans med din make/maka Ja, sedan när Nej, sedan när I vilket land skilde ni er Hemlandspass för att styrka din identitet Har du ett hemlandspass Om du har ett hemlandspass behöver du inte fylla i uppgifterna under punkterna 57. Dokument för att styrka din identitet Vad är det för dokument Vilket datum och i vilket land 6 Make/maka eller släkting som du vill hänvisa till för att styrka din identitet Om du har en make/maka eller nära släkting som är svensk medborgare kan du hänvisa till honom/henne för att styrka din identitet Make/makas namn Personnummer (år, mån, dag, nr) Personnummer (år, mån, dag, nr) Personnummer (år, mån, dag, nr) Personnummer (år, mån, dag, nr) Har du rest utanför Fyll i nedanstående uppgifter Datum för utresa ur Vilket land reste du till Datum för inresa i 9 Arbete eller annan sysselsättning Arbetsgivare/skola/annan Från och med till och med Hur försörjer du dig Ange din årsinkomst (före skatt) eller de bidrag du fått Personnummer (år, mån, dag, nr) Medborgarskap Personnummer (år, mån, dag, nr) Personnummer (år, mån, dag, nr) Personnummer (år, mån, dag, nr) Personnummer (år, mån, dag, nr) Personnummer (år, mån, dag, nr) Är du laglig vårdnadshavare för barnet/barnen Om inte, vem är vårdnadshavare Myndighet och datum för eventuellt vårdnadsbeslut Bor barnet/barnen i Är du underhållsskyldig för barn som inte bor hos dig 12 Makes/makas/vårdnadshavares samtycke till att barn blir svensk medborgare 13 Barns samtycke till att bli svensk medborgare (gäller barn ) Jag ansöker om att bli svensk medborgare. Jag förstår att jag kan förlora mitt nuvarande medborgarskap om jag blir svensk medborgare. Upplysningarna i ansökan lämnar jag på heder och samvete. Jag är medveten om att oriktiga uppgifter kan medföra straffansvar (15 kap. 10 § ). 17 Kvitto på betald ansökningsavgift THemlandspass, resedokument eller främlingspass i original. Om du har tidigare utfärdade pass ska du även skicka med dem i original. TIdentitetsdokument i original. Om du har flera dokument ska du numrera dokumenten i samma ordning som du skriver in dem i ansökningsblanketten. (Om du har ett hemlandspass i original behöver du inte skicka med andra identitetsdokument.) TSärskilt bevis om permanent uppehållstillstånd i original om du har ett sådant. TPersonbevis för svenskt medborgarskap för dig och för dina barn som omfattas av din ansökan. TVårdnadsbeslut för dina barn som du vill ska bli svenska medborgare tillsammans med dig (se punkt 13) om vårdnaden inte framgår av personbevis. TSkolintyg för dina barn som du vill ska bli svenska medborgare tillsammans med dig. TIntyg om socialbidrag, studiebidrag eller annat bidrag som inte är skattepliktigt. TIntyg från arbetsgivare/skola eller bevis om eget företag angående ditt arbete/sysselsättning . TIntyg från försäkringskassa eller arbetsförmedling om du får ersättning eller är arbetslös. Alla kopior ska vara bestyrkta. 6nI\OOHUGXLEODQNHWWHQ ´$QV|NDQRPVYHQVNWPHGERUJDUVNDS´ ,UXWDQI|USHUVRQQXPPHUVNDGXVNULYDQlUGXlUI|GG2PGXWLOOH[HPSHOlUI|GG GHQPDMVNDGXVNULYD 7LOOGLQDQV|NDQVNDGXVNLFNDPHGHWWSHUVRQEHYLVI|UVYHQVNWPHGERUJDUVNDS 6nKlUEHVWlOOHUGXHWWSHUVRQEHYLV 7U\FNVRPlUNRGHQI|USHUVRQEHYLVI|UVYHQVNWPHGERUJDUVNDS 7U\FNVHGDQLQGLWWSHUVRQQXPPHU'HWVNDYDUDDOODWLRVLIIURUQD$YVOXWDPHG 3HUVRQEHYLVHWVNLFNDVVHGDQDXWRPDWLVNWKHPWLOOGLJ +lUI\OOHUGXLYLONHWnUYLONHQPnQDGRFKYLONHQGDJGXNRPWLOO6YHULJHI|UERVlWWQLQJ 2PGXlUHOOHUKDUYDULWJLIWHOOHUVDPPDQERHQGHVNDGXI\OODLSHUVRQXSSJLIWHUI|UGLQ PDNHPDNDVDPER 'XVNDRFNVnVNLFNDPHGHWWSHUVRQEHYLVI|UGLQPDNHPDNDVDPER'XEHK|YHU LQWHJ|UDGHWRPKDQKRQ¿QQVPHGSnGLWWSHUVRQEHYLV 2PGXKDUGXHWWKHPODQGVSDVVEHK|YHUGXLQWHI\OODLXSSJLIWHUQDXQGHUSXQNW± 'RNXPHQWI|UDWWVW\UNDGLQLGHQWLWHW 2P GX LQWH KDU QnJRW KHPODQGVSDVV PHQ KDU DQGUD GRNXPHQW VND GX I|U YDUMH GRNXPHQWI|UNODUD x YLONHQP\QGLJKHWVRPKDUXWIlUGDWGRNXPHQWHW 'XVNDVNLFNDPHGGRNXPHQWHQLRULJLQDO2PGXKDUÀHUDGRNXPHQWVNDGXQXPUHUD GHPLVDPPDRUGQLQJVRPGXVNULYHULQGHPSnDQV|NQLQJVEODQNHWWHQRVY 0DNHPDNDHOOHUVOlNWLQJVRPGXYLOOKlQYLVDWLOOI|UDWW VW\UNDGLQLGHQWLWHW 2PGXLQWHKDUQnJRWKHPODQGVSDVVHOOHUQnJUDDQGUDGRNXPHQWNDQGLQPDNH PDNDHOOHUHQQlUDVOlNWLQJWLOOGLJVW\UNDGLQLGHQWLWHW+DQKRQPnVWHVMlOYKDEOLYLW VYHQVNPHGERUJDUHRFKYLGGHWWLOOIlOOHWKDVW\UNWVLQLGHQWLWHWJHQRPDWWYLVDVLWW KHPODQGVSDVVHOOHUHWWLGDJJRGWDJEDUWLGHQWLWHWVGRNXPHQWIUnQKHPODQGHW(QQlUD VOlNWLQJlUI|UlOGHUEDUQHOOHUV\VNRQ 2PGXKDUUHVWXWDQI|U6YHULJHVNDGXI\OODL