sou · GUB319 · 2007-01-01 00:00:00 — En del av dessa förslag är mer långt- gående än nuvarande regleringar i t.ex. konvention nr. Utkastet till konvention bereds inom regerings- kansliet. 4.6Språkkunskaper i samiska bland samer Det är svårt att få en tillförlitlig bild av de språkkunskaper som en- skilda samer har i samiska. Väldigt få undersökningar har gjorts . För att ge en uppfattning av språksituationen redovi- sas resultat från arbete samt tillgängliga re- sultat från professor pågående arbete. , som hade i uppdrag att överväga åtgärder för att stärka stödet för samernas språk och kultur, genomförde bl.a. en intervjuundersökning rörande detta.36 Antalet personer som deltog 35Nordisk samekonvensjon, utkast fra finsk-norsk-svensk-samisk ekspertgruppe, 2005 36SOU 1975:99, 1975:100. Utredningens förslag ledde bl.a. till tillsättandet av en professur i samiska och att samisk undervisning skulle ges en starkare ställning i . Samiska – ett gammalt språk rikt på variation var relativt litet och resultaten blev därmed osäkra. Resultaten ger dock en inblick samers språkkunskaper och en tydlig indikation på en pågående språkbytesprocess bland samer. Resultaten är även värdefulla därför att det finns uppgifter om gra- den av läs- och skrivkunnighet och även en jämförelse av situatio- nen i de olika språkvarieteterna. valde att dela upp informanterna i renskötare och icke renskötare för att få svar på en rad frågor, av vilka en del inte hade anknytning till språkfrågor. I resultaten redovisas således dessa två grupper var för sig. resultat visar att språkbytesprocessen hade gått långt när undersökningen gjordes. Många av de intervjuade kunde i hög grad förstå talad samiska (figur 1) och skillnaderna mellan män och kvinnor och mellan renskötare och icke renskötare var inte särskilt markanta. Förståelse av samiska (SOU 1975:100) Källa: SOU 1975:100 s 324 När det gällde kunskaperna att själv uttrycka sig på samiska, kunde man skönja skillnader mellan renskötande och icke renskötande samer. Enskilda som arbetade inom renskötseln hade bättre kun- skaper i talad samiska (figur 2). Det kan antas att rennäringen var en miljö där det samiska språket var starkare. Samiska – ett gammalt språk rikt på variation Kunskaper i att tala samiska (SOU 1975:100) Källa: SOU 1975:100 s 325 Kunskapsskillnaderna mellan de båda grupperna blev mer markanta när man undersökte kunskaperna i läs- och skrivkunskaper i sa- miska (figur 3 och 4). Skillnaden mellan andelen som uppgav att de kunde tala och läsa var mycket stora. I gruppen med de bästa kun- skaperna i talad samiska, renskötande kvinnor, kunde dryga 70 pro- cent tala (figur 2), dryga kunde läsa samiska (figur 3), och knappa kunde skriva det mesta på samiska (figur 4). Läskunskaper i samiska (SOU 1975:100) Källa: SOU 1975:100 s 325 Samiska – ett gammalt språk rikt på variation Endast en liten andel av de intervjuade hade kunskaper i att skriva samiska. Bland icke renskötare var skrivkunskaperna mycket små. Skrivkunskaper i samiska (SOU 1975:100) Källa: SOU 1975:100 s 325 konstaterade att av den ren- skötande befolkningen i var nordsamisktalande, respektive pite/lulesamiska och sydsamisktalande. Om man jämför resultaten i figur 5 och 6 kan man notera att kunska- perna i samiska över lag var bättre bland dem som identifierade sig som nordsamer jämfört med pite/lule- eller sydsamer. De sämsta språkkunskaperna fanns i den sydsamiska gruppen, oavsett om man tittar på renskötare eller icke renskötare. Bland sydsamerna var språkkunskaperna bättre bland de renskötande samerna. Detta kan tolkas som att språkbytesprocessen hade fortskridit betydligt längre i den sydsamiska gruppen. Samiska – ett gammalt språk rikt på variation Kunskaper i samiska i respektive språkvarietet, icke renskötare (1975:100) F T L S F T L S F T L S Källa: SOU 1975:100 s 350 F = förstår, T = talar, L = läser, S = skriver Kunskaper i samiska i respektive språkvaritet, renskötare (1975:100) F T L S F T L S F T L S Källa: SOU 1975:100 s 352 F = förstår, T = talar, L = läser, S = skriver Samiska – ett gammalt språk rikt på variation ställde även frågor om barnens språkkunskaper (figur 7). Även här kunde man avläsa en mycket negativ trend. Barnens kunskaper i samiska var begränsade. Barn som talade sa- miska fanns i de renskötande familjerna och bland dem kunde inte ens hälften av barnen samiska. konstaterade att de samisktalande barnen återfanns framför allt i den nordsamiska gruppen.37 Barnens kunskaper i samiska (SOU 1975:100) Källa: SOU 1975:100 Det samiska språkets situation var således allvarlig . Vuxna samers möjligheter att överföra det samiska språket till nästa generation var redan då begränsade, eftersom de inte behärskade språket fullt ut. De som svarade på sameutredning- ens frågor har nått mogen ålder och de som var barn på 1970- talet tillhör föräldragenerationen. Vi vet inget om hur de barn som figurerar i undersökningen senare fick möjligheter att tillägna sig samiska inom skolväsendet. Vi vet heller inget om hur bra bar- nens kunskaper i samiska var. Resultaten antyder dock att språket höll på att tappa ytterligare mark eftersom andelen talare i nästa generation decimerats betydligt (jmf figur 1 och 2 med figur 7). 37 SOU 1975:100 s 351 Samiska – ett gammalt språk rikt på variation I det följande avsnittet redovisar professor , , resultat från pågående forskning rörande den samiska språksituationen.38 Som utredare vill jag tacka för möjligheten att få använda befintliga resultat . Texten har skrivits av profes- . Språksituationen för samerna i Jag ska i korthet redovisa några resultat av en enkätstudie som vi på Samiska studier vid har gjort om bl.a. språk- förhållandena i hos den samiska befolkning som finns i Sa- metingets röstlängd. Vi delade in landet i fem geografiska områden, , , /, , samt övriga landet (se karta 2). De tre förstnämnda skulle kunna utgöra det traditionella samiska bosättningsområdet i . 38 Utdrag från föredrag Språksituationen för samerna i , symposium till minnet av i Samiska – ett gammalt språk rikt på variation Geografiska områden i studien (, 2005) Av den samiska befolkningen i röstlängd bor inom detta område och efter och i övriga landet (se figur 8). Samiska – ett gammalt språk rikt på variation Fördelning av den samiska befolkningen i röstlängd i olika geografiska områden Fördelning av den samiska befolkningen i röstlängd i olika geografiska områden I och i har angett att de har kunskaper i samiska, i i huvudsak nord- och lule- samiska och i /huvudsakligen sydsamiska. I är det som har uppgett att de har kunskaper i nord- och lulesamiska och i övriga landet drygt 20 pro- cent, ganska jämt fördelat mellan nord-, lule- och sydsamiska. Andel samer i röstlängd med kunskaper i samiska språk i olika geografiska områden Jämtl./Härjed. Samiska – ett gammalt språk rikt på variation av samerna i röstlängd saknar kunskaper i samiska, medan har kunskaper i nordsamiska och har kunskaper i lulesamiska och kunskaper i sydsamiska (se figur 10). Andel samer i röstlängd med kunskaper i samiska Andel samer i röstlängd med kunskaper i samiska Om vi jämför kunskaperna i samiska hos den samiska befolkning som har renmärke, till stor del den renskötande befolkningen, så är bilden delvis annorlunda. I den gruppen har kunskaper i samiska medan saknar kunskaper i samiska (se figur 11). Det är fler i den gruppen som har kunskaper i samiska än den grupp som inte har anknytning till renskötseln. Samiska – ett gammalt språk rikt på variation Andel samer i renlängd med kunskaper i samiska Andel samer i renlängd med kunskaper i samiska Det traditionella samiska språkområdet förändras och har föränd- rats bl.a. på grund av tvångsförflyttning av nordsamisktalande ren- skötande befolkning både till traditionellt lule- och sydsamiskt om- råde. Urbaniseringsprocessen har också inneburit inflyttning från mindre byar till större samhällen, t.ex. och , vilket också gör det mer motiverat att tala om traditionella samiska språkområden. har den samiska be- folkningen också flyttat inom det samiska bosättningsområdet och ut ur det området på grund av arbete, studier, etc. (se karta 1, av- snitt 4.2 ovan). De personer i röstlängd som hade kunskaper i samiska () behärskade samiska på olika nivåer. uppgav att de talade samiska utan svårigheter och cirka 20 att de talade samiska med vissa eller stora svårigheter (se figur 12). Samiska – ett gammalt språk rikt på variation SOU 2006:19 Hela landet – Andel samisktalande på olika behärskningsnivåer Andel samisktalande på olika behärskningsnivåer Det finns också en tydlig tendens när det gäller kunskaper och ål- der: ju äldre gruppen är desto bättre kunskaper har de i samiska (se figur 13). I den yngsta åldersgruppen (18–) talar cirka 10 pro- cent av befolkningen samiska utan svårigheter, i mellangruppen (30–) och i den äldsta åldersgruppen () . Det är dock intressant att notera att det inte är så stor skillnad mellan andelen personer som har kunskaper i den yngsta och i mellangenerationen, strax respektive strax . Hela landet – Andel samisktalande i olika åldersspann på olika be- härskningsnivåer Samiska – ett gammalt språk rikt på variation Det finns dock skillnader i de olika geografiska områdena. I , alltså i det område där de flesta samerna bor, är det eller fler (i alla åldersspann) som har kunskaper i samiska. – Andel samisktalande i olika åldersspann på olika behärskningsnivåer I den äldsta åldersgruppen () talar samiska utan svårigheter och i åldersgruppen 30–cirka 50 pro- cent, medan i den yngsta åldersgruppen, 18–, är det som har angett att de talar samiska utan svårigheter. Man kan dock notera att så många som i den yngsta åldersgruppen har angett att de talar samiska. En jämförelse med uppvisar en helt annan bild (se figur 15). i åldern 30–har angett att de talar samiska utan svårigheter och i den äldsta åldersgruppen har angett detta. I den yngsta gruppen har angett att de talar samiska med vissa svårigheter. Detta kan tolkas som att samiskan har fått ett ökat intresse hos samer i den yngsta åldersgruppen. Samiska – ett gammalt språk rikt på variation – Andel samisktalande i olika åldersspann på olika behärskningsnivåer En liknande tendens kan man se i /, men det här resultatet ska man mer se som en tendens än någonting annat beroende på att svarsfrekvensen var något lägre än i övriga områden () och att undersökningsgruppen redan från början var liten, men dock en tydlig tendens (se figur 16). I den yngsta ålders- gruppen har angett att de talar samiska och det är un- gefär lika många som i mellangruppen (30–), men det är be- tydligt färre i den yngsta gruppen som talar samiska utan svårighe- ter jämför med mellangruppen, respektive . /– Andel samisktalande i olika åldersspann på olika behärskningsnivåer Samiska – ett gammalt språk rikt på variation Samerna efter uppvisar faktiskt också samma ten- dens, nämligen att förhållandevis många i den yngsta åldersgruppen talar samiska – om än med vissa eller med stora svårigheter (se figur 17) och betydligt fler än i åldersgruppen 30–. – Andel samisktalande i olika åldersspann på olika behärskningsnivåer I övriga landet är bilden en helt annan. Där har enbart de äldre kunskaper i samiska – till och med goda kunskaper – medan sa- merna i den yngsta åldersgruppen knappt har några kunskaper alls i samiska. Övriga landet – Andel samisktalande i olika åldersspann på olika be- härskningsnivåer Samiska – ett gammalt språk rikt på variation Bilden för hela landet är följande: De äldre har bättre kunskaper i samiska än de yngre. Det finns dock en tydlig tendens, nämligen att samerna i den yngsta åldersgruppen försöker tillägna sig kunskaper i samiska. En skillnad mellan nord- och lulesamiska å ena sidan och sydsa- miska å andra sidan är att de flesta nord- och lulesamiska talarna finns samlade i medan de sydsamiska talarna finns utspridda över hela landet (se figur 19). Kunskaper i nord-, lule- och sydsamiska – geografisk fördelning 4.7Läs- och skrivkunnighet i samiska Läs- och skrivkunnighet bland vuxna är något som vi i allmänhet tar för givet i . Som vi sett i det föregående avsnittet, finns det många samer i som inte kan läsa och skriva på sa- miska, trots att samiska utgör deras modersmål. Med analfabetism avses oförmåga att läsa eller skriva sitt språk. Med funktionell analfabetism menas i allmänhet läsför- måga som ligger under genomsnittet för en elev vid avslutningen av mellanstadium. Detta innebär att en person har svårt att exempelvis fylla i ett formulär eller att läsa längre, mer krävande texter. På grund av den ansträngning som läsningen kräver får dessa läsare inte heller mycket utbyte av tidningstexter. Detta leder i sin tur till att personen undviker all läsning, varigenom också förmågan att läsa går tillbaka och kanske helt försvinner.39 39 definition av analfabetism i Samiska – ett gammalt språk rikt på variation Att vara funktionell analfabet innebär en stor begränsning för den enskilde individen och hon eller han stora svårigheter att klara sig och vara en fullvärdig samhällsmedborgare. Med begränsade läs- och skrivkunskaper riskerar individen således att hamna i ett utan- förskap. För individen är det ofta även skambelagt att inte kunna läsa eller skriva. I den samiska befolkningen i , som har samiska som mo- dersmål, finns många individer som har begränsad förmåga att läsa och skriva på samiska.40 Många samer upplever att deras läs- och skrivkunskaper är så begränsade att de närmast är att ses som funktionella analfabeter i sitt eget språk. På grund av skolväsendets utformning och den assimileringspolitik som bedrevs i norra har många samer aldrig haft möjlighet att lära sig läsa och skriva på samiska. Många av dessa människor upp- lever att de berövats sitt modersmål som barn. Många sådana synpunkter har bl.a. framkommit från enskilda i den enkätunder- sökning som genomförts bland samer (se avsnitt 3). Dessa indivi- der har endast förvärvat läs- och skrivkunskaper i svenska språket. Antalet samer med bristande läs- och skrivkunskaper i samiska är sannolikt stort. Det är vanligt mönster att äldre samer talar samiska men de har begränsade kunskaper i att läsa och skriva, medan yngre samer som lärt sig samiska i skolan inte alltid talar samiska flytande om majoritetsspråket talats hemma.41 Endast hälften av alla dem som talar samiska tros kunna läsa och skriva på samiska. I finns det sannolikt flera tusen vuxna samer med begränsade läs- och skrivkunskaper i samiska. Behovet av alfabetiseringskurser i samiska är därför stort. Den enkätundersökning som utredningen visar att önskan att förbättra kunskaperna i samiska är stort (se av- snitt 7) och intresset för de alfabetiseringskurser42 som anordnat för vuxna samer har varit mycket stort. Behovet har inte kunnat täckas av de medel som avsatts för ändamålet. Alfabetiseringskurser kan även ha positiva effekter för individen utanför det språkliga området. Erfarenheter från alfabetiseringskur- ser bland vuxna flyktingar och invandrare i har visat att för- bättrade läs- och skrivkunskaper även påverkar deltagarnas själv- 40Leena : Reversing Language Shift in the Far North – Linguistic Revitalization in Northern and (1999) s 114 41Huss (1999) s 114 42Alfabetisering innebär spridning av förmågan att läsa och skriva Samiska – ett gammalt språk rikt på variation känsla och självförtroende positivt och även att känslan av delak- tighet i samhället ökar.43 Alfabetisering av vuxna samer är av central betydelse för revitali- sering av samiskan. För att språkbytesprocessen skall kunna brytas och vändas och för att revitalisering av det samiska språket skall vara möjlig, är det nödvändigt att de vuxna samer som inte har tillräckliga kunskaper i att läsa och skriva på samiska ges möjlighet att förvärva och för- bättra dessa kunskaper. 4.8Hur hotat är samiskan? för utrotningshotade språk använder olika kriterier för att bedöma i vilken grad ett givet språk är hotat. De nio kriterierna avser 1.i vilken grad språket förs över till nästa generation, 3.andel talare inom hela populationen, 4.i vilka domäner och i vilken utsträckning språket används, 5.i vilken grad språket används i nya domäner 6.vilka förutsättningar för språkundervisning som finns 7.språkets status och i vilken grad språket har lagligt skydd i sam- hället 8.hur gruppens egna attityder är till det egna språket 9.samt vilket språkmaterial det finns för språket, t.ex. grammati- kor och ordböcker. Varje kriterium bedöms efter en femgradig skala. Genom att be- döma samtliga nio kriterier enligt den femgradiga skalan kan situa- tionen för ett givet språk beräknas och graden av hot bedömas. Ett språks situation är säkert om det talas av alla. Situationen är osäker om språket talas av alla barn, men bara i vissa domäner. Språket är definitivt hotat om det enbart talas av föräldragenerationen och svårt hotat om det enbart talas av den äldsta generationen. Situatio- nen för språket är kritiskt om språket talas av väldigt få gamla och språket är utdött när ingen talar det. Tillståndet för samiskan kan illustreras genom följande tabell: 43 , kommun, : ALFA – ett projekt från A till Ö. Slutrapport och utvärdering, SOU 2006:19 Samiska – ett gammalt språk rikt på variation Graden av hot mot det samiska språket enligt kriterier Även engelska terminologi anges. Källa: : Red Book on Endangered Languages (1999) Det samiska språket är ett utrotningshotat språk vars fortlev- nad beror på de åtgärder som vidtas för att stärka språket och att öka antalet talare av samiska. I är situationen för de samiska varieteterna (och dialekterna) således allvarlig. För umesamiskan är situationen kritiskt liksom för pite/arjeplogssamiskan. Sydsamis- kan är definitivt eller svårt hotat och kanske också lulesamiskan, medan situationen för nordsamiskan kan beskrivas som osäker. 5 Förstärkt minoritetsskydd krävs I detta avsnitt ges en kortfattad beskrivning av åtaganden rörande nationella minoriteter, den svenska minoritetspolitiken, en sammanfattning av synpunkter och det som fram- kommit i samband med nationella uppföljningar. Texten utgör en sammanfattning av delbetänkandets slutsatser och de förslag till åtgärder som krävs för att förstärka minoritetsskyddet. Slutsatserna och förslagen utgör även en del av grunden för utredningens arbete med de samiska språkfrågorna. Med nationell minoritet avses i det följande endast sådana minoriteter som givits skydd i enlighet med minori- tetskonventioner. Begreppet minoritet används i olika konven- tioner för att ange en grupp som är i mindretal och som på något sätt avviker från majoriteten. Bestämmelser som rör minoriteter kan också tillämpas på nationella minoriteter i . 5.1Sveriges åtaganden rörande nationella minoriteter 5.1.1Internationellt skydd av minoriteter1 Rätten att få använda sitt eget modersmål och rätten att utöva sin kultur är grundläggande mänskliga rättigheter. Skyddet av de nationella minoriteterna i är således ett led i värnandet om de mänskliga rättigheterna. Skydd för minoriteter av olika slag samt skydd för sådana gruppers språk och kultur har reglerats i en rad internationella konventioner. Delar av detta regelverk kommente- ras här. På europeisk nivå har skyddet av nationella minoriteter reglerats genom utarbetandet av två Europarådskonventioner, ramkonven- tionen om skydd för minoriteter och europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk (minoritetsspråkskonventionen). 1 se delbetänkandet avsnitt 3. Genom ratificering av dessa konventioner har åtagit sig en folkrättslig skyldighet att förverkliga åtagandena i konventionerna. Åtagandet innefattar åtgärder för att skydda de nationella mino- riteterna och aktiva åtgärder för att stödja och främja dessa grup- pers språk, kultur och traditioner. minoritetskonventioner förverkligas i genom nationell lagstiftning. I den lagstiftning som tillkom som en följd av ratifikation av minoritetskonventionerna, valde man även att lagstifta om rätten att använda samiska, finska och meänkieli. Därmed har enskilda individer getts en lagstadgad rätt att använda det egna språket i vissa angivna situationer samt möj- lighet till äldreomsorg eller förskola på minoritetsspråket. Rätten att få använda det egna modersmålet är inte beroende av om den enskilde individen behärskar majoritetsspråket. De lagstad- gade rättigheter som tillkommer de nationella minoriteterna i får således utnyttjas oavsett om individen talar svenska. Individens rätt grundar sig därmed inte på förhållandet det skulle finnas ett behov att tala det egna språket, som beror på bristande kunskaper i svenska. Syftet med konventionerna är ju att stärka de nationella minoritetsspråkens status och att språkens fortlevnad genom detta skall främjas. Ett sätt att åstadkomma just detta och skapa flera språkdomäner, är att språken skall kunna användas i olika offentliga sammanhang, såsom i kontakter med myndigheter och domstolar. Enskilda ges även möjlighet att använda och stärka minoritetsspråket genom dessa kontakter och möjligheten att få tillgång till förskola på minoritetsspråket. Förutom minoritetskonventioner regleras skydd av minoriteter i FN:s konvention om medborgerliga och poli- tiska rättigheter. Artikel 27 ger minoriteter rätt att utöva sin sär- art, bl.a. rätt till ett eget kulturliv, religionsfrihet och användande av det egna språket.2 har i en deklaration uttalat att medlemsländerna skall vidta åtgärder för att mino- riteter skall kunna utnyttja sina mänskliga rättigheter utan att utsättas för diskriminering. FN:s medlemsländer skall också skapa förutsättningar för minoriteterna att utveckla sin kultur och sitt språk. Staterna skall också vidta åtgärder för att personer som till- 2 Artikel 27: I de stater där det finns etniska, religiösa eller språkliga minoriteter skall de som tillhör sådana minoriteter inte förvägras rätten att i gemenskap med andra medlemmar av sin grupp ha sitt eget kulturliv, att bekänna sig till och utöva sin egen religion eller att använda sitt eget språk. International Covenant on Civil and Political Rights, , SÖ 1971:42. hör minoriteter skall ha möjligheter att lära sig sitt modersmål eller få undervisning i modersmålet.3 I ges grundläggande skydd för minoriteter i regerings- formens bestämmelser: Regeringsformen 1 kap. 2 § st 4 och 5 Det allmänna skall motverka diskriminering av människor på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språklig eller religiös tillhörighet, funktionshinder, sexuell läggning, ålder eller annan omständighet som gäller den enskilde som person. Etniska, språkliga och religiösa minoriteters möjligheter att behålla och utveckla ett eget kultur- och samfundsliv bör främjas.4 Efter ratificering av ramkonvention borde dock bestämmelsen i regeringsformen ha reviderats, eftersom ram- konventionens åtagande enligt artikel 5.1 är mer långtgående för de nationella minoriteterna. åtar sig att främja de förutsättningar som är nödvändiga för att per- soner som tillhör nationella minoriteter skall kunna bibehålla och utveckla sin kultur och bevara de väsentliga beståndsdelarna av sin identitet, nämligen religion, språk, traditioner och kulturarv. I delbetänkandet föreslås därför att utformningen av regerings- formens bestämmelse bör bli föremål för översyn med anledning av åtaganden enligt ramkonventionen.5 Skydd mot diskriminering av minoriteter finns även reglerat i artikel 14 av den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande rättigheterna, som även gäller som svensk lag.6 Vidare stadgar att barn, som tillhör mino- riteter eller urfolk, har rätt till utövande av kulturliv och det egna språket.7 I anges också att ett av syftena med 3 3 FN:s deklaration om minoritetsrättigheter, artikel 4, UN General resolution 47/135, Declaration on the Rights of Persons Belonging to National or Ethnic, Religious and Linguistic Minorities, 18 . Finns även återgiven i delbetänkandet avsnitt 3.2. 4Regeringsformen 1 kap. 2 §st 4 och 5. 5se delbetänkandet avsnitt 6.2.2.