sou · GUB316 · 2007-01-01 00:00:00 — denna lag skall ombesörjas helt eller delvis av den andra överenskommelse med en annan kommun uppdra åt en anställd i den kommunen att besluta på kommunens vägnar i ett visst ärende eller en grupp av ärenden, (1991:900). anmälan av beslut till nämnd skall tillämpas på den som fattar Kommunen får ta ut avgift för tillstånd enligt detta kapitel eller med stöd av bestämmelser i detta 1.om villkor som enligt 14 § andra stycket eller 15 § gäller för tillståndet har åsidosatts i inte ringa mån och tillståndshavaren inte vidtas rättelse genast efter tillsägelse eller inte kan anträffas efter rimlig efterforskning, 2.om tillstånd har meddelats enligt 1 § och det är av särskild vikt för kommunen att det återkallas, 3.om tillståndet gäller tills vidare och återkallelse är påkallad av hänsyn till trafiken eller till allmän ordning och säkerhet, 4.om tillståndet gäller för bestämd tid och det är av väsentlig betydelse för trafiken eller för allmän ordning och säkerhet att det återkallas, eller 5.om tillstånd har meddelats enligt 1 § och tillståndshavaren åsidosatt sin skyldighet att betala avgift enligt lagen (1957:259) om rätt för kommun att ta ut avgift för vissa upplåtelser av offentlig plats, m.m. och han inte betalar genast efter uppmaning. Ett tillstånd enligt 1 § skall återkallas, om kommunens beslut om yttrande upphävts efter överklagande. Om någon inte vidtar en Om någon inte vidtar en åtgärd som åligger honom enligt åtgärd som åligger honom enligt detta kapitel, lokala föreskrifter detta kapitel, lokala föreskrifter eller beslut eller villkor som har eller beslut eller villkor som har meddelats med stöd av 5 §, 14 § meddelats med stöd av 5 §, 14 § 15 §, får 15 §, får Detta gäller endast om Detta gäller endast om han inte vidtar rättelse genast han inte vidtar rättelse genast efter tillsägelse eller inte kan efter tillsägelse eller inte kan anträffas efter rimlig efter- anträffas efter rimlig efter- Även om det inte följer av första stycket får föreläggande, utan föregående tillsägelse, avse skyldighet att ta bort upplag, försälj- ningsstånd, ställningar, skyltar, containrar och andra anordningar som har placerats på en offentlig plats utan nödvändigt tillstånd enligt 1 § eller i strid med villkor som gäller för tillståndet. Detsamma gäller i fråga om anordningar som inte har tagits bort efter utgången av giltighetstiden för tillståndet. Ett föreläggande enligt andra stycket får, om det avser en container eller något annat skrymmande föremål som ställts upp på offentlig plats, riktas också mot föremålets ägare eller den som är i ägarens ställe, även om föremålet ställts upp för någon annans räkning. Det sagda gäller inte om det är uppenbart att någon annan än föremålets ägare eller den som är i hans ställe har bestämt platsen för uppställningen. I föreläggande får vite sättas I föreläggande får vite sättas ut eller, som påföljd för under- ut eller, som påföljd för under- låtenhet att följa föreläggandet, låtenhet att följa föreläggandet, anges att rättelse kan komma att anges att rättelse kan komma att åtgärd som avses i 19 § på den vidta en åtgärd som avses i 19 § på den försumliges bekostnad, 1.om den försumlige inte följer ett föreläggande i vilket sådan påföljd har satts ut, 2.om han inte kan anträffas med ett föreläggande efter rimlig efterforskning, eller 3.om det av hänsyn till trafiken eller till allmän ordning och säkerhet är nödvändigt att åtgärden vidtas . Till böter döms den som Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 1, 3, 4 eller 6 § eller bryter mot 1, 3, 4, 6 § första mot villkor enligt 14 § andra a § första stycket eller stycket eller 15 § eller mot för- 7 § eller mot villkor enligt 14 § bud enligt 17 § första stycket. andra stycket eller 15 § eller mot enligt 17 § första Till penningböter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 7 § eller mot föreskrifter enligt någon av 8–11 §§. Om ett barn som inte har Om ett barn som inte har fyllt begår en sådan fyllt begår en sådan handling som är otillåten enligt handling som är otillåten enligt 6 § första eller andra stycket, 6 § första stycket eller 7 §, skall skall den som har vårdnaden om den som har vårdnaden om barnet straffas enligt 22 § första barnet straffas enligt 22 § första Om ett barn som inte har Om ett barn som inte har fyllt begår en sådan hand- fyllt begår en sådan hand- ling som är otillåten enligt 7 §, ling som är otillåten enligt 6 § skall den som har vårdnaden om andra stycket, skall den som har barnet straffas enligt 22 § andra vårdnaden om barnet straffas enligt 22 § andra stycket. Vad som sägs i första och andra styckena gäller inte, om vårdnadshavaren gjort vad som ankommer på honom för att förhindra handlingen. Har en offentlig plats tagits i anspråk för varor eller någon annan egendom i strid med bestämmelserna i 1 §, får egendomen förklaras förverkad, om det behövs för att förebygga fortsatt överträdelse och förverkandet inte är oskäligt. Vapen som har använts i strid Vapen som har använts i strid med 6 § första eller andra stycket med 7 § och ammunition som är och ammunition som är avsedd avsedd för vapnet, får förklaras för vapnet, får förklaras förverk- förverkade efter vad som kan ade efter vad som kan anses Angående beslag av egendom som kan antas vara förverkad enligt första eller andra stycket, gäller bestämmelserna om beslag i . I fråga om beslag och förverkande av spritdrycker, vin eller starköl hos den som förtär sådana drycker i strid med lokala föreskrifter finns bestämmelser i lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. 1 Senaste lydelse 1994:1427. beslut enligt detta kapitel eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av detta kapitel samt beslut enligt 11 § eller 13 § andra stycket gäller , om inte annat beslutats. enligt detta kapitel eller enligt med stöd av detta kapitel får med stöd av detta kapitel får överklagas hos allmän förvalt- överklagas hos allmän förvalt- myndighetens beslut att avslå en myndighetens beslut att avslå en ansökan om att få ta i anspråk ansökan om att få ta i anspråk om beslutet föranleds av ett om beslutet föranleds av ett enligt 2 § första stycket. Kommunens beslut i fall som Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. I fråga om överklagande av kommunens beslut i fall som avses i 1 kap. 2 § eller i 2 § eller någon av 8–10 §§ i detta kapitel gäller bestämmelserna i 10 kap. kommunallagen (1991:900). beslut enligt detta kapitel eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av detta kapitel samt beslut enligt 11 § eller 13 § andra stycket gäller , om inte annat beslutats. Denna lag träder i kraft . Ärenden som kommit in till tillståndsmyndighet före men ännu inte avgjorts skall prövas av den myndighet som var behörig vid ikraftträdandet och i övrigt handläggas enligt den gamla lagen. Äldre bestämmelser om överklagande gäller för beslut som har meddelats enligt den gamla lagen. 1 Senaste lydelse 2005:68. Följdändringar i vissa författningar Hänvisningen till lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor och förordningen (1988:1145) om brandfarliga och explosiva varor i nedan nämnda lagar och förordningar skall ändras till lagen (0000:000) om brandfarliga och explosiva varor och förordningen (0000:000) om brandfarliga och explosiva varor. 1.3 § 15 lag (2003:148) om straff för terroristbrott 2.5 kap. 7 § 2, 6 kap. 8 § 2, 9 kap 11 § 2a fordonsförordning (2002:925) 3.4 § 9 förordning (1999:1135) om misstankeregister 4.11 § 7 förordning (1999:1134) om belastningsregister 5.Del 2 6–8 förordning (1999:382) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor 6.Avdelning 4 förordning (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd 7.9 kap. 1 § vapenförordning (1996:70) 8.1 kap. 6 § vapenlag (1996:67) 9.Bilaga punkten 62 sekretessförordning (1980:657) 10.4 § lag (1992:1300) om krigsmateriel 11.4 a § förordning (1988:1040) med instruktion för 12.3 § förordning (1982:923) om transport av farligt gods 13.17 § 13 polisregisterkungörelse (1969:38) Vid regeringssammanträdet beslutade regeringen direktiv till en utredning med uppgift att göra en översyn av lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor och den därtill hörande förordningen (1988:1145) om brandfarliga och explosiva varor. Utredningen har antagit namnet Utredningen om brandfarliga och explosiva varor – . Av utredningsdirektiven (dir. 2004:142) framgår att huvudsyftet med utredningen är att förenkla och modernisera regelsystemet om brandfarliga och explosiva varor. Utredningen skall resultera i att reglerna blir enklare och mer enhetliga och därmed blir författningsområdet mer överskådligt, inte minst för de företag som omfattas av reglerna. Direktiven till utredningen återges som bilaga 1 till betänkandet. 1.2Behovet och resultatet av översynen Lagen och förordningen om brandfarliga och explosiva varor utarbetades och trädde i kraft (prop. 1987/887:101, Ds 1987:4). Avsikten med den nya lagen var att med bibehållande av skyddsprinciperna skapa ett modernt och lättillgängligt system. Man valde att göra en ramlag som är allmänt hållen och låta lagen få sitt konkreta innehåll genom bestämmelser som meddelats av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Vid ikraftträdandet meddelades en förordning som ersatte fyra tidigare förordningar på området. I förordningen togs bl.a. in bestämmelser om varuområdets närmare avgränsning samt om skyldigheter vid hanteringen av varorna. Däremot togs inte in detaljbestämmelser rörande varornas handhavande. sådana bestämmelser behövdes ansågs att de skulle meddelas av och beträffande försvarsmakten av . Författningarna har inte efter sin tillkomst i tillräcklig utsträck- ning anpassats till utvecklingen på området. Det finns således ett allmänt behov av att modernisera och förenkla dem. Det har vidare på grund av den nuvarande detaljeringsnivån visat sig vara kompli- cerat att författningstekniskt genomföra EG:s rättsakter. Det har också ifrågasatts om avgränsningen mot bl.a. regler på kemikalieområdet är ändamålsenlig. En översyn av lagen och förordningen är således angelägen. Det förslag utredningen kommit fram till bygger i stort på den nu gällande lagen och förordningen. Viss ny reglering har före- slagits samt en omstrukturering av nu gällande reglering. Omstruktureringen har skett i syfte att samla de grundläggande kraven i lagen samt att underlätta förståelsen för reglerna. Oklar och överflödig reglering har tagits bort. De nya reglerna skall så enkelt som möjligt ge en så hög säkerhet som möjligt. Vidare har vid tillskapande av bestämmelser stor hänsyn tagits så att tillämp- ningen underlättas för företagen. Därtill har en omarbetning gjorts för att regleringen av brandfarliga och explosiva varor bättre skall harmonisera med EG-rätten. Utgångspunkten har varit att den svenska lagstiftningen skall överensstämma med de krav som EU ställer på området. Särreglering skall bara finnas där det verkligen behövs och enligt EU får finnas. När det gäller införlivandet av EG-rätten i lagstiftningen har beaktats att det är möjligt att i fram- tiden på ett smidigt sätt genomföra framtida ändringar av EG- direktiv i svensk rätt. Utgångspunkten har emellertid varit att redaktionella och språk- liga förändringar bör undvikas om de riskerar att leda till osäkerhet om bestämmelsernas tillämpningsområde. Inarbetade begrepp bör inte bytas ut om inte uppenbara fördelar står att vinna med föränd- ringen. Inte heller andra ändringar bör göras, om de inte framstår som väl motiverade. Med hänsyn till den omarbetning som bör ske har utredningen föreslagit att en ny lag och en ny förordning skall meddelas. I detta sammanhang vill utredningen uppmärksamma att det svenska genomförandearbetet att införliva ett EG-direktiv styrs av den i grundlagen fastslagna normhierarkin (regeringsformen kap. 8). Detta innebär att direktivbestämmelserna kan införlivas genom lag, förordning eller föreskrifter. Den största delen av direktivbestämmelserna införlivas i genom föreskrifter på myndighetsnivå. Den svenska myndighetsstrukturen har en indel- ningsgrund som ger myndigheterna behörighet att utfärda före- skrifter och utöva tillsyn för att tillgodose vissa skyddsintressen, t.ex. skydd för konsumenter (), säker arbets- miljö, (), säker hantering av brandfarliga och explosiva varor (), eller säker kemikalie- hantering (Kemikalieinspektionen). Denna myndighetsstruktur har en annan indelningsgrund än EG-direktiven på t.ex. varuområdet som vanligtvis anknyter till en viss produktkategori, t.ex. explosiva varor, tryckkärl eller aerosolbehållare. Detta innebär att när genom- förandet av ett direktiv skall ske kan ändringar behövas göras i lag, förordning och föreskrifter och ändringar kan behöva göras inom flera myndigheters sakområden. Den normhierarki och arbetsför- delning som finns mellan regeringen och myndigheter och myndig- heter sinsemellan ställer stora krav på samordning. Utredningen höll sitt första sammanträde och har därefter haft nio sammanträden varav ett internatsammanträde. I utredningen har funnits 15 experter och bland dessa finns före- trädare för bl.a. näringslivet, myndigheter med ansvar för att före- bygga och begränsa olyckor och skador genom brand eller explosion och intresseorganisationer. Utredningens sekretariat har under arbetets gång haft omfattande kontakter med utredningens experter. Därutöver har utredningen haft kontakter med bl.a. , , , Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC), ett flertal polismyndigheter och kommunala nämnder i landet, konkursförvaltare, Åklagarkammaren i , de större företagen i som bedriver terminalverk- samhet och . Sekretariatet har deltagit i Nordisk förebyggarträff i arrangerad av Räddnings- tjänsten i samt besökt i . Därtill har utredningens sekreterare deltagit i seminariet Process 2005 i arrangerat av Det (). Utredningen har haft kontakt med . Därtill har utredningen följt det arbete som pågått i med anledning av betänkanden från (SOU 2004:100), (SOU 2004:47) och (SOU 2002:70). Utredningen har även följt det arbete som pågått i vid sidan av utredningens arbete där det övervägs att bör tillträda konventionen av om märkning av plastiska sprängämnen i detekteringssyfte. Det förslag som det arbetet utmynnat i har utredningen inte övervägt utan endast arbetat in i utredningens föreslagna författningstext (Promemoria om märk- ning av plastiska sprängämnen, , , dnr. N2005/388/TP). Enkäter har tillsänts samtliga polismyndigheter och länsstyrelser i landet och de har lämnat uppgifter som utgjort underlag i utred- ningen. Utredningen har i enlighet med sina direktiv samrått med såvitt avser förslagets konsekvenser för små företag och med vad gäller frågan om uttagande av avgifter. 2Huvuddragen i nuvarande reglering I detta kapitel följer en kort presentation av huvuddragen av den rättsliga regleringen av brandfarliga och explosiva varor. En mer utförlig redovisning av gällande regler presenteras i samband med att särskilda regler diskuteras. 2.2Internationella konventioner eller överenskommelser och EG-direktiv Det finns inte några internationella konventioner eller överens- kommelser som direkt reglerar det som i avses med hantering och import av brandfarliga och explosiva varor. En expertgrupp tillsatt av FN:s ekonomiska och sociala råd ger ut rekommendationer i fråga om transport av farligt gods. Rekom- mendationerna som uppdateras kontinuerligt inbegriper brand- farliga och explosiva varor och innehåller grunder för klassificering och bestämmelser om samhantering m.m. Två EG-direktiv är av särskild betydelse för hantering och import av brandfarliga och explosiva varor. Dessa är de s.k. gas- apparatdirektivet och explosivvarudirektivet. Rådets direktiv /396/EEG av om tillnärmning av medlems- staternas lagstiftning om anordningar för förbränning av gas- formiga bränslen (EGT L 196, 26.7.1990, s. 15, Celex 31990L0396), gasapparatdirektivet, gäller för sådana anordningar som är avsedda bl.a. för matlagning, uppvärmning, varmvattenberedning, kylning, belysning eller tvätt. Medlemsstaterna åtar sig i direktivet att vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att anordningarna får släppas ut på marknaden och tas i bruk endast om de inte äventyrar säkerheten för personer, husdjur eller egendom. Direktivet ändra- des genom rådets direktiv /68/EEG av om Huvuddragen i nuvarande reglering ändring av bl.a. direktiv /396/EEG om anordningar för förbrän- ning av gasformiga bränslen (EGT L 220, 30.8.1993, s. 1, Celex 31993L0068). Ändringen var föranledd av en harmonisering av bestämmelserna om anbringande och användning av CE-märkning. Rådets direktiv /15/EEG av om harmoni- sering av bestämmelserna om utsläppande på marknaden och över- vakning av explosiva varor för civilt bruk (EGT L 121, , s. 20, Celex 31993L0015), explosivvarudirektivet, innebär att medlemsstaterna inte får förbjuda, begränsa eller hindra utsläppande på marknaden av explosiva varor som omfattas av direktivet och som uppfyller de krav som ställs upp enligt direktivet. Det finns förutom de nämnda direktiven en rad andra direktiv som har betydelse på området. Dessa skall kort beskrivas i det följande. Rådets direktiv /548/EEG av om tillnärm- ning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (EGT P 196, , s. 1, Celex 31967L0548), farliga ämnesdirektivet. Rådets direktiv /324/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar beträffande aerosolbehållare (EGT L 147, , s. 40, Celex 31975L0324), aerosoldirektivet. Medlemsstaterna får enligt direktivet inte begränsa, hindra eller förbjuda att aerosolbehållare som uppfyller kraven i direktivet släpps ut på marknaden. Rådets direktiv /442/EEG av om avfall (EGT L 194, 25.7.1975, s. 39, Celex 31975L0442), avfallsdirektivet. Syftet med avfallsdirektivet är att få till stånd en tillnärmning av medlems- staternas lagstiftning om kontrollerad hantering av farligt avfall. Direktivet behandlar utrangerade sprängämnen i den utsträckning de inte redan omfattas av annan lagstiftning. Kommissionens direktiv /155/EEG av om införandet och den närmare utformningen av ett särskilt informa- tionssystem avseende farliga preparat (beredningar) i enlighet med artikel 10 i direktiv /379/EEG (EGT L 76, 22.3.1991, s. 35, Celex 31991L0155), säkerhetsdatabladsdirektivet. I direktivet anges att den som är etablerad inom gemenskapen som tillverkare, importör eller distributör och som ansvarar för att ett farligt ämne eller ett farligt preparat släpps ut på marknaden skall förse den som erhåller produkten och som använder den yrkesmässigt med ett säkerhets- datablad. Huvuddragen i nuvarande reglering och rådets direktiv /23/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om tryck- bärande anordningar (EGT L 181, , s. 1, Celex 31997L0023), tryckkärlsdirektivet. Direktivet gäller för konstruk- tion, tillverkning och bedömning av överensstämmelse för tryck- bärande anordningar och aggregat. Medlemsstaterna åtar sig i direktivet att vidta de åtgärder som krävs för att anordningarna och aggregaten inte skall kunna släppas ut på marknaden och tas i bruk om de utgör en risk för hälsa och säkerhet för människor och, i förekommande fall, husdjur eller egendom när de installeras, underhålls och används ändamålsenligt. och rådets direktiv /45/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författ- ningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga preparat (EGT L 200, 30.7.1999, s. 1, Celex 31999L0045), preparat- direktivet. och rådets direktiv /95/EG av om allmän produktsäkerhet (EGT L 11, , s. 4, Celex 32001L0095), produktsäkerhetsdirektivet. Direktivet syftar till att säkerställa att de produkter som släpps ut på marknaden och som är avsedda för konsumenter eller som under vissa förutsättningar kan komma att användas av konsumenter är säkra. Rådets direktiv /55/EG av om gemen- samma regler för den inre markanden för naturgas (EGT L 176, , s. 57, Celex 32003L0055), naturgasdirektivet. I direktivet fastställs gemensamma regler för överföring, distribution, leverans och lagring av naturgas. Direktivet innehåller regler om naturgas- sektorns organisation och funktion, tillträde till markanden och de kriterier och förfaranden som skall tillämpas vid beviljande av till- stånd till överföring, distribution, leverans och lagring av naturgas samt drift av system. Kommissionens direktiv /57/EG av om identifiering av pyrotekniska artiklar och viss ammunition för rådets direktiv /15/EEG om harmonisering av bestämmelserna om utsläppande på marknaden och kontroll av explosiva varor för civilt bruk (EGT L 127, 29.4.2004 s. 73, Celex 32004L0057). Kommissionens beslut /388/EG av om ett dokument om överföring av explosiva varor inom gemenskapen (EGT L 120, 24.4.2004, s. 43, Celex 32004D0388). Huvuddragen i nuvarande reglering Vidare finns det flera direktiv på arbetsmiljöområdet som påver- kar utformningen av de nationella reglerna om hantering och import av brandfarliga och explosiva varor. Dessa direktiv är bl.a. följande. och rådets direktiv /92/EG av om minimikrav för förbättring av säkerhet och hälsa för arbetstagare som kan utsättas för fara orsakad av explosiv atmosfär (femtonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktivet 89/391/EEG) (EGT L 23, 28.1.2000, s. 57, Celex 31999L0092), Atex 137 direktivet. och rådets direktiv /9/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om utrust- ning och säkerhetssystem som är avsedda för användning i explo- sionsfarliga omgivningar (EGT L 100, , s. 1, Celex 31994L0009), Atex 100 direktivet. Rådets direktiv /82/EG av om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olycks- händelser där farliga ämnen ingår (EGT L 10, , s. 13, Celex 31996L0082), Seveso II direktivet. Direktiven, som redovisats ovan, omfattar inte transport av farligt gods. Inom EU pågår ett arbete att utforma ett EG- direktiv som skall reglera förutsättningarna för bl.a. när pyro- tekniska artiklar skall få släppas ut på marknaden. Kommissionen har beslutat om ett förslag till direktiv KOM (2005) 457 slutlig. Ett direktiv förväntas träda i kraft . 2.3Lag om brandfarliga och explosiva varor Lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor trädde 1989 (prop. 1987/88:101, Ds 1987:4). Avsikten var att med bibehållande av skyddsnivåerna skapa ett modernt och lättillgäng- ligt regelsystem. Man valde att göra en ramlag som var allmänt hållen och låta lagen få sitt konkreta innehåll genom bestämmelser som meddelats av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. till lagen har regeringen meddelat genom förordningen (1988:1145) om brandfarliga och explosiva varor. Den myndighet som kom att utpekas som föreskrifts- myndighet var vid ikraftträdandet (), SOU 2006:16 Huvuddragen i nuvarande reglering eftersom den hade den tekniska kompetensen för att meddela de nödvändiga detaljbestämmelserna med utpräglat tekniskt innehåll. SÄI:s föreskrifter har kungjorts i (). SÄI upphörde , varvid inspektionens föreskrifter togs över av Statens räddnings- verk. Även har meddelat vissa föreskrifter vilka kungjorts i Statens räddningsverks författningssamling (SRVFS). Lagen reglerar hantering och import av brandfarliga och explo- siva varor. Begreppet hantering har en vid innerbörd och omfattar t.ex. även användning och innehav. Avsikten är att allt som går att göra med en brandfarlig eller explosiv vara skall omfattas av begreppet (jfr prop. 1987/88:101 s. 29). I lagen anges ett syfte (1 §). Detta är att hindra att brandfarliga och explosiva varor orsakar brand eller explosion som inte är avsedd samt att förebygga och begränsa skador på liv, hälsa miljö eller egendom genom brand eller explosion vid hantering av sådana varor. Meningen med att ange syftet är att göra en avgränsning i förhållande till annan lagstiftning.