sou · GUB343 · 2007-01-01 00:00:00 — En sådan lösning framstår emellertid som problematisk redan med hänsyn till den grundläggande förutsättningen att aktiebolagsformen som huvud- regel – om inte ett illojalt förfarande är för handen – skall utesluta ett personligt ansvar för aktieägarna och den likabehandlingsprin- cip som tillämpas23. Vidare förefaller det troligt att ett personligt betalningsansvar för aktieägarna i ett aktiebolag eller moderbolag skulle påverka kapitalanskaffningen negativt på grund av den eko- nomiska osäkerhet som kan uppkomma om den som tillskjuter kapital till anläggningsinnehavaren riskerar att förlora mer än vad som tillskjutits. Inte heller framstår det som möjligt att ställa krav på högre aktiekapital i de bolag som äger och driver kärntekniska an- 22Se 25 kap. 19 § aktiebolagslagen (2005:551). I sammanhanget kan också reglerna om skade- ståndsansvar för styrelseledamöter, aktieägare m.fl. nämnas. 23Jfr yttrande från och över slut- betänkande Betalningsansvaret för kärnavfallet (SOU 2004:125), Miljö- och samhälls- byggnadsdepartementet Dnr M2004/4316/Mk. En inventering av finansiella och rättsliga lösningar läggningar med tillstånd enligt kärntekniklagen. En sådan lösning är otillfredsställande redan av det skälet att tillstånd redan innehas . Det saknas därmed möjligheter att ändra villkoren och skärpa kraven i fråga om aktiekapital m.m. Utredningen ser därför inga framkomliga vägar för att på detta sätt säkra fler tillgångar hos anläggningsinnehavarna. Därmed kan en situation tänkas uppkomma som innebär att merparten av tillgång- arna inte längre finns hos anläggningsinnehavarna utan i stället har knutits till anläggningsinnehavarnas respektive moderbolag. Detta förhållande får emellertid mindre betydelse om medel redan avsatts för den händelse större ersättningar skulle behöva betalas ut. De finansieringsformer som åsyftas är framförallt olika typer av försäk- ringslösningar, garantier och externa fonder. I dessa fall kan och avgifter betalas in fortlöpande. Vidare finns det en möjlighet att få ett konkursrättsligt skydd så att medlen inte dras in i en even- tuell konkurs. Till dessa finansieringslösningar återkommer utred- ningen nedan. När man bedömer förutsättningarna för att finna en finansiell lös- ning som på bästa sätt kan svara mot anläggningsinnehavarens eko- nomiska ansvar utgör försäkringslösningen en utgångspunkt. I atomansvarighetslagen är anläggningsinnehavarens ersättningsan- svar bestämt till 300 miljoner SDR för varje atomolycka24. Ansvaret skall enligt atomansvarighetslagen vara täckt av försäkring. Regeringen, eller den myndighet som regeringen be- stämmer, kan befria anläggningsinnehavaren från försäkringsskyldig- heten om anläggningsinnehavaren i stället ställer godtagbar ekono- misk säkerhet för sina skyldigheter och svarar för att inträffade skador regleras (27 § andra stycket atomansvarighetslagen). Såsom utredningen redovisat i avsnitt 7.2 har ansvarsbeloppen änd- rats . Av väsentlig betydelse för omfatt- ningen av anläggningsinnehavarnas ansvar har varit möjligheten att, 24 I sammanhanget bortses från sådana anläggningar som är avsedda enbart för framställning, behandling eller förvaring av obestrålat uran samt transport av sådant uran. En inventering av finansiella och rättsliga lösningar i enlighet med de åtaganden som följer av , täcka ansvaret genom försäkring. Beroende på vilken kapacitet som funnits tillgänglig på försäk- ringsmarknaden har ansvarsbeloppen höjts successivt. Försäkringsavtal bygger på att försäkringsgivaren kan erbjuda ett ekonomiskt skydd mot förluster på grund av oväntade och plöts- liga händelser. Försäkringsgivaren bedömer riskerna och vilket pris den tagna risken motsvarar. Denna bedömning ligger till grund för försäkringstagarnas . Genom kapitalförvaltning säkerställer försäkringsgivaren sin förmåga att ersätta kunderna när en skada inträffar25. Det förekommer olika typer av försäkringar. För kärnkraftverk aktualiseras närmast egendomsförsäkring (som täcker skador på själva anläggningen samt på radioaktivt material under transport), avbrotts- försäkring (som ger ersättning för kostnader att köpa ersättnings- kraft till anläggningens kunder vid ett produktionsbortfall), transport- försäkring och ansvarsförsäkring. För utredningens vidkommande är det ansvarsförsäkringen som är av omedelbar betydelse. Ansvarsförsäkring tecknas av innehavaren av en atomanläggning för att kunna ersätta skadelidande för skador som uppstått i om- givningen till följd av en olycka på anläggningen eller under trans- port (s.k. tredjemansskada)26. Varje försäkringsgren skall bygga upp sin egen kapacitet. Det finns en särskild kapacitet för rena egendomsskador och en för ansvars- skador. Det går inte att överföra kapacitet mellan försäkringsskydd för egendomsskada och ansvarsförsäkring27. Försäkringsbeloppen är lägre när det gäller ansvarsförsäkring än egendomsförsäkring. Detta beror på att försäkringsgivaren, när det gäller ansvarsförsäkring, inte i förväg kan bedöma vilken typ av skada 25SOU 2005:63 s. 64. 26Nordiska kärnförsäkringspoolens uppgifter publicerade på hemsida . 27Se bl.a. Svenska Atomförsäkringspoolens remissyttrande över Departementspromemorian (Ds 1997:55), remissammanställning Dnr Ju97/2996 och , Atomansvar och försäkring, PM daterad . En inventering av finansiella och rättsliga lösningar som kan komma att behöva ersättas. Försäkringsåtagandet är beträf- fande ansvarsförsäkring generellt i den meningen att varje skade- händelse skall kunna täckas inom ramen för försäkringsbeloppet. När det gäller ansvarsförsäkring finns det också ett krav på reserv- avsättning och medel måste reserveras även för eventuella senare skadeutbetalningar som kan aktualiseras innan anspråket preskri- beras. De medel som försäkringsgivarna kan disponera ställs till förfo- gande av investerare som riskvilligt kapital. Investerarna är inte villiga att satsa lika mycket på marknaden för ansvarsförsäkringar. Eftersom det är marknaden som styr finns det inte lika mycket risk- villigt kapital att satsa på ansvarsförsäkring som på sakförsäkring. Riskvilligheten hos försäkringsgivarna beror framför allt på följan- de faktorer. För det första skall riskerna värderas som försäkrings- bara. Denna bedömning görs genom en s.k. intagningsbesiktning av ett nytt kärnkraftverk eller annan kärnteknisk anläggning redan innan försäkring erbjuds. För det andra måste risken kunna avgrän- sas till storlek och omfattning för att kunna beräknas och hanteras som en s.k. försäkringsbar risk och för att en rimlig premie skall kunna fastställas. Vidare spelar marknadsekonomiska faktorer roll. En marknad som stagnerar eller minskar påverkar försäkringskapa- citeten negativt. Ytterligare en faktor som påverkar den tillgängliga försäkringskapaciteten är politiska förändringar samt händelser natio- nellt eller internationellt som skapar oro. Försäkringar kan aldrig tecknas med ett obegränsat försäkrings- skydd. En av förklaringarna till detta är att försäkringsbranschens resurser är begränsade. Vidare anges i försäkringsbolagens bolags- ordningar att inte av det egna kapitalet får allo- keras på en och samma risk. I praktiken lär emellertid försäkrings- bolagen tillämpa en betydligt lägre procentandel för risktagande28. En metod för försäkringsbolagen att sprida sina risker till andra och för att kunna ta större engagemang är att ingå återförsäkrings- avtal. Återförsäkringen berör inte försäkringstagaren direkt. Premierna som sätts utgår från riskbedömningar och kapaciteten avseende försäkringsbeloppen. För de nukleära anläggningarna i bedöms riskpremien och riskfaktorn tämligen enhetligt och någon särskild hänsyn tas inte till var anläggningen är belägen. 28 Uppgifter lämnade till utredningen av Nordiska Kärnförsäkringspoolen. En inventering av finansiella och rättsliga lösningar Samtliga svenska anläggningsinnehavare har ingått avtal och tecknat ansvarsförsäkring med Nordiska Kärn- försäkringspoolen. Nordiska Kärnförsäkringspoolen bildades genom en sammanslagning av . Den svenska poolen inrättades 1956 med uppgift att underlätta för den fredliga användningen av atomkraft. Bakom Nordiska Kärnförsäkringspoolen står 19 svenska och finska sakförsäkringsbolag som ingått ett avtal om poolsam- arbete. För sin verksamhet är Nordiska Kärnförsäkringspoolen helt beroende av återförsäkring utifrån och antalet återförsäkrare upp- går till knappt 300 internationella försäkringsbolag. En mycket stor del av den tillgängliga kapaciteten för försäkring av kärnolyckor härrör från de internationella atomförsäkringspooler- na. Poolernas kapacitet kommer från flertalet av de försäkringsbolag som är verksamma på respektive pools marknad. Ytterligare kapa- citet för täckande av kärnolyckor kommer från s.k. captives, dvs. försäkringsbolag som i sin helhet ägs av kärnkraftsindustrin. 8.4.5Utredningens bedömning av försäkring som finansiell metod Bedömning: Det saknas försäkringskapacitet på den privata försäkringsmarknaden för ansvarsförsäkringar som sträcker sig längre än till . I detta försäkrings- skydd ingår terroristrisken. När försäkringskapaciteten förväntas kunna öka är inte möjligt att uttala sig om. För att kunna leva upp till den reviderade krävs därför att ytterligare försäkringslösningar eller någon annan godtagbar ekonomisk säkerhet som medför att anläggningsinne- havaren kan fullgöra sitt ansvarsåtagande i intervallet 550– tillskapas. För svensk del har det tidigare varit möjligt att med Nordiska Kärn- försäkringspoolen som försäkringsgivare få försäkringstäckning upp till gällande ansvarsbelopp för samtliga de risker en anläggnings- innehavare är ansvarig för, dvs. Enligt de uppgifter som lämnats till utredningen av den Nordiska Kärnförsäkringspoolen medger kapaciteten inom detta poolsam- En inventering av finansiella och rättsliga lösningar arbete nu – inklusive den kapacitet som for the () kan tillhandahålla sina medlem- mar – att ansvarsförsäkring kan tecknas . Denna försäkringskapacitet inkluderar terroristrisken, men omfattar däremot endast en preskriptionstid för alla typer av ska- dor29. Inte i någon av de stater som är anslutna till finns det försäkringskapacitet att tillgå upp till 700 mil- joner euro som också inkluderar terroristrisken och den utsträckta preskriptionstiden. Nordiska Kärnförsäkringspoolen – som svarar för samtliga svenska atomanläggningsinnehavares ansvarsförsäkringar – saknar möjlighet att höja försäkringsnivån ytterligare om man t.ex. föreslår att terroristrisken från skall garanteras av staten. En sådan lösning innebär inte att ytterligare kapacitet tillska- pas. Nordiska Kärnförsäkringspoolen har gjort en skriftlig förfrå- gan till samtliga återförsäkrande poolsammanslutningar angående hur kapaciteten avseende atomansvarsförsäkring skulle kunna förändras om terroristrisken undantas. Slutsatsen av förfrågan är att försäk- ringskapaciteten avseende atomansvarsförsäkring i princip inte förändras om terroristrisken undantas. Däremot spekuleras det bland de olika poolsammanslutningarna om ytterligare kapacitet kan tillkomma som en följd av den revide- rade höjda ansvars- och försäkringsnivåer och av att behovet av ytterligare kapacitet ökar allmänt. Utöver den försäkringskapacitet som Nordiska Kärnförsäkrings- poolen kan erbjuda bör också andra alternativa försäkringsmöjlig- heter övervägas. En i och för sig tänkbar möjlighet är att anläggningsinnehavarna tecknar ansvarsförsäkring direkt med de bolag som finns på den internationella återförsäkringsmarknaden. största dammägare har i ett gruppupplägg tecknat en ansvarsförsäkring på detta sätt. Försäkringen täcker både person och sakskador orsakade av damm- genombrott, men undantar terroristangrepp. Trots stora ansträng- ningar har det på grund av återförsäkringsmarknadens kapacitet inte varit möjligt att försäkra ett större belopp än . Inte heller har skador orsakade av terroristangrepp kunnat täckas in30. 29Enligt artikel 8 i den reviderade sträcks preskriptionstiden för person- skador ut från till . 30Skellefteå Kraft, Årsredovisning 2004, s. 12. En inventering av finansiella och rättsliga lösningar Utöver den försäkringskapacitet som redan ingår i Nordiska Kärn- försäkringspoolen och andra poolsamarbeten genom olika åtagan- den som återförsäkrare finns det ingen större kapacitet för ansvarsförsäkring att tillgå internationellt. Som ett exempel på den begränsade kapaciteten kan nämnas att utredningen gjort en för- frågan hos det amerikanska försäkringsbolaget som förklarat att deras kapacitet för medlemmar som tecknar ansvarsförsäkring är begränsad till . Från försäkringen undantas skador orsakade av terroristhandlingar31. Svårigheten att teckna ansvarsförsäkring på den internationella försäkringsmarknaden gäller generellt. Händelserna i , som innebar avsevärda påfrestningar för den internationella försäkringsmarknaden, påverkade också svenska för- hållanden. Som en konsekvens av terrordåden meddelade flera för- säkringsgivare att de inte längre försäkrade atomskador orsakade av terroristhandlingar. Detta var för övrigt anledningen till att Forsmarks och möjligheter att teckna ansvarsförsäkring i ett bolag på (ACE) upphörde. Även inom andra områden påverkades kapaciteten. Som utred- ningen återkommer till i avsnitt 9.2.1.2 blev konsekvenserna också mycket påtagliga inom bl.a. flygförsäkringsområdet32. är det emellertid möjligt att kapaciteten kommer att öka, men denna utveckling är naturligtvis beroende av om något allvarligt terrordåd skulle inträffa på nytt. Under alla förhållanden krävs nu för att kunna leva upp till den reviderade att ytterligare försäkringslösningar eller någon godtagbar ekonomisk säkerhet som medför att anläggnings- innehavarna kan fullgöra sina ansvarsåtaganden i intervallet 550– 700 miljoner euro33 tillskapas. Nedan följer därför en genomgång av olika finansiella lösningar på den privata marknaden. Det finns därutöver anledning att bedöma om det finns andra finansiella metoder som kan skapa förutsättningar för högre ansvarsnivåer. Till dessa frågor återkommer utredningen i avsnitt 9. 31Uppgifter lämnade till utredningen av Tom Tannion, . i brev . 32För en ingående redogörelse hänvisas till , in Countries, s. 39 f. 33Se motsvarande nationell reglering i 22 och 27 § andra stycket atomansvarighetslagen. En inventering av finansiella och rättsliga lösningar 8.5Andra finansiella lösningar på den privata marknaden som kan ge ekonomisk täckning för högre ansvarsbelopp 8.5.1Säkerhetsrätter genom borgensåtaganden eller pantavtal Enligt 27 § andra stycket atomansvarighetslagen kan regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer befria anläggningsinne- havaren från försäkringsplikt om denne ställer betryggande säkerhet för sina förpliktelser enligt lagen. Bestämmelsen bygger på Paris- konventionens reglering som medger att anläggningsinnehavarens ansvarighet säkerställs på annat sätt än genom ansvarsförsäkring. Säkerhetsrätter i svensk rätt I fråga om vilka säkerheter som allmänt godtas i svensk rätt kan reglering i fråga om kvarstad m.m. i 15 kap. 6 § ge viss ledning. När det gäller säkerhet för skada som kan tillfogas motparten hänvisar reglerna i till utsökningsbalkens reglering i fråga om säkerheter för verkställighets- åtgärder som sker med stöd av balken. En sådan säkerhet skall bestå av pant eller borgen. Bankgaranti räknas i allmänhet som borgen34. Motsvarande gäller med stöd av i sådana fall då den som bedriver en verksamhet enligt har ett tillstånd, god- kännande eller dispens enligt som för sin giltighet gjorts beroende av att den som avser att bedriva verksamheten ställer säkerhet för kostnaderna för efterbehandling och andra återställ- ningsåtgärder som verksamheten kan leda till. I fråga om vilka säker- heter som kan godtas hänvisas till 2 kap. 25 § utsökningsbalken. Som ytterligare exempel kan anföras att pant eller borgen godtas som säkerhet för en utländsk kärandes rättegångskostnader vid svensk domstol35 samt vidare att som säkerhet för uppskov med att erlägga betalning för statliga fordringar accepteras pant, proprieborgen eller företagshypotek36. Borgensåtaganden och deposition av värdehandlingar nämns i för- arbetena till atomansvarighetslagen som exempel på säkerheter som 34Se 2 kap. 25 § utsökningsbalken och kommentar till denna i 1-3/21 Ut- sökningsrätt/Utsökningsbalk. 353 § lagen (1980:307) om skyldighet för utländska kärande att ställa säkerhet för rättegångs- kostnader. 3611 § lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. En inventering av finansiella och rättsliga lösningar kan utgöra ett alternativ till anläggningsinnehavarnas försäkrings- plikt37. Avtalstypen borgen är en s.k. personell säkerhet som kännetecknas av att en person förbinder sig i ett avtal med en annan person att prestera till denne i stället för en tredje person om denna tredje per- son inte fullgör sina förpliktelser38. I ett koncernförhållande kan en borgensförbindelse utformas så att ett moderbolag tecknar borgen för ett dotterbolags räkning. Borgensåtagande kan också ske i form av en bankgaranti. En sådan bankgaranti kan utformas som en förbindelse eller borgen som en bank utfärdar till förmån för en tredje man, förmånstagaren, som säkerhet för den prestation en part har, t.ex. ett ekonomiskt åta- gande. I förhållande till borgen skiljer sig bankgarantin åt på det sättet att bankgarantin, i motsats till borgensåtagandet, har affärsmässig prägel genom att banken uppbär en premie för sitt åtagande. Den som tecknar en bankgaranti måste skriva på en motförbindelse, t.ex. ett företagshypotek, där denne förbinder sig att ersätta banken för alla eventuella kostnader som kan uppstå i samband med bankgarantin39. När ett avtal träffas med ett försäkringsbolag om att detta skall gå i borgen för en låntagares betalningsförpliktelser får avtalet i stället för borgen anses utgöra ett kreditförsäkringsavtal. Åtagandet följer då reglerna om försäkringsavtal40. Ett pantavtal innebär att en pantsättare ställer egendom till förfo- gande för en panthavare som säkerhet för sin egen eller annans skuld. En pantsättning för annans skuld, en s.k. tredjemanspant, ligger nära ett borgensåtagande. Likvida tillgångar i form av värde- papper eller kontanter på ett spärrat konto kan pantsättas till förmån för eventuella skadeståndsfordringar på anläggningsinnehavaren. 37SOU 1959:34 s. 53, SOU 1962:14 s. 82 f. och prop. 1968:25 s. 147 f. 38Svante och , Kredit och säkerhet 8 u 2001, s. 69 f. 39SOU 2005:63 s. 62. 40NJA 1999 s. 544. En inventering av finansiella och rättsliga lösningar dana säkerheter förekommer på elbörsen att handla på krävs att aktören ställer säkerhet för sin krafthandel. Dessa säkerheter rör emellertid i normalfallet förhållandevis låga belopp i intervallet . Att ta av befintliga medel och sätta av dessa till en fond för att finansiera kommande utgifter förekommer redan, bl.a. inom ramen för det finansieringssystem som regeringen beslutade om i syfte att finansiera kostnaderna för att på ett säkert sätt ta hand om använt kärnbränsle och för att avveckla och riva kärnkraftsreaktorerna. Kärnavfallsfonden – ett etablerat fonderingssystem Genom lagen (1992:1537) om finansiering av framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m. (den s.k. finansieringslagen) har ett externt fonderingssystem skapats. De medel som sätts av för framtida behov enligt finansieringslagen skall föras över till den särskilda fonden benämnd Kärnavfallsfonden. Medlen får endast användas för att täcka direkta och indirekta kostnader för omhändertagandet av kärn- kraftens restprodukter. Varje reaktorinnehavares avgiftsmedel acku- muleras i en för denne separat fond. Medlen i en fond är på detta sätt tillgängliga för en viss reaktorinnehavares kostnader. Det externa fonderingssystem som Kärnavfallsfonden är ett exempel på innebär att den som avsatt medel till fonden inte har rätt att förfoga över de fonderade medlen eller att lämna ytterligare föreskrifter om förvaltningen av dessa. Den som har hand om för- valtningen av fonden, dvs. i detta fall som är en statlig myndighet, förfogar inte över egendomen i vidare mån än som följer av de föreskrifter som meddelats i samband med avsättningen42. Enligt finansieringslagen är varje reaktorinnehavare skyldig att betala en årlig avgift och ställa säkerheter till staten för hantering och slutförvaring av använt kärnbränsle samt avveckling och rivning av kärnkraftsreaktorerna. Avgifterna beräknas i förhållande till den 41Energimyndigheten, Elmarknadsrapport 2003:1, Säkerhetskrav vid handel på , s. 48 ff. 42Jfr betänkande, SOU 2005:63 s. 58 f. En inventering av finansiella och rättsliga lösningar energi som levereras och bestäms av regeringen efter förslag av (). uppgår avgiften för till /kWh, () till /kWh och till /kWh43. betalar ingen avgift efter- som bolaget inte längre har några reaktorer i drift. Härutöver skall varje reaktorinnehavare ställa säkerheter för så- dana avfallskostnader som inte täcks av inbetalade avgifter. De s.k. säkerhetsbeloppen skall också kunna täcka bristen på fondkapital för den händelse att fondbehållningen, efter det att samtliga reaktorer ställts av, skulle visa sig vara otillräcklig för att finansiera omhän- dertagandet av det använda kärnbränslet. Regeringen har godkänt att säkerheten för de fastställda be- loppen får ställas genom borgensförbindelser av ägarna till , , och Kraft AB44. Om fondmedlen och de säkerheter som tillhandahållits av en re- aktorinnehavare visar sig vara otillräckliga för att täcka kostnaderna för reaktorinnehavarens del av kärnavfallsprojektet får staten skjuta till medel. Enligt 2 § lagen (1988:1597) om finansiering av hanteringen av visst radioaktivt avfall m.m., den s.k. Studsviklagen, åligger det vidare samt- liga reaktorinnehavare att betala en avgift till staten som ett kost- nadsbidrag för slutlig hantering av restprodukter från kärnteknisk verksamhet som har ett samband med framväxten av det svenska kärnkraftprogrammet45. Enligt lagens 3 § är avgiften för varje levererad kWh elström som genereras vid respektive reaktorinne- havares anläggning. Avgiftsmedlen förs över till Kärnavfallsfonden, vars styrelse förvaltar medlen särskilt i den s.k. Studsviksfonden. Användningen av avgiftsmedlen beslutas enligt 4 § av SKI. Totalt uppgick de medel som tillfördes fonden med stöd av Studsvikslagen till . Vid utgången av uppgick Kärnavfallsfondens fondkapital (det bokförda värdet) till cirka 31 . Marknadsvärdet har med beaktande av orealiserade vinster på finansiella anläggnings- 43Regeringsbeslut , Dnr M2005/5710/Mk. 44Kärnavfallsfondens årsredovisning 2004, s. 12. Säkerhetsbeloppen uppgår till totalt (säkerhetsbelopp I) och (säkerhetsbelopp II). De säkerheter som reaktorinnehavarna avser ställa skall redovisas till . skall med eget yttrande redovisa reaktorinnehavarnas förslag till regeringen, se Regeringsbeslut , Dnr M2005/5710/Mk. SOU, s. 164. En inventering av finansiella och rättsliga lösningar tillgångar angetts till cirka 36 427,4 miljoner kr46. har sammanlagt ca betalats in i avgifter. Avkastningen har uppgått till närmare 23,3 mil- jarder kronor. har satt som mål för för- valtningen att för uppnå en genomsnittlig årlig real avkastning på lägst på det bokförda värdet av det förvaltade kapitalet. Det nu beskrivna finansieringssystemet har varit föremål för över- syn , senast av den s.k. som lämnade sitt betänkande. föreslår ett antal ändringar i finansie- ringssystemet47. Syftet är bl.a. att minska den ekonomiska risk som staten bär inom ramen för det nuvarande finansieringssystemet. Finan- sieringsutredningen har gjort bedömningen att reaktorägarna i prak- tiken inte har ett fullt betalningsansvar för kärnavfallet och rivning av reaktorerna samt att kapitalet kommer att sina när elleveranserna upphör och de begränsade reserverna äts upp av inflationen. Enligt innebär detta att staten kan tvingas att tillskjuta kapital på grund av det sekundära finansiella ansvar som staten har med stöd av lagregleringen.