sou · GUB323 · 2007-01-01 00:00:00 — Det är dock sannolikt att fler idrotts- utövare kommer att stanna kvar i , vilket i så fall le- der till ökade skatteintäkter. Den förväntade statsfinansiella effek- ten kan mot bakgrund av vad som anförts antas bli lägre än vad som anges ovan. Vi bedömer att skattebortfallet inte är större än att det ryms inom den finansiering som Utredningen om dubbel bo- sättning föreslagit (se föregående avsnitt). Under utredningsarbetet har vi kunnat konstatera att det finns ett behov av att kommittén även behandlar idrottsföreningars skyldig- het att betala reklamskatt och lämna kontrolluppgift. De nuvarande reglerna på dessa områden medför ett omfattande administrativt arbete för ideella föreningar i allmänhet och för idrottsföreningar i synnerhet. För att minska den administrativa bördan föreslår vi att reklamskatten för ideella föreningar slopas helt. Den statsfinansi- ella effekten av detta förslag redovisas i föregående avsnitt. Vi före- slår vidare att beloppsgränsen för skyldigheten att lämna kontroll- uppgift för allmännyttiga ideella föreningar anpassas till vad som gäller för skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter och göra skat- teavdrag. Beloppsgränsen bör därför höjas från nuvarande 100 kro- nor till . I syfte att motverka risken för skatteundan- dragande bör den höjda beloppsgränsen begränsas till ersättningar som betalas ut av allmännyttiga ideella föreningar, under förutsätt- ning att ersättningen eller förmånen inte motsvarar en utgift i en skattepliktig näringsverksamhet, skatteavdrag inte har gjorts, och det som mottagaren har fått sammanlagt haft ett lägre värde än . Vi bedömer även att våra förslag till förändringar ifråga om id- rottsföreningars inkomstbeskattning kommer att bidra till att minska de gränsdragningsproblem och andra tillämpningssvårig- heter som nuvarande regler har gett upphov till. Idrotten är viktig för samhället genom att den engagerar så många människor av båda könen och i alla åldrar. De idrottspolitiska må- len har bestämts av och syftar till att främja en god folk- hälsa genom att samhället och skolorna uppmuntras att ge möjlig- heter för barn, ungdomar och vuxna att motionera och bedriva id- rott. En fri och självständig idrottsrörelse skall aktivt stödjas. Den skall bygga på ideellt engagemang och bedriva en bred verksamhet som värnar om god etik, lika förutsättningar för flickor och pojkar, kvinnor och män, arbetar aktivt för integration samt värnar om demokratisk fostran. Våra förslag innebär avskaffad reklamskatt, betydelsefulla administrativa förenklingar samt enklare och tydli- gare inkomstskatteregler. De föreslagna åtgärderna leder till posi- tiva effekter genom att den föreningsdrivna idrottsrörelsen ges för- bättrade möjligheter att uppfylla de idrottspolitiska målen. Försla- gen uppmuntrar även till en sammanhållen idrottsrörelse, där det inom en förening finns utrymme för både breddidrott, ungdomsid- rott och elitidrott. Utöver vad vi redovisat ovan bedömer vi att våra förslag inte får några särskilda konsekvenser. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 1Förslaget till lag om ändring i lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam Bestämmelsen är ny och innebär att en ideell förening inte är skatt- skyldig till reklamskatt. Våra överväganden finns i avsnitt 6.5. Förslaget att avskaffa reklamskatten för ideella föreningar föreslås träda i kraft . Äldre bestämmelser gäller fortfa- rande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdan- det. 2Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:676) om skatt på ränta på skogsmedelskonto m.m. Paragrafen har kompletterats med en ny punkt 3. Av punkten 3 framgår att skatt enligt denna lag betalas till staten även för ränta på idrottsutövarkonto. 3Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. Paragrafens första stycke har kompletterats med en ny punkt 8. Den nya punkten föranleds av vårt förslag att uttag från idrotts- utövarkonto skall beskattas enligt inkomstskattelagen (1999:1229) som intäkt i inkomstslagen tjänst. 4Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) I paragrafens första stycke görs en följdändring i anledning av vårt förslag att i 7 kap. inkomstskattelagen (1999:1229) införa två nya paragrafer, 13 a och 13 b §§. 5Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt I paragrafens första stycke punkten 10 har ett tillägg gjorts som in- nebär att vid beräkning av den skattepliktiga förmögenheten skall behållning på idrottsutövarkonto inte tas upp som tillgång. 6Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Paragrafen har kompletterats med en uppgift om att begreppet kvalificerad verksamhet förklaras i 7 kap. 13 a och 13 b §§. Paragrafens första stycke har kompletterats med en ny punkt 1. De tidigare punkterna 1–8 betecknas härigenom 2–9. Den nya punkten innebär att om en skattskyldig flyttat ut från och vid beskattningsårets utgång är obegränsat skattskyldig här (begränsat skattskyldig), skall uttag som görs från idrottsutövarkonto även fortsättningsvis beskattas i inkomstslaget tjänst. Paragrafens tredje stycke har kompletterats med en hänvisning till två nya paragrafer, 13 a och 13 b, som reglerar beskattningen av idrottsföreningars inkomst av näringsverksamhet. Paragrafen har kompletterats med ett nytt tredje stycke. Av det nya stycket framgår att en idrottsförening, som enbart består av fysiska personer som medlemmar, skall anses uppfylla ändamålskravet om den idrottsliga verksamheten utövas huvudsakligen av idrottsut- övare som inte har fått större avgiftspliktig ersättning från föreningen än vad som motsvarar ett halvt prisbasbelopp. Den nya regelns utformning och tillämpning framgår av avsnitt 5.6.2. och berörs inte av den nya regeln. Det innebär att frågan om hur förbundens och verksamheter skall beskattas, även fortsättningsvis skall bedömas utifrån nu gällande bestämmelser om ideella föreningars inkomstbeskattning med de förslag till för- ändringar som vi föreslår i övrigt. Två nya paragrafer om idrottsföreningars skattskyldighet för inkomst av näringsverksamhet I 7 kap. 7 § fjärde stycket i dess nuvarande lydelse anges att sär- skilda bestämmelser om vissa ideella föreningar finns i 15–17 §§. I betänkandet föreslås att dessa bestämmelser kompletteras med två nya paragrafer, 13 a och 13 b, som reglerar i vilken omfattning id- rottsföreningar är skattskyldiga för inkomst av näringsverksamhet. I övrigt gäller bestämmelserna i 7 kap. om inskränkt skattskyldig- het för ideella föreningar även för idrottsföreningar. I paragrafen anges att en idrottsförening som uppfyller kraven i 7 § första stycket är utöver vad som anges i 7 § andra stycket punk- terna 1 och 3 bara är skattskyldig för sådan inkomst av närings- verksamhet som avses i 13 kap. 1 §, om inte inkomsten kommer från en kvalificerad verksamhet. Den nya paragrafen ersätter 7 § andra stycket punkten 2. Det innebär att idrottsföreningars skatt- skyldighet för inkomst av näringsverksamhet regleras i de nya 13 a och 13 b §§. Vad som anges i 7 § punkten 1 om skattefria kapital- vinster och kapitalförluster gäller även fortsättningsvis. Detsamma gäller det som anges i 7 § andra stycket punkten 3 om skattefrihet för inkomst från innehav av en fastighet som tillhör en allmännyt- tig förening och som används i föreningens verksamhet på sådant sätt som anges i 3 kap. 4 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Kopplingen till det skatterättsliga begreppet näringsverksamhet innebär att all inkomst av verksamhet som bedrivs inom ramen för den ideella verksamheten och som inte uppfyller kraven på närings- verksamhet i inkomstskattelagens mening kommer att vara skatte- fri. Paragrafen är ny. I första stycket anges vad som är kvalificerad och därmed skattebefriad verksamhet. Av punkten 1 framgår att en verksamhet är kvalificerad om den utgör ett direkt led i främjandet av det idrottsliga ändamålet eller har annan naturlig anknytning till sådant ändamål. Här avses sådan verksamhet som har naturligt samband med den idrottsliga verksamheten, t.ex. entréavgifter vid idrottsevenemang och inkomst vid försäljning av märken, affischer, böcker och souvenirer som syftar till att öka intresset för förening- ens verksamhet. Vid bedömningen av om skattefrihet kan komma i fråga i sådana fall skall särskild hänsyn tas till om verksamheten kan anses utgöra ett direkt led i föreningens ideella arbete eller utgör ett direkt utflöde av det ideella arbetet. Utgångspunkten för skat- tefriheten bör alltså vara att verksamheten har ett nära samband med föreningens arbete för att främja den allmännyttiga verksam- heten. Inkomster som en idrottsförening får från sponsring och reklam eller i form av royalty skall ses som ett direkt utflöde av den idrottsliga verksamheten och är således skattefri på grund av natur- lig anknytning. Av punkten 2 framgår att även verksamhet som inte har annat samband med föreningens allmännyttiga ändamål än att den skall finansiera detta, kan anses skattebefriad. Som förutsättning gäller att finansieringsverksamheten inte bedrivs på ett sådant sätt att skattebefrielsen i mer än ringa omfattning leder till en snedvridning av konkurrensen med näringsidkare som bedriver likartad verk- samhet. Något krav på att finansieringsverksamheten skall vara hävdvunnen uppställs inte. Sådana verksamheter som föreningar av hävd utnyttjat som finansieringskälla för ideellt arbete, t.ex. bingo och andra lotterier, fester, basarer samt försäljnings- och insam- lingskampanjer, kan dock normalt undantas från beskattning utan att det leder till skadeverkningar i konkurrenshänseende. I avsnitt 4.3.4 anges att vid bedömningen av om det finns en risk för sned- vridning av konkurrensen bör särskild hänsyn tas till om verksam- heten sker tillfälligt och i mindre omfattning samt om kommersi- ella aktörer med likartad verksamhet finns i samma område eller i nära anslutning till det område där föreningen bedriver sin verk- samhet. En förening som t.ex. ansvarar för garderoben på en re- staurang bör få behålla sin skattefrihet för de inkomster som verk- samheten ger även om näringsidkare som ansvarar för garderober på andra restauranger som regel är skattepliktiga för sina verksam- heter. Om föreningen fått uppdraget i konkurrens med andra när- ingsidkare är inkomsten däremot skattepliktig. Ett annat exempel på verksamhet av ringa omfattning som bör leda till att inkoms- terna är skattefria, är när en förening i enklare former säljer kokos- bollar vid vägkanten, även om det finns en bensinmack eller kiosk på andra sidan vägen. Kokosbollsförsäljningens skadeverkningar bör i ett sådant fall som regel bedömas som ringa. Det kan inte heller anses vara verksamheter av likartat slag. enstaka tillfällen och i mindre omfattning samlar in pengar till fö- reningen genom t.ex. skogsplantering, kottplockning och olika in- venteringsuppdrag skall normalt kunna göra det utan att inkoms- terna blir skattepliktiga. Här skall tilläggas att skattefriheten på samma sätt som enligt nuvarande regler förutsätter att föreningen uppfyller fullföljdskra- vet som är inriktat på att föreningens inkomster i skälig omfattning skall användas i den ideella verksamheten. Fullföljdskravet innebär enligt etablerad praxis att föreningen sett skall använda av avkastningen, inkl. överskott av skattefri näringsverksamhet, i den ideella verksamheten. De föreslagna reglerna innebär också att bedömningen av rätten till skattebefrielse inte skall grundas på en huvudsaklighetsbedöm- ning av de aktiviteter som förekommer i föreningen utan på varje särskilt verksamhetsslag för sig. För att reglerna skall bli lätta att tillämpa och mer förutsebara än nuvarande regler är det viktigt att avgränsningen av föreningens skattepliktiga verksamhet blir så tyd- lig och enkel som möjligt. Det förutsätter att verksamhetsbegrep- pet kan definieras på ett bra sätt. Vid tillämpningen av den skatte- modell som vi föreslår skall en idrottsförenings skattefria inkoms- ter av kvalificerad verksamhet avgränsas och behandlas för sig. Den skattepliktiga verksamheten skall alltså anses självständig i förhål- lande till den skattefria verksamheten. För att avgränsa den skatte- fria verksamheten kan det ibland bli nödvändigt att särskilja verk- samheter som även har ett inre sammanhang, dvs. verksamheter som är beroende av eller understöder varandra. Som exempel kan nämnas en idrottsförening som bedriver en omfattande kioskrö- relse som inte uppfyller kraven för skattebefrielse. Inkomsten av denna verksamhet skall då beskattas oberoende av omfattningen av den skattefria verksamheten. Den omständigheten att kioskverk- samheten bedrivs med oavlönad personal har i detta sammanhang ingen betydelse, om det är så att verksamheten har bedömts som skattepliktig på grund av att den konkurrerar med annan liknande verksamhet som bedrivs av privata näringsidkare. Om endast en del av kioskrörelsen i exemplet vänder till allmänheten och konkurre- rar med annan likartad verksamhet, kan det bli aktuellt att dela upp kioskrörelsen i två verksamheter, en skattefri och en skattepliktig del. Som tidigare nämnts innebär modellen att det blir nödvändigt att fördela föreningens kostnader mellan skattefri och skattepliktig verksamhet. I avsnitt 4.3.6 har frågan om souvenirförsäljning diskuterats. Där anges att när det gäller försäljning av souvenirer av traditionellt och enklare slag, t.ex. muggar, halsdukar och T-shirts, där det finns ett nära och naturligt samband med föreningen idrottsliga verksamhet, bör inkomsterna från sådan försäljning vara skattefria enligt punk- ten 1. Detta på grund av att det primärt handlar om att öka intres- set för föreningens idrottsliga verksamhet. Enligt vårt förslag skall inkomst från souvenirförsäljning anses skattefri om värdet på souveniren inte överstiger av pris- basbeloppet avrundat till närmaste hundratal kronor, dvs. 800 kro- nor . Om värdet på souveniren överstiger denna nivå skall inkomst från sådan souvenirförsäljning anses skattefri under förut- sättning att skattebefrielsen inte i mer än ringa omfattning leder till en snedvridning av konkurrensen. I andra stycket anges att kravet på naturlig anknytning i första stycket 1 även skall anses uppfyllt om en förening bedriver sådan verksamhet som syftar till att ge service till medlemmarna och andra som deltar i den allmännyttiga verksamheten. En förutsätt- ning för detta är att serviceverksamheten tillhandahålls i tidsmässig och geografisk anslutning till den plats där den idrottsliga verk- samheten utövas. Skattefrihet bör inte komma i fråga för service- verksamhet som huvudsakligen riktar sig till allmänheten. Så länge verksamheten har karaktären av service till föreningsmedlemmarna, publik och andra som deltar i eller besöker den idrottsliga verk- samheten samt endast i ringa omfattning riktar sig till allmänheten bör inte skattefriheten gå förlorad. I övrigt avses punkten omfatta samma fall som de nuvarande bestämmelserna i 7 kap. 7 § andra stycket 2 inkomstskattelagen. Av fjärde stycket framgår att om föreningen avtalar med annan ju- ridisk eller fysisk person att helt eller delvis bedriva den kvalifice- rade verksamheten, är föreningens inkomst från sådan verksamhet skattefri under förutsättning att inkomsten hade varit skattefri om föreningen själv bedrivit verksamheten. I avsnitt 4.3.7 anges att in- komst från upplåtelse av olika rättigheter är skattefri när före- ningen bedömer att verksamheten inte kan bedrivas av föreningen själv. Där anges också att inkomst från bingoverksamhet är skatte- fri, även om bingoverksamheten bedrivs av ett serviceföre- tag/driftföretag. Möjligheten att med bibehållen skattefrihet låta annan bedriva den kvalificerade näringsverksamheten står även öp- pen för en förening som på grund av begränsade personella resurser saknar egna möjligheter att t.ex. stå värd för ett idrottsevenemang som normalt inte ingår i den vanliga verksamheten. En förening som saknar tillräckliga resurser att på egen hand klara händelser av ett mera sällan förekommande slag, skall inte förlora sin skattefri- het av den anledningen att man avtalar med annan fysisk eller juri- disk person att helt eller delvis bedriva den inkomstgivande verk- samheten. Det kan även förekomma situationer där en förening saknar legala förutsättningar att bedriva kvalificerad näringsverk- samhet på egen hand. Det som är avgörande för skattefriheten i dessa fall är att inkomsten från verksamheten hade varit skattefri om föreningen själv hade bedrivit verksamheten. Av femte stycket framgår att bestämmelserna i den nya 13 b § även gäller för sådan inkomst som kommer från en särskild förvalt- ningsenhet som avser fastighet. Våra överväganden finns i avsnitt 4.3.8. I paragrafens andra stycke görs ett tillägg som innebär att för id- rottsdomare och därmed jämställda tävlingsfunktionärer skall bo- staden anses som tjänsteställe, om arbetet som regel utförs på olika platser. Våra överväganden finns i avsnitt 8.5. Vad gäller författningskommentarer till det föreslagna 12 a kap. hänvisas i sin helhet till kapitel 10. Paragrafen har kompletterats med ett nytt andra stycke med anled- ning av att begränsat skattskyldiga skall kunna få rätt till grundav- drag även i de fall den skattskyldige har förvärvsinkomst i form av uttag från idrottsutövarkonto som enligt bestämmelserna i 12 a kap. skall tas upp till beskattning i inkomstslaget tjänst. Paragrafens andra stycke har kompletterats med ett tillägg som in- nebär att den som är obegränsat skattskyldig under en del av be- skattningsåret i vissa fall skall kunna få rätt till fullt grundavdrag, nämligen om den skattskyldiges förvärvsinkomst utgörs av bl.a. uttag från idrottsutövarkonto enligt 12 a kap. 9 och 11 §§. Ändringen i paragrafen föranleds av att den kommunala skattesat- sen även i de fall förvärvsinkomsten endast består av uttag från id- rottsutövarkonto skall vara summan av de skattesatser för kommu- nal skatt och landstingsskatt som genomsnittligt tillämpas i för beskattningsåret, multiplicerad med den beskattningsbara för- värvsinkomsten. Av 1 kap. 4 § andra stycket framgår att skatten betalas för gemensamt kommunalt ändamål. 7Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter Den nya punkten 5 föranleds av vårt förslag att kontrolluppgift inte behöver lämnas om ersättning eller förmån som getts ut av sådan ideell förening som avses i 7 kap. 7 § första stycket IL, under förut- sättning att ersättningen eller förmånen inte motsvarar en utgift i en skattepliktig näringsverksamhet, att skatteavdrag inte har gjorts, och att det som mottagaren har fått sammanlagt haft ett lägre värde än . Våra överväganden finns i avsnitt 7.4. Särskilt yttrande av den sakkunnige Utredningen har föreslagit att idrottsdomare och därmed jäm- ställda tävlingsfunktionärer som regelmässigt utför sitt arbete på olika platser skall ha sitt tjänsteställe i bostaden. Det innebär att dessa personer kommer anses vara på tjänsteresa när de utför sitt uppdrag. De kan få bl.a. reseersättning för resor från bostaden till den plats där den idrottsliga evenemanget äger rum utan några skattekonsekvenser. Den som anlitar deras tjänster behöver inte betala några arbetsgivaravgifter på ersättningen. Förslaget motiveras med att idrottsdomare och därmed jäm- ställda tävlingsfunktionärer har ett arbete och en arbetssituation av speciell art. Det nämns också att nuvarande regler kan innebära att funktionärerna får betala skatt för samtliga inkomster som resekostnaderna inte får dras av till följd av den 7 000-kro- norsgräns, som gäller för att utgifter för resor mellan bostad och arbetsplats får dras av. Jag delar inte den bedömning som utredningen gör i denna del. Varken arbetet eller arbetssituationen för idrottsdomare eller där- med jämförbara tävlingsfunktionärer är enligt min mening av så speciell art att det motiverar att deras resor mellan bostad och ar- betsplats skall anses vara tjänsteresor. Jag ifrågasätter också beho- vet av den föreslagna regleringen. Redan nuvarande regler borde nämligen kunna leda till att bostaden kan anses vara deras tjänste- ställe. Om det förhåller sig så eller inte, kan bara avgöras utifrån de villkor som gäller för ett specifikt uppdrag. Nuvarande skiljelinje mellan å ena sidan tjänsteresor och å andra sidan resor mellan bostad och arbetsplats, som gäller för andra skattskyldiga bör enligt min mening också fortsättningsvis gälla för idrottsdomare och andra tävlingsfunktionärer. Det förekommer att även andra skattskyldiga som i nu relevant avseende har en situa- tion som påminner om idrottsdomarens. Det skulle vara olyckligt om inkomstbeskattningen får den inriktning som utredningens förslag innebär, nämligen en inkomstbeskattning som särbehandlar yrkesgrupper och ställer dem mot varandra. Översyn av bestämmelserna om inkomst- beskattning av idrottslig verksamhet Beslut vid regeringssammanträde . En kommitté skall se över bestämmelserna om inkomstbeskatt- ningen av idrottsföreningar och idrottsverksamhet i övrigt och vid behov föreslå förändringar. Huvuduppgiften är att göra en översyn av bestämmelserna om inkomstskatt som berör ideella föreningar med idrottsliga ändamål. Syftet skall vara att söka utarbeta ett sy- stem för beskattningen som i förhållande till dagens bestämmelser är bättre anpassat till de förutsättningar som gäller för den moderna idrottsrörelsen. I samband därmed skall kommittén överväga om det behövs särskilda skatteregler för den professionella idrotten. Kommittén skall också se över bestämmelserna som reglerar in- komstbeskattningen av idrottsutövare samt domare och andra id- rottsfunktionärer. I uppdraget ingår även att överväga om det finns behov av att införa någon form av idrottsmannakonton. I den mån kommittén finner att vissa frågor inte kan lösas bara för ideella fö- reningar med idrottsliga ändamål, är den oförhindrad att lämna för- slag som berör inkomstbeskattningen av ideella föreningar i all- mänhet. Utgångspunkten för arbetet skall vara att det skatteprivi- legierade området för ideella föreningar inte skall utökas. Uppdra- get skall redovisas . Det har funnits civilrättslig lagstiftning om ekonomiska föreningar. Däremot saknas central lagstiftning om ideella föreningar. Vad som krävs för att en sammanslutning skall anses utgöra en ideell förening har i stället kommit att avgöras ge- En förening som inte avser att genom eko- nomisk verksamhet främja sina medlemmars ekonomiska intressen får rättskapacitet som ideell förening under förutsättning att den antagit stadgar och valt styrelse. Föreningens ändamål och verk- samhetens art skall framgå av föreningens stadgar. Att föreningen får rättskapacitet innebär bl.a. att den kan ingå bindande avtal samt att föreningen utgör ett självständigt skattesubjekt. Enligt huvudregeln är en ideell förening, i likhet med andra svenska juridiska personer, oinskränkt skattskyldig för alla sina inkomster i och från utlandet. Om en ideell förening är att anse som allmännyttig kan den dock bli inskränkt skattskyldig. De nuvarande bestämmelserna om beskattning av allmännyttiga ideella föreningar tillämpades första gången vid taxering (prop. 1976/77:135, bet. 1976/77:SkU45, rskr. 1976/77:323, SFS 1977:572). Någon egentlig förändring av bestämmelserna har inte skett . De finns i 7 kap. 7–13 §§ inkomstskattelagen (1999:1229, IL). För inskränkt skattskyldighet krävs att den ideella föreningen uppfyller ett antal i lagen angivna villkor. Som ett första villkor gäller att föreningen har till huvudsakligt syfte att, utan begräns- ning till medlemmarnas eller andra bestämda personers ekonomiska intressen, främja vissa allmännyttiga ändamål, såsom religiösa, po- litiska, idrottsliga eller kulturella ändamål (ändamålskravet).