sou · GUB317 · 2007-01-01 00:00:00 — Oavsett om en intagen är placerad i ett rum ensam eller tillsammans med andra, bör huvud- regeln i det avseendet även fortsättningsvis vara att den intagne skall få vistas tillsammans med andra intagna om han eller hon önskar det. Samsittning kan alltså inte ersätta rätten till gemensam vistelse, även om det kan medföra en viss lättnad för de intagna när lokalsituatio- nen inte medger gemensamhet i önskad omfattning. Rätten till ge- menskap måste emellertid kunna inskränkas och den intagne av- skiljas från andra om det behövs av säkerhetsskäl. Liksom bör det också vara möjligt med avskiljande på grund av lokalförhållan- dena när den intagne är placerad i en annan lokal än ett häkte, t.ex. i en polisarrest. 13 dom , mål nr M3304-4 Överväganden om en ny häkteslag förekommer det mycket sällan att män och kvinnor vistas gemensamt på landets häkten och i vart fall inte utan att de har sam- tyckt till detta. Så bör det enligt vår mening också vara. Någon be- stämmelse som uttryckligen reglerar detta förhållande finns inte i gällande lag. Av häktesförordningen framgår endast att om män och kvinnor är intagna i samma förvaringslokal skall de ha skilda sovrum, något som självklart bör gälla även i fortsättningen och eventuellt anges i förordning eller föreskrift.14 Vi anser emellertid att det finns skäl för att i en ny häkteslag införa en uttrycklig och könsneutral be- stämmelse som innebär att intagna inte får placeras eller vistas till- sammans med intagna av motsatt kön, annat än om det är lämpligt och berörda intagna samtycker till det. Vi anser vidare att yngre intagna i princip inte skall placeras till- sammans med äldre sådana. Särskilt viktigt är detta när det gäller unga . har i ett betänkande föreslagit att det i häkteslagen införs en bestämmelse som innebär att förhållandena för unga skall vara an- passade till deras särskilda behov och att de unga under vistelsen skall bli föremål för särskilda insatser i syfte att underlätta deras situa- tion.15 Som exempel på sådana insatser nämns skolverksamhet och olika typer av programverksamhet. I den mån det är möjligt, främst i storstadshäktena, bör enligt också särskilda avdelningar inrättas för dem under tjugoett år. Enligt vad vi har inhämtat eftersträvar alla häkten att i möjligaste mån undvika en sammanblandning mellan väldigt unga häktade och äldre kriminellt belastade personer. Tyvärr framstår det inte som rea- listiskt att kräva att alla, eller ens flertalet av landets häkten, skall ha garanterad tillgång till särskilda ungdomsavdelningar. Av de större häktena har endast en sådan avdelning medan de saknas i , och , där de unga dock kan placeras i mindre grupper. Det förekommer också situationer då unga intagna inte bör vistas tillsammans med varandra, t.ex. när de har anknytning till gängkriminalitet eller grov brottslighet. Lagen bör därför utfor- mas så att det uttryckligen anges att den som är under tjugoett år inte bör placeras eller vistas tillsammans med intagna över tjugoett år, om det inte kan anses vara till hans eller hennes bästa. Det bör också markeras att detta är särskilt viktigt beträffande intagna som är . Vi vill också framhålla det olämpliga i att mycket unga per- soner över huvud taget vistas i häkte. Även om det ibland kan vara 15SOU 2004:122, s. 104, 539 ff och 703 f Överväganden om en ny häkteslag nödvändigt bör andra alternativ alltid övervägas. Ungdomsbrotts- utredningen har också räknat med att antalet häktade ungdomar minskar om de övriga förslag som utredningen lämnat genomförs. Som en genomgående princip för placeringen bör på samma sätt som gälla att placering och gemensam vistelse alltid skall utfor- mas så att man förhindrar eller försvårar förbindelser mellan intagna som kan antas påverka varandra i mål eller ärenden. I övrigt bör pla- cering och gemensam vistelse utformas så att intagna inte utsätts för olämpligt inflytande av andra intagna, något som är särskilt viktigt för dem som är under tjugoett år. Om det på grund av någon av dessa omständigheter finns skäl för det bör med andra ord rätten till ge- mensamhet helt eller delvis kunna inskränkas. Liksom bör det finnas en bestämmelse om rätt för en intagen att ha sitt spädbarn hos sig i förvaringslokalen. En sådan bestämmelse bör till skillnad från vara könsneutral, även om den i praktiken främst aktualiseras beträffande kvinnor . Efter- som ett häkte sällan är den lämpligaste vistelseplatsen för ett barn, även om en förälder vistas där, skall det i lagen klart markeras att det inte främst är den intagnes vilja som skall vara vägledande, utan att barnets bästa alltid skall sättas i förgrunden. Tillstånd skall kunna ges endast om det bedöms vara förenligt med barnets bästa och först efter att har getts möjlighet att yttra sig i frågan. 5.3.2Särskild sysselsättning och utomhusvistelse Vårt förslag till förändringar: Vid sidan av arbete skall en inta- gen om möjligt erbjudas utbildning eller annan jämförbar verk- samhet. Om inte ordning och säkerhet hindrar det skall han eller hon uttryckligen ha rätt att utöva sin religion eller livsåskåd- ning. När det är lämpligt och samtycke finns skall en intagen ges tillfälle att i samråd med Kriminalvården förbereda och planera vistelse i anstalt eller verkställighet av annan påföljd. Enligt 5 § häkteslagen skall intagna erbjudas arbete eller annan jämförbar sysselsättning om det är möjligt. Denna rätt att i möjli- gaste mån erbjudas en meningsfull tid under frihetsberövandet bör framgå även av en ny häkteslag. En lämplig form av sysselsättning kan vara utbildning av olika slag, t.ex. för personer med läs- och skriv- svårigheter. Som regel kan det dock främst bli fråga om att diagnosti- sera eventuella utbildningsbehov som sedan kan tillgodoses i eller Överväganden om en ny häkteslag Biblioteksverksamhet och besök av representanter för olika organisationer, som t.ex. Röda Korset, fackföreningar eller religiösa samfund, fyller en viktig funktion för att på olika sätt enga- gera de intagna i positiv riktning. I vilken omfattning ansvariga myndigheter kan erbjuda de intagna arbete är beroende av såväl yttre omständigheter på arbetsmarknaden och specifika förhållanden i förvaringslokalerna som häktningstidens längd och intagnas individuella förutsättningar. Om en intagen själv kan ordna lämpligt arbete bör detta därför även fortsättningsvis tillå- tas, om det kan ske utan olägenhet för verksamheten i övrigt. Frågor om ersättning för utfört arbete eller annan sysselsättning skall regle- ras i förordning eller myndighetsföreskrifter. I en ny häkteslag bör det uttryckligen anges att intagna vid sidan av annan sysselsättning skall ges möjlighet att utöva sin religion eller livsåskådning, t.ex. genom att de får tillfälle till bön i avskildhet eller till studier av religiösa eller andra skrifter. En förutsättning måste dock vara att det är möjligt med hänsyn till ordning och säkerhet i förvaringslokalen. har alla intagna enligt 8 § häkteslagen rätt att vistas utomhus , om det inte finns synnerliga hinder mot detta. Vi anser i och för sig, liksom tortyrkom- mitté, att alla intagna borde ges möjlighet till längre utevistelse än så, men har vid våra häktesbesök kunnat konstatera att detta med hänsyn till lokaliteter, beläggning och personalsituationen inte alltid är möjligt . Den minimiregel som gäller bör därför föras över till en ny häkteslag, dock med tillägget att intagna bör ges till- fälle att vistas utomhus så mycket som möjligt. Ambitionen måste också vara att förbättra möjligheterna till utomhusvistelse. I förordningen (1974:248) om kriminalvård i anstalt sägs att det för varje intagen skall upprättas en behandlingsplan för att främja hans eller hennes anpassning i samhället. Enligt Kriminalvårdskom- mitténs förslag till ny kriminalvårdslag skall en motsvarande verk- ställighetsplan framöver utarbetas i samråd med den dömde. För den som är häktad kan det underlätta en övergång till vistelsen i anstalt om arbetet med att ta fram en sådan plan påbörjas i häktet. I första hand kan detta bli aktuellt för dem vars dom vunnit laga kraft men som av olika skäl är kvar i häkte i avvak- tan på anstaltsplacering. Det kan emellertid vara till fördel för den intagne om verkställighetsplaneringen kan förberedas redan innan domen är verkställbar och ibland även innan någon dom har medde- lats. Framför allt gäller det utredningar om drogproblem och liknande Överväganden om en ny häkteslag som är av väsentlig betydelse för en kommande anstaltsplacering eller vid bedömningen av lämplig påföljd, t.ex. om det finns förutsättningar för kontraktsvård. Många av de intagna har drogproblem och de större häktena torde vara några av landets största avgiftningsinrättningar. I samband med avgiftningen bedrivs också utredning och motivationsarbete för fort- satt drogfrihet. I tämligen stor omfattning används inom kriminal- vården dels en strukturerad intervjumetod för att bedöma den intag- nes behov inom olika livsområden (ASI), dels en efterföljande inter- vjumetod i syfte att ta reda på hur motiverad en missbrukare är att påbörja förändringsarbete inom de områden som ASI utvisat (MAPS). Det finns enligt dagens häkteslag inga egentliga hinder mot att ett förberedande arbete med verkställighetsplanering utförs i häktet, under förutsättning att den intagne samtycker till det och Kriminal- vården finner att det är lämpligt. För att markera förekomsten av denna möjlighet anser vi emellertid att den bör komma till uttryck i en ny häkteslag. 5.3.3Tidningar, radio och teve m.m. Vårt förslag till förändringar: Rätten att få information genom tidningar, radio och teve skall utökas till att också omfatta elek- troniska nätverk, om lämplig datorutrustning tillhandahålls i för- varingslokalen. På samma sätt som framgår av 6 § häkteslagen bör intagna även fortsättningsvis ha rätt att skaffa sig information och följa vad som händer i omvärlden genom tidningar, radio och teve. Med hänsyn till de möjligheter som finns att få åtkomst till nyheter och annan in- formation på i stort sett alla världens språk genom Internet och andra elektroniska nätverk, t.ex. intranät inom som särskilt anpassats för de intagna, bör det uttryckligen i en ny häkteslag anges att även sådan informationsinhämtning skall kunna tillåtas. Eftersom det vid ett okontrollerat användande av främst Internet är möjligt att inhämta mer eller mindre olämplig information eller underhåll- ning av i stort sett vilket slag som helst och då det också finns funk- tioner för kommunicering med omvärlden, bör intagna dock endast få använda datorutrustning och dataprogram som tillhandahålls och har anpassats av Kriminalvården (jfr också avsnitt 5.3.6 om elektro- nisk kommunikation med utomstående). Överväganden om en ny häkteslag 5.3.4Skriftliga handlingar och andra försändelser Vårt förslag till förändringar: En intagen skall som regel genast underrättas om han eller hon förvägras sända eller ta emot en för- sändelse. Paket och andra försändelser än skriftliga handlingar skall få granskas utan medgivande från den intagne, om det är synnerligen påkallat av säkerhetsskäl. Intagnas rätt enligt 9 och 10 §§ häkteslagen att kommunicera med omvärlden genom brev och andra skriftliga handlingar eller andra för- sändelser, bör vara densamma även fortsättningsvis. För att under- lätta förståelsen av bestämmelserna anser vi att begreppet brev kan utgå och istället innefattas i det mer övergripande begreppet skrift- liga handlingar. Det bör noteras att meddelanden i form av e-post inte omfattas av de aktuella bestämmelserna och att de inte heller bör göra det fram över. Sådana elektroniska meddelanden reg- leras i stället enligt vårt förslag gemensamt med bestämmelserna om telefonsamtal (se avsnitt 5.3.6). får inga försändelser granskas utan medgivande från den in- tagne. Vi anser dock att andra försändelser än skriftliga handlingar i vissa fall bör få granskas även utan sådant medgivande. Det kan uppstå situationer när det misstänks att paket, kuvert eller andra försändelser – klädesplagg och blombuketter e.d. – som skickas till en intagen innehåller föremål eller ämnen som är farliga för säker- heten på häktet, t.ex. explosiva eller giftiga substanser. I dessa situa- tioner är det kanske inte tillräckligt att hindra att försändelsen vidare- befordras till den intagne, utan det krävs också en undersökning. Det bör därför av lagen framgå att sådana försändelser får undersökas även om den intagne inte medger det, om det är synnerligen påkallat av säkerhetsskäl. Skriftliga handlingar som finns i ett kuvert får dock inte granskas utan medgivande. I den nya häkteslagen bör det tas in en bestämmelse som klargör att huvudregeln när en skriftlig handling eller någon annan försän- delse inte vidarebefordras till eller från den intagne, är att han eller hon skall underrättas om kvarhållandet. I vissa situationer kan det emellertid finnas särskilda skäl för att stoppa en skriftlig handling eller en annan försändelse utan den intagnes vetskap. Detta skall då vara möjligt. Som framgår ovan skall det dock inte vara tillåtet att med stöd av häkteslagen granska en skriftlig handling utan att den intagne har informerats om kvarhållandet och gett sitt medgivande. Överväganden om en ny häkteslag Vårt förslag till förändringar: Särskilt anpassade besöksrum som är utformade så att föremål inte kan överlämnas skall kunna användas vid besök i de fall då ett besök annars inte skulle tillåtas eller som ett alternativ till att ett besök övervakas av personal. Vid bedömningen av i vilken utsträckning det är lämpligt att en intagen tar emot besök skall särskild hänsyn tas till om besökaren är minderårig och står under den intagnes vårdnad eller på annat sätt har särskild anknytning till honom eller henne. Om en be- sökare medger det skall han eller hon under besöket få låsas in tillsammans med den intagne. Liksom är fallet anser vi att den grundläggande huvudregeln skall vara att intagna får ta emot besök i den utsträckning det är lämpligt, om inte säkerhetsskäl talar mot det. Det är inte möjligt att generellt slå fast vad som avses med besök i lämplig utsträckning, eftersom detta är beroende av flera faktorer, som t.ex. den intagnes uppförande och personliga förhållanden, personalsituationen och vem besökaren är. Detta måste i stället avgöras från fall till fall. Särskilt viktigt är det dock att besök av egna barn inte förhindras mer än nödvändigt, främst om den intagne är vårdnadshavare men även i andra fall. Det kan i vissa fall också vara viktigt att intagna kan be- hålla kontakten med t.ex. styvbarn eller barnbarn som de har en nära relation till. Det bör därför av en ny häkteslag uttryckligen framgå att vid bedömningen av vad som är besök i lämplig utsträckning, skall särskild hänsyn tas till om besökaren är minderårig och står under den intagnes vårdnad eller på annat sätt har särskild anknyt- ning till honom eller henne. En sådan bestämmelse är i enlighet med artikel 9 i FN:s s.k. barnkonvention. Där föreskrivs att rätten för ett barn som är skilt från en förälder att upprätthålla ett personligt förhållande till och ha direkt kontakt med båda föräldrarna, skall re- spekteras utom då det strider mot barnets bästa. Dagens bestämmelser i 11 § om besök hos intagna i förvaringslo- kalen tillåter endast två egentliga alternativa utformningar av besök, nämligen helt obevakade eller med personal närvarande. Det kan finnas många olika skäl för att ett besök skall vara bevakat, inte minst när det är nödvändigt för att förhindra att narkotika eller andra otillåtna varor lämnas över till den intagne. I flera av dessa situatio- ner är det emellertid inte av andra skäl nödvändigt att personal finns med vid besöket. Ofta kan bevakade besök vara besvärande och krän- Överväganden om en ny häkteslag kande såväl för den intagne som för besökaren. Bevakade besök är dessutom personalkrävande och tar resurser från andra aktiviteter, som t.ex. intagnas gemensamhet med andra intagna. Ett alternativ till bevakade besök, som förslagits av ,16 är användandet av besöksrum som har utformats så att det omöjliggör överlämnande av föremål, t.ex. genom en glasruta som skiljer den intagne och besökaren åt. Vid våra besök på häkten har personalen uttalat önskemål om att få inrätta sådana besöksrum även i häkteslokalerna. Vi är medvetna om de negativa effekter ett sådant förfarande kan ha, inte minst känslomässigt i samband med besök av barn. Icke desto mindre uppstår det situationer då säkerheten inte fullt ut kan garanteras genom att personal är närva- rande. Användandet av särskilda besöksrum skulle då kunna utgöra ett alternativ till att ett besök inte alls tillåts. Vidare kan det tänkas att såväl intagna som besökare i vissa fall skulle föredra ett besök med avskärmande glasruta framför att bevakas av närvarande perso- nal. Även för personalen kan det vara besvärande att tvingas avlyssna eller bevittna möten och samtal av intim natur när bevakningen är påkallad av andra skäl än att förhindra muntliga meddelanden. Det skulle också kunna innebära att intagna som inte får ha obevakade besök kan ta emot besök oftare än vad som annars skulle vara möjligt av personalresursskäl. Det är självfallet viktigt att sådana särskilt ut- formade besöksrum aldrig används som alternativ till ett helt obe- vakat besök. Särskilt utformade besöksrum skall därför få användas endast i tre fall, nämligen när det av säkerhetsskäl inte är tillräckligt att personal är närvarande eller när den intagne eller besökaren själv begär det. Vidare föreslår vi, efter mönster av , att en besökare som medger det skall få låsas in tillsammans med den in- tagne. Bestämmelsen kan få tillämpning vid obevakade besök av någon närstående i ett särskilt besöksutrymme. 5.3.6Telefonsamtal och andra elektroniska meddelanden Vårt förslag till förändringar: Rätten att ringa eller ta emot tele- fonsamtal skall utökas till att också kunna omfatta andra elektro- niska meddelanden (t.ex. e-post). Intagna skall endast få använda telefoner eller annan kommunikationsutrustning som tillhanda- hålls i förvaringslokalen. Vid bedömningen av i vilken utsträckning 16 SOU 2005:54 s. 519 ff Överväganden om en ny häkteslag det är lämpligt att en intagen kommunicerar med en utomstående skall särskild hänsyn tas till om denne är minderårig och står under den intagnes vårdnad eller på annat sätt har särskild anknytning till honom eller henne. Om avlyssning sker skall både den intagne och mottagaren i förväg informeras om detta. Den rätt som intagna har enligt 12 § häkteslagen att ringa eller ta emot telefonsamtal bör med hänsyn till den tekniska utvecklingen utökas till att också avse kommunikation genom andra elektroniska meddelanden, t.ex. e-post. Med elektroniska meddelanden avser vi, liksom , detsamma som telemeddelanden en- ligt 27 kap. 18 och 19 §§ rättegångsbalken.17 Av säkerhetsskäl måste det ställas krav på att informationen förmedlas med hjälp av teknisk utrustning som tillhandahålls av Kriminalvården. Det kan inte komma i fråga att intagna med egen datorutrustning ordnar uppkopplingar och anslutningar för att meddela sig med utomstående (jfr av- snitt 5.3.3 om informationssökning på Internet). Mot bakgrund av den tekniska utvecklingen inom mobiltelefoni m.m. och de utökade kommunikationsmöjligheter som finns , är det både rimligt och nödvändigt att motsvarande begränsning av vilken utrustning som får användas gäller också för andra elektroniska meddelanden, alltså även för telefonsamtal. I likhet med vad vi i föregående avsnitt förslår i fråga om besök, bör huvudregeln vara att intagna får sända eller ta emot telefonsam- tal och andra elektroniska meddelanden i den utsträckning det är lämpligt, om inte säkerhetsskäl talar mot det. Även när det gäller denna form av kommunikation är det särskilt viktigt att kontakter med främst egna barn inte försvåras eller förhindras i onödan (jfr avsnitt 5.3.5). Det bör därför i fortsättningen uttryckligen framgå av lagen att vid bedömningen av vad som är lämplig utsträckning, skall särskild hänsyn tas till om den som den intagne vill meddela sig med är minderårig och står under hans eller hennes vårdnad eller på annat sätt har särskild anknytning till honom eller henne. Liksom skall telefonsamtal, och enligt vårt förslag även andra elektroniska meddelanden, kunna avlyssnas om det är nöd- vändigt av säkerhetsskäl, utom när det gäller samtal eller meddelan- den mellan den intagne och hans eller hennes försvarare. I motsats till vad som gäller nu skall även mottagaren, och inte bara den intag- 17 A.a. s. 526 (jfr också SOU 2005:38, Tillgång till elektronisk kommunikation i brottsutred- ningar m.m.) Överväganden om en ny häkteslag ne, informeras innan avlyssningen. Detta överensstämmer med vad har föreslagit skall gälla för anstaltsintagna. 5.3.7Permission, pengar och sjukvård m.m. Vårt förslag till förändringar: Kriminalvården skall efter rege- ringens bemyndigande få meddela föreskrifter om ekonomiskt bi- drag till intagna. När en intagen får permission skall han eller hon alltid stå under bevakning. En intagen med restriktioner skall inte beviljas permission utan åklagarens medgivande. När det gäller intagnas rättigheter i fråga om permissioner, innehav av pengar och annan egendom samt sjukvård, vilka regleras i 4, 7 och 13 §§ häkteslagen, bör i huvudsak samma regler gälla även i fortsättningen. Det finns emellertid anledning att göra vissa mindre ändringar. gäller att om en intagen beviljas permission skall han eller hon bevakas, om inte en sådan tillsyn av särskilda skäl kan antas vara onödig. Det är dock svårt att se i vilka situationer det är rimligt att en person som sitter tillfälligt frihetsberövad på de grunder som an- ges i häkteslagen kan eller bör få permission utan bevakning. Om sådan bevakning är onödig finns det enligt vår uppfattning inte skäl för att personen i fråga över huvud taget skall vara frihetsberövad på de grunder som gäller för vistelsen i häkte. Undantaget om att per- mission kan beviljas utan bevakning bör därför tas bort. Formellt kan åklagare besluta om restriktioner beträffande permissioner, dvs. att en häktad inte får beviljas permission utan åklagarens medgivande. I praktiken hanteras dock inte permissioner på det viset. Åklagares restriktionsbeslut omfattar enligt den stan- dardiserande blankett som används för att informera häktena van- ligtvis inte frågan om möjliga permissioner. Det är däremot självklart att en häktad med restriktioner inte bör beviljas permission av Krimi- nalvården utan att åklagaren först hörs. Det bör därför av en ny häk- teslag framgå att en intagen som har restriktioner i någon form aldrig får beviljas permission utan att åklagaren medger det (se närmare om detta i avsnitt 5.5). har föreslagit att intagna i anstalt endast skall få inneha de betalningsmedel som Kriminalvården tillhandahål- ler. Enligt vad vi erfarit finns det inte anledning att införa en mot- svarande reglering om kontantlösa häkten. Överväganden om en ny häkteslag bör därför inte införas i en ny häkteslagstiftning. Däremot kan det ibland för häktade, liksom beträffande intagna i anstalt, uppstå behov av ekonomiskt bidrag för t.ex. fickpengar eller ekonomisk hjälp till akut tandvård eller till glasögon. Sådana bidrag betalas ut med stöd av Kriminalvårdens egna föreskrifter, allmänna råd och anvis- ningar, men det saknas ett övergripande författningsstöd för dessa ibland nödvändiga åtgärder. Det bör därför av en ny häkteslag fram- gå att rätten för regeringen, eller den myndighet som regeringen be- stämmer, att meddela närmare föreskrifter om innehav av pengar m.m. även omfattar föreskrifter om ekonomiskt bidrag till intagna. 5.4Särskilda kontroll- och tvångsåtgärder Vårt förslag: Av häkteslagen skall det tydligt framgå vilka sär- skilda kontroll- och tvångsåtgärder som får vidtas mot de intagna och besökare till dem. Det materiella innehållet i bestämmelserna skall i huvudsak överensstämma med vad som gäller .