sou · GUB345 · 2007-01-01 00:00:00 — Förutsättningarna för kultur för barn och unga är olika mellan de nationella minoriteterna och det är därför omöjligt att göra en generell analys. har inlett ett arbete för att öka kunskapen om situationen för barn och unga som tillhör de nationella minoriteterna. Den första rapporten vill att jag ska vara osynlig Romska barn och ungdomar berättar om sin vardag (BR 2005:07) publicerades . Aktionsgruppen ser det som en angelägen uppgift att under uppmärksamma de fem gruppernas situation och behov och diskutera åtgärder för att stärka området. Den i språkpropositionen 2005/06:2 föreslagna nya språkvårdsorganisationen bör i det sam- manhanget vara en naturlig samarbetspart liksom och . Jämställdhet mellan flickor och pojkar, kvinnor och män innebär att alla har lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter. Genus- perspektiv innebär att man ser på hur flickor och pojkar agerar och interagerar och förutsätter att beteenden är något som är möjligt att förändra. Aktionsgruppen kan konstatera att jämställdhet och genusperspektiv uppmärksammas inom förskola, skola och barnkultur på sätt som inte har varit vanligt tidigare. tillsatte förskoleminister för jämställdhet i förskolan, U 2003:12. Delegationen har delat ut pengar till jämställdhetsprojekt. De kartlägger varför så få män jobbar inom förskolan och tittar på hur utbildningen för blivande förskollärare ser ut när det gäller jämställdhet och genus. Det här arbetet ska leda till två betänkanden som ska vara klara , och som ska ta upp exempel på redan fungerande jämställdhetsprojekt men även lägga fram förslag till förändringar inom de områden där jämställdheten i förskolorna inte fungerar lika bra. I en delrapport (SOU 2004:115) skriver man att individper- spektivet har ett starkt fäste inom förskolan. Det finns en över- tygelse om att pedagogerna ser barnen som individer och att det automatiskt betyder att de behandlas rättvist och likvärdigt. Enligt delegationen är detta en föreställning som inte stämmer med verk- ligheten. Personalen har olika förväntningar på respektive kön och därmed behandlas de olika. Pojkar får ta mer plats, de lyssnas på i högre utsträckning och deras vilja och åsikter respekteras bättre än flickors. Enligt betänkandet visar forskning att de vuxnas bemö- tande är den avgjort viktigaste aspekten för att påverka barns aktiva deltagande. Man konstaterar att barn är duktiga på att anpassa sig, och om vuxenvärlden signalerar att det är skillnad på pojkar och flickor så snappar barnen snabbt upp detta. Inom den obligatoriska skolan finns en kompetensutveckling för lärare till genuspedagoger. Dessa genuspedagoger är när de kom- mer tillbaka till sin ordinarie tjänst viktiga kuggar i skolans genus- arbete. Bland annat har de varit drivande i det projekt för lärare som Myndigheten för skolutveckling och genomfört runt om i landet i samband med visningar av . Myndigheten för skolutveckling har givit ut ett stöd- material med erfarenheter av jämställdhetsarbete i grundskolor och gymnasieskolor, Hur står det till? Tack, ojämt! (Myndigheten för skolutveckling ). Inom lärarutbildningarna ingår kurser i genus i olika kombina- tioner, till exempel Språk, kultur, etnicitet och genus i skolan på och , skola och kultur vid . Ett intressant exempel på hur högskolan kan arbeta med barns genusbegrepp hämtar vi från . Konst- museum bjöd in elever från bland annat för att ta pulsen på ämnet barn och design. En av utställarna lät ett antal lågstadiebarn göra egna förslag på hur en pappa och en mamma ska klä sig. Arbetet filmades och två skyltdockor kläddes utifrån barnens bilder. Pappa bar svarta jeans och läderjacka medan mamma hade stor blomprydd hatt och rosa volangklänning av satäng. Ett annat inspirerande exempel är projektet för mig pappa, som drivs av En bok för alla, och syftar till att få män inom LO- facken att läsa högt för sina barn. 11.6.1Vad gör tjejer respektive killar? I våra frågor till kontaktklasser som beskrivs utförligt i kapitel 13 har vi tittat på hur man svarat utifrån kön. I stort sett har flickor och pojkar samma aktiviteter i skolan och är med om samma upplevelser. Det finns några klara skillnader i vad de skulle vilja göra i skolan. Intresset för att skriva egna texter, dansa och spela teater är betydligt mer utbrett bland flickor än pojkar. är det intressant att notera att pojkar och flickor är ungefär lika nöjda med besöken på teater, dans- och konstföre- ställningar. Vad man vill göra skiljer sig också. Att måla, teckna, läsa böcker och skriva egna texter och dansa är mer utbredda intressen bland flickorna än bland pojkarna. Musik och film verkar dock locka ungefär lika många pojkar som flickor. Tillspetsat kan man konstatera att pojkarnas intresse för sport verkar kunna till- godoses i betydligt högre utsträckning än flickornas intresse för kultur. Men man kan också se en potential att öka intresset för kultur hos pojkarna. De, om än få, pojkar som genom skolan fått möjlighet till exempelvis teaterbesök och dansföreställningar är relativt nöjda. Intressant är också att har kon- staterat att fler flickor har svarat på den här enkäten som rört kultur, än vad som brukar vara vanligt. Detta är ett tydligt jäm- ställdhetsproblem som behöver uppmärksammas lokalt genom att man ser över flickors och pojkars villkor för fritidsaktiviteter. Det behöver också uppmärksammas nationellt genom att man ser över hur och till vilka statens medel till olika verksamheter fördelas. När det gäller musikutövande, att spela ett instrument, är det ungefär lika många flickor som pojkar som gör det i åldrarna 9 . När det däremot gäller åldersgruppen 15 så är det unga män som spelar och unga kvinnor. Det finns också skillnader i vilka instrument de väljer. Orkesterutred- ningen har i sitt arbete konstaterat att det finns stora skillnader i mäns och kvinnors villkor inom musikområdet vilket naturligtvis syns också bland barn och unga. I kapitel 12 och 13 diskuterar vi mer ingående vad barn och unga själva väljer att göra. Kort ska vi här bara relatera till dataspelen, där en klar majoritet av spelarna är pojkar. Det spel som dominerar är Counter Strike, som är ett first-person-shoot-spel. det populäraste spelet, ett spel som kan beskrivas som en interaktiv dokusåpa. Av de studenter som antagits till datorspels- utbildningen vid högskolan i var 7 pro- cent flickor. 11.6.2Hur framställs tjejer och killar i barnkulturen? () gör tillsammans med och Regionbibliotek en årlig granskning av årets bokutgivning. I granskningen av böcker konstate- rar man att pojkarna är i majoritet i bilderböckerna, speciellt i de översatta bilderböckerna. I kapitel- och mellanåldersböckerna är av huvudpersonerna flickor medan är pojkar, i övriga finns både pojkar och flickor med som huvudpersoner. SBI gör reflektionen att det kan vara en kundanpassning, eftersom fler flickor läser eller en effekt av tidigare kritik över för många pojkar som huvudpersoner. Bland ungdomsböckerna är huvudpersonerna jämt fördelade mellan könen. I antologin och stark – eller ligga lågt (nr 87) diskuteras litteraturen i förskola och skola ur ett genusperspektiv. inom scenkonstområdet, Ku 2004:05, kommer med sitt betänkande som Aktionsgruppen. De båda kommittéerna har haft diskussioner och seminarier tillsam- mans med företrädare för scenkonstinstitutionerna där vi haft barnperspektivet och genusperspektivet i fokus. Det finns emeller- tid ett behov av att undersöka hur genusmönstren ser ut inom barnkulturen på ett djupare sätt. Aktionsgruppen anser att det behövs forskning inom området men också att institutionerna behöver göra analyser av hur frågorna hänger ihop inom den egna institutionen. Det är en jämställdhetsfråga vilka som skriver, regis- serar och spelar teater för barn och unga och hur deras villkor ser ut jämfört med andra utövare. Det är en genusfråga hur flickor och pojkar spelas fram på scenen. I det fallet är det oerhört viktigt med de förebilder vi visar för barn och unga. En film som har inneburit en stark statushöjning för pojkar som dansar, och den svenska filmen är ett exempel på hur man på ett roligt och intelligent sätt kan ställa förutfattade meningar på huvudet. Som en god förebild lyfter vi Lilla aktuellt som av Tidningen premierats som det mest jämställda tv-programmet 2005. Lika många män och pojkar som kvinnor och flickor inter- vjuades i programmet. Även bland dem som arbetar på Lilla aktuellt är fördelning mellan könen jämn. Utvärderingen av konst- och danskonsulenterna som gjordes av 2003 visar också på ett genusfenomen. När utvärde- ringen gjordes var tolv konstkonsulenter kvinnor och fem män. Alla kvinnor utom en prioriterade tydligt konstpedagogiska in- satser och främjande arbete. Ingen av männen visar i sina verksam- hetsberättelser att de driver någon konstpedagogisk verksamhet eller att de prioriterar verksamhet riktad till barn och ungdomar. De satsar istället på stora, gärna internationella, projekt och insatser riktade till yrkesverksamma konstnärer, kontakter med näringslivet och regional utveckling. Utvärderingen visar också att ingen av männen hade någon erfarenhet av konstpedagogiskt arbete när de anställdes. (och 2003). 11.7Funktionshindrade barns och ungas tillgång till kultur stadgar i artikel 23 att ett barn med fysiskt eller psykiskt handikapp bör åtnjuta ett fullvärdigt och anständigt liv under förhållanden som säkerställer värdighet, främjar självför- troende och möjliggör barnets aktiva deltagande i samhället samt ges möjligheter till rekreation på ett sätt som bidrar till barnets största möjliga integrering i samhället och individuella utveckling, innefattande dess kulturella och andliga utveckling. Siffror kring funktionshinder får ses som en grov uppskattning. Definitionerna av olika funktionshinder varierar, och även hur funktionshindren registreras. Eftersom olika funktionshinder får olika konsekvenser när det gäller barns möjligheter att delta i kul- turlivet kan det ändå vara intressant att ta med siffror här. Enligt siffror från fanns det så här många barn mellan i med olika funktionshinder : 1 500 2 300 8 800, varav 3 500 gravt hörselskadade eller döva Den ojämförligt största gruppen barn med funktionshinder är barn med läs- och skrivsvårigheter. Av skolbarnen beräknas 5 10 pro- cent ha svårare läs- och skrivsvårigheter, och om man räknar in barn med lättare läs- och skrivsvårigheter stiger siffran till 20 pro- cent.3 Genom olika satsningar stärks nu arbetet med språk och litteratur i skolan. talar handikapporganisationerna inte längre om att göra samhället tillgängligt. Man menar i stället att ett otillgängligt sam- hälle är diskriminerande. Regeringen har satt som mål att samhället ska vara anpassat avseende tillgänglighet. Aktionsgruppen har varit i kontakt med föreningen hör- selskadade, föreningen synskadade och Föreningen rörelsehindrade och bett dem kommentera området barn och kultur utifrån sina erfarenheter. Svaren kan läsas i sin helhet i bilagorna 12– 13. Unga hörselskadade påpekar specialskolans viktiga roll som kulturförmedlare. Man menar att det finns ett så begränsat kultur- utbud och så få andra teckenspråkiga miljöer att skolan spelar en avgörande roll för de teckenspråkiga eleverna. För hörselskadade elever i den vanliga skolan är ljudmiljön ofta ett problem, dels på grund av dålig akustik och dels på grund av höga ljudnivåer. Detta är ett problem också för den växande grupp ungdomar som har tinnitus. Biobesök är besvärliga även av andra skäl. Få barnfilmer textas, och när de textas visas de på udda tider på enstaka biografer. Tele- slingorna på biograferna är av mycket skiftande kvalitet. SVT textar av barnprogrammen medan vuxenprogrammen textas till . På SVT:s barnsajter ges instruktioner via tal utan visuella komplement vilket utestänger barn som inte hör. 3 Källa: LSS- och hjälpmedelsutredningens betänkande Hjälpmedel, SOU 2004:83. För att ta del av teater krävs teleslinga, textning eller tolkning. i har textdisplayer som besökaren kan ha i sitt knä. Lejonkulan har inte teleslinga vilket man påtalat från föreningen. Föreningen påtalar också att det finns väldigt lite litteratur på teckenspråk och att man saknar barn med funktionshinder i böcker och i andra skildringar. Unga synskadade skriver om bristen på inlästa böcker och att det ofta tar innan en ny bok blir inläst. Man önskar sig syn- tolkade visningar på museer och utställningsmodeller som går att känna på för att undersöka former och mönster. i nämns som ett inspirerande exempel där man utvecklat sådana visningar. Ett område som är i positiv utveckling är ljud- konst, där ljud och röster sätts ihop på effektfullt sätt. Ett avgörande hinder för att kunna vara delaktig både som publik och deltagare är att landstingen ofta bara ger tekniska hjälpmedel för det som behövs i skolan. Till fritidsaktiviteter är det mycket svårare att få hjälpmedel. Detta gör att det kan bli svårt, och ibland omöjligt, för barn med funktionshinder att delta i de kulturakti- viteter som erbjuds barn . pågår en spännande utveckling inom området tekniska hjälpmedel och Aktionsgruppen ser att det finns ett behov av att synliggöra detta. Genom att fler får kunskap om de hjälpmöjligheter som finns skapas ett tryck på att göra dem tillgängliga för fler. Föreningen rörelsehindrade påpekar att bemötandet och tillgängligheten är lika viktiga. För att kunna bemöta handikappade barn på rätt sätt behöver de som arbetar i offentliga miljöer ha handikappkunskap. Det gäller att veta när och hur man behöver hjälpa till utan att ge speciell uppmärksamhet eller peka ut den handikappade. Att mötas av förvirrad omsorgsvilja som man inte behöver kan lätt kännas kränkande. För att individen ska känna sig respekterad och integrerad i samhället måste de vuxna känna till vars och ens behov. Man kan inte se funktionshindrade som ett kollektiv. Ett sätt att visa att man prioriterar allas rätt till tillgänglighet är att se till att skolor, universitet och kulturinstitutioner har en ingång som är gemensam för alla. har funktionshindrade ofta en egen undanskymd ingång på baksidan av byggnaden. När man väl är inne bör det finnas bra platser iordninggjorda för till exempel rullstolar så att den inte hamnar vid sidan av eller behöver begära hjälp att flytta stolar och bord för att få plats. I annat fall riskerar särbehandlingen att medföra att den funktionshindrade upplevs som ett problem och blir föremål för en negativ uppmärksamhet. Det utanförskap som funktionshindrade upplever speglas också av bristen på förebilder inom teater, film och media. () är en viktig aktör för barn med funk- tionshinder. Genom de olika rapporterna där barnen själva tillfrågas kommer kunskap fram som annars skulle vara dold. – 2006 gör Handikappförbundens samarbetsorgan och Barnom- budsmannen en undersökning av funktionshindrade barns och ungas tillgång till kultur på samma villkor som andra barn. I den första delrapporten för barn och unga med funktionshinder – En inventering av kultur- och fritidssatsningar inom kommuner som utkom , konstaterar man att det inte är särskilt vanligt att dessa barn och unga deltar i kulturaktiviteter. Hälften av de tillfrågade kommunerna svarar att man inte gjort något särskilt för att göra utbudet tillgängligt för barn och unga med funktions- hinder. planeras en rapport med goda exempel som är tänkt att fungera som idébok och inspiration för kommu- nerna. Bland goda initiativ ska nämnas att avser att fortsätta sitt arbete för att öka tillgänglig- heten till musik- och kulturskolorna, i region har man gjort en särskild kartläggning av tillgänglighet för barn och unga på institutionerna och på finns en särskild tillgänglighetsguide. I betänkandet Barns och ungdomars välfärd (SOU 2001:55) kon- stateras att barn i har en hög materiell standard. Men många barn lever trots detta i familjer där de ekonomiska marginalerna är små, vilket innebär att familjerna inte kan få fram kontanta medel för oförutsedda utgifter . arbetar med att ta fram ett kommunalt barnindex för att övervaka utvecklingen av barns rättigheter på kommunnivå. har man publicerat tre rapporter, Barnfattigdomen i , Barns hälsa i och Barns utbildningssituation bidrag till ett kommunalt barnindex. I den första rapporten, Barnfattigdomen i , konstateras att av barnen lever i familjer med en ekonomisk standard under miniminivån (siffran är ). Det betyder 296 000 barn och unga. Andelen familjer med låg eko- nomisk standard är störst i storstäder och allra störst i , där den ligger på . Att vara fattig i ska inte jämföras med fattigdom i många andra länder utan ska ses i relation till landets samlade resurser. talar om fattigdom i när barn på grund av föräldrarnas ekonomiska situation utestängs från till exempel skol- utflykter, simhallsbesök, musik- och eller biobesök med kompisar. Regeringen har beslutat att skolan inte får begära pengar från föräldrarna till sådana aktiviteter som utflykter och besök på föreställningar. Aktionsgruppen har fått in rapporter från ett antal kulturinstitutioner om att detta inneburit kraftigt minskade besökssiffror från förskola och skola. Detta trots att biljetterna i flertalet fall har varit kraftigt subventionerade av kom- munens kulturbudget. En åtgärd som syftar till att bibehålla en avgiftsfri svensk skola har alltså resulterat i att färre barn fått till- gång till kultur. För att komma till rätta med detta är det nödvän- digt att se till kommunernas hela budgetar ur ett barnperspektiv. Hur ska kostnaderna fördelas för att barn och unga ska få lik- värdiga villkor och tillgång till kultur och eget skapande? För att kunna besvara den frågan måste kommunen kartlägga kostnaderna och samordningen mellan olika förvaltningar. I den andra rapporten, Barns hälsa i , konstateras att befolkningens hälsa är ett viktigt mått på välfärdsutvecklingen. Sve- rige ligger långt framme när det gäller mätningar av befolkningens hälsoutveckling, men när det kommer till barnen så finns det stora brister i kommunernas mätningar av till exempel fetma, allergier och negativ stress. föreslår i sitt remissvar på Folk- hälsoinstitutets Folkhälsopolitisk rapport att Regeringen bör vidareutveckla och samordna inhämtandet av barnstatistiken. Ett uttalat ansvar med åtföljande resurser bör läggas på en myndighet att samordna all insamling av barnstatistik mellan berörda myndig- heter. Eftersom läget är detsamma för kulturstatistiken rörande barn och unga vill Aktionsgruppen instämma i kravet på bättre samordning av all statistik som rör barn och unga. Det är angeläget att kunna få en så heltäckande bild som möjligt av barns och ungas situation i vardagen. I den tredje rapporten, Barns utbildningssituation, konstateras att segregationen i skolan ökat , särskilt i storstads- och förortskommuner. Många kommuner med hög barnfattigdom har också hög segregation, låg lärartäthet och lägre andel lärare med pedagogisk utbildning – den kombination som ger sämst möjlig- heter att tillgodose särskilt de resurssvaga elevernas rätt till utbild- ning. Myndigheten för skolutveckling har 2005 fått uppdrag och medel att särskilt satsa i dessa kommuners skolor. De tre ovanstående exemplen visar på behovet av samordning av insatser för barn och unga där kulturen och det egna skapandet är en av flera delar. Det går därför inte att lyfta ut barnkulturen som enskild satsning utan att relatera den till satsningar inom förskolan, skolan, fritidsverksamheten, omsorgen om de små barnen på barna- vårdscentraler och öppna förskolor med mera. Det är ofrånkomligt att samhällets resurser är och förblir otillräckliga för alla de insatser som är önskvärda. Beslutsfattare tvingas därför prioritera mellan insatser för olika grupper och inom olika problemområden. De resurser som finns måste därför användas så effektivt som möjligt och enligt beslut i lagstiftning, nationella mål och verksamheternas inriktning. Prioriteringar måste göras mellan verksamheter och verksamhetsformer, och kvalitetsnivåer måste väljas och vägas mot kostnaderna för att uppnå dessa. Hur ser en barnvänlig ekonomi ut och hur gör man de rätta prio- riteringarna? , och har i rapporten långsiktigt! (R 2004:14) presenterat en samhällsekonomisk modell för hur man ska kunna värdera effekterna av generella insatser på barns och ungas psykiska hälsa. Detta synsätt är överförbart på alla aspekter av barns liv. Kultur och eget skapande är en del av identitets- skapandet och ett förhållningssätt för barns och ungas menings- skapande och delaktighet. Samhället vill satsa på goda villkor för barn och unga, men när resurserna är begränsade måste man tänka långsiktigt och analysera vad de olika insatserna får för konse- kvenser. Generella insatser för barn är till exempel mödra- och barnhälsovård, förskola och skola. Väl fungerande insatser på dessa områden kan troligen förebygga att personen senare i livet drabbas av problem som missbruk och psykisk sjukdom. På det sättet kan satsningarna ses som investeringar i befolkningens hälsa. Problemet är att värdera förebyggande insatser i ekonomiska termer och se hur den kunskapen kan användas då man fattar beslut om vilka insatser som ska göras. Dels kan kopplingen mellan insats och effekt vara oklar och svår att se och dels kan det ta innan effekten slår igenom. Den långsiktiga vinsten av att genom- föra en förebyggande insats hamnar inte alltid hos samma huvud- man som bär kostnaden för att genomföra insatsen. Intresset för den här relaterade modellen är enligt rapporten stor i kommunerna. Svårigheterna är att man har olika budget för olika områden och att det är svårt att tänka om och se helheten. Insatser inom en verksamhet får effekter på kostnaderna i en annan verk- samhet. Därför behövs samverkan mellan alla sektorer på alla nivåer där också ideella organisationer ingår. I stadsdelen i har man bland andra insatser i en familjecentral inte- grerat mödravårdscentral, barnavårdscentral, öppen förskola och socialsekreterare och i är integrerad och lärarna från bägge skolformerna samverkar. Det är viktigt att prioriteringsarbetet också gällande kultur av, med och för barn och unga görs sektorsövergripande och utifrån ett helhetsperspektiv, att det sker i samverkan mellan olika aktörer och att insatsernas effekter och kostnader vägs in både på kort och på lång sikt. 11.9Tydligare definition av begreppet prioritera behövs Kulturens budget ökar enligt regeringens pressmeddelande . Av de utpekade områdena rör inget kultur av, med och för barn och unga. Att prioritera barn och unga finns inskrivet mer eller mindre tydligt i de flesta institutioners direktiv och i kulturmyndigheternas regleringsbrev. Av befolkning är under . Aktionsgruppens kartläggning visar att det är omöjligt att generellt säga att barn och unga verkligen är en prioriterad målgrupp i ekonomiska tal. På många kulturinsti- tutioner ser vi att man satsar på barn och unga. I praktiken får barnen alltså precis sin del av kakan. Att vara prio- riterad borde innebära att barn fick mer än så. Dessutom är verk- ligheten sådan på de flesta håll att om man satsar så innebär det att man kan göra en eller två före- ställningar/utställningar som riktar sig till en eller två målgrupper. Det innebär att övriga barn inte får något . Har man otur och är borta den gången man ska få gå på teater så kan det dröja . I den enkät som Aktionsgruppen tillsammans med sänt till barn i årskurs 4 till och med gymnasiet svarar att de inte har varit på teater med sko- lan, att de inte har varit på museum, att de inte har varit på bibliotek, att de inte har lyssnat på levande musik och att de inte har sett på konst med skolan. Det kan också vara intressant att titta på hur prioriteringar egentligen ser ut i konkreta ekonomiska termer. stads- bibliotek har i verksamhetsbudget 2006 för sin ung- domsavdelning UFO, som vänder sig till unga mellan . I bor ungefär 35 000 unga i den åldersgruppen.