sou · GUB318 · 2007-01-01 00:00:00 — skall även arbeta brotts- Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer Eftersom brottsförebyggande arbete är att beteckna som en polisiär uppgift ankommer det på polispersonalen vid att sköta detta. Det saknas en rättslig reglering såvitt avser Ekobrottsmyndig- hetens behandling av personuppgifter. Genom en ändring i polisdatalagen har emellertid den lagen kommit att omfatta även polisverksamhet vid . Härigenom har poliser vid möjlighet att automatiserat behandla personuppgifter i samma utsträckning som poliser i övrigt. Lagändringen innebär bl.a. att polismän vid Ekobrotts- myndigheten i sitt brottsförebyggande arbete ges direktåtkomst till det allmänna spaningsregistret och kriminalunderrättelseregistret. finns det inget uppdrag eller någon särskild författningsreglering avseende samverkan mellan å ena sidan och å andra sidan eller Ekobrotts- myndigheten, annat än instruktionsenliga upp- gift att samordna de civila behoven av sjöövervakning och sjöinformation och att förmedla denna information till berörda myndigheter. Enligt 18 och 19 §§ förordningen om behandling av personuppgifter inom får dock och ha viss direktåtkomst till uppgifter i kustbevakningsdatabasen. samverkan med dessa myndigheter är än så länge mycket begränsad. Det förekommer dock att Kustbevak- ningen på uppdrag av muntligen eller skriftligen vidarebefordrar uppgifter och iakttagelser i sjöövervak- ningsverksamheten. Med hänsyn till de iakttagelser Kustbevak- ningen gör och skulle kunna göra avseende företeelser till sjöss och i anslutning till sjötrafiken, kan det finnas anledning anta att verksamhet i relation till nämnda myndigheter kan komma att förändras. Det skulle kunna röra sig om uppgifter med anknytning till fisket, avseende t.ex. grova fiskebrott som ofta innefattar även skattebrott och annan ekonomisk brottslighet. Det kan även bli fråga om iakttagelser avseende införsel av vissa typer av mervärdesskattepliktiga varor. Det kan också finnas anledning att se över behovet av informationsutbyte mellan Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer och vid införsel av tobaksvaror från vissa av EU:s nya medlemsländer. Samverkan med nämnda myndigheter torde också, kunna beröras av uppgift att samordna de civila myndigheternas behov av sjöövervakning samt att förmedla civil sjöinformation till berörda myndigheter. 6.3Kontroll, tillsynsverksamhet och räddningstjänst För gäller förordningen (1995:589) med instruktion för . är central förvaltningsmyndighet under med ett samlat sektorsansvar för sjöfarten. Några av huvuduppgifterna är att utöva tillsyn och ha samordningsansvar för trafiksäkerhetsarbetet inom sjöfarten samt att svara för lotsning, sjöräddning, isbrytning, sjögeografisk information, för sjökort m.m., och för att sjöfartens påverkan på miljön minimeras. Andra viktiga uppgifter för är att ha tillsyn över och vara samordningsansvarig för sjöfartsskyddet samt att fullgöra skyldigheter enligt EG-rätten avseende inrättandet av ett informationssystem för sjötrafikövervakning. arbete skall bedrivas med huvudsaklig inriktning på handels- sjöfarten, men även fritidsbåttrafikens, fiskets och marinens intressen skall beaktas. Inom finns en särskild sjöfartsinspektion som ansvarar för föreskrifter och beslut i enskilda fall i frågor om bl.a. sjösäkerhet, förorening från fartyg och bemanning av fartyg samt sköter tillsynen av att sådana föreskrifter och beslut efterlevs. Inspektionen ansvarar också för sjövärdighetsbesiktningar och för utfärdande av certifikat samt för att i vissa fall undersöka olyckor till sjöss. Enligt sjölagen (1994:1009) skall föra ett särskilt fartygsregister uppdelat i en skeppsdel och en båtdel. Registrets ändamål är att tillhandahålla uppgifter för bl.a. verksamhet som staten ansvarar för och som avser sådan egendom som registrerats eller som avser fullgörande av underrättelseskyldighet eller som för att kunna utföras förutsätter tillgång till den information som finns i registret. Registret utgör närmast ett inskrivningsregister för svenskregistrerade fartyg. I fartygsregisterförordningen (1975:927) Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer finns ingående bestämmelser om vilka uppgifter som skall eller får finnas i registret. Det finns inga särskilda regler om begränsningar av vilken information i registret som får lämnas ut till andra myndigheter. Tvärtom anges det uttryckligen att fortlöpande skall underrätta bl.a. , och om vissa ändringar som görs i registret. skall enligt mönstringslagen (1983:929) föra ett särskilt sjömansregister över sjömän och de handelsfartyg som de tjänstgör på. Det är ett register över svenska sjömän som är eller har varit mönstrade på svenska fartyg. Registret kan innehålla uppgifter om bl.a. sjömännens identitet och kvalifikationer. Det finns inga särskilda regler om begränsningar av utlämnande eller annan behandling av information i registret. För uppgifterna i registret gäller dock sekretess enligt 7 kap. 15 § sekretesslagen (1980:100) om det av särskild anledning kan antas att den enskilde lider men om uppgifterna röjs. är vidare ansvarig myndighet för i . Funktionen innebär både operativt arbete under pågående sjöräddningsinsatser och administration för att följa upp och utveckla verksamheten. arbetssätt och uppbyggnad styrs både av internationella konventioner, genom () som är , och av svensk lagstiftning. De konventioner som styr är International Convention on Safety of Life at Sea 1974 (SOLAS- konventionen) och International Convention on Search and Rescue 1979 (). I lagen (2003:778) om skydd mot olyckor och tillhörande förordning beskrivs olika rädd- ningstjänster vad gäller ansvar, samverkan och gränsdragningar. Enligt skall varje land ha minst ett (). I har en sådan sjöräddningscentral i , samlokaliserad med Luft- fartsstyrelsens flygräddningscentral (ARCC), regionledning Väst och Försvarsmaktens sjöinformationscentral. MRCC:s huvuduppgift är att ta emot larm, besluta om lämplig insats samt att genomföra denna för att rädda människoliv till sjöss. I detta ingår också sjuktransporter från fartyg. MRCC är bemannat dygnet runt och har kontinuerlig nödpassning på den inter- nationella nödfrekvensen. Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer Inom politikområdet Transportpolitik bedriver sjösäkerhetstillsyn och annan kontrollverksamhet. Verksamheten avser t.ex. kontroll av farligt gods, fartygssäkerhets- och bemanningskontroller samt fartygs registrering och identifiering. bedriver också sjötrafikövervakning som en polisiär uppgift inom politikområdet Rättsväsende för att genom övervakning till sjöss minska brottsligheten och öka människors trygghet. Inom verksamhetsområdet mot olyckor är målet för verksamhet att skydda människors liv, säkerhet och hälsa mot olyckor samt att förhindra eller begränsa skador på egendom och miljö. beredskap för sjöräddning skall påtagligt medverka till att konsekvenserna av olyckor till sjöss minskar. genomför också riskanalysbaserad sjösäker- hetstillsyn i samverkan med . Tillsynsinsatserna grundas på utfallet av tidigare kontrollverksamhet avseende visst objekt, vilket även inkluderar eventuella rapporter om brott eller särskilda riskprofiler baserat på verksamhetstyp eller område m.m. Genomförda kontroller noteras i första hand i KIBS, men för genomförande, uppföljning och inriktning av kontroll avseende transport av farligt gods utvecklas ett särskilt system, FARGOS. Framkommer uppgifter om brister föranleder detta underrättelse till och vid brottsmisstanke även avrapportering till polismyndighet. är mottagare av anmälningar från handels- sjöfarten avseende sjöfartsskydd. Vid brister i sjöfartsskyddet som inte åtgärdas underrättas i tillsynshänseende . lämnar även uppgifter av betydelse för fartygssäkerhetstillsyn. Via handelsfartygens transpondrar, (), tillhandahåller samlad och fortlöpande information om var olika fartyg befinner sig. är ett internationellt GPS-baserat system för presentation av fartygs positioner och identitet. Systemet är baserat på att vissa fartyg är utrustade med transpondrar som via radio löpande förmedlar sjölägesinformation i form av positioner och identitet. Denna information tillhandahålls även av Försvars- Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer makten, varvid informationen är kompletterad med uppgifter från bl.a. Försvarsmaktens radarsystem. Informationen, om var fartyg befinner sig, är av betydelse för sjötrafik- övervakning och gränskontroll. verksamhet regleras i förordningen (1996:145) med instruktion för . är central förvaltnings- myndighet under med sektorsansvar för miljön med avseende på fiskefrågor, och skall verka för ett rikt varierat fiskbestånd och en ekologiskt hållbar förvaltning av fiskeresurserna. Verket skall därutöver bl.a. följa och utvärdera fiskeresursernas tillstånd och utvecklingen inom fiskenäringen och har också det övergripande ansvaret för fiskerikontrollen. Det finns inga särskilda och relevanta författningar som vid sidan av personuppgiftslagen reglerar hanteringen av information i register och databaser hos . Inom verksamhetsgrenen Fiskerikontroll arbetar för ett ekologiskt hållbart fiske och vattenbruk. Målet är att fiskeribrott skall förhindras. En effektiv övervakning och kontroll skall leda till en hög grad av regelefterlevnad. redovisningar skall säkerställa uppföljning av fisket och beslutade kvoter. genomför i samverkan med riskanalysbaserad fiskerikontroll. fiskerikontroll består bl.a. i landningskontroller för kontroll av laglydnad, avräkning av kvoter, kontroll av kvalitet samt mottagande av förhandsanmälningar avseende fiskefartyg. Genomförda kontroller noteras i fiskerikontrolldatabasen och i inspektionsrapporter, som sedan delges . Myndigheterna samverkar också inom ramen för ett gemensamt Fiskerikompetenscentrum. Eventuella brottsmisstankar som uppkommer i samband med fiskerikontroll avrapporteras till polismyndighet. Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer ning utreder brott på polismyndighets eller åklagares begäran. skall enligt 5 kap. 1 a § förordningen (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen till lämna sådana uppgifter om fiskefartyg, yrkesfiskelicenser och fartygstillstånd som behöver för sin verksamhet inom fiskerikontrollen. tillhandahåller information beträffande fiskefartygs positioner genom systemet VMS () som sänder positionsuppgifter . VMS är ett transponderbaserat system för registrering av fiske- fartygs positioner och identitet m.m. samlar med hjälp av VMS löpande in och registrerar sjölägesinformation i form av uppgifter om position och identitet avseende fiskefartyg av viss storlek. skall även uppgifter om kurs och fart kunna registreras. har åtkomst till fiskefartygs- register som innehåller information om fiskefartygs egenskaper och ägarförhållanden m.m. har också tillgång till register över yrkesfiskarlicenser, med aktuell informa- tion om gällande licenser med sedvanliga personuppgifter, såsom namn och adress m.m. Försvarsmaktens uppgift är att försvara mot väpnat angrepp, att hävda landets territoriella integritet, att bidra till fred och säkerhet i omvärlden samt att bidra till att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar i fred genom samarbete med andra myndigheter. För Försvarsmakten gäller förordningen (2000:555) med instruktion för Försvarsmakten. Försvarsmakten har enligt sin instruktion till särskild uppgift att i fredstid samla in, bearbeta och lämna sjöläges- information sammanställd för civila behov. Inom ramen för denna uppgift förmedlar Försvarsmakten viss sjörelaterad information till på medium för automatiserad behandling. Informationen utgörs av det bearbetade resultatet av uppgifter som Försvarsmakten själv samlar in via egna fartyg, kamerainstallationer och radarövervakning m.m. samt information från Kustbevak- ningen och . Information om ett specifikt objekt kan Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer bestå av namn, nationalitet, anropssignal, fartygstyp, position, kurs och aktivitet. Sådan information är väsentlig för de civila behoven av sjöövervakning och sjöinformation inom särskilda sjöövervakningsuppdrag, vilket beskrivs närmare nedan i avsnitt 6. IGRIS är en bilddatabas över fartyg med uppgifter om namn, typ, callsign, rederi, kurs, fart och nationalitet m.m. som har åtkomst till. STRIMA innehåller uppgifter om fartygs position, identitet, kurs och fart m.m. som hämtas in via radarövervakning. Systemet tillförs bilder på fartyg också ifrån , vilka lämnas ut till Försvarsmakten elektroniskt via e-post. medverkar i tillträdeskontrollen avseende utländska statsfartyg samt bedriver tillsyn över skyddsobjekt och militära skyddsområden. Inom ramen för tillträdeskontrollen föreligger en uppgiftsskyldighet för gentemot Försvarsmakten. 6.3.4Övriga myndigheter och organisationer Inom räddningstjänsten utbyter information med framför allt , , kommunernas räddningstjänst och landstingen, liksom med sjöräddningssällskapet och SOS-alarm. Den information som utbyts avser ofta planering, samordning och övning, men kan vid en pågående räddningstjänst eller sjuk- transport också utgöras av information av omedelbar operativ karaktär. Utbytet omfattar emellertid i huvudsak andra uppgifter än personuppgifter. Detsamma gäller för det informationsutbyte som sker med kommunernas miljö- och hälsoskyddsavdelningar eller avdelningar för dricksvattenförsörjning, , , Världsnaturfonden, riks- museet och . Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer 6.4Samordning av sjöövervakning och förmedling av sjöinformation Ett stort antal myndigheter i arbetar regelbundet med sjöbaserad information, dvs. uppgifter som på ett eller annat sätt rör aktiviteter på svenska vatten. De berörda myndigheterna samlar var och en för sig in verksamhetsspecifik information, som sedan även utbyts med andra myndigheter som behöver tillgång till den. Detta innebär att det pågår ett omfattande informations- utbyte mellan svenska myndigheter som arbetar med sjörelaterade frågor. Enligt 10 § förordningen (2005:742) med instruktion för skall samordna civila behov av sjöövervakning och förmedla civil sjöinformation till berörda myndigheter. uppdrag när det gäller samordning av sjöövervakning och sjöinformation har sitt ursprung i regeringens uttalande om en bättre samordning av informations- och under- rättelseverksamhet inom sjöövervakningen i propositionen Det nya försvaret . Här framhåller regeringen att ansvars- fördelningen inom sjöövervakning och sjöinformation bör tydlig- göras och att bör ges ett formaliserat samord- ningsansvar att koordinera de civila behoven av sjöövervakning samt förmedla denna information till berörda civila verksamheter. Som ett led i detta bör ett samrådsorgan för civil sjöövervakning och sjöinformation med representation från berörda myndigheter och organisationer knytas till Kustbevakningen.3 Regeringen framhåller vidare att en civil myndighet bör ges ett samordningsansvar för att inhämta övriga civila myndigheters övervakningsbehov samt tillse att berörda civila myndigheter ges tillgång till aktuell information. bör enligt regeringen tilldelas denna roll eftersom myndigheten redan till övervägande del svarar för den civila sjöövervakningen.4 I den senaste budgetpropositionen konstaterar regeringen särskilt betydelsen av uppdrag att samordna de civila myndigheternas behov av sjöinformation och sjöläges- information, bl.a. vad gäller att uppnå en effektiv och ändamåls- enlig gränskontroll samt brottsbekämpning. För att hantera den stora mängd information det är frågan om kommer 1999/2000:30 s. 148. 1999/2000:30 s. 149. Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer att driftsätta ett system för sjöövervakning och sjöinformation. Regeringen framhåller i detta sammanhang hur viktigt det är att de samverkande myndigheterna som har information, vilken utgör en viktig del av det tilltänkta systemet, kan leverera denna till . Regeringen gör bedömningen att utvecklingen av detta system bör ske skyndsamt i syfte att få det automatiserade systemet på plats.5 För att skall kunna fullgöra sin skyldighet att samordna civil sjöövervakning och förmedla civil sjöinformation på ett effektivt sätt har som nämnts ovan pågått ett projekt inom med att ta fram ett särskilt IT- baserat stödsystem för sjöbaserad informationssamordning. Projektet går under namnet Sjöbasis. Syftet med projektet är att de berörda myndigheterna skall lämna sjörelaterad information till , som med hjälp av det nya datorsystemet skall samordna, bearbeta och lagra den insamlade informationen. Resultatet av informationsbearbetning skall sedan på ett effektivt sätt förmedlas ut till de myndigheter som är i behov av sjörelaterad information. Avsikten är att tillgängligheten till befintlig sjöinformation härigenom skall öka och att urval, sammanställning och presentation av efterfrågad sjöinformation från olika källor skall effektiviseras, samt att operativt myndighetssamarbete skall underlättas. Den sjörelaterade information som kommer att behandlas i Sjöbasis kan klassificeras i tre grundläggande kategorier, nämligen sjölägesinformation, tilläggsinformation och sjöinformation. Sjölägesinformation är grundinformation om fartyg och andra objekt till sjöss, dvs. typ av fartyg/objekt, identitet (såsom namn, nationalitet m.m.), position, fart, kurs, tidpunkt för upptäckt, tidpunkt för senaste rapport, rapporterande källa, kvalitets- information, beräknad tid för ankomst eller avgång samt pågående aktivitet. Tilläggsinformation är all sjörelaterad information som inte utgör sjölägesinformation, t.ex. specifik information om en 5 Se prop 2005/06:1 Utgiftsområde 4 s. 149. Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer farkosts last, ägarförhållanden, besättning, trafiktillstånd, licenser, förhandsanmälningar till myndigheter, anmälningar om olyckor eller olycksrisker, inspektioner, lotsbeställningar och tekniska specifikationer samt underrättelseinformation inom brottsbekämp- ningen, allmän information om fiskezoner och skyddsområden m.m., sjökortsinformation och uppgifter om exempelvis vatten- och väderförhållanden. Sjöinformation är bearbetad och sammansatt information där sjölägesinformation och tilläggsinformation har kombinerats. Den information som levereras in till och Sjöbasis kommer således att utgöras av sjölägesinformation och tilläggsinformation, och den information som berörda myndigheter får del av kommer att i första hand vara sjöinformation. Sjöbasis skall vara ett redskap för att förbättra de berörda myndigheternas tillgång till varandras information. Det handlar emellertid inte bara om att tillgängliggöra befintlig information, utan också om att med hjälp av sambearbetning framställa ny sjöinformation. Systemet skall även underlätta urvalet av information och ge möjlighet till bevakning och automatiserat urval enligt särskilda kriterier. Myndigheterna överför strukturerad information från egna system till Sjöbasis, där informationen lagras i en särskild struktur, för att myndigheterna sedan i bearbetad eller selekterad form skall få del av informationen i Sjöbasis utan att ha personlig direktkontakt med de andra uppgiftslämnande myndig- heterna. Allt eftersom systemet utvecklas kommer informations- hanteringen att bli mer komplex i fråga om såväl informations- mängder som bearbetningsmöjligheter. När större mängder information kommer att kunna kombineras på flera sätt ger det möjligheter till ett effektivare utnyttjande av databasen. De myndigheter som främst berörs av samordningsuppdraget och som också kommer att vara berörda av Sjöbasis är , polisen, , , , , , (), geologiska undersökningar (SGU) och Försvarsmakten. Försvarsmakten kommer, med hänsyn till den avgränsning till civila behov som givits i uppdraget, emellertid endast att leverera information till Sjöbasis, och inte vara mottagare av information från systemet. skall vara värdmyndighet för den information som finns i Sjöbasis. Det är alltså som kommer att ansvara för såväl det tekniska systemet som för att information Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer samlas in, bearbetas och lämnas ut. Även om de uppgifter som samordnas och förmedlas på grund av uppdraget också får användas i verksamhet är detta inte det primära syftet, utan det är det bakomliggande uppdraget att skall samordna civila behov av sjöövervakning och förmedla civil sjöinformation till de olika berörda myndigheterna. Mycket av den information som kommer att behandlas till följd av det särskilda uppdraget kommer naturligtvis att användas i verksamhet, men det kommer med största sannolikhet även att förekomma information som inte alls eller endast delvis är relevant för , och som endast, eller främst, kommer att utnyttjas av andra berörda myndigheter. Informationen i Sjöbasis kommer också att kunna bearbetas på ett visst sätt efter direkt begäran av olika myndigheter med hänsyn till respektive myndighets särskilda behov. har därmed två funktioner att fylla, dels som ansvarig och samordnande värdmyndighet, dels som en bland flera mottagare av sjöinformation som behövs i den övriga operativa verksamheten. Övriga berörda myndigheter kommer endast att kunna få åtkomst till information som den myndigheten behöver för genomförande av sitt uppdrag och endast få det i den utsträckningen gällande bestämmelser om sekretess tillåter. 6.5Informationsutbyte i internationell samverkan Inom ramen för den nationella samverkan som beskrivits ovan kan i de flesta sammanhang förekomma att uppgifter inhämtas från eller lämnas till myndigheter i andra länder, i första hand medlemmar i den europeiska unionen. I den operativa och övervakande verksamheten är t.ex. reglerna om internationellt polissamarbete respektive tullsamarbete tillämp- liga i fråga om informationsutbyte vid gränsöverskridande över- vakning. I den brottsutredande verksamheten kan Kustbevak- ningen ingå i en gemensam utredningsgrupp med tjänstemän från brottsbekämpande myndigheter i andra EU-länder. I samband med gränskontroll och sökning i Schengens informa- tionssystem, som beskrivits ovan, kan en person som är efterlyst, t.ex. genom en europeisk arresteringsorder, komma att gripas och Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer överlämnas till polis eller föranleda kontakt med polis eller åklagare i andra länder. () har inrättats genom förordningen (EG) nr 515/97 och den s.k. för att tillgodose behovet av snabb och effektiv informationsspridning för brottsbekämpande verksamhet med anknytning till EU:s tull- och jordbruksreglering. CIS är ett underrättelseregister för att bekämpa brott inom den första pelaren (de Europeiska gemenskaperna) och den tredje pelaren (inre och rättsliga angelägenheter). Tillgången till uppgifter i CIS regleras av rådets förordning (EG) nr 515/97 och förordningen (1998:64) om tillämpning av Europeiska unionens tullinformationssystem. Enligt 3 och 4 §§ i den senare förordningen gäller att uppgifter ur tullinformations- systemet får användas av , svenska polismyndigheter, , och i enlig- het med bestämmelserna om tullinformationssystemet i förordning (EG) nr 515/97 i den utsträckning myndigheten har befogenhet att vidta åtgärder för att förebygga, utreda och beivra överträdelser av EU:s tull- eller jordbrukslagstiftning. , polismyndigheter och får ha direktåtkomst till uppgifter i samtliga kategorier i tullinformationssystemet. är personupp- giftsansvarigt för tullinformationssystemet i . När systemet operativt sätts i drift har kustbevakningstjänstemän med s.k. allterminalkort tillgång till information.