sou · GUB365 · 2007-01-01 00:00:00 — Det är med andra ord inte bara könsmakt som är relevant, enligt detta sätt att se. Begreppet har allt mer kommit att användas inom feministisk forskning för att analysera hur socio- kulturella hierarkier och maktordningar interagerar och skapar in- klusion/exklusion runt kategorier som genus, etnicitet, ras, klass, sexualitet, ålder/generation, nationalitet osv. Det handlar om öm- sesidiga processer där olika fenomen konstruerar och förändrar varandra.TPTF30FTPT Det handlar om att se hur kön samverkar med en per- sons andra identiteter (exempelvis ens socio-ekonomiska tillhörig- het) och hur detta formerar unika upplevelser av förtyck och privi- 3.2Kvinnor med missbruksproblem som utsätts för våld Kvinnor med missbruksproblem sägs ofta vara en av de mest ut- satta grupperna när våld mot kvinnor diskuteras. Det påtalas att dessa kvinnor befinner sig i en livssituation som ökar risken för att utsättas för våld, men också att de har svårare att få hjälp jämfört med andra våldsutsatta kvinnor. Som vi ska se längre fram, finns det exempelvis mycket få skyddade boenden för dessa kvinnor och 29P P Ibid., s. 408. 30P P , N (2005), s. 7–17. 31P P AWID (2004). Mäns våld mot kvinnor andra insatser där våldet de utsätts för i sig uppmärksammas. Hjäl- pen är sällan anpassad efter deras specifika behov. Dessa kvinnor kan, i likhet med de andra grupper av kvinnor som utredningen sär- skilt ska beakta, sägas vara dubbelt diskriminerade. Dels diskrimi- neras de utifrån kön, dels utifrån faktorer som missbruk och, vad gäller de andra grupperna, faktorer så som funktionshinder, psy- kisk sjukdom och etnicitet.TPTF32FTPT kan man också påstå att det funnits en ovilja att tala om vissa kvinnors särskilda utsatthet. fördes en kamp för att få mäns våld mot kvinnor att uppfattas som något universellt och utbrett – något som drabbar alla kvinnor lika. Bak- sidan av detta är att kunskapen och kunskapssökande om mer spe- cifika faktorers betydelse har fått ett begränsat utrymme. Betydel- sen av exempelvis uppväxtvillkor, arbetslöshet, alkohol, ekonomi, familjeförhållanden och psykiska faktorer har ignorerats och an- setts som individbaserade och könsblinda.TPTF33FTPT Jämställdhetspolitiska utredningen menar att sådana avvikelseförståelser istället måste utforskas och analyseras närmare. Man hänvisar till att det finns en rad studier som påvisar en samvariation mellan välfärdspro- blem/sociala problem och mäns våld mot kvinnor. Att det finns en överrepresentation av mäns våld mot kvinnor inom vissa grupper, behöver inte utesluta att det förekommer i alla samhällsklasser: Att något förekommer universellt, dvs. inte är isolerat till vissa områden eller grupper, betyder inte nödvändigtvis att det är generellt, dvs. är lika vanligt, ger samma effekter eller skapar exakt samma hjälpbehov hos alla som utsätts.TPTF34FTPT Jämställdhetspolitiska utredningen drar slut- satsen att både generella insatser och insatser riktade mot riskgrup- per behövs. Belägg för att män med olika typer av välfärdspro- blem/sociala problem är överrepresenterade bland män som utövar våld mot kvinnor, kan också innebära ökade möjligheter för före- byggande arbete och i förlängningen minskat våld.TPTF35FTPT 32P P SOU 2005:66. 33P P , A.-L. (2003). 34P P SOU 2005:66, s. 410. 35P P SOU 2005:66. Mäns våld mot kvinnor Det finns inga säkra uppgifter om antalet kvinnor med missbruks- problem som utsätts för våld. Det bör inledningsvis konstateras att kvinnor med missbruksproblem långt ifrån är någon homogen grupp. Dessa kvinnor finns i alla samhällsklasser och såväl alkohol, som narkotika och läkemedel kan missbrukas, tillika förekommer blandmissbruk. En kvinna med missbruksproblem kan vara den kvinna som kanske i övrigt lever under ordnade sociala förhållan- den och som har både arbete och familj. Det kan också vara den mest utslagna kvinnan som kanske inte bara saknar arbete utan också ett hem. Då vi talar om våldsutsatta kvinnor med missbruks- problem som en särskilt utsatt grupp med särskilda behov av stöd, går tankarna nog snarare till de sist nämnda, även om de förra med all sannolikhet också kan utsättas för våld. Det är också de mer utslagna kvinnorna, som framför allt synes ha varit i fokus i de få studier som gjorts på området. Av gruppen kvinnor med miss- bruksproblem är det troligen också dessa kvinnor primärt möter, jämfört med mer socialt välordnade kvinnor (även om det i välordnade hem också kan förekomma problem som för- anleder kontakter med ). Mörkertalet i undersökningar som försöker skatta kvinnor med missbruksproblem anses dessutom vara stort. De antas bli mer stigmatiserade och känna större skam över missbruket än män. Kvinnor anses också i större utsträckning avstå från att söka hjälp, då det kan medföra en risk för att förlora vårdnaden om eventuella barn.TPTF36FTPT Det finns också studier som visar att socialt marginaliserade människor inte gärna talar om de övergrepp de utsätts för. De vill inte gärna se sig som offer, utan som någon som kan ta hand om sig själv. Toleransnivån för våld verkar dessutom vara hög; våld be- traktas som något vardagligt och som ett underordnat problem i en i övrigt kaotisk vardag.TPTF37FTPT I omfångsundersökningen Slagen , där cirka 7 000 kvinnor besvarat frågor om sina erfarenheter av våld, redovisas vissa upp- gifter om alkoholkonsumtion. Forskarna fann inga skillnader i våldsutsatthet med avseende på kvinnornas alkoholkonsumtion. Man menar också att studien inte ger stöd för att det främst är män med alkoholproblem som utövar våld. Denna undersökning ger ingen tillförlitlig bild av de erfarenheter av våld som kvinnor med 36P P (2005). 37P P , S. (2004). Mäns våld mot kvinnor missbruksproblem kan ha. Det går inte riktigt att utläsa om det finns någon överrepresentation av olika sociala problem – Jäm- ställdhetspolitiska utredningen menar att undersökningen ger ett mycket trubbigt mått som inte förmår fånga eventuella samband mellan våldsutsatthet och sociala problem.TPTF38FTPT Brottsofferundersök- ningar generellt når sällan de grupper som är mest utsatta för våld, vilket är utslagna grupper så som missbrukare och kriminella.TPTF39FTPT Några exempel på sådana kartläggningar finns dock. En studie av 341 hemlösa kvinnor som har haft kontakt med Hvilan (se senare avsnitt), de flesta med missbruksproblem, visar att drygt hälften av kvinnorna hade erfarenhet av misshandel och/eller vårdats på sjuk- hus för skadorna och andra följdproblem.TPTF40FTPT Många av kvinnorna hade utsatts vid ett flertal tillfällen, för några var det tal om en dag- lig fysisk misshandel eller hot därom. I av fallen var för- övaren en man som kvinnorna haft en nära relation till. i gjorde en undersökning där man tillfrågat alla besökande kvinnor om våld. Nästan 60 pro- cent uppgav att de varit utsatta för våld, majoriteten av kvinnorna hade också utsatts . (ca 150 personer) av de hemlösa kvinnor i som besökt hälsomot- tagningen på härbärge, hade ut- satts för våld.TPTF41FTPT Erfarenheter av våld bland kvinnor med missbruksproblem , och har på Mobilisering mot nar- kotikas (MOB) uppdrag genomfört en tämligen utförlig studie om mäns våld mot kvinnor med missbruksproblem.TPTF42FTPT Undersökningen består dels av en enkätstudie, dels av en intervjustudie. Den förra bygger på svaren från 103 kvinnor som befann sig på några utvalda enheter för kvinnor med missbruksproblem i , och . Jarnling gjorde en kartläggning av våldsutsatta missbrukande kvinnors situation, med fokus på erfarenheter från kvinnojourer och behandlingshem.TPTF43FTPT Det nedan skrivna baseras framför allt på dessa två rapporter. 38P P SOU 2005:66. 40P P , S. (2004). 41P P Minnesanteckningar, Mobilisering mot Narkotikas referensgruppsmöte för insatser för våldsutsatta missbrukande kvinnor, . 42P P (2005). 43P P Jarnling, P. (2004). Mäns våld mot kvinnor I et als studie fick kvinnorna dels svara på frågor om de i vuxen ålder utsatts för våld, dels om man utsatts . Det är den senare frågeställningen vi här fokuserar på. Av de 103 tillfrågade kvinnorna uppger 77 stycken () att de utsatts för fysiskt våld och/eller sexuellt våld, och/eller psykiska övergrepp. Kränkande eller nedsättande ord är vanligast (64 kvinnor), följt av hot (49 kvinnor). 46 av kvinnorna uppger att de utsatts för knytnävsslag, sparkar m.m. och 17 stycken för sexuellt våld. 17 kvinnor har ut- satts för våld med tillhygge. 60 av kvinnorna hade utsatts för mer än en typ av övergrepp. 36 kvinnor hade utsatts för våld av en tidigare manlig partner och 21 stycken av en nuvarande partner. Åtta hade utsatts av en tillfällig partner, lika många av någon i en profession (t.ex. polis, väktare). Enligt författarna tyder resultaten på att en del av kvinnorna har levt i flera relationer där de utsatts för någon typ av våld. En majo- ritet av kvinnorna har också utsatts för upprepade övergrepp: 44 kvinnor har utsatts mellan två till tio gånger och 20 kvinnor har utsatts fler än tio gånger . 34 kvinnor uppger att de fått någon typ av fysiska skador av övergreppen, exempelvis blåmärken, sticksår, strypmärken, sprucket kindben och spruckna revben, bruten käke samt under- livsskador. 39 kvinnor uppger att de fått någon form av psykiska besvär till följd av övergreppen. De flesta hade blivit rädda, men andra besvär som nämns är depression, panikångestattacker, mar- drömmar, upplevelse av total brist på tillit och känslor av kränkt- het. 29 av kvinnorna hade fått så allvarliga skador att de behövt vård på sjukhus eller vårdcentral. Från sjukhus finns också erfaren- heten att missbrukande kvinnors skador är grövre – de kommer oftast inte första gången de blir slagna utan först när de är så illa tilltygade att de måste ha läkarvård.TPTF44FTPT 57 av kvinnorna hade sökt hjälp hos någon instans för de över- grepp de utsatts för. Flest (39 kvinnor) hade sökt hjälp hos polisen och 28 stycken hos . Bland andra instanser man upp- sökt finns sjukvård, kvinno- och brottsofferjourer, kriscentrum, behandlingshem och advokater. Av de 74 kvinnor som sökt hjälp för sitt missbruk var det 37 stycken som i samband med detta till- frågats om de varit utsatta för våld/övergrepp i en parrelation. Soci- altjänsten är den instans som tillfrågat flest kvinnor, likaså är det 44P P Nationellt råd för Kvinnofrid (2003a). Mäns våld mot kvinnor framför allt som erbjudit kvinnorna hjälp med anled- ning av våldet. Inom ramen för den ovan refererade kartläggningen i MOB:s regi, gjordes också intervjuer med 14 kvinnor. Många av dessa berättar om en uppväxt präglad av våld. De har blivit slagna av fäder eller styvfäder, eller sett mamman utsättas för våld. På så vis har våldet, i alla fall för en del av kvinnorna, kommit att framstå som en vardag- lig normalitet. Våldet finns inte bara i deras egna nära relationer, utan runtomkring dem, i andras relationer, mellan vänner och mel- lan mer tillfälliga bekanta i missbrukarvärlden. De kan även utsättas för våld av poliser och väktare och andra som i sin yrkesutövning kommer i kontakt med kvinnorna. Kvinnorna kan med andra ord beskrivas som multiutsatta. Kvinnor med missbruksproblem har ofta låg självkänsla tillsam- mans med känslor av skam och skuld, vilket inte sällan förstärks av omgivningens attityder och bemötande.TPTF45FTPT Flera av kvinnorna be- traktar sig själva som delaktiga i den misshandel de utsätts för. Å ena sidan framhåller de att ingen förtjänar att utsättas för våld, men å den andra påtalar de att de själva och andra kvinnor med miss- bruksproblem kan var jävligt jobbiga. En kvinna i gör följande kommentar: Det våld jag utsatts för – och utövat själv! – har alltid varit i samband med alkohol. Jag vet att jag vid flera till- fällen har utdelat första slaget själv, eller varit verbalt provokativ. Därav friar jag mannen. Skuldkänslorna tycks vara samman- kopplade med missbruket, vilket anses få kvinnor att bli provoce- rande. Det kan (fortfarande) finnas en uppfattning om att våldsut- satta kvinnor generellt får skylla sig själva. Som et al påpekar kan man för kvinnor med missbruksproblem tala om ett dubbelt skylla sig själv – dels den allmänna skuld som omgärdar missbruket, dels det medansvar som direkt eller indirekt tillskrivs kvinnor som utsätts för våld. Uppfattningen om missbrukarmiljöer som allmänt våldsamma kan också osynliggöra det våld kvinnorna utsätts för. Kvinnornas missbruk och misshandelsrelationer synes vara rela- terade till varandra på ett antal sätt, enligt et al. Kvinnan kan exempelvis dra sig för att söka hjälp för övergreppen av rädsla 45P P Jarnling, P. (2004). Mäns våld mot kvinnor för att missbruket ska upptäckas. Mannen kan också utnyttja denna rädsla för att få kvinnan att stanna kvar i relationen. Misshandeln kan också utgöra grunden för missbruket – man missbrukar för att stå ut med övergreppen. En kvinna i studien berättar: när man blir så illa behandlad så har man svårt att klara sig utan någonting. Socialsekreterare, dom ser inte på det viset, de ser just missbruket som anledningen till det hela istället för att det är situationen innan som har gjort att du blivit missbrukare för att kunna klara av det. Kvin- nan kan också missbruka som en form av självmedicinering även efter det misshandelsrelationen upphört, för att stå ut med sviterna från denna. Vidare kan missbruket binda kvinnan hårdare till man- nen: Mannen kan använda drogerna som ett medel för att kontrol- lera kvinnan och för att göra henne än mer beroende av honom. Mannen kan också hindra kvinnan från att gå i behandling eller att söka hjälp. I den mån det är mannen som tillhandahåller drogen eller finansieringen av denna, kan det bli extra svårt för kvinnan att lämna misshandelsrelationen. Kvinnan hamnar i ett direkt beroen- deförhållande till mannen. De kvinnor som intervjuats i et als studie har alla haft omfattade kontakter med – det är den myndighet de haft mest kontakt med. De har dock i första hand vänt sig dit för att de behövt ekonomiskt bistånd och inte för få hjälp med sitt missbruk eller för att de utsatts för våld och övergrepp. Rädslan för att få sina barn omhändertagna är påtaglig. Missnöjet med social- tjänsten är i regel stort bland kvinnorna. Som Jarnling påpekar, är det inte heller alltid så lätt att hjälpa kvinnan, eftersom hennes tillit till människor i allmänhet och till myndighetspersoner i synnerhet ofta är utomordentligt dålig. Och hon beter sig sällan som ett idea- liskt offer – hon kan vara svårtillgänglig, misstroende, provocerande, gapig, förvirrad eller stökig, vilket i sig gör att den som försöker hjälpa ger upp – vilket hon i sin tur visste från början, dvs. att hon inte skulle få någon hjälp. Hennes känsla blir, att hon inte är värd att få hjälp.TPTF46FTPT I anslutning till insatser, nämner et al vikten av tajming – att kvinnan erbjuds ett aktivt omhänderta- gande hon själv efterfrågar det. Det finns med andra ord ett hjälpfönster, som kan öppnas i anslutning till en kris. 46P P Jarnling, P. (2004), s. 2. Mäns våld mot kvinnor hjälpen vid något annat tillfälle är hon kanske inte mottaglig längre, hjälpfönstret har stängts. Kvinnornas berättelser antyder också att mycket av den hjälp de fått av socialförvaltningen är villkorad av att de inte missbrukar – även den hjälp som är relaterad till att de misshandlats eller utsatts för andra övergrepp. Kvinnorna uttrycker, förutom hjälp med ekonomi och boende, också behov av andra typer av hjälp. Flera menar att givit upp för lätt då det gäller att genomskåda deras problem. Man hade visserligen fått hjälp med akut boende, men i övrigt blivit lämnade åt sig själva. Exempel finns också på att ord- nat och betalat för missbruksbehandling, men inte följt upp denna med stödperson – något som kvinnorna saknade. Enligt Jarnling kan det också vara så att ju längre man kommer i rehabiliteringen, desto tydligare blir behoven av hjälp med fler problem än själva missbruket: Att få en kvinna drogfri är oftast den lätta biten. Det krävs ett arbete för att hjälpa kvinnan att orka vara drogfri. Miss- bruket har inte sällan dolt andra allvarliga problem – traumatiska erfarenheter i samband med våld och hot från en närstående man är enligt Jarnling mycket vanliga. En studie visar att faktorer i barn- domen och i tonåren kan öka risken för alkoholberoende och miss- bruk bland kvinnor. Sexuella övergrepp i barndomen har samband med senare alkoholberoende/missbruk och detta samband för- stärks om hot eller våld förekommit.TPTF47FTPT Positiva erfarenheter från finns dock. En del kvin- nor i et als studie har snabbt fått hjälp och enskilda handläggare inom beskrivs i positiva ordalag. Man är också mycket positiv till ett speciellt kvinnoteam som kopplats till enheten för hemlösa i . Anledningen till detta är att per- sonalen på denna enhet anses vara mycket medveten om misshan- delsproblematiken – inte bara om missbruket. Flera som vi talat med menar annars att behandlare och andra aktörer som möter kvinnor med missbruksproblem som utsatts för våld, tenderar att osynliggöra våldet och betrakta det som något som enkom hör missbruket till. Arbetet går därför i mångt och mycket ut på att åtgärda missbruket; om bara detta upphör, så upphör också våldet. Kvinnans erfarenhet av våld ses sällan som något som behöver bearbetas i sig.TPTF48FTPT Att lite, eller inget, utrymme ägnas åt det våld och de övergrepp kvinnorna kan ha utsatts för tycks just vara vanligt inom missbruksbehandlingen. 47P P Spak refererad i (2004b). 48P P Mobiliseringen mot narkotika (2002). Mäns våld mot kvinnor enligt et al i synnerhet vara fallet på könsblandade be- handlingshem. Enligt Jarnlings studie har dock en del behandlings- hem för både män och kvinnor speciella kvinnogrupper minst en gång . Det kan vara svårt för kvinnorna att ta upp sina erfa- renheter av våld i gruppsamtal där män deltar. På behandlingshem som riktar sig enbart till kvinnor har våld och övergrepp uppmärk- sammats i större omfattning. Enligt Jarnling är systematisk bear- betning av trauman hos kvinnor som utsatts för våld sällsynt och verkar framför allt just förekomma på behandlingshem för kvinnor. I en artikel om olika behandlingsalternativ för kvinnor tillfrågades kvinnorna om hur de ser på att befinna sig på en separat kvinnobe- handling. De intervjuade kvinnorna är nästan alla överens om att det är bra med en sådan särskild kvinnobehandling.TPTF49FTPT Generellt sett verkar det som att insatserna inte bara bör foku- sera på missbruket utan även på andra problematiska erfarenheter och förhållanden. Detta innebär att det inte bara är viktigt att ta upp erfarenheter av att utsättas för våld med kvinnorna. Det borde också vara lika viktigt att diskutera våldet med de män som går i missbruksbehandling. et al konstaterar att en generell skillnad mellan kvin- nor med missbruksproblem och andra våldsutsatta kvinnor är att de förra ofta har en större myndighetsintervention i sina liv. Det finns med andra ord en ganska stor möjlighet att lokalisera kvin- norna och våldet de utsätts för på ett ganska tidigt stadium. Om man nu väljer att se det, som et al uttrycker det. I sammanhanget vill vi också poängtera att kunskap och medve- tenhet om det våld kvinnor med missbruksproblem kan utsättas för inte bara är relevant för . Missbrukarvården bedrivs av tre huvudmän, med skilda ansvarsområden. Staten svarar för behandling inom kriminalvård samt tvångsvård enligt LVM, lands- tingen för avgiftning och läkemedelsassisterad behandling för alko- hol och narkotikaproblem vid beroendekliniker eller psykiatriska kliniker. Kommunernas socialtjänst, slutligen, bedriver vård i öppna former men också på institutioner inriktade på behandling och psykosocialt stöd. ger också stöd i boende, syssel- sättning, försörjning och genom budgetrådgivning. verksamhet på området är således mångfacetterad. Därutöver finns det även privata vårdgivare och ideella organisationer som bedriver 49P P Grufman refererad i (2004b). Mäns våld mot kvinnor vård och behandlingsverksamhet med olika grader av samhällsfi- nansiering. En person med missbruksproblem ingår också i en vårdkedja med olika insatser, av olika behandlare/enheter. Utredningen om en vårdöverenskommelse om missbrukarvården väljer att kalla denna kedja för en vårdprocess, då det inte så mycket är frågan om inbördes lätt urskiljbara vårdinsatser som olika aktörer fullgör i tur och ordning. Det är snarare ett komplext samspel mellan behov, insats och behandlare.TPTF50FTPT Detta visar hur sammansatta insatserna för kvinnor med missbruksproblem är – kanske bidrar också detta till att det är lätt att tappa bort eventuella erfarenheter av våld. 3.3Kvinnor med funktionshinder som utsätts för våld Kunskapen är relativt begränsad i om våldsutsatta kvinnor med funktionshinder. Det gäller exempelvis omfattningen av vål- det, hur det yttrar sig, i vilka kontexter våldet utförs, vilka behov av stöd som kvinnorna har, vilken kunskap relevanta professioner har om gruppen, hur våldet uppmärksammas m.m. Den kunskap som finns är splittrad och förekommer framför allt som inslag i rappor- ter med en bredare fokus.TPTF51FTPT Några studier och rapporter har de se- naste åren dock mer eller mindre fokuserat på våldsutsatta kvinnor med funktionshinder. Dessa utgör en grund för detta avsnitt. Det kan inledningsvis vara befogat att påpeka att kvinnor med funktionshinder långt ifrån är någon enhetlig grupp. Man kan, som gör, också fråga sig om det är befogat att tala om just brottsoffer med funktionshinder som en enhetlig grupp.TPTF52FTPT Hon be- svarar frågan med ett ja: Ett funktionshinder kan ha betydelse för orsaken till att en person utsätts för kränkande eller brottslig behandling. Ett funktionshinder kan ha betydelse för upprättelsen efter kränkande eller brottslig behandling. Ett eller flera funktionshinder påverkar också kvinnornas liv i öv- rigt. Man kan generellt säga att arbetslösheten är högre bland per- soner med funktionshinder och att den dessutom är högre för kvinnor med funktionshinder än för män med funktionshinder. 50P P SOU 2005:82. 51P P (2005a). 52P P , B. (2004). Mäns våld mot kvinnor Utbildningsnivån är också lägre än genomsnittet. Många personer med funktionshinder yrkesarbetar, men den absoluta majoriteten av kvinnorna står utanför arbetsmarknaden. Kvinnor med funk- tionshinder har i betydligt högre grad än män med funktionshinder också ekonomiska svårigheter.TPTF53FTPT I socialtjänstlagen finns ett antal paragrafer med direkt relevans för personer med funktionshinder. ska verka för att människor som av fysiska, psykiska eller andra skäl möter bety- dande svårigheter i sin livsföring får möjlighet att delta i samhällets gemenskap och att leva som andra (5 kap. 7 § SoL). ska också göra sig väl förtrogen med levnadsförhållandena i kom- munen för människor med fysiska och psykiska funktionshinder samt i sin uppsökande verksamhet upplysa om verk- samhet på dessa områden (5 kap. 8 § SoL). Enligt (14 kap. 2 § SoL) ska var och en som är verksam inom omsorger om äldre eller personer med funktionshinder vaka över att dessa får god omvårdnad och lever under trygga förhållan- den. Den som uppmärksammar eller får kännedom om ett allvarligt missförhållande i omsorgerna om någon enskild ska genast anmäla detta till socialnämnden. Om inte missförhållandet avhjälps utan dröjsmål, ska nämnden anmäla förhållandet till tillsynsmyndighe- ten. Enligt föreskrifter och allmänna råd om anmälan enligt är olika typer av övergrepp (fysiska, psykiska, sex- uella och ekonomiska) exempel på allvarliga missförhållanden.TPTF54FTPT Lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshind- rade (LSS) är en rättighetslag och går utöver de insatser som kan ges med stöd av socialtjänstlagen och annan lagstiftning. Lagens personkrets avgränsas till människor med stora och varaktiga funktionshinder.TPTF55FTPT För LSS-verksamheter gäller inte utan istället föreskrifter och allmänna råd om anmälan av personskada i verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (SOSFS 1996:17).