sou · GUB382 · 2007-01-01 00:00:00 — Tredje stycket motsvarar undantag från sekretessen i förhållande till enskilda som tidigare fanns i 7 kap. 1 c § femte stycket. 7 kap. 1 e § Sekretess gäller i verksamhet som avser omhändertagande av patientjournal inom enskild hälso- och sjukvård för uppgift om enskilds hälso- tillstånd eller andra personliga förhållanden. Utan hinder av sekretessen får uppgift lämnas till hälso- och sjukvårdspersonal om uppgiften behövs för vård eller behandling och det är av synnerlig vikt att uppgiften lämnas. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna paragraf motsvarar helt den reglering som tidigare fanns i 7 kap. 1 c § tredje stycket. Den nya paragrafen föranleder följdänd- ringar i sekretesslagen (1980:100) och några andra författningar. 7 kap. 2 § Sekretessen enligt 1 c eller 1 e § gäller inte 1.beslut i ärende enligt lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård eller rättspsykiatrisk vård, om beslutet angår frihetsberövande åtgärd, 2.beslut enligt smittskyddslagen (2004:168), om beslutet angår frihets- berövande åtgärd, 3.beslut i ärende om ansvar eller behörighet för personal inom hälso- och sjukvården, 4.beslut i fråga om omhändertagande eller återlämnande av patient- journal. Beträffande anmälan i ärende om ansvar eller behörighet för personal inom hälso- och sjukvården gäller sekretess för uppgifter som avses i 1 c eller 1 e §, om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom eller henne närstående lider betydande men om uppgiften röjs. Ändringen utgör endast en följdändring till att bestämmelserna i 7 kap. 1 c § tredje stycket har flyttats till 7 kap. 1 e §. 7 kap. 3 § Sekretessen enligt 1 c eller 1 e § gäller också i förhållande till den vård- eller behandlingsbehövande själv i fråga om uppgift om hans eller hennes hälsotillstånd, om det med hänsyn till ändamålet med vården eller behandlingen är av synnerlig vikt att uppgiften inte lämnas till honom eller henne. Ändringen utgör endast en följdändring till att bestämmelserna i 7 kap. 1 c § tredje stycket har flyttats till 7 kap. 1 e §. 7 kap. 6 § Sekretess gäller inom hälso- och sjukvården och annan verk- samhet som avses i 1 c eller 1 e § samt inom för anmälan eller annan utsaga av enskild om någons hälsotillstånd eller andra person- liga förhållanden, om det kan antas att fara uppkommer för att den som har gjort anmälan eller avgivit utsagan eller någon honom eller henne när- stående utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Ändringen utgör endast en följdändring till att bestämmelserna i 7 kap. 1 c § tredje stycket har flyttats till 7 kap. 1 e §. 9 kap. 4 § Sekretess gäller i sådan särskild verksamhet hos myndighet som avser framställning av statistik för uppgift som avser enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde. Det- samma gäller annan jämförbar undersökning som utförs av eller, i den utsträckning regeringen föreskriver det, av någon annan myn- dighet. Uppgift som behövs för forsknings- eller statistikändamål och upp- gift, som inte genom namn, annan identitetsbeteckning eller därmed jäm- förbart förhållande är direkt hänförlig till den enskilde, får dock lämnas ut, om det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider skada eller men. Detsamma gäller en uppgift som avser en avliden och som rör dödsorsak eller dödsdatum, om uppgiften behövs i ett nationellt eller regionalt kvalitetsregister enligt patientdatalagen (0000:00). I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst , såvitt angår uppgift om enskilds personliga förhållanden, och annars i högst . I paragrafen, som har behandlats i avsnitt 16.5.2, har – förutom en språklig justering – gjorts ett ytterligare undantag från den absoluta statistiksekretessen. Undantaget omfattar uppgifter om avlidna och som rör dödsorsak eller dödsdatum. De aktuella uppgifterna finns i . Till skall anmälan enligt 4 kap. 2 och 5 §§ begravningslagen (1990:1144) göras om bl.a. dödsorsak vid alla konstaterade dödsfall avseende personer som är folkbokförda i . Sekretess gäller hos enligt förevarande paragraf för uppgifter i dödsorsaksregistret. Uppgifter om dödsorsak och dödsdatum får enligt det nya undantaget lämnas ut om de behövs i ett nationellt eller regionalt kvalitetsregister och om det står klart att ett utlämnande kan ske utan att den som upp- giften rör eller någon honom eller henne närstående lider skada eller men. Med tanke på att uppgifterna hos mottagarna kommer att om- fattas av hälso- och sjukvårdsekretessen i 7 kap. 1 c § sekretesslagen (1980:100) torde sekretessprövning utmynna i bedömningen att de aktuella uppgifterna kan lämnas ut. 14 kap. 2 § Sekretess hindrar inte att uppgift i annat fall än som avses i 1 § lämnas till myndighet, om uppgiften behövs där för 1.förundersökning, rättegång, ärende om disciplinansvar eller skiljande från anställning eller annat jämförbart rättsligt förfarande vid myndigheten mot någon rörande hans deltagande i verksamheten vid den myndighet där uppgiften förekommer, 2.omprövning av beslut eller åtgärd av den myndighet där uppgiften förekommer, eller 3.tillsyn över eller revision hos den myndighet där uppgiften förekom- Sekretess hindrar inte att uppgift lämnas i muntligt eller skriftligt ytt- rande av sakkunnig till domstol eller myndighet som bedriver förunder- sökning i brottmål. Sekretess hindrar inte att uppgift om enskilds adress, telefonnummer och arbetsplats eller uppgift i form av fotografisk bild av enskild lämnas till en myndighet, om uppgiften behövs där för delgivning enligt delgivningslagen (1970:428). Uppgift hos myndighet som driver televerksamhet om en- skilds telefonnummer får dock, om den enskilde hos myndigheten begärt att abonnemanget skall hållas hemligt och uppgiften omfattas av sekretess enligt 9 kap. 8 § tredje stycket, lämnas ut endast om den myndighet som begär uppgiften finner att det kan antas att den som söks för delgivning håller sig undan eller att det annars finns synnerliga skäl. Sekretess hindrar inte att uppgift som angår misstanke om brott lämnas till åklagarmyndighet, polismyndighet eller annan myndighet som har att ingripa mot brottet, om fängelse är föreskrivet för brottet och detta kan antas föranleda annan påföljd än böter. För uppgift som omfattas av sekretess enligt 7 kap. 1 c–6 och 34 §§, 8 kap. 8 § första stycket, 9 eller 15 § eller 9 kap. 4 eller 7 §, 8 § första eller andra stycket eller 9 § gäller vad som föreskrivs i fjärde stycket endast så- vitt angår misstanke om 1.brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , 2.försök till brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängel- se eller 3.försök till brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängel- se , om gärningen innefattat försök till överföring av sådan allmän- farlig sjukdom som avses i 1 kap. 3 § smittskyddslagen (2004:168), om inte annat följer av sjätte – åttonde styckena. Sekretess enligt 7 kap. 1 c §, 1 e §, 4 § eller 34 § hindrar inte att uppgift som angår misstanke om brott 1.enligt 3, 4 eller 6 kap. eller 2.som avses i lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor, mot någon som inte har fyllt lämnas till åklagarmyndighet eller polismyndighet. Sekretess enligt 7 kap. 4 § första stycket eller andra stycket första meningen hindrar vidare inte att uppgift, som angår misstanke om 1.överlåtelse av narkotika i strid med narkotikastrafflagen (1968:64), 2.överlåtelse av dopningsmedel i strid med lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller 3.icke ringa fall av olovlig försäljning eller anskaffning av alkoholdrycker enligt alkohollagen (1994:1738), till den som inte fyllt , lämnas till åklagarmyndighet eller polis- myndighet. Sekretess som avses i sjunde stycket hindrar vidare inte att uppgift som behövs för ett polisiärt ingripande lämnas till polismyndighet när någon som kan antas vara under påträffas av personal inom under förhållanden som uppenbarligen innebär överhängan- de och allvarlig risk för den unges hälsa eller utveckling. Detsamma gäller om den unge påträffas när han eller hon begår brott. Sekretess enligt 7 kap. 1 c §, 1 e § och 4 § första och tredje styckena hind- rar inte att uppgift om enskild, som inte fyllt eller som fortgående missbrukar alkohol, narkotika eller flyktiga lösningsmedel, eller närstående till denne lämnas från myndighet inom hälso- och sjukvården och social- tjänsten till annan sådan myndighet, om det behövs för att den enskilde skall få nödvändig vård, behandling eller annat stöd. Detsamma gäller i fråga om lämnande av uppgift om gravid kvinna eller närstående till henne, om det behövs för en nödvändig insats till skydd för det väntade barnet. Ändringen utgör endast en följdändring till att bestämmelserna i 7 kap. 1 c § tredje stycket har flyttats till 7 kap. 1 e §. 16 kap. 1 § Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgif- ter i vissa fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1–8 samt 5 § 1 och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket samt 3 § första stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av upp- såtligt åsidosättande av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i övrigt är begränsad, är de där tystnadsplikten följer av –– – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 3. denna lag enligt –– – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 7 kap. 1 c eller 1 e § såvitt avser uppgift om annat än verkställigheten av beslut om om- händertagande eller beslut om vård Ändringen utgör endast en följdändring till att bestämmelserna i 7 kap. 1 c § tredje stycket har flyttats till 7 kap. 1 e §. 21.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:499) om omskärelse av pojkar 2 § När läkare utför omskärelse enligt denna lag eller när läkare eller sjuk- sköterska ombesörjer smärtlindring enligt denna lag gäller lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område, patientskadelagen (1996:799) och patientdatalagen (0000:00). I paragrafen har endast den ändringen gjorts att ordet patientdata- lagen har ersatt patientjournallagen. 21.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. 3 kap. 7 § Uppgifter om information och samtycke m.m. enligt 1–6 §§ skall dokumenteras på lämpligt sätt i anslutning till biobanken samt i prov- givarens patientjournal. Föreskriften om vad patientjournalen skall innehålla har flyttats från 3 § tredje stycket 6 patientjournallagen (1985:562) till förevarande bestämmelse. 4 kap. 4 a § En journalhandling inom enskild hälso- och sjukvård som rör en viss patient skall lämnas ut på begäran av den som fått tillgång till kodat humanbiologiskt material från den patienten enligt 1 §, om patien- ten samtyckt till utlämnandet av journalhandlingen. I fråga om vissa käns- liga personuppgifter finns föreskrifter i personuppgiftslagen (1998:204). Paragrafen motsvarar 16 § andra stycket patientjournallagen (1985:562). 4 kap 6 a § Frågor om utlämnande av en journalhandling enligt 4 a § prövas av den som är ansvarig för patientjournalen. Anser denne att journalhand- lingen eller någon del av den inte bör lämnas ut, skall han eller hon genast med eget yttrande överlämna frågan till för prövning. Ifråga om överklagande av beslut enligt första stycket gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i 15 kap. 7 § sekretesslagen (1980:100). Paragrafen motsvarar 16 § tredje och fjärde styckena patientjour- nallagen (1985:562). 21.5Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:225) om rättsintyg i anledning av brott 5 § Ett rättsintyg får inte utfärdas utan den enskildes samtycke, om inte annat följer av andra eller tredje stycket. Ett rättsintyg som avser en målsägande får utfärdas utan samtycke 1.vid misstanke om brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse eller försök till brott för vilket inte är stadgat lindrigare straff än fängelse , 2.vid misstanke om försök till brott för vilket inte är föreskrivet lind- rigare straff än fängelse om gärningen innefattat försök till över- föring av sådan allmänfarlig sjukdom som avses i 1 kap. 3 § smittskydds- lagen (2004:168), 3.vid misstanke om brott enligt 3, 4 eller 6 kap. eller brott som avses i lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor, mot någon som inte har fyllt , eller 4.om uppgifter, för vilka gäller sekretess enligt 7 kap. 1 c eller 1 e § sek- retesslagen (1980:100) eller tystnadsplikt enligt 2 kap. 8 § lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område, har lämnats ut till polismyndighet eller åklagarmyndighet efter samtycke från målsäganden. Ett rättsintyg som avser den som är misstänkt för brott får utfärdas utan samtycke 1.i samband med kroppsbesiktning enligt 28 kap. , eller 2.om annan undersökning än kroppsbesiktning har ägt rum och det föreligger misstanke om sådant brott som avses i andra stycket 1–3. Ändringen utgör endast en följdändring till att bestämmelserna i 7 kap. 1 c § tredje stycket har flyttats till 7 kap. 1 e §. 7 § Från en verksamhet där sekretess gäller enligt 7 kap. 1 c eller 1 e § sekretesslagen (1980:100) eller där personalen omfattas av tystnadsplikt enligt 2 kap. 8 § lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område skall det till utan hinder av sekretessen eller tystnadsplikten lämnas ut sådana uppgifter som behövs för att utfärda ett rättsintyg om 1.det begärs av , och 2.uppgifterna angår misstanke om sådant brott som avses i 5 § andra stycket 1–3. Bestämmelser om utlämnande av uppgifter till polismyndighet och åkla- garmyndighet i vissa fall finns i 14 kap. 2 § sekretesslagen. Ändringen utgör endast en följdändring till att bestämmelserna i 7 kap. 1 c § tredje stycket har flyttats till 7 kap. 1 e §. av , , , och Det är tre områden där vi inte delar utredarens uppfattning i sak så- som den redovisas i detta betänkande. 1.Det faktum att vårdnadshavare t.ex. kan begära att uppgifter i barns journaler om skador ska spärras i en sammanhållen journal kan medföra att information som skulle givit upphov till att sådan miss- tanke uppstår att anmälningsskyldighet enligt 14 kap 1 § socialtjänst- lagen föreligger för hälso- och sjukvårdspersonal inte blir tillgänglig kan vi inte acceptera. Vi anser att journaluppgifter om skador inte bör kunna spärras om de behövs för att bedöma om anmälningsskyldig- het föreligger för hälso- och sjukvårdspersonal till sociala myndigheter så att de kan få information som kan leda till att myndigheten kan ingripa till barnets skydd. 2.I förslaget återfinns dagens regel om att journaler inte behöver sparas än efter sista anteckningen. Denna frist ter sig alltför kort t.ex. för behandling av miljörelaterade sjukdomar, uppföljning av cancer, implantat m.m. Samma skäl gör sig gällande när det gäller skadestånd där preskriptionstiden är , vissa brott där upplysningsskyldighet enligt 14 kap 2 § jfr med 15 kap 5 § sekre- tesslagen föreligger för vårdpersonal, ur forskningssynpunkt m.m. Genom att förslaget tar sikte på att journaler förs med stöd av IT finns de tidigare begränsande utrymmesskälen kvar. kan stora mängder information sparas på föga utrymmeskrävande sätt varför huvudregeln borde vara att journaler ska sparas och kunna sparas därutöver om regeringen så bestämmer. För visst journalmaterial t.ex. vid läkemedelsskador som visar sig är det enda möjligheten för patienten att kunna få veta vilka preparat som vederbörande haft. Den sammanhållna journalen kommer att kunna öka patient- säkerheten avsevärt. Det är därför inte till gagn för patienterna att en spärrad uppgift i en sammanhållen journal inte skall kunna öppnas om patientens liv är i fara/risk för allvarlig invaliditet föreligger och alla fakta behövs för att personalen inom akutverksamheten skall kunna utföra en räddande insats. Det kan ge till resultat dels att patientinsatserna inte kan ges optimalt trots att vårdpersonalen vet att det finns ytterligare information som kan ha relevans, dels att patienterna inte vågar spärra viss information för att inte hamna i en sådan situation som just beskrivits. Information som finns i en sammanhållen journal bör kunna forceras i situationer där akuta insatser är nödvändiga för patientens behandling. uppdrag är omfattande och berör ett antal komplexa frågor, vilka var för sig aktualiserar svåra intresseavväg- ningar. Uppgiften blir inte lättare av att de förslag som läggs fram måste bilda en logisk helhet, som dels är förenlig med rätts- systemet i övrigt och dels kan förväntas vara praktiskt genomförbar. Mot denna bakgrund är det förståeligt att utredningen har valt att göra vissa avgränsningar av uppdraget. Utredarens och sekretariatets arbete har också präglats av mycket hög kompetens, förenad med engagemang och lyhördhet för olika intressen och aspekter. Trots att jag således i huvudsak ställer mig bakom de förslag som presente- ras i delbetänkandet, vill jag framhålla att de gjorda avgränsningarna medför att vissa frågor av stor betydelse för integritetsskyddet och informationshanteringen i hälso- och sjukvården fortfarande återstår att behandla. Det rör sig bland annat om forskningssekretessen och användningen av vårddokumentation i utbildningen av blivande hälso- och sjukvårdspersonal (se avgränsningar avsnitt 6.4). Det är ange- läget att dessa områden, som berör så viktiga allmänna och enskilda intressen, inte förblir outredda. Härutöver finns det ett par punkter där min uppfattning delvis avviker från utredningens. Av regeringens direktiv framgår att utgångspunkten för utre- darens arbete skall vara att den enskilde skall lämna ett uttryckligt och informerat samtycke till utbyte av information om honom eller henne, samt till alla konkreta åtgärder som vidtas för hans eller hennes vård och behandling. Om undantag från denna huvudregel föreslås skall enligt direktiven fördelar och nackdelar med ett sådant förslag noggrant belysas. Höga krav måste således ställas på tydligheten i de förutsättningar som ska gälla för inskränkningar i patientens självbestämmande. Bland annat skulle förutsättningarna för utbyte av information mellan vård- enheter eller vårdgivare, i situationer där den enskilde pga sitt till- stånd saknar förmåga att bryta en spärr eller i övrigt ge sitt samtycke till informationsutbytet, behöva utvecklas ytterligare. Även när det gäller innebörden av den kodifierade inre sekretessen kvarstår vissa oklarheter rörande omfattningen av den enskildes möjligheter att i olika vårdsituationer motsätta sig utbyte av information mellan vård- enheter respektive medlemmar av personalen. osäkerhet avseende förhållandet mellan sekretesskyd- det och hälso- och sjukvårdspersonalens skyldighet att i vissa fall informera patientens närstående, enligt exempelvis 2 kap. 2 § lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. Sammantaget återstår alltså vissa frågetecken rörande den enskilda patientens möjligheter att bestämma över användningen av uppgifter som registreras om henne i hälso- och sjukvården. I likhet med experten anser jag att vård- nadshavares möjligheter att låta spärra journaluppgifter rörande sina barn i vissa fall kan komma att strida mot barnets bästa. Sådan spärrning kan försvåra bedömningen av en eventuell anmälnings- skyldighet till socialnämnden enligt 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453), men kan härutöver också medföra risk för att barnet går miste om de fördelar som en sammanhållen journalföring antas komma att innebära ur patientsäkerhetssynpunkt. kan det finnas fall där även barn har ett uppenbart intresse av ett förstärkt integritetsskydd, så att tillgängligheten till uppgifter om vissa hälso- tillstånd eller behandlingsåtgärder begränsas. Underårigas eget infly- tande över journalhanteringen i takt med tilltagande mognad kan också ge upphov till olika konfliktsituationer. Vissa närliggande frå- gor har blivit föremål för behandling i annat sammanhang, exempelvis svårigheterna att kunna tillgodose barns rätt till erforderlig hälso- och sjukvård när den ena av två vårdnadshavare motsätter sig de aktuella åtgärderna, se betänkandet Vårdnad – Boende – Umgänge, Barnets bästa, föräldrars ansvar (SOU 2005:43). Ambitionen att åstadkomma ett tydligare barnperspektiv i hälso- och sjukvårdslagstiftningen har uttalats även , se t.ex. prop. 2002/03:53 Stärkt skydd för barn i utsatta situationer m.m. s. 52. Någon samlad översyn över barns och ungdomars ställning i hälso- och sjukvården har emellertid inte kommit till stånd. Jag anser att de olika frågor som rör underårigas ställning i hälso- och sjukvården lämpligen bör övervägas i ett sammanhang, för att underlätta avväg- ningen mellan barnets intressen av god hälso- och sjukvård, självbe- stämmande och integritetsskydd. Det gäller alltså även de frågor som i princip skulle kunna hänföras till uppdrag. En sådan samlad översyn måste anses både angelägen och brådskande. Delvis likartade frågor uppkommer vid avvägningen mellan inte- gritetsskydd och patientsäkerhet i vården av vuxna patienter med nedsatt beslutsförmåga. I detta avseende har emellertid vissa övervä- ganden redan gjorts i betänkandet Förmyndare och ställföreträdare för vuxna (SOU 2004:112). Jag delar således Patientdatautred- ningens uppfattning att frågan om ställföreträdares behörighet av besluta avseende uppgifter om patienten lämpligen bör regleras i samband med ett ställningstagande till övriga förslag i nämnda be- tänkande. Författningsreglering av nationella kvalitets- register inom hälso- och sjukvården, m.m. Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas för att utarbeta förslag till en särskild författningsreglering av inom hälso- och sjukvården. Författningen skall bl.a. innehålla bestämmelser om vilka uppgifter som skall få tas in i registret och vad som skall krävas för detta. Sådana krav kan gälla t.ex. om samtycke från den uppgifterna avser är nödvändigt, vad uppgifterna skall få användas till, vem som skall få tillgång till dem samt vad som skall gälla för register av olika livslängd och för bevarande av uppgifterna. Vid utarbetandet av en sådan reglering skall utredaren beakta bestämmelserna om skydd för den personliga integriteten vid behandling av personuppgifter i personuppgiftslagen (1998:204) och och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EG-direktivet om personuppgifter). Utredaren skall även överväga om särskild författningsreglering behövs för de regionala cancerregistren och för donations- och meta- donregistren, samt för blodgivarregistret och vaccinationsregistret, som båda är under uppbyggnad. Om utredaren anser att en särskild författningsreglering är nödvändig, skall han utarbeta ett förslag till en sådan. Frågan om registrering av känsliga personuppgifter inom vården innefattar svåra avvägningar mellan skyddet för den personliga integri- teten å ena sidan och viktiga samhällsintressen å den andra. skyddet för den personliga integriteten skall vara är en omdisku- terad fråga – uppfattningen om vad som upplevs som intrång i den personliga integriteten varierar mellan olika individer och tillfällen. Begreppet kan sägas bestå av flera delar, varav bland andra följande två är aktuella i detta sammanhang. Den första är att den enskilde bör tillförsäkras en sfär som skyddas mot otillbörligt intrång från myndigheter. Den andra är att den enskilde bör ha rätt och möjlig- het att själv bestämma i vilka sammanhang uppgifter om honom eller henne får utnyttjas och i så fall hur.