sou · GUB356 · 2007-01-01 00:00:00 — Utöver den obligatoriska utbildningen bör en kontroll ske av att de som ansöker om serveringstillstånd har till- godogjort sig tillräckliga kunskaper under utbildningen. Enligt ut- redningens förslag skall det därför också vara ett krav för att kunna beviljas serveringstillstånd att ha avlagt ett prov med godkänt re- sultat. Det föreslagna provet bör enligt utredningens mening inne- hålla kontroll av kunskaper i enlighet med vad som ingår i den obli- gatoriska utbildningen. Kunskaper om rättsregler, företagsledning och ekonomisk ledning av ett företag, ansvarsfull alkoholhantering och hur man kan motverka sådan brottslig verksamhet som har en koppling till restaurangmiljön såsom diskriminering, illegalt spel och narkotika bör således kontrolleras genom ett sådant prov. Sta- tens folkhälsoinstitut är central myndighet när det gäller tillämp- ningen av alkohollagen och bör därför ta fram de prov som skall användas och även svara för anordnandet av provtillfällen. Med hänsyn till att saknar regional organisation bör de tekniska möjligheter som finns att via Internet anordna sådana prov användas för att underlätta för dem som önskar avlägga prov. Det bör ankomma på att närmare utveckla sådana praktiska arrangemang och med hänsyn till de upp- gifter som länsstyrelserna har enligt alkohollagen är det lämpligt att de även i detta sammanhang spelar en roll. Även kommuner skulle kunna bistå med t.ex. datorer och kontroll av att provet utförs av rätt person. Trots att tillståndshavaren eller serveringsansvarig person skall när- vara visar de olägenheter som ibland ändå uppstår vid alkoholservering (se ovan under avsnitt 4.1) att kunskaperna om ansvarsfull alkoholservering inte är tillräckliga för att alkohol skall serveras på ett ansvarsfullt sätt i den utsträckning som måste anses önskvärd. I både och är det föreståndarna för restaurangen och deras ersättare, vilka i vår alkohollag motsvaras av de server- ingsansvariga, som måste ha kunskaper om alkohollagen och också godkänns av tillståndsmyndigheten. Det är dessa som möter gäs- terna och har det betydelsefulla ansvaret att servera alkoholdrycker till allmänheten. Enligt utredningens mening finns det inte skäl att ifrågasätta de motiv som anfördes vid den tidigare genomförda förändring som innebar att ansvaret för att utse en person som är lämplig för upp- giften som serveringsansvarig i sin helhet anförtroddes tillstånds- havaren. Det är dock av väsentlig betydelse att höja kravet på kun- skaper i hur alkohol skall hanteras på ett ansvarsfullt sätt även inom denna grupp. Det finns därför skäl att ställa krav på att den som anmäls som serveringsansvarig måste ha genomgått erforderlig ut- bildning för uppgiften. Förslag om krav på utbildning Utbildning i ansvarsfull alkoholservering, där även frågor om dis- kriminering, vilka regler som gäller och hur diskriminering kan motverkas ingår, skall således utgöra ett krav för att någon skall kunna utses till serveringsansvarig. bör få i uppgift att meddela föreskrifter om vad sådan utbildning skall in- nehålla. Utbildning kan ske inom ramen för gymnasieutbildning men också genom olika utbildningsföretag och sådan utbildning i ansvarsfull alkoholservering som genomförs av kommuner, länssty- relser och landsting i enlighet med STAD-modellens arbetssätt. För företag som vill genomföra sådan utbildning bör krävas till- stånd. bör bli tillståndsmyndighet och också utöva tillsyn över utbildningsföretag. Enligt utredningens uppfattning överensstämmer den utbildning i ansvarsfull alkoholhantering som ingår i gymnasieskolans treåriga hotell- och restaurangprogram med de krav som kan ställas på erforderlig utbildning för serveringsansvariga. Gymnasieskolans undervisning i samhällskunskap har som mål att bl.a. sträva mot att eleverna utvecklar kunskap om och förståelse av det mångkulturella samhället och om de mänskliga rättigheterna samt individens rät- tigheter och skyldigheter i samhället. Utredningen förutsätter att frågor om diskriminering och hur sådan kan motverkas i de miljöer där de yrkesgrupper utbildningen vänder sig till är verksamma, in- går i undervisningen. Tillstånd bör inte krävas för utbildning som sker genom gymnasieskola, vuxenutbildning eller fristå- ende skola med motsvarande utbildning. Det måste ankomma på att vid förändringar av kursplan eller betygskrite- rier anpassa dessa så att de uppfyller kraven för serveringsansvariga. Kommuner, länsstyrelser och landsting genomför i många fall utbildning i ansvarsfull alkoholservering enligt STAD-model- lens koncept och har ett uppdrag att sprida kunskap om sådan utbildning och på olika sätt bistå kom- munerna och länsstyrelserna i detta arbete. Utredningen förutsätter att i detta arbete även medverkar till att kommuner, länsstyrelser och landsting genomför utbildning som uppfyller de krav som angett för erforder- lig utbildning för serveringsansvariga. Utredningen föreslår att det för sådan utbildning som genomförs i allmän regi, av kommuner, länsstyrelser och landsting, inte skall krävas tillstånd. De som tillhandahåller utbildning som uppfyller kraven för att utses som serveringsansvariga skall kontrollera att kursdeltagarna tillgodogjort sig utbildningen och utfärda intyg om genomgången utbildning. När det gäller anmälan av personer som serveringsansvariga, vilka tidigare genomgått utbildning, skall tillståndshavaren kon- trollera att den utbildning de genomgått uppfyller de krav som ställs. skall som föreslagits ovan i före- skrifter ange innehållet i sådan utbildning. Kontrollen av att de som anmäls som serveringsansvariga har ge- nomgått den utbildning som krävs ankommer på kommunen som tillsynsmyndighet och blir en del av den ordinarie tillsynen. Sådana kontroller kan ske vid olika tillfällen t.ex. i samband med att anmä- lan görs, vid tillsynsbesök eller när myndigheten av någon annan anledning finner skäl till kontroll. Om tillsynsmyndigheten begär det skall tillståndshavaren inge handlingar som visar innehållet i den utbildning som den som anmälts som serveringsansvarig ge- nomgått. För att beviljas serveringstillstånd krävs att sökanden har fyllt och enligt utredningens mening bör detta krav även omfatta de ser- veringsansvariga som i tillståndshavarens utevaro har det viktiga förtroendet att ansvara för servering av alkoholdrycker till allmän- heten. Det är tillståndshavaren som ansvarar för att den som anmäls som serveringsansvarig uppfyller alkohollagens krav på lämplighet. Ut- redningens förslag, som innebär att mer preciserade krav anges i lagen, ställer höga krav på tillståndshavaren. Denne skall svara för att den som anmäls uppfyller kraven på lämplighet, utbildning och har fyllt . Om den som anmäls som serveringsansvarig inte uppfyller kraven kan tillståndshavaren inte anses ha utsett någon serveringsansvarig person att vara närvarande i dennes ställe. Till- synsmyndigheten bör vid tillsyn kontrollera att de som anmälts som serveringsansvariga uppfyller lagens krav och om så inte är fallet underrätta tillståndshavaren. Tillsynen när det gäller försäljning av folköl och tobak har utfor- mats med utgångspunkt från hur livsmedelstillsynen bedrivs. Kon- troll av livsmedelshanteringen och försäljning av folköl och tobak kan inte göras annat än stickprovsvis och med tonvikt på informa- tion och rådgivning. I livsmedelstillsynen har företagens system för egenkontroll stor betydelse för livsmedelshygienen. Det handlar om en egen kvalitetssäkring av verksamheten. Systemen beskriver vanligen hur utbildning, personalhygien, rengöring och kontroll- mätningar skall utföras och syftar bl.a. till att uppnå en hög profes- sionell standard hos livsmedelsföretagen. har i sin rapport alkohol- servering m.m., föreslagit att det i alkohollagen skall föreskrivas att alla serveringsställen skall ha egentillsynsprogram som skall inne- hålla en företagsanpassad alkohol- och drogpolicy. Introduktionen av nyanställd personal och tillfälliga vikarier är mycket olika inom restaurangbranschen. Arbete som servitris eller servitör på restaurang är ofta det första tillfälliga arbetet för många ungdomar och det är överhuvudtaget vanligt med tillfällig personal inom restaurangbranschen. Det är därför av stor vikt att även sådan personal som inte utsetts som serveringsansvariga får den kunskap som behövs för att kunna utföra sitt arbete på ett ansvarsfullt sätt. Restauranger med serveringstillstånd bör åläggas skyldighet att ut- öva egen särskild tillsyn samt att utarbeta särskilda program för detta. Dessa program bör beskriva bl.a. hur personalen skall ges information om alkohollagens bestämmelser samt vilka rutiner som skall tillämpas vid servering av alkoholdrycker. Ansvaret och for- merna för ålderskontrollen och för att tillse att redan berusade per- soner inte serveras alkohol bör ägnas särskild uppmärksamhet. Programmen bör ges in till kommunen som vid tillsyn kontrollerar att de uppfyller kraven och bistår med råd och information om ut- formning och innehåll. Vid ansökan om serveringstillstånd bör ett program för egentillsyn bifogas ansökan. Försummelse i fråga om egentillsynen eller i fråga om utarbetande av program för sådan till- syn skall kunna utgöra grund för beslut om sanktioner enligt 7 kap. 19 § alkohollagen. Enligt utredningens mening kan termen egentill- syn ifrågasättas bl.a. med hänsyn till att tillsyn rimligen bör ske ge- nom ett utomstående organ. Terminologin bör dock vara enhetlig och eftersom uttrycket egentillsyn redan används i alkohollagen anser utredningen att den föreslagna egenkontrollen kan benämnas egentillsyn. har utfärdat riktlinjer för egentillsyns- program enligt tobakslagen och enligt utredningens mening bör sådana riktlinjer även kunna utformas för egentillsyn enligt alko- hollagen. 4.8.4Serveringspersonal och övrig personal Det arbete som påbörjats med STAD-modellen bör enligt utred- ningens mening fortsätta. Av erfarenheterna från i framgår vikten av att arbetet bedrivs långsiktigt. Ut- bildningen i ansvarsfull alkoholservering är endast en del inom STAD-modellen, där en väsentlig del i arbetssättet utgörs av det nätverk som bildas mellan myndigheter och andra berörda intres- senter. Det är viktigt att notera att arbetet enligt STAD-modellen omfattar alla som arbetar på restaurang såsom serveringspersonal, diskplockare, ordningsvakter och entrévärdar och således även till- ståndshavare och serveringsansvariga. har att påverka och hjälpa kommunerna att starta sådana projekt och medverkan i dess roll som tillsynsmyndighet är mycket betydelsefull, särskilt för små kommuner. Arbetet med STAD-modellen bör enligt utredningens uppfattning fortsätta med det statliga stöd som utgår. Även frågor om diskriminering, vilka regler som gäller och hur diskriminering kan motverkas bör ingå i utbildning i ansvarsfull alkoholservering ( se vidare avsnitt 5.5.2). Enligt utredningens mening är det inte lämpligt att göra några ändringar i alkohollagen utöver förslaget om egentillsyn (se ovan under avsnitt 4.8.3) när det gäller krav på utbildning av övrig ser- veringspersonal. Utredningen förutsätter dock att samverkan mel- lan branschen, de fackliga organisationerna, kommunerna, länssty- relserna, polisen m.fl. fortsätter att utvecklas. Även tillståndsmyn- dighetens möjlighet att uppställa de villkor som behövs för att uppnå en ansvarsfull servering av alkohol kan användas för krav på utbildning av personal på restaurangen. I kapitel 6 lämnar utred- ningen förslag som syftar till att säkerställa att personalen får ut- bildning i de fall problem har uppstått på ett serveringsställe. Ordningsvakter förordnas av polismyndigheten efter genomförd utbildning och prövning av lämpligheten. Utbildningen omfattar och genomförs av polismyndigheten och Väktarskolan. Den innehåller ämnena yrkesetik, juridik, akutsjukvård, olaga dis- kriminering och mänskliga beteenden, konflikthantering och själv- skydd, expanderbar batong, problemorienterat ordningsvaktsar- bete, brand samt samhällsorientering. Innehållet framgår av Riks- polisstyrelsens föreskrifter vilka också anger närmare innehåll, mål och genomförande för de olika områdena (för- fattningssamling 2003:10). För att få behålla förordnande som ord- ningsvakt krävs fortbildning om minst . Ett stort antal ordningsvakter utför sitt arbete på krogar, disko- tek och andra dansställen med serveringstillstånd. För att kunna upprätthålla en ansvarsfull alkoholhantering har alla personalkate- gorier som har kontakt med gästerna, en viktig funktion att fylla. Ordningsvakterna är viktiga i samspelet kring att säkerställa att al- koholserveringen sker på ett ansvarsfullt sätt. Utredningen anser därför att även utbildning i ämnet ansvarsfull alkoholhantering skall ingå i ordningsvakters utbildning. Förslag om att utbildning i ansvarsfull alkoholhantering för ordnings- vakter Utredningen föreslår att utbildning i ansvarsfull alkoholhantering skall ingå i ordningsvakters utbildning. bör därför ges i uppdrag att tillse att ansvarsfull alkoholhantering ingår som en del av ordningsvaktsutbildningen. Entrévärdar arbetar som dörrvakt på restauranger och nattklubbar utan att ha ordningsvaktsförordnande. Arbetet innebär ofta att ta emot gästerna, avgöra vilka gäster som skall komma in och ordna ett eventuellt kösystem för inträde. Många av dessa uppgifter faller inte inom ordningsvakters normala arbetsområde och många re- stauranger har därför både ordningsvakter och entrévärdar. Entré- värdarna är ofta anställda av restaurangen eller hos annan entrepre- nör som tillhandahåller entrévärdstjänster. I departementsprome- och väktare, Ds 2003:50, har föreslagits att auktorisation skall krävas av företag som yrkesmässigt åtar sig att för annans räkning bemanna och bevaka in- och utgångar till loka- ler eller utrymmen där alkohol serveras till allmänheten med till- stånd enligt 7 kap. 5 § alkohollagen (entrévärdsverksamhet). För- slaget bereds inom . Enligt utred- ningen mening bör man överväga att ställa krav på att även personal som arbetar som entrévärdar skall ha genomgått utbildning i an- svarsfull alkoholhantering. Utredningen skall lämna förslag till hur diskriminering på server- ingsställen skall förhindras eller försvåras genom ändringar i alko- hollagen och särskilt se över de möjligheter som ges inom alkohol- lagens bestämmelser om villkor för att erhålla och behålla server- ingstillstånd. har i sitt betänkande En samman- hållen diskrimineringslagstiftning (SOU 2006:22) bl.a. föreslagit en ny lag om förbud och andra åtgärder mot diskriminering. Lagen skall bl.a. gälla vid tillhandahållande av varor och tjänster och för- slaget innebär att lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering skall upphävas. Kommittén föreslår vidare att de nuvarande om- budsmännen mot diskriminering - JämO, DO, HO och HomO – slås samman till en myndighet. be- handlade också straffbestämmelsen om olaga diskriminering och föreslår att den inte skall upphävas. Skyddet mot missgynnande av personer med funktionshinder på grund av bristande tillgänglighet behandlas också i betänkandet. Kommittén föreslår att den som omfattas av lagens förbud mot diskriminering skall vara skyldig att vidta sådana skäliga åtgärder för tillgänglighet som skulle kunna bidra till att en person med funktionshinder kan ta del av varor, tjänster, bostäder eller verksamhet på lika villkor med personer utan sådant funktionshinder. Länsstyrelserna skall enligt regleringsbrevet för särskilt redovisa hur länsstyrelserna bistått kommunerna med råd om hur de kan höja medvetenheten om och uppmärksamma till- ståndshavare på att överträdelser av gällande lagar mot diskrimine- ring kan leda till indragning av serveringstillståndet samt om och i vilken utsträckning kommunerna beaktar lagar mot diskriminering såväl vid lämplighetsprövning som tillsyn av serveringstillstånd. Upplever man att man blir diskriminerad? Inom restaurangnäringen förekommer när det gäller nattklubbar och liknande nöjesställen att man har en ambition att skapa en sär- skild stämning på serveringsstället. De åtgärder som då vidtas, bl.a. vid bedömningen av vilka som skall släppas in, kan innebära att vissa personer eller grupper uppfattar att de diskrimineras. På upp- drag av DO, HO och HomO har genom- fört en enkätundersökning som redovisas i rapporten man att man blir diskriminerad?TPF1FPT Av undersökningen, som riktades till dem som ingått partnerskap, dem som har utländsk härkomst och dem som har funktionshinder, framgår bl.a. att cirka hälften av de tillfrågade i samtliga tre grupper, uppgett att de upplevt att de blivit diskriminerade. Arbetslivet är det helt domine- rande sammanhang där man upplever diskriminering oavsett vilken grupp man tillhör. Därefter följer besök på restaurang, pub, kafé, diskotek eller liknande. När det gäller det sätt på vilket man upp- levt att man blivit diskriminerad uppger en femtedel att de fått sämre villkor eller sämre bemötande vid köp av varor eller tjänster. Cirka en tiondel uppger att de inte blivit insläppta på bar, diskotek, restaurang eller dylikt, där de som har funktionshinder i något högre grad har uppgett att de inte blivit insläppta. Utredningen har inhämtat uppgifter om antalet anmälningar om diskriminering i restaurangmiljö som gjorts till de olika ombuds- männen. DO mottog 15 anmälningar , 92 anmälningar och 89 . Antalet anmälningar till HO har uppgått till 168 och till JämO har 2 anmälningar gjorts avseende diskriminering på restauranger och 14 angående olika åldersgränser för män och kvinnor på kryss- ningsfartyg (förbudet infördes ). HomO har tagit emot totalt 13 anmälningar sedan lagen trädde ikraft . Antalet anmälda brott när det gäller olaga diskriminering upp- gick till 330 brott, vilket var en ökning från 1TP PT Upplever man att man blir diskriminerad? då antalet var 198. uppgick antalet anmälda brott till 254. Brottsförebyggande Rådet anger i sin rapport i (2004:3), att antalet anmälda fall av olaga diskriminering ökade för att minska från 218 till 198. Det största antalet anmälningar gjordes och därefter har anmälningarna mins- kat. Flest antal anmälningar har skett i stor- stadslänen. Mer än hälften av anmälningarna avsåg restauranger, nattklubbar och liknande verksamhet. Andelen lagföringar har se- dan varit mycket liten, trots att både samhällets instanser och rättsväsendets myndigheter har arbetat aktivt för att öka ande- len lagföringar. Problemet anges främst vara kopplat till kraven på att åklagaren måste styrka att ett motiv för handlandet varit att kränka offret på det sätt straffbestämmelsen anger. I rapporten an- ges att det är svårt att säga något om den dolda brottsligheten men att det kan antas att anmälningsbenägenheten är låg. Enligt rapporten kan den stora ökningen av antalet anmälningar sannolikt hänföras till att bestämmelsen då blev känd och omdiskuterad. Det går dock inte att utesluta att ökningen i viss mån också kan vara relaterad till att diskrimineringen som sådan har ökat. Minskningen av antalet anmälningar under de se- nare åren kan troligen hänföras till svårigheterna att få en fällande dom på området, vilket påverkar anmälningsbenägenheten negativt. Antalet fall som lett till åtal har varit mellan ett och tio fall , vilket motsvarar ett fåtal procent av anmälningarna. Antalet lagförda personer för olaga diskriminering har varit mindre än två . Av rapporten framgår vidare att restauranger, nattklubbar och liknande verksamheter dominerar i fråga om anmälningar av olaga diskriminering. avsåg mer än hälften av anmäl- ningarna sådana miljöer. Det är oklart huruvida anmälningsstruktu- ren överensstämmer med den faktiska brottsstrukturen. Det är möjligt att nöjesbranschen är överrepresenterad i anmälningsstati- stiken, dels på grund av att krogdiskriminering bli- vit massmedialt uppmärksammad, dels eftersom denna typ av dis- kriminering upplevs som särskilt tydlig. Nästan alla restaurangre- laterade anmälningar avsåg brott begångna mot män. 5.3Internationella exempel på insatser mot diskriminering i restaurangmiljö I den norska alkohollagen finns möjlighet att återkalla serverings- tillståndet bl.a. om det vid serveringsstället förekommit upprepad narkotikaförsäljning eller upprepad diskriminering på de grunder som anges i strafflagen. Återkallelse kan ske för återstoden av till- ståndsperioden eller för . Denna möjlighet till åter- kallelse infördes . I den propositionTPF2FPT som föregick lagändringen då diskriminering infördes som en grund för återkallelse behandlades frågan ingående och anfördes bl.a. att diskriminering på uteställen bör bekämpas även på detta sätt. I propositionen angavs också att det är viktigt att reagera mot olovlig diskriminering men att återkallelse av server- ingstillstånd är en allvarlig sanktion och av rättssäkerhetshänsyn skall därför återkallelse användas med försiktighet. När det gäller omfattningen av möjligheten till återkallelse utgör strafflagens bestämmelse grund för vilken diskriminering som kan medföra återkallelse. För att försäkra tillståndshavarna om tillräck- lig rättssäkerhet och förutsägbarhet, något som regeringen ansåg särskilt viktigt när man inför en bestämmelse om sanktioner för diskriminering i en lag som i huvudsak reglerar en annan fråga, måste det klart framgå vilka typer av diskriminering som skall om- fattas av återkallelsegrunden. För återkallelsegrundens effektivitet ansåg regeringen det avgö- rande att diskriminering som till exempel sker vid dörren till ser- veringsstället omfattas av bestämmelsen. Återkallelsegrunden är begränsad till sådan diskriminering som utförs av anställda och omfattar inte sådan diskriminering som utförs av gästerna. Ett vill- kor för indragning av serveringstillstånd är att det förekommit upprepad diskriminering. Med upprepad menas dock inte att till- ståndsmyndigheten har reagerat mot serveringsstället tidigare och att det således skett ett nytt brott mot bestämmelsen. I praxis kommer bestämmelsen, enligt propositionen, att rikta sig mot till- fällen när det flera tillfällen skett diskriminering vid serveringsstället. I propositionen lades avgörande vikt vid att det är tillståndshavaren som är ansvarig för utövandet av tillståndet 2TP PT Ot.prp. 86 (2003-2004) Om lov om endringer i lov 2. nr. 27 om omsetning av alkoholholdig drikk vm. og enkelte andre lover och som därför är ansvarig för att hålla sig orienterad om eventuell olovlig aktivitet vid serveringsstället. I har en rad åtgärder vidtagits för att bekämpa dis- kriminering i nattlivet. . har i Discrimination in nightlife, Case Study for , , beskrivit vad man i Ne- derländerna gjort på det aktuella området. Hans slutsats är att det är en kombinerad strategi som visat sig mest framgångsrik. Denna innebär att gemensamma överenskommelser träffas på lokal nivå av representanter för kommunen, den lokala branschen, polisen och den lokala antidiskrimineringsbyrån. Överenskommelserna slår fast regler för tillträdeskrav till restauranger och dansställen och det sätt på vilket kunder får nekas tillträde och förklarar också möjlighe- terna för de kunder som nekas tillträde att få rätt. Överenskom- melserna skrivs i ett avtal genom vilket överträdelse av dessa resul- terar i administrativa eller straffrättsliga åtgärder. Enligt har ett gott resultat uppnåtts i när delar från olika strategier har använts tillsammans. Den omständigheten att regleringen är ett resultat av gemensamma överläggningar förstärker alla parters engagemang och gör det möj- ligt för dem att välja lokala lösningar. Eftersom avtalet är upp- backat av administrativa och straffrättsliga sanktioner har det visat sig vara ett effektivt instrument. När det gäller möjligheterna att utnyttja de förvaltningsrättsliga medlen anförs i rapporten att nöjesställen som bötfällts två gånger för att ha gjort sig skyldiga till brott mot reglerna om diskriminering får sitt tillstånd återkallat. Även om återkallelse av tillstånd är obligatoriskt finns det inga kända fall där denna administrativa åtgärd faktiskt har använts.