sou · GUB393 · 2007-01-01 00:00:00 — Sammantaget bedömer utredningen därför att kostnaderna för denna hand- läggning kommer att ligga på en oförändrad nivå. Genomförandet innebär också att och kan behöva inhämta information hos Migra- tionsverket i sin handläggning av vissa ärenden. Merkostnaderna som kan förväntas uppkomma för denna administration bedöms vara så begränsade att det inte är motiverat att anvisa om någon särskild finansiering. Verket för innovationssystem () har beräknat kostnaderna för att inrätta och hantera ackrediteringsförfarandet. Inrättandefasen beräknas ta i anspråk, varav avser konsultarbete, till en kostnad om . Det återkommande arbetet beräknas ta i anspråk till en kostnad om . I kostnaderna har beaktats arvoden, lön, socialavgifter och lågt räknade overheadkostnader. Utredningen bedömer att beräkning är väl avvägd. Det är nya arbetsuppgifter som tillskrivs och man kan därför överväga behovet av ökade anslag. Förvaltningsanslaget uppgick emellertid till . För har äskat ett förvaltningsanslag om . De merkostnader som uppkommer bedöms vara så begränsade att de borde kunna hanteras inom ramen för befintliga resurser. En undersökning utförd av för tiden –visar att 13 av 312 personer fick avslag på sina ansökningar om sjuk- och aktivitetsersättning i form av garantiersättning på grund av att femårskravet inte var uppfyllt. Av de 13 personerna är det två som inte uppbär någon annan ersättning från . Övriga personer har fått olika ersättningar i form av assistansersättning, handikappersättning, sjukersättning, bostadsbidrag och bostadstillägg. Undersökningen tyder på att flertalet personer som nekas sjuk- och aktivitetsersättning i form av garantiersättning på denna grund beviljas andra försäkrings- förmåner. Det får ses som troligt att vissa också uppbär försörjningsstöd. Förslaget i sig bör därför inte medföra några ökade kostnader. Troligtvis kan man komma till samma slutsats om man skulle välja att helt slopa medborgarskapskravet i 9 kap. 7 § AFL. En successiv ökning av antalet medföljande familjemedlemmar kan dock innebära att fler kan bli berättigade till sjuk- och aktivitetsersättning i form av garantiersättning. undersökning ställt i relation till antalet gästforskare och med- följande familjemedlemmar visar att det är endast bör vara fråga om enstaka personer blir berättigade till sådan ersättning. Mer- kostnaderna som kan förväntas uppkomma är så begränsade att det inte är motiverat att nu anvisa någon särskild finansiering för genomförandet. Berörd myndighet bör kunna hantera eventuella merkostnader inom ramen för befintliga resurser. Studiemedlet och studiehjälpen är rättighetsstyrda. Det innebär att utgifterna till stor del är beroende av antalet studerande i utbild- ningar som berättigar till dessa stöd och de studerandes benägenhet att utnyttja dessa stöd. Förslaget innebär att vissa personer får rätt till studiehjälp i form av studiebidrag och extra tillägg för utbildningar i . Beträffande studier i har staten god överblick över antalet utbildningsplaster och således kan utflödet av studiestöd uppskattas. Lagförslaget väntas ge upphov till ett begränsat antal ärenden. Förändringen innebär ofrånkomligen en viss ökning i arbetsbördan och därmed kostnader för administrationen av studiestöd. Det särskilda tillståndsförfarande som kommer att gälla för gästforskare och medföljande familjemedlemmar påverkar Centrala studiestöds- nämndens prövning av rätt till studiestöd, eftersom myndigheten kommer att vara i behov av vissa uppgifter från . I samband med genomförande av tidigare direktiv har regeringen yttrat att man avser att noga följa studiestödsmyndigheternas behov av informationsutbyte och vidta nödvändiga förändringar i bestämmelserna på förordningsnivå. Regeringen har gjort bedömningen att merkostnaderna som kan förväntas uppkomma är så begränsade att det inte varit motiverat att anvisa någon särskild finansiering för genomförandet (prop. 2005/06:134 s. 36). Utredningen gör samma bedömning beträffande det förslag som läggs fram. Förslag: Det skall införas en övergångsregel som anger att forskares uppehållstillstånd som har beviljats före ikraft- trädandet av lagen om ackreditering (2007:000) av vissa forskningsorgan, m.m. inte skall omfattas av kravet på utfärdat mottagningsavtal av ackrediterat forskningsorgan. De författningsförslag som lagts fram bör träda i kraft . Av artikel 17 i gästforskardirektivet framgår att medlemsstaterna skall sätta ikraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa direktivet . Med avvikelse från direktivets villkor för forskarens inresa och vistelse behöver inte medlemsstaterna vara skyldiga att utfärda tillstånd enligt direktivet i form av uppehållstillstånd efter ovan angiven dag. Utredningen anser att genomförandet av direktivets bestämmelser bör ske . De författningsförslag som lagts fram bör träda i kraft . De finns ett visst behov av övergångsregler. De forskningsorgan som redan har verksamma gästforskare hos sig skall inte behöva ansöka om ackreditering eller utfärda mottagningsavtal för att redan beviljade uppehållstillstånd alltjämt skall vara giltiga. Övergångsregeln gäller bara uppehållstillstånd som beviljats före ikraftträdandet av lagen om ackreditering (2007:000) av vissa forskningsorgan, m.m. 8.1Förslaget till lag (2007:000) om ackreditering av vissa forskningsorgan, m.m. Hela lagen är ny. Paragrafen innehåller allmän information om lagens tillämpningsområden. Paragrafen anger förutsättningarna för att ett forskningsorgan skall beviljas ackreditering. Bestämmelsen klargör att det inte krävs någon ackreditering av forskningsorganet om gästforskaren kommer att vara verksam här i än . Med begreppet tredjelandsmedborgare avses här utlänning som inte är medborgare i en EU-stat, i en annan EES-stat eller . Definitionen finns i 1 kap. 3 c utlänningslagen (2005:716). I andra stycket anges de grundläggande förutsättningarna för att ackreditering skall beviljas. I gästforskardirektivet definieras forskning som skapande arbete som bedrivs systematiskt för att höja den totala kunskapsnivån, bland annat kunskap om människan, kulturen och samhället, samt användning av dessa kunskaper för nya tillämpningar. Definitionen är direkt hämtad från internationella standard för begreppet forskning och utveckling (FoU).1 Samlingsbegreppet FoU är således synonymt med definitionen av forskning i gäst- forskardirektivet. FoU är också ett allmänt vedertaget begrepp som 1 Research and experimental development (R&D) comprise creative work undertaken on a systematic basis in order to increase the stock of knowledge, including knowledge of man, culture and society, and the use of this stock of knowledge to devise new applications. 2002 – Proposed Standards Practice for Surveys on Research and Experimental Development, 2002, s. 30. används i den nationella regleringen i övrigt. All verksamhet som kan anses falla inom samlingsbegreppet FoU bör vara motiv för ackreditering av ett forskningsorgan. Med forskningsorgan avses alla institutioner, företag m.fl. som bedriver FoU-verksamhet i , oavsett om de ägs statligt, kommunalt eller privat. Av tredje stycket framgår att ackreditering får vägras ett forskningsorgan som med stöd av 8 § vägrats förlängd ackre- ditering eller fått sin ackreditering återkallad. En förutsättning för att vägra ny ackreditering i dessa fall är naturligtvis att bedömer att grunden för det tidigare beslutet alltjämt består eller att det finns grundad anledning anta att det beteende som för- anledde det tidigare beslutet – t.ex. att forskningsorganet ingått ett falskt mottagningsavtal – kommer att upprepas. Beslutande myndighet bör vara restriktiv med att ge nytt godkännande till forskningsorgan som fått sin ackreditering återkallad efter det att mottagningsavtal ingåtts med en tredjelands- medborgare på ett bedrägligt eller försumligt sätt. Möjligheten att på nytt erhålla ackreditering får anses vara en mer förmånlig bestämmelse än gästforskardirektivets alternativ om att förbjuda forskningsorgan att på nytt ansöka om ackreditering . För att tillämpningen skall harmoniera med gästforskardirektivet bör omständigheter som ligger tillbaks i tiden inte beaktas vid en prövning enligt tredje stycket. Bestämmelsen innehåller en delegation till regeringen att utse den myndighet som skall pröva och i övrigt hantera ackrediterings- förfarandet. Som framgår av den allmänna motiveringen skall Verket för innovationssystem () svara för ackrediterings- förfarandet. Delegationen bör kunna ske i myndighetens instruktioner. Paragrafen reglerar giltighetstiden för en beviljad ackreditering. Något behov bör inte finnas för att kontinuerligt ompröva ackrediteringen för de forskningsorgan som har en skyldighet att bedriva forskning enligt lag, förordning eller avtal med regeringen. Detsamma gäller även kommuner, landsting och privata väletablerade forskningsinstitut och företag. Sådana forsknings- organs ackreditering bör därför gälla tills vidare. För nybildade eller mindre institut och företag där längden på forskningsaktiviteterna är svårare att förutse kan ackreditering istället medges för en bestämd tid om . Det ankommer här på att göra en nyanserad bedömning i det enskilda fallet huruvida ackrediteringen skall gälla eller tills vidare. I det fall en ansökan om ackreditering avser ett specifikt forskningsprojekt kan ackreditering även beviljas endast för den bestämda tid som projektet avser. Paragrafen innehåller en upplysning om mottagningsavtalets funktion. En närmare redogörelse för mottagningsavtalets rättsliga innebörd, m.m. finns i avsnitt 6.3.1. Bestämmelserna om mottagningsavtal skall tillämpas på tredjelandsmedborgare som ansöker om att få resa in i i syfte att utföra forsknings- och utvecklingsarbete hos ett forskningsorgan. För gästforskaren är uppvisandet av bl.a. mottagningsavtal således en nödvändig förutsättning för att han eller hon skall kunna beviljas uppehållstillstånd enligt den föreslagna bestämmelsen härom i 4 kap. 7 a § UtlF. Av andra stycket framgår att bestämmelserna inte skall tillämpas på vissa personkategorier. Undantagen är föranledda av att gästforskardirektivet inte är tillämpligt på dessa personkategorier, se artikel 3. En sådan kategori som således inte omfattas av de föreslagna bestämmelserna om mottagningsavtal är gästforskare som lånats ut från ett forskningsorgan i en annan medlemsstat. Det krävs alltså att forskningsorganet och gästforskaren ingår ett anställningsavtal eller annan dylik rättshandling för att ett mottagningsavtal skall få utfärdas och för att uppehållstillstånd för forskare med stöd av den föreslagna 4 kap. 7 a § UtlF skall kunna beviljas. Av bestämmelsen framgår de villkor som skall vara uppfyllda för att ett mottagningsavtal får ingås. Villkoren är i stort hämtade direkt från gästforskardirektivet. Endast ackrediterade forskningsorgan är behöriga att ingå mottagningsavtal. För att en tredjelandsmedborgare skall kunna kategoriseras som forskare, och därmed vara behörig att ingå mottagningsavtal, fordras examen som ger behörighet att påbörja en forsknings- Examen skall också vara relevant i förhållande till forskningsuppdraget. Mottagningsavtal skall användas som underlag för gästforskarens ansökan om uppehållstillstånd, oavsett om forskningen skall utföras genom t.ex. anställning, stipendieforskning eller egen verksamhet. Stipendiater som kommer hit för studier omfattas dock inte av reglerna för mottagningsavtal och uppehållstillstånd för forskare. Paragrafen klargör att det är forskningsorganet som har ett ansvar att se till att kompletta och korrekta uppgifter lämnas i mottagningsavtalet och dess bilagor. Med mottagningsavtalet bifogas bl.a. anställningsavtalet eller motsvarande handling, forskarens examensbevis, samt bevis på giltig sjukförsäkring i de fall forskaren inte kommer att omfattas av svensk hälso- och sjukvård. Kraven på att gästforskaren har tillräckliga medel för sitt uppehälle och att kostnaderna för återresa är täckta bör följa av riktlinjer från vid bedömning av arbetstillstånd, ärende nr 04-1421-01. Av dessa riktlinjer framgår, såvitt avser denna fråga, att lön, försäkrings- skydd och övriga anställningsvillkor skall motsvara lägst kollektiv- avtal eller vad som är svensk praxis inom yrket eller branschen. Av bestämmelsen framgår när mottagningsavtalet upphör att gälla och att forskningsorganet är skyldigt att meddela relevant myndighet om vissa ändrade förhållanden. Rättsförhållandet mellan forskningsorganet och forskaren avser det specifika forskningsprojekt som framgår av mottagningsavtalet. Ett mottagningsavtal upphör således att gälla t.ex. i fall då forskningsorganet och gästforskaren kommer överens om att han eller hon skall övergå till andra arbetsuppgifter hos forsknings- organet. I paragrafen anges också att forskningsorganet utan dröjsmål skall underrätta om varje omständighet som kan hindra genomförandet av mottagningsavtalet. Med hinder bör närmast avses att grunderna för forskarens inresa eller vistelse i landet inte längre föreligger. Exempel på detta kan vara att forskaren aldrig infinner sig eller att anställningsavtalet eller dylikt avtal ändras eller upphör. Av bestämmelsen framgår de grunder för att förlängning av en tidsbegränsad ackreditering kan vägras. Samma grunder utgör även skäl för myndigheten att återkalla en ackreditering genom omprövning på eget initiativ. Bestämmelsen klargör att det endast är forskningsorgan som aktivt bedriver forsknings- och utvecklingsverksamhet som får vara ackrediterade. Om forskningsorganet normalt bedriver forsknings- och utvecklingsverksamhet fortlöpande bör dock kortare avbrott i ett forskningsprojekt inte utgöra grund för återkallelse. Detsamma bör gälla om ett avbrott beror på en kortare tids planeringsarbete mellan olika forskningsprojekt. Det krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. I övrigt följer handläggningen hos och de allmänna för- valtningsdomstolarna, tidsfrister för överklagande, m.m. av vad som är allmänt föreskrivet om förvaltningsärenden, se bl.a. förvalt- ningslagen (1986:223) och förvaltningsprocesslagen (1971:291). De allmänna förvaltningsdomstolarna har ett generellt ansvar att tillse att mål blir så utrett som dess beskaffenhet kräver. Eftersom målen bedöms bli sällan förekommande i förvaltningsdomstolarna erinras om möjligheten att inhämta särskilda yttranden från myndigheter eller forskningsråd som har relevanta sakkunskaper beträffande begreppet forskning inom sitt respektive vetenskaps- område. Exempelvis kan yttrande inhämtas från , för arbetsliv och socialvetenskap (FAS) och för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas). Bestämmelsen innehåller en delegation till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att vid behov meddela vissa kompletterande föreskrifter om ackrediteringsförfarandet och utformningen av mottagningsavtal. 8.2Förslaget till lag om ändring av utlänningslagen (2005:716) Sista stycket i paragrafen är nytt. I stycket föreslås att regeringen ges möjlighet att göra de föreslagna tilläggen i utlänningsförordningen avseende uppehålls- tillstånd för forskare och deras familjemedlemmar. Utredningen har föreslagit att regeringen på förordningsnivå får föreskriva att gästforskares uppehållstillstånd skall gälla eller den som arbetet avser. Om familjemedlemmar medges uppehållstillstånd skall de beviljas tillstånd som forskaren, om det inte finns särskilda skäl för att endast medge tillstånd . föreskrivs de övriga kriterier som enligt gästforskardirektivet skall gälla för gästforskares uppehållstillstånd, vilka inte redan framgår av de allmänna bestämmelserna i utlänningslagen (2005:716) respektive utlänningsförordningen (2006:97). De nya föreskrifterna föranleder även en ändring i 5 kap. 2 § första stycket p. 8.3Förslaget till förordning om ändring av utlänningsförordningen (2006:97) Paragrafen är ny. I första stycket anges de villkor som ställs på gästforskare för att de skall beviljas uppehållstillstånd. Uppräkningen är inte uttömmande. Ytterligare villkor framgår av de allmänna bestäm- melserna i utlänningslagstiftningen. Mottagningsavtal skall uppfylla vissa villkor för att godkännas som underlag för en forskares ansökan om uppehållstillstånd. Dessa villkor framgår av den föreslagna lagen (2007:000) om ackreditering av vissa forskningsorgan, m.m. Av 5 § andra stycket angiven lag framgår att systemet med mottagningsavtal inte är tillämpligt på de kategorier som faller utanför gästforskardirektivets tillämpningsområde. således inte beviljas uppehållstillstånd med stöd av den nya bestämmelsen. En gästforskare får vägras uppehållstillstånd om han eller hon befaras utgöra en fara för allmän ordning, säkerhet eller folkhälsa. Såvitt avser gästforskare har nämnda grunder inte tillämpats tidigare. Av första stycket framgår också att giltighetstiden för forskarens uppehållstillstånd skall vara eller den som forskningen avser. Detta förutsätter dock att gästforskaren har en giltig resehandling. Av andra stycket framgår att familjemedlemmar som beviljas uppehållstillstånd skall beviljas tillstånd som gästforskaren. Finns det särskilda skäl kan familjemedlemmens uppehållstillstånd ges . Avsaknad av giltig rese- handling är ett exempel på sådant skäl. Bestämmelsen reglerar endast giltighetstiden, inte villkoren för att familjemedlemmen skall beviljas uppehållstillstånd. Paragrafen är ändrad. Den föreslagna ändringen innehåller ett undantag från 5 kap. 18 § utlänningslagen (2005:716) som ger möjlighet för gästforskare och deras familjemedlemmar att ansöka om uppehållstillstånd även när de befinner sig i landet. Undantaget – som är nödvändigt med hänsyn till artikel 13.5 i gästforskardirektivet – gäller enbart då gästforskaren redan uppehåller sig i EU med stöd av mottagnings- avtal ingånget med ett forskningsorgan i en annan EU-stat. Paragrafen är ändrad. Den föreslagna elfte punkten innehåller ett undantag från kravet på arbetstillstånd för det arbete som gästforskaren skall utföra. Endast det forsknings- och utvecklingsarbete som framgår av mottagningsavtalet omfattas av undantaget från arbetstillstånd. Bestämmelsen gäller gästforskare som uppvisar mottagningsavtal och som avser att vistas här . För kortare vistelser än uppställs inget krav på att en gästforskare skall uppvisa ett mottagningsavtal. undantag från kravet på arbetstillstånd för forskare som kallats hit för forskningsverksamhet av . Detta framgår av tredje punkten i paragrafen. 8.4Förslaget till lag om ändring av lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) Fjärde stycket är ändrat. I tredje stycket finns ett bosättningskrav för utländska medborgare . För denna kategori utländska medborgare går det inte att upprätthålla ett krav bosättning. Förslaget innebär att utländsk medborgare som beviljas uppe- hållstillstånd för forskare, samt hans eller hennes medföljande familjemedlemmar som beviljas uppehållstillstånd skall likställas med svenska medborgare vad gäller krav på bosättning i . Den utländske medborgaren skall visa att han eller hon beviljats sådant uppehållstillstånd som har sin grund i gästforskardirektivets bestämmelser. Detta framgår dock inte direkt av familje- medlemmarnas uppehållstillstånd, utan endast av gästforskarens uppehållstillstånd. I samråd med sökanden kan uppgifterna vid behov kontrolleras hos . 8.5Förslaget till lag om ändring av studiestödslagen (1999:1395) Paragrafen är ny. Av första stycket framgår att utländska medborgare med uppehållstillstånd för forskare som är utfärdat av svensk myndighet skall jämställas med svenska medborgare när det gäller rätt till vissa delar av studiestödet. Genom hänvisningen till EG-rätten tydliggörs att kravet på likabehandling endast omfattar den del av studiestödet som utgör familjeförmåner enligt rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. Med begreppet familjeförmåner avses alltså studiehjälp i form av studiebidrag och extra tillägg. Genom bruket av uttrycket familjeförmåner tydliggörs också distinktionen mellan aktuell personkrets och de grupper som är berättigade till studiestöd som en social förmån enligt EG-rätten. Av andra stycket framgår att samma sak gäller för gästforskarens familjemedlemmar under förutsättning att de har uppehållstillstånd i . Ledning för frågan vem som faller in under begreppet familjemedlem får i detta avseende hämtas från definitionen i utlänningslagen (2005:716). I tredje stycket anges att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter i anslutning till bestämmelserna i paragrafen. I fjärde stycket gör en hänvisning till bestämmelserna i 2 kap. 4 § som innehåller ytterligare bestämmelser om rätt till studiestöd för utländska medborgare. Paragrafens femte stycke är ändrat. Femte stycket innehåller en hänvisning till de utländska medborgare som skall jämställas med svenska medborgare. En hänvisning till 1 kap. 7 § som omfattar utländska medborgare med uppehållstillstånd för forskare och deras familjemedlemmar har, i enlighet med lagens systematik, lagts till övriga hänvisningar. tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i En särskild utredare skall föreslå hur rådets direktiv /71/EG av om ett särskilt förfarande för tredjelands- medborgares inresa och vistelse i forskningssyfte skall genomföras i . Uppdraget innefattar att se över hur ett system med forsknings- huvudmän och mottagningsavtal skall utformas i nationell rätt samt föreslå vilken eller vilka myndigheter som är lämpliga att godkänna forskningshuvudmän. Utredaren skall även utreda behovet av författningsändringar eller andra åtgärder samt lägga fram förslag på de författnings- ändringar som bedöms nödvändiga. Slutligen skall utredaren presentera en analys av de konsekvenser som föreslagna författningsändringar och andra åtgärder kan innebära. har som mål att den europeiska gemenskapen skall bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi . För att uppnå detta beräknas unionen behöva ytterligare 700 000 forskare. Införandet av rådets direktiv /71/EG av om ett särskilt förfarande för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i forskningssyfte är ett led i denna målsättning genom att tredjelandsmedborgares inresa, vistelse och rörlighet i forsknings- syfte underlättas. På detta sätt beräknas den europeiska gemenskapen attrahera fler forskare från hela världen. I direktivet anges villkoren för inresa och vistelse i medlems- staterna för forskare från tredjeland som avser att genomföra ett forskningsprojekt inom ramen för ett mottagningsavtal med en forskningshuvudman. Direktivet omfattar även bestämmelser om förfarandet för godkännande av forskningshuvudmän samt bestämmelser om det mottagningsavtal som skall ingås mellan en forskningshuvudman och forskaren. Vidare innehåller direktivet bestämmelser gällande inresa, uppehållstillstånd samt regler beträffande forskares rättigheter i den medlemsstat han eller hon reser till. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och förordningar som är nödvändiga för att följa direktivet . Forskare och forskningshuvudman (artikel 2) I artikel 2 definieras bl.a. vad som avses med forskare och forskningshuvudman. Med forskare menas tredjelandsmedborgare som har en akademisk examen som kvalificerar till forskar- utbildning och som väljs ut av en forskningshuvudman för att genomföra ett forskningsprojekt där ovannämnda examen normalt krävs. Med forskningshuvudman menas varje form av offentlig eller privat inrättning eller företag som bedriver forskning och som för ändamålen med direktivet har godkänts av en medlemsstat i enlighet med den medlemsstatens bestämmelser eller administrativa praxis. Tillämpningsområde (artikel 3) Direktivet är tillämpligt på tredjelandsmedborgare som ansöker om att få resa in i en medlemsstat i forskningssyfte.