sou · GUB379 · 2007-01-01 00:00:00 — Föräldrar med invandrarbakgrund bemöts utifrån en tolkningsram som förutsätter att svenska män eller fäder generellt är annorlunda än invandrade och framför allt inte (lika) patriarkala. Svenskhet anses överensstämma med officiellt påbjudna normer om jämställdhet och respekt för barns rättigheter. Därmed blir relationerna mellan kön, ålder, makt och våld i den svenska kulturen icke-frågor. Skapandet av en rasifierad och normaliseringen av svensk fadersmakt kan på så sätt ses som delar av samma sociala process. Osynliggörandet innebär att ignorera etniskt grundad ojämlikhet men också att avproblematisera kårens vithet. Behovet av att skaffa sig kulturkompetens tolkas som ett behov av ökad kun- skap om den andra men aldrig som ett behov av utredare och samtalsledare med utländsk bakgrund. Inte heller kopplas etnicitet eller ras till maktrelationer mellan professionella och brukare eller till brukares utsatthet i krissituationer. menar att patolo- gisering och osynliggörande återskapar svenskhetens strukturella dominans i välfärdstatens institutionella praktiker. Denna struktu- rella dominans kan kopplas intersektionellt till framväxten av en hegemonisk maskulinitet. När jämställdhet och barnvänlighet görs till etniska markörer minskar positioneringen som svensk far/man risken för att bli kritiskt granskad, trots att forskningen pekar på att svenska fäder/män utövar våld. Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter Hur ser diskriminering ut i jämfört med andra länder? I en jämförelse mellan det svenska välfärdssystemet och det brittiska lyfter (2006) fram en viktig fråga beträffande arbetet mot rasism och etnisk diskriminering; vikten av att utbilda social- arbetare i hur de kan motverka etnisk diskriminering och rasism genom sitt yrkesutövande. Med få undantag tycks det inte finnas någon svensk motsvarighet till den träning som bedrivs i . En antidiskrimineringsträning som tar itu med flera diskrimineringsgrunder som etnicitet, ålder, sexualitet, klasstillhö- righet och funktionshinder borde ges högsta prioritet. En sådan inriktning är däremot ett centralt inslag i välfärdsutbildningen i . Ett ökat inslag av kunskap om antirasistiskt och antidiskriminerande arbete kan öka socialarbetarnas medvetenhet om dessa problem, som det ökar deras kompetensnivå i mötet med brukarna. Föreställningen om människors inneboende olikhet är grundläg- gande för all diskriminering. Det är dock viktigt att påpeka att relationen mellan de strukturer, institutioner och individer som skapar olikhet inte är determinerad på förhand. I intersektioner mellan dessa nivåer finns det utrymme för skilda institutionella praktiker och spelrum för individuellt agerande. Detta kan relateras till de resurser och handlingsmöjligheter som uppstår i intersektio- nen mellan kön, klass och etnicitet. Kön, klass, ålder och sexualitet transformerar etnicitet, vilket innebär att individernas resurser att hantera eller utsättas för diskriminering varierar från individ till individ, men också i olika sammanhang. Förekomsten av diskriminering på institutionell nivå synliggör hur normativa uppfattningar om brukarnas rättigheter skapas inter- sektionellt som den aktualiserar dess kontextuella bun- denhet. Avsaknaden av tydliga riktlinjer och ett institutionellt regelverk ger utrymme för individuella handlingar som förstärker den strukturella ojämlikheten. Ett likvärdigt bemötande inom väl- färdsektorn hindras ofta av att olika rättigheter kopplas till etniska, könsmässiga och klassmässiga identiteter och nationsbaserade till- hörigheter. I praktiken innebär detta en institutionaliserad särbe- handling av vissa individer och grupper av individer. Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter Undantagstillståndet och medborgarskapets gränser Diskrimineringen innebär att undantas från den lagstadgade rätten som man kan drabbas av den makt som legitimeras genom lagen. Uttrycket undantag beskriver en situation där indi- viden blir undantagen sina medborgerliga rättigheter. Men, som filosofen (2005) har påpekat, att befinna sig utanför lagen innebär inte en möjlighet eller rätt att undgå lagen utan snarare att vara rättslös. Undantaget möjliggör en polisiär praktik där ingen hänsyn behöver tas till individens rättigheter, menar (2006).10 Vetskapen om att vara undantagna lagen förpassar människor som utsätts av diskriminering till ett rum av osäkerhet, obestämbarhet och hopplöshet. Belägringen är sättet att normalisera ett undantagstillstånd, menar , och den möjliggörs av praktiker som t.ex. ett (oftast kränkande) tilltal som markerar individens position som icke-vit, icke-svensk och därmed utanför lagen. Andra sådana praktiker är bruk av våld samt övervakning av platser eller genom omotiverade kroppsvisitationer, uppmaning till tystnad, misstänkliggörande, berövande av hopp, misstroende och hot. Det är i detta undantagstillstånd som är möj- ligt att hitta en förklaring till polisiära (och andra) praktiker där ingen hänsyn tas till individens rättigheter. Under utredningens hearings i , och kopplades polisens övervakning och kontroll till sökandet efter gömda flyktingar (SOU 2005:69). Svenska medborgare behöver inte ha sina identitetshandlingar med sig på offentliga platser, men detta tycks inte gälla medborgare som utseendemässigt skiljer sig från en svensk stereotyp. Nationens gränskontroll förvandlas på så sätt till en intern kontrollverksamhet som inte bara riktas mot irre- guljära immigranter, med (2006) begrepp, utan mot alla som kan misstänkas sakna rätt att uppehålla sig i (SOU 2004:110). Genom dessa kontroller påminns även andra om att ens utseende kan göra att ens medborgarskap ifrågasätts eller villkoras av just dem som har till uppgift att garantera medborgar- nas trygghet. Kontrollerna markerar att de irreguljära immigranter- nas närvaro uppfattas som en överträdelse, och i viss mån ett hot, i det nationella rummet. Men när övervakningen omfattar alla som har ett visst utseende, oavsett medborgarskap, uppenbaras den 10 I Agambens filosofi finner en teoretisk ram för att analysera diskriminerade människors möte med polisen. Undersökningen utgår från djupintervjuer med personer som på olika sätt har varit i kontakt med polisen och känt sig kränkta eller diskriminerade. Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter rasistiska ordning som gör att vissa personer automatiskt kan behandlas som brottslingar. Rasismens iscensättning gör därmed att de formella skillnaderna mellan medborgare och icke-medbor- gare, eller reguljära och irreguljära, blir otydliga, situationsberoende och underställda någon annans rätt till godtyckliga misstankar. Mänskliga rättigheter för icke-medborgare? Bortom de nationalstatliga regleringsprocesserna finns de irregul- jära immigranterna. Enligt (2006) är irreguljära immigranter inte exkluderade utan har undantagits nationens sociala och politiska rättigheter. De saknar ofta tillgång till de mest basala rättigheter och befinner sig där den generella välfärden slutar. De kan därför övervakas, spärras in och utvisas i syfte att skydda väl- färden och samhället, men också för att värna om nationens etiska värderingar och normer. Genom att tillämpa Agambens tankar på företeelser som migration och illegalitet i dagens visar Khosravi hur mänskliga rättigheter territorialiseras och därmed reduceras till medborgerliga rättigheter. Enligt en rapport från Läkare utan gränser11 är gömda flyktingar och andra irreguljära immigranter en mycket sårbar och marginali- serad grupp som diskrimineras och stigmatiseras inom vården. Avsaknaden av riktlinjer om hur denna patientgrupp ska bemötas har lett till att de är så gott som utestängda från primärvård och specialistvård som inte är akut (2005: 20). Även FN:s speciella sän- debud (20060119) noterar i en preliminär rapport att den diskriminering av asylsökande, av den samiska befolkningen och av mentalsjuka som förekommer inom svensk hälsovård strider mot principen om rätt till hälsa som en mänsklig rättighet. Frågan är också hur denna diskriminering kan hanteras utifrån ett folkhälsoperspektiv. Vilka omfattas av de svenska folkhälsomå- len och förväntas dessa mål uppfyllas mot bakgrund av ett institu- tionaliserat skillnadsskapande mellan tillhöriga och icke tillhöriga utifrån identitetsbaserade kriterier? 11 Rapporten är baserad på en enkätundersökning som genomfördes . Den kan laddas ner från Läkare utan gränsers hemsida: . Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter Diskrimineringen inom välfärdsområdet manifesterar sig på struk- turell, institutionell och individuell nivå. Den etniska ordningen markeras och återskapas i diskurser och praktiker i skilda samman- hang. Föreställningar om kulturell olikhet, om riskidentiteter, om patologiserade föräldrar, avvikande äldre, farliga människor och anti-medborgare håller välfärdens gränser vid liv. Diskrimineringen pågår och alstras genom vetskapen om att man kan bli utsatt för diskriminering. Diskrimineringen påverkar människors möjligheter att ta del av välfärden och har effekter på människors självuppfattning, livsval, materiella levnadsvillkor och framtids- drömmar. Utredningens resultat kan sammanfattas i följande punkter: Det sociala trygghetssystem som baseras på arbetsmarknads- prestationer överför den diskriminering och ojämlikhet som finns på arbetsmarknaden till välfärdsområdet. Denna över- föring påverkar inte bara individer utan hela familjen. När det gäller föräldraförsäkringen kan effekterna på barnens uppväxt- villkor vara påtagliga och långsiktiga. Det finns anledning att lyfta fram behovet av ett barnperspektiv när det gäller denna typ av diskriminering och kunskap om hur barns rätt till trygga och goda uppväxtvillkor påverkas. En policyformulering som stigmatiserar personer med invand- rarbakgrund som en säkerhetsrisk kan motverka sitt eget syfte. Detta genom att fokusera på riskidentiter i ställer för risk- beteenden. Etniska kategoriseringar i policyformuleringen innebär inte bara stigmatisering och anonymisering utan även fördjupade gränsdragningar mellan o(jäm)lika grupper av befolkningen. saknas en tydlig adressering till dis- kriminering och rasism i policyformuleringen. De elva folkhäl- somålen som omfattar de bestämningsfaktorer som har störst betydelse för den svenska folkhälsan saknar ett diskrimine- ringsperspektiv som dels kan synliggöra diskrimineringens betydelse för folkhälsan, dels utgöra en vägledning för hur folkhälsoarbetet ska bedrivas. På en institutionell nivå visar det sig att förekomsten av en standardberättelse om den hjälpbehövande, de äldre som starka konsumenter samt myten om den jämställda (svenska) pappan skapar en normativ praxis med diskriminerande konse- kvenser. För att synliggöra dessa berättelsers diskriminerande Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter effekter behövs det dock ett intersektionellt perspektiv som kan problematisera hur klassmässiga, könsmässiga och etniska stereotypier förstärker varandra och ökar individens utsatthet för diskriminering. Avsaknad av kunskap, reflektion och utbildning om hur en antidiskrimineringspolicy kan se ut inom välfärdsområdet ska- par fritt spelrum för välfärdsbyråkratins individuella fördomar, misstänkliggöranden, osynliggöranden och maktmissbruk. Det behövs uppföljningsbara handlingsplaner mot diskriminering samt en institutionell medvetenhet om egna stereotypier och dess konsekvenser för brukare och för verksamheten. Kunskap om diskriminering och rasism borde ingå i utbild- ningen för socialarbetare och annan personal inom välfärdsom- rådet. Ofta är det välvilliga uppfattningar om människors olikhet som ligger bakom diskriminerande handlingar inom välfärdsområdet. Att förstå kopplingen mellan diskriminering och kategorisering samt mellan strukturell ojämlikhet och utsatthet för diskriminering är en nödvändig kunskap för dem som arbetar i den gemensamma sektorn och ansvarar för pro- duktionen av välfärdstjänster. Medborgarskapet utgör ingen garanti för ett likvärdigt bemö- tande inom välfärdsinstitutioner och andra myndigheter. En anledning till detta är att rasistiska föreställningar och etniskt baserad kategorisering har större betydelse än det formella medborgarskapet för hur rättigheter tolkas och uppfylls. Den strukturella diskrimineringen innebär att vissa personer alltid riskerar att bli undantagna de rättigheter som ska gälla för alla medborgare. Det innebär att förpassas till en situation av osä- kerhet och obestämdhet där spelreglerna aldrig är givna på för- hand utan när som helst kan ändras eller förbises även av dem som har till uppgift att se efter att reglerna efterföljs. Begreppet villkorat medborgarskap synliggör hur diskriminering och rasism skriver in medborgerliga rättigheter till ett system av identitetsbaserade privilegier (de los , 2006). Kopplingen mellan utseende och en föreställd farlighet (racial profiling) är ett uttryck för rasistiska stereotypers betydelse för hur den inre säkerhetskontrollen bedrivs. Det ställer krav på att utarbeta riktlinjer för polisens arbete som dels tar hänsyn till förekomsten av rasism i samhället, dels fastställer rutiner som kan förhindra kränkande särbehandling i det dagliga arbetet. Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter Diskriminering och särskiljande praktiker börjar tidigt och fort- sätter även sent i livet. Det behövs ett livscykelperspektiv för att förstå hur diskrimineringen ser ut av livet och även den kumulativa verkan av ett diskriminerande system. Barnens rätt till trygga och goda uppväxtvillkor, som fastställs av folkhälsomå- len, äventyras av den diskriminering som föräldrarna utsätts för på arbetsmarknaden eller med boende. På samma sätt styrs de äldres tillgång till omsorg av stereotypa omdömen om deras kultur och familjeförhållanden. Den strukturella diskrimineringen är inte bara relaterad till poli- cyformulering på strukturell nivå och till politiska beslut inom väl- färdsområdet. Den uppstår också som ett resultat av det regelverk som tillämpas inom välfärdsinstitutioner och reproduceras genom kontextspecifika diskurser och praktiker. Den strukturella diskri- mineringen är inte en statisk ordning utan aktiveras i och genom rutiner, vardagliga praktiker och institutionaliserade normer inom samhällets olika områden. Utredningen har visat att den svenska välfärdsstatens byråkratiska organisering skapar en rad institutio- nella miljöer där individernas sociala rättigheter ska förverkligas. Det empiriska underlaget till utredningen indikerar dock att det är just i dessa miljöer och i mötet med välfärdens institutioner som en diskriminerande tillämpning av individernas sociala rättigheter äger rum. Agamben, (2005) Undantagstillståndet. Site edition 1. , (2003) Mellan tillväxt och trygghet. Idélinjer i socialdemokratisk socialpolitik . Bredström, (2006) Invandrare i svensk hiv- och aidspolicy 1985–2005: Från kulturpluralism till neo-assimilering i: de los , (red.) Om välfärdens gränser och det vill- korade medborgarskapet SOU 2006:37. Rapport från utred- ningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Brodin, (2006) Den generella äldrepolitiken och den selektiva äldreomsorgen – om kön, klass, etnicitet och åld- rande i i: de los , (red.) Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter gränser och det villkorade medborgarskapet SOU 2006:37. Rapport från utredningen om Makt, integration och struktu- rell diskriminering. de los , (2005) Intersektionalitet, makt och struktu- rell diskriminering i: de los , , (red.) Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering. de los , (2006) Välfärd, medborgarskap och diskri- minering i: de los , (red.) Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet. Rapport från utredningen om makt, integration och struktu- rell diskriminering. Duvander, , (2006) Utrikesfödda och svenskfödda föräldrars föräldrapenninganvändande i: de los , (red.) Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. , (2006) Avvikande eller osynlig – rasifierande praktiker i familjerättssekreterares hantering av fäders våld i: de los , (red.) Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. , (2006) Den belägrade Andra och undantagstill- ståndets förtryck – erfarenheter av etnisk diskriminering i möte med polisen i: de los , (red.) Om välfär- dens gränser och det villkorade medborgarskapet. Rapport från utredningen om makt, integration och struktu- rell diskriminering. Essed, (1991) Understanding Everyday Racism. An Interdisciplinary Theory. (2005) Särbehandlad och kränkt – en rapport om sambanden mellan diskriminering och hälsa. Gonäs, ; Plantenga, , (1999) Den köns- uppdelade arbetsmarknaden – ett europeiskt perspektiv. Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter , (2000) Genusstrukturer och lokala välfärdsmo- deller. Fyra kommuner möter omvandlingen av den offentliga sektorn. Junestav, (2004) Arbetslinjer i svensk socialpolitisk debatt och lagstiftning 1930–2001. Kamali, (1997) Distorted Integration. Clientization of Immigrants in . : Multiethnics Papers. Khosravi, (2006) Territorialiserad mänsklighet. Irregul- jära immigranter och det nakna livet i: de los , (red.) Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarska- pet. Rapport från utredningen om makt, integ- ration och strukturell diskriminering. , (1999) Välfärdens idéer. Globaliseringen, elitism och välfärdstaternas framtid. , (2000) Att sätta gränser. Organisationer och refor- mer i arbetsrehabilitering. Utestängda från hälso- och sjukvård. , , (2006) Trösklar och gräns- hinder på bostadsmarknaden i: de los , (red.) Om välfärdens gränser och det villkorade medborgarskapet. Rapport från utredningen om makt, integra- tion och strukturell diskriminering. Pringle, (2006) Svenska välfärdssvar på etnicitet: intersek- perspektiv på barn och barnfamiljer i: de los , (red.) Om välfärdens gränser och det villkorade med- borgarskapet. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. , (1994) Välfärdens marginaler. Schierup, (2006) Den sociala exkluderingen i . Migration, arbetsmarknad och välfärdsstat i förändring i: de los , (red.) Arbetslivets (o)synliga murar. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Schierup, ; , Per & Castles, (2006) Mi- gration, citizenship and . A Euro- pean Dilemma. Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter SOU 1998:6 Ty makten är din Myten om det rationella arbetslivet och det jämställda . Betänkande av Utredninen om fördelningen av ekonomisk makt och ekonomiska resurser mellan kvinnor och män. SOU 2001:79 Välfärdsbokslut för 1990-talet. Slutbetänkande för Kommittén Välfärdsbokslut. SOU 2004:110 Gränskontrollag – effektivare gränskontroll. SOU 2005:66 Makt att forma samhället och sitt eget liv. Jämställdhetspolitiken mot nya mål. Slutbetänkande av Jäm- ställdhetspolitiska utredningen. SOU 2005:41 Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskrim- inering. SOU 2005:69 inifrån. Röster om etnisk diskriminering. Rapport från utredningen om makt, integration och struk- turell diskriminering. SOU 2006:2 Omprövning av medborgarskap. SOU 2006:37 Om välfärdens gränser och det villkorade med- borgarskapet. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter En central utgångspunkt rättsväsendets verksamhet är stadgandet i 1 kapitlet 9 § regeringsformen (en av grundlagar) enligt vilket domstolar, förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen ska beakta allas likhet inför lagen samt iakttaga saklighet och opartiskhet. Är då alla människor i praktiken lika inför lagen i dagens ? Redan i de teoretiska utgångspunkterna för denna utredning konstaterades att samhället är delat i ett vi och ett dom. Denna indelning genomsyrar och präglar hela samhället. Det är också själva grunden för det rådande integrationstänkandet. På vilket sätt får detta återverkningar inom rättsväsendet? Får det konsekvenser för tillämpandet av principen om likhet inför lagen? Förekommer en tillämpning av lagen för oss och en annan för de andra? Det är dessa frågor som i sak behandlas i det följande. Inom ramen för utredningen har antologin rättvisan rättvis? (SOU 2006:30) publicerats. Redaktör för rapporten har varit kriminologiprofessor och i antologin medverkar tio författare, både kriminologer, jurister och psykologer som genomfört egna studier inom ramen för projektet. Ett av dessa bidrag som särskilt bör nämnas är professorn i processrätt , då detta är en redovisning av ett fyraårigt forskningsprojekt som bedrivits vid . Därutöver har forskning om rättsväsendet även publicerats i rapporterna Om välfärdens gränser och det villkorade medbor- garskapet (SOU 2006:37) samt Den segregerande integrationen (SOU 2006:73). De slutsatser som utredningen drar på detta område baseras främst på nämnda rapporter, men i förekommande fall även på annan forskning. Polisen är den del av rättsväsendet som konkret verkställer de beslut rättsväsendets övriga delar fattar. När polisen gör detta har man rätt att använda det våld som krävs. Därtill spanar polisen och ingriper på egen hand mot brott samt utreder dessa. Polisen har alltså vad man kan kalla för en repressiv roll. Forskningen visar dock att polisen är mer repressiv mot personer som tillhör Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter SOU 2006:79 andrafierade grupper och spelar en viktig roll i andrafi- erandeprocessen. Detta märks bland annat i att polisen noggrannare utreder de andra när de är misstänkta för brott, dvs. lägger ner mer kraft på att utreda dessa brott. Så har exempelvis två olika studier som undersökt polisens handläggningstider funnit att dessa i genom- snitt var längre när en invandrare var misstänkt än när en svensk var misstänkt (, 2005: 273). En annan studie granskade samtliga anmälda ärenden rörande våldtäkt inomhus i –2002. Det visade sig att av de misstänkta invandrarna blev förhörda av polisen, men av de misstänkta svenskarna (, 2006:193). Detta pekar just på att polisen lägger ner mer tid och resurser mot misstänkta som ses som de andra. Men mönstret går även igen på målsägandesidan. När brottsoffret var invandrare hördes av de misstänkta medan motsvarande andel var när brotts- offret var svenskt (Ibid.). Detta visar att polisen inte bara lägger ner mer tid och resurser på misstänkta från andrafierade grupper utan lägger därtill ner mindre tid och resurser på dessa grupper när de är offer för brott. I polisens roll ligger både att vara repressiv och att erbjuda skydd och säkerhet, men polisen är alltså i praktiken mer repressiv och mindre beskyddande gentemot dem som definieras som de andra i förhållande till oss. Denna dubbla diskriminering påtalades också i de hearings som utredningen höll med boende i marginaliserade och stigmatiserade områden i , och . De boende i dessa områden vittnade just om hur polisen ser dem alla som kriminella, griper dem trots att de inte gjort något, misshandlar dem utan anledning. är polisen ointresserad när de boende själva anmäler brott, De kanske kommer om någon av svenskarna ringer. Det kommer ingen polis om man ringer från (man i ) (SOU 2005:69, s. 110). Nämnas bör dock att även om de flesta studier pekar i denna riktning så finns det i antologin rättvisan rättvis en studie som i stället visar på en långtgående likabehandling. studie finner inga systematiska skillnader vad gäller utrednings- dagar, och inte heller i vilken utsträckning misstänkta blev förhörda, mellan personer med svensk, europeisk eller utom- europeisk bakgrund (, 2006).