sou · GUB38 · 2007-01-01 00:00:00 — Ett nytt oreducerat driftsstöd till en tidning vars upplaga understiger 2 000 exemplar kan enligt 2 kap. 6 a § andra stycket beviljas först när upplagan överstigit 2 000 exemplar under . Vidare höjdes driftsstödet med totalt (prop. 2000/01:1, utg. omr. 1, bet. 2000/01:KU1, rskr. 2000/01:65 samt prop. 2000/01:100, utg. omr. 1, bet. 2000/01:FiU27, rskr. 2000/01:279). Höjningen var den kraftigaste sedan driftsstödet infördes i dess nuvarande form. 2001/02:1, utg. omr. 1, anförde regeringen i sin resultatbedömning att höjningen bidragit till att lösa många andratidningars akuta ekonomiska problem samt skapat förutsättningar för en förbättrad ekonomisk situation för dessa tidningar även . Någon ytterligare höjning av drifts- stödet har härefter inte skett. Utfallet 2000 var 513 798 tkr, med ett totalt anslagssparande på 22 483 tkr. anslogs 539 029 tkr till hela presstödet. Utfallet detta år blev 496 954 tkr och det totala anslags- sparandet uppgick till 42 075 tkr. 515 029 tkr. Utfallet blev 486 198 det uppgick till 70 906 tkr. låg anslaget på 509 029 tkr. Detta år uppgick utfallet och det 510 401 tkr respektive 65 886 tkr. 517 854 tkr och det totala anslagssparandet uppgick till 47 061 tkr. anslogs 485 029 tkr och utgiftsprognosen för det totala presstödet var 503 325 tkr. Anledningen till sänkningen av anslaget i förhållande var att detta år överfördes till anslaget för stöd till radio- och kassettidningar för finansiering av nya radiotidningsmottagare. Sänkningen av anslaget möjlig- gjordes genom utnyttjande av tidigare anslagssparande. Någon sänkning av ersättningsnivåerna i presstödssystemet var därför inte nödvändig. uppgår anslaget för presstöd till 507 119 tkr (prop. 2005/06:1, utg.omr. 2004 har utfallet av driftsstödet uppgått till 438,8 mnkr, 420,9 mnkr, 410,7 mnkr, 412,6 mnkr och 407,6 mnkr. Utbildnings- och , Medieenheten, har till 2004 överlämnat en skrivelse från till regeringen, innehållande en begäran om ändring av 2 kap. 6 a § första stycket presstödsförordningen (1990:524). föreslår i skrivelsen att endast tidningar som under de närmaste tre föregående åren varit berättigade till driftsstöd enligt 2 kap. 3 § skall kunna erhålla bidrag med stöd av 2 kap. 6 a §. Bakgrunden till begäran är följande. För att en tidning skall kunna komma ifråga för driftsstöd krävs enligt 2 kap. 3 § presstödsförordningen bl.a. att dess upplaga uppgår till minst 2 000 exemplar. Av 2 kap. 12 § andra stycket framgår att utredningen huruvida en tidning uppfyller kraven för driftsstöd skall för nyetablerade dagstidningar och för dagstidningar som kommer ut med fler eller färre nummer än tidigare avse den tidsperiod för vilken de kan erhållas. För uppgifter om bl.a. upplaga får perioden inte vara kortare än . Vidare föreskrivs det i 6 a § första stycket presstödsförordningen att en tidning som under närmast föregående år varit berättigad till drifts- stöd enligt 2 kap. 3 § och vars abonnerade upplaga underskrider 2 000 exemplar med högst 500 exemplar är berättigad till driftsstöd med under två på varandra följande år. I nu aktuellt hänseende föreskrivs det slutligen i 2 kap. 15 § att en dags- tidning som tidigare gav rätt till oreducerat driftsstöd berättigar efter det att sådan rätt upphörde till två tredjedelar av det stödbelopp som lämnades som den berättigade till oreducerat driftsstöd. Under det därpå följande året berättigar tidningen, såvida den inte åter ger rätt till oreducerat driftsstöd, till en tredjedel av det stödbelopp som lämnades som stödet var oreducerat. Mot bakgrund av de i föregående stycke redovisade bestämmel- serna har i sin skrivelse anfört att det är möjligt att starta och ge ut en tidning som under endast () uppfyller kraven enligt 2 kap. 3 § för att den därefter skall få förhållandevis stora statliga bidrag under : År 1 En kvalifikationsperiod januari till och med juni månad visar att tidningen har en abonnerad upplaga på minst 2 000 exemplar. Tidningen har rätt till driftsstöd med . År 2 Tidningens abonnerade upplaga underskrider 2 000 exemplar med högst 500 exemplar. Tidningen har rätt till driftsstöd med . År 3 Tidningens abonnerade upplaga underskrider 2 000 exemplar med högst 500 exemplar. Tidningen har rätt till driftsstöd med . År 4 Tidningen uppfyller inte kraven på abonnerad upplaga. Tidningen har rätt till avvecklingsstöd med . År 5 Tidningen uppfyller inte kraven på abonnerad upplaga. Tidningen har rätt till avvecklingsstöd med . föreslår i skrivelsen att endast tidningar som under de närmaste tre föregående åren varit berättigade till driftsstöd enligt 2 kap. 3 § skall kunna erhålla bidrag med stöd av 2 kap. 6 a §. har uttalat att förslaget medför att en låg- frekvent dagstidning måste vara berättigad till fullt driftsstöd för att komma i åtnjutande av ett tvåårigt oreducerat drifts- stöd, dvs. att statligt stöd på inte betalas ut förrän en lågfrekvent dagstidning varit berättigad till fullt driftsstöd och haft en abonnerad upplaga på minst 2 000 exemplar . I sin konsekvensanalys uttalade bl.a. att en dagstidning som inte längre uppfyller kraven för helt driftsstöd har rätt till reducerat driftsstöd med stöd av 2 kap. 15 § och nämnden anmärkte att denna bestämmelse även omfattar nystartade dagstidningar. bedömning var att avtrappningsregeln ger goda möjligheter att på ett ordnat sätt avveckla en nystartad tidning som inte efterfrågas i tillräcklig omfattning och att förslaget till förordningsändring mot denna bakgrund inte torde påverka benägenheten att starta nya lågfrekventa dagstidningar. Två ledamöter i reserverade sig mot förslaget. De anförde att det fanns skäl att ompröva den ifrågavarande punkten i förordningen, men att regeln, så länge den finns kvar, borde omfatta såväl nystartade som äldre tidningar. 3.3Dagstidningsföretagens synpunkter på bestämmelserna om driftsstöd 2004 genomförde en enkätunder- sökning avseende bestämmelserna om driftsstöd som återfinns i presstödsförordningen (1990:524) och före- skrifter om presstöd (KRFS 1997:13 och 2002:1). Enkäten skicka- des till samtliga verkställande direktörer i de tidningsföretag som är medlemmar i , totalt knappt 90 företag. I undersökningen efterfrågade kommittén företagens synpunk- ter på gällande regelverk för driftsstöd sett utifrån den nuvarande marknadssituationen på dagspressmarknaden. Härutöver efter- frågades eventuella synpunkter på driftsstödet som ligger utanför själva regelverket. Svarsfrekvensen på kommitténs enkät får sägas vara låg. Svar har inkommit från ett femtontal tidningsföretag som tillsammans representerar cirka 20 tidningstitlar. Kommittén känner inte till anledningen bakom den låga svarsfrekvensen. Inte heller känner kommittén till om erhållna svar återspeglar samtliga tillfrågade tidningsföretags uppfattning om driftsstödet. I följande avsnitt redovisas en sammanställning av de svar som inkommit till kom- mittén. 3.3.2Lågfrekventa dagstidningar med driftsstöd Av regelverket framgår att av innehållet i en dagstidning skall vara skrivet på svenska. Bestämmelserna i denna del hindrar etablering av tidningar för de erkända minoritetsspråken i . Kravet på att en dagstidning till skall distribueras inom landet utgör en allvarlig begränsning för tidningar som verkar i en gränstrakt där grannlandets språk är minoritetsspråk i . I exempelvis och är städerna integrerade, men föreskrifterna hindrar från att expandera i , alltså den stad vars gräns ligger i direkt anslutning till . Gränsen för distribution inom landet bör sänkas till . Bestämmelsen om att en dagstidnings egna redaktionella innehåll skall utgöra av dess totala innehåll hindrar redak- tionell samverkan mellan tidningar. Ett sådant samarbete vore dock önskvärt mot bakgrund av att det är svårt eller omöjligt för en enskild tidning att vid sidan av personalkostnader påverka andra tunga kostnadsposter som tryckning och distribution. För att en enskild tidning skall kunna sänka sina personalkostnader bör kravet på eget redaktionellt innehåll sänkas till . Det skulle ge lokala tidningar möjlighet att satsa på lokalt material medan regio- nalt material och riksmaterial skulle kunna köpas in. Samma gäller servicematerial som sporttabeller, tv-tablåer, etc. har monopol på mätning av tidningarnas redaktionella innehåll är olyckligt. Ett fullgott alternativ vore att även tidningsföretagets godkända/auktoriserade revisor ges rätten att utföra motsvarande arbete som utför. Kravet på avsättning av 50 exemplar per blockregion ger en mini- miupplaga för en riksspridd tidning på 3 500 exemplar. Bestämmel- sen härom omöjliggör etablering av t.ex. tidningar för minoritets- språk då det svårligen går att hitta 50 hushåll i varje region som är villiga att abonnera på en sådan tidning. En lämpligare gräns vore minst 25 exemplar i hälften av landets regioner. De högfrekventa storstadstidningarna erhåller en orimligt stor andel av presstödet. Storstadstidningarna verkar trots allt på bär- kraftiga annonsmarknader där antalet alternativ (mångfalden) är omfattande. Bestämmelsen om att en lågfrekvent dagstidning inte får ha en betald annonsandel som överstiger av hela dess tid- ningsutrymme under ett kalenderår är nödvändig för att förhindra att rent kommersiella annonsblad felaktigt uppbär presstöd. Att en lågfrekvent dagstidning inte får ha en täckningsgrad som överstiger är emellertid en starkt hämmande faktor för etablering av fler tidningar. Presstödet kan på intet sätt kompensera det bort- fall av annonsintäkter som en så låg hushållstäckning som 25 pro- cent innebär. Gränsen bör höjas till . Dagens gräns slår särskilt hårt mot mångfalden på mindre orter/regioner. I presstödsförordningen sägs bl.a. att en tidning i vissa fall kan erhålla begränsat driftsstöd trots att den har ett redaktionellt innehåll som till är skrivet på finska. Med tanke på att minoritetsspråken i numera är erkända i lag föreslås det att förordningens formulering är skrivet på finska ersätts med skrivet på de erkända svenska minoritetsspråken. Att det begränsade driftsstödet inte får överstiga leder till att en tidning som publicerar material på mino- ritetsspråk svårligen/omöjligen kan öka sin utgivningsfrekvens. Förordningen bör ändras så att det maximala beloppet uppgår till minst angivet belopp för endagstidningar. Härutöver bör beloppet öka i takt med ökad periodicitet. Mot bakgrund av att en tidning som enbart distribueras elektro- niskt har obefintliga kostnader för distribution bör stödnivån för dessa tidningar anpassas därefter. Vidare bör en elektroniskt spridd tidning ha minimikrav på antalet spaltmeter/eller dylikt som publi- ceras av eget redaktionellt material. Därtill bör en sådan tidning kunna uppvisa registrerade (ej nödvändigtvis betalande) och åter- kommande läsare. Man kan här jämföra med kravet på 2 000 års- abonnenter som krävs för att en tryckt tidning skall vara kvali- ficerad för presstöd. Slutligen bör presstödsberättigade tidningar också ges presstöd för elektronisk spridning av tidningen, också om den elektroniska upplagan motsvarar den tryckta. Det skulle stimulera befintliga tidningar att bidra till mångfald för en vidare krets än dagens tidningsabonnenter. Det skulle härjämte bidra till överlevnadsmöjligheterna för små tidningar. I termer av procent av redaktionellt innehåll är det oerhört svårt att klassificera huruvida en tryckt tidning – eller en elektroniskt spridd tidning – på ett reellt sätt bidrar till mångfald eller inte. Detta gäller för tidningar som riktar sig till såväl minoriteter som områden med s.k. medieskugga. Medieskuggan är inte ett fenomen som präglar enbart stor- städernas kranskommuner. Det är ett lika aktuellt fenomen inom i stort sett varje län. Den eller de dominerande tidningarna inom ett utgivningsområde koncentrerar sig allt hårdare till respektive utgiv- ningsort medan relativt stora kommuner (räknat i både befolkning och geografi) lämnas utan daglig nyhetsbevakning. Vad gäller grundkravet på 2 000 exemplar i abonnerad upplaga måste en gräns av detta slag anses som relevant när det gäller att göra urskiljning av de tidningar som bedöms bidra till mångfalden ur läsarperspektivet. Problemet med denna gräns är att det i prak- tiken är omöjligt att starta tidningar på mindre marknader. En nystartad tidning kommer relativt lätt över gränsen på men når svårligen 2 000 exemplar i upplaga. utgör varje gräns ett hinder för nyetablering. Det är ett kostsamt och mödo- samt arbete att uppnå 2 000 exemplar i försåld upplaga för en nystartad tidning. Presstödsförordningen borde i stället innehålla en trappa för att underlätta nyetablering av tidningar med målet att uppnå ett visst antal exemplar inom exempelvis . sedd i antal exemplar bör fastställas i förhållande till antalet hushåll som finns på utgivningsorten. Områdena och , som verkar inom, skulle utan minsta tvekan täckas av en medial skugga ifall inte erhöll presstöd. existens lyfter till en regional angelägenhet tack vare den redaktionella konkurrens som skapas med länstidningar och övriga länsmedier. Det klassiska medieparaplyet förverkligas här i omvänd ordning. Nyheter som tas upp i når centrala tidningsredaktioner, både regionalt och på riksplanet, och de får också spridning i etermedier. Detta driver andra nyhets- redaktioner att belysa de frågor som är viktiga för medborgarna i , inkluderande den befolkning som nyttjar något av de svenska minoritetsspråken. Ett avgörande hinder för Haparanda- bladets utveckling är de regler som begränsar det maximala press- stödet till . erhåller samma presstöd som en endagstidning och kan inte tillgodogöra sig höjt presstöd genom att öka utgivningsfrekvensen . Regelverket avseende driftsstöd till endagstidningar fungerar till- fredsställande. Systemet med Tidningsstatistik AB:s upplage- och innehållskontroller fungerar också bra. Upplagekontrollerna sker dock enligt ett regelsystem som väsentligen byggts upp för att tidningarna gentemot annonsörer och reklambyråer skall kunna redovisa upplagor med stor och detaljrik precision. För endags- tidningar som inte har samma behov av att redovisa upplageupp- gifter kunde kanske en förenklad redovisning vara tillräcklig. Detta skulle sänka tidningarnas kostnader för revisionen. Annonseringens ringa betydelse för Helsingen och liknande tidningar beror på de stora förändringarna på reklammarknaden, särskilt de annonsfinansierade gratistidningarnas expansion. Den stora spridningen av gratistidningar leder till svårigheter för tid- ningarna att erhålla abonnemangsintäkter. inte kunnat höja abonnemangspriserna i önskad ut- sträckning har annonsintäkterna sjunkit. har kostnaderna för löner, distribution, tryckning m.m. stigit. Driftsstödet har inte räknats upp . 2004 bör allvarligt pröva möjligheterna att höja stödet för endagstidningar innan dessas ekonomiska svårigheter leder till försämringar av produkterna och till följd därav en olycklig utveckling även på upplagemarknaden. /, /Kronobergaren och Av bestämmelserna i presstödsförordningen framgår att det redak- innehållet inte till övervägande del får vara inriktat på avgränsade intresseområden. Bestämmelsen omfattar även opi- nionsbildning, vilket bör komma till tydligare uttryck. är inte längre ett av branschen ägt företag. Företaget bör därför inte särskilt omnämnas i föreskrifter. Det kan ifrågasättas om inte Tidningsstatistik AB:s monopol på mätningarna bidragit till att kostnaderna för dessa är högre än de annars skulle kunna vara. För att det tillåtna lägsta priset inte skall bli en formalitet, bör det anges att tidningens betalningsgrad skall vara lägst (exempelvis) . Det innebär att en tidning inte både kan ha ett pris som är lägre än det pris som tillämpas i motsvarande kategori och dessutom rabatteras med . Betalnings- graden anger upplageintäkten i procent av den beräknat möjliga intäkten av upplagan multiplicerat med uppgett pris. Relationen totalupplaga och medelnettoupplaga bör studeras särskilt för lågfrekventa tidningar. Sedan presstödet infördes och regelverket konstruerades har marknaden för gratisutdelade endagstidningar exploderat. Detta har allvarligt och negativt påverkat endagstidningarnas möjligheter på annonsmarknaden. Inte bara kommersiell annonsering placeras i gratistidningarna. Även statlig och annonsering utnytt- jar numera gratistidningar utan hänsyn till om dessa på redaktionell plats innehåller reguljär nyhetsförmedling eller inte. Utvecklingen har blivit en helt annan än den en gång arbetade för. Det är uppenbart att driftsstödet till låg- frekventa tidningar allt mindre har något samband med deras underläge på annonsmarknaden. En studie av lågfrekventa lokala och regionala tidningars annonsmarknad torde visa att marknaden utvecklats starkt negativt. Gratisutdelade annonsfinansierade tidningar med begränsat redaktionellt nyhetsmaterial har medfört allt större svårigheter att marknadsföra läsarbetalda fådagarstidningar. Behovet av marknads- föring för de senare tidningarna har ökat som det har blivit svårare för tidningarna att synas och att inte bli förväxlade med gratistidningar. Marknadsföringen hindras dessutom av de små möjligheter upplagereglerna ger att sprida tidningen i syfte att göra tidningen känd och värva abonnenter. 2004 bör överväga hur marknadsföringen för fådagarstidningar skall kunna underlättas. Ett alternativ är att fådagarstidningar ges rätt att delas ut i marknadsföringssyfte utan att detta påverkar den stöd- berättigade upplagan. Om det är önskvärt att förhindra att den ökade marknadsföringen av endagstidningar konkurrerar med gratistidningar på ett skadligt sätt kan den tillåtna annonsandelen i nummer som används för marknadsföring begränsas med visst procenttal. 3.3.3Medelfrekventa dagstidningar med driftsstöd Regelverket avseende driftsstöd är ändamålsenligt. Det måste emellertid finnas en möjlighet att få ökat stöd för högre upplagor. Det kan vara befogat med ett maximibelopp för driftsstödet, men kostnaderna för att arbeta upp en upplaga är mycket höga och för- utsätter en ökning av driftsstödet. En tidning i t.ex. kan erhålla ett ökat stöd bl.a. för att genomföra en upplagekampanj. Skälet till olika bidragssatser för en högfrekvent storstadstidning och övriga högfrekventa tidningar kan ifrågasättas. Det finns också ett starkt önskemål om ett extra driftsstöd för webbaserade dags- tidningar. Det är frustrerande och ologiskt att det inte finns en självklar indexökning för driftsstödet, eftersom alla kostnader mer eller mindre ökar . De oregelbundna uppräkningarna av press- stödet som skett ger inte den trygghet och stabilitet som behövs för att tidningen skall våga investera. Osäkerheten om utfallet på bidragen hämmar och bromsar många investeringar. Tidningen bör särbehandlas i presstödshänseende efter- som den distribueras över hela landet och den har en särpräglad journalistik och bevakning som tillför en dimension i samhälls- debatten som annars skulle saknas. Tidningens volym gör det svårt att få riksannonsörer som den är för liten för att kon- kurrera med lokaltidningar. Den är helt beroende av presstödet och den bör kompenseras för sin begränsade annonsvolym. Tidningen ägs av ett stort antal aktieägare främst inom den ideella sektorn där samhällspåverkan spelar en stor och viktig roll. Ett märkligt faktum är de kraftiga prishöj- ningar tidningen drabbats av från statens eget bolag , som utan konkurrens kan höja distributionspriset till nivåer som allvarligt hotar tidningens överlevnad. Ett ökat distributionsstöd är absolut nödvändigt för de dagstidningar som är tvingade till post- distribution. 3.3.4Högfrekventa dagstidningar med driftsstöd (representerande och Karlstads-Tidningen) I allt väsentligt fungerar regelverket. Det är emellertid principiellt fel att , som är ett kommersiellt bolag, har ensamrätt på tidningsrevisionen. Verksamheten borde konkurrens- utsättas för att skapa valfrihet för tidningsföretagen och möjlig- heter att pressa priserna. Vidare kan begreppet storstadstidning ifrågasättas. Det är knappast rimligt att högfrekventa länstidningar skall ha en annor- lunda bidragssats och ett lägre maxbelopp än högfrekventa stor- stadstidningar som verkar under jämförbara betingelser vad avser avstånd och spridning. Snarare är det så att storstadstidningarna har fördelar gentemot högfrekventa länstidningar, särskilt vad gäller distributionen, som är betydligt enklare – och billigare – för stor- stadstidningen. Regelverket bör också ändras för att uppnå ett mera rättvist förhållande mellan jämförbara bidragsmottagare. Medievärlden ser ganska annorlunda ut jämfört med för- hållandena när presstödet infördes. Efter de senaste årens omstruk- tureringar finns det egentligen bara tre högfrekventa dagstidningar kvar som lever efter de villkor som gällde . Det är , och . Mellan dessa tidningar finns ingen egentlig möjlighet till samord- ning eller gemensam kostnadsbesparing, vilket försätter dem i ett konkurrensmässigt underläge gentemot övriga presstödsmottagan- de högfrekventa tidningar som köpts upp av större finansiellt Dessutom råder samma underläge på annons- marknaden för dessa tre tidningar, som en gång var huvudargu- mentet för att införa presstödet. förslag är att presstödet differentieras i någon form så att en större del kommer nämnda tre tidningar till godo. Då skulle konkurrensneutralitet uppnås och därmed också en större rättvisa. bör 2004 rekommendera ett återställande av ursprungsvärdet av presstödet. Den successiva urholkning som skett under en följd av år är synnerligen allvarlig för samtliga driftsstödstidningar. Till följd av ständiga nedskär- ningar har både organisationer och produkter försvagats, vilket gör det omöjligt att vidmakthålla mångfald och valfrihet på dagstidningsmarknaden. Regelverket föreskriver att en storstadstidning skall ha i redaktionellt innehåll . framstår det som ett lågt krav. Att det görs skillnad mellan storstads- tidning och övriga tidningar framstår som främmande. Täcknings- graden borde höjas till åtminstone . Sänkningen från till på grund av en situation i var alltför drastisk. Skillnaden mellan en högfrekvent storstadstidning och övriga högfrekventa dagstidningar är för stor. Det är ett förhållande som hängt med men som med den ändrade medie- situationen är berättigat. Det är orimligt att tidningar som täcker hela län skall ha en lägre bidragssats och ett lägre maximibelopp. Det kan fortfarande vara berättigat med en skillnad, men högst dubbla belopp skall gå till storstadstidningarna. Övriga högfrekventa dagstidningar tvingas till drastiska och omfattande rationaliseringar som äventyrar deras existens, medan dessa krav inte ställs på den storstadstidning som är i fullt jämförbar situation vad gäller avstånd och länsspridning. Sättet att beräkna driftsstödet kan i vissa fall slå på ett förödande sätt mot mottagaren. I de fall en tidning inte har fullt driftsstöd minskar stödet i fall upplagan minskar och ökar i fall upplagan ökar. Det borde egentligen vara precis tvärtom. Minskar upplagan är tidningen i behov av högre bidrag, inte lägre. Det är en angelägen uppgift för 2004 att titta på detta problem. Ett stort antal tidningar har köpts upp av sina konkurren- ter. är det bara tre tidningar som har sina ursprungliga ägare kvar och lever efter de villkor som gällde då driftsstödet infördes. Det är , och . Dessa tidningar har ingen möjlighet att samordna och rationalisera och därmed göra direkta vinster på motsvarande sätt som de kon- kan som köpt övriga tidningar. Dessutom har inget ändrats på annonsmarknaden för dessa tre tidningar. De har fortfarande samma underläge som en gång var grunden för driftsstödets in- förande. Detta gäller inte på samma sätt på flera av de övriga orterna. En selektering är därför berättigad. Ett högre stöd bör ges till de tre omnämnda tidningarna utan att stödet minskar för övriga tidningar. En kraftig uppräkning av stödet bör ske redan innevarande år.