sou · GUB394 · 2007-01-01 00:00:00 — Kommunerna vid ställdes inför problemet att planera för insatser mot en långsamt stigande där den högsta nivån var okänd. inventering av konsekvenser blev styrande för åtgärderna. Ett ytterligare informationsproblem var lokala höjdmätningssystem som avviker från det officiella höjdsystem som använder för den sammanvägda nivån som redovisas för . Kommunerna hade tid på sig att förebygga översvämningar genom invallningar och det gjordes i stor omfattning i bl.a. . Dessa åtgärder räknades inte som räddningstjänst och berättigar därför inte till ersättning från . (i , 2002). Regeringen anmodade kommunerna i och att komma in med ansökningar om bidrag. De totala ersättningsanspråken kom att uppgå till ca . beslutade regeringen att betala ut ca till kommunerna. (, 2002). Förebyggande åtgärder och större utredningar rörande ras- och skred i Efter skreden i och genomfördes en över- gripande stabilitetsutredning för dalgång. Utredningen utfördes i () regi och redovisades i rapporten i (SOU, 1962). I utred- ningen undersöktes stabilitetsförhållandena från nedströms sluss- trappan i och söderut till i . Inom ett tiotal ansträngda områden utfördes vissa förstärkningar och erosionsskydd av sprängsten lades ut längs vissa sträckor. Slut- satserna som drogs i utredningen baserades dock på den tidens geotekniska kunskap och metodik. Stora förändringar av mark- användningen har också ägt rum sedan utredningen genomfördes. förser landets länsstyrelser och kommuner med planeringsunderlag i form av översiktliga stabilitetskarteringar och översiktliga översvämningskarteringar. Kommunerna utför därefter detaljerade undersökningar i de riskområden som framkommer i de Kommunerna har sedan möjlighet att hos ansöka om medel för permanenta före- byggande åtgärder mot naturolyckor i riskutsatta bebyggda områden, främst ras och skred samt översvämningar. har SGI ansvar för övervakning av stabilitets- förhållanden i . Detta innebär bl.a. granskning av alla planärenden inom , bygg- och marklovsärenden samt väg- och järnvägsutbyggnad som påverkar stabilitetsförhållandena i . SGI utför även besiktning av älven från båt tillsammans med och minst en gång samt regelbundna besiktningar från land på känsliga sträckor. Kontroll och mätning av bl.a. jordrörelser utförs på känsliga partier i områden i , i samt vid i . Inom myndighetsuppdraget genomför SGI även en geoteknisk kunskapsuppbyggnad för . I samband med de stora infrastruktursatsningarna som aktuali- serades , ombyggnad av väg 45 och /Vänern- banan, sågs ett behov av att förnya och förbättra kunskaperna från om stabilitetsförhållandena i älvdal- gången utifrån dagens kunskaper och metodik. I samband med detta utarbetades även en metodik med skredriskanalyser, där man sammanväger sannolikheten för och konsekvenserna av ett skred (et al, 2000). SGI har fram utfört skredriskanalyser främst i de södra, mest bebyggda, delarna av . Dessa finns redovisade i Skredriskanalys för södra (et al, 1995), som berör den östra älvsidan mellan i och , Skredriskanalys för nordöstra inom (Schälin et al, 1997 reviderad 2004) samt Skredriskanalys sydvästra ; delen Tingstadtunneln redsbron; (et al, 2005b). En skredriskanalys för nordvästra inom är påbörjad. 4.4Möjliga åtgärder inklusive konsekvenser och kostnader Teoretiskt finns även möjligheten att dämpa översvämningar i genom att hålla en permanent lägre nivå i de vattenmagasin som finns uppströms och att skapa en funktion som möjliggör att ett samlat beslut fattas vid ett visst läge inför en hotande över- svämning om att nyttiggöra sig av denna magasinsvolym. Möjligheten till magasinering av vatten uppströms beror liksom i och av vilka magasinsvolymer som finns eller kan tillskapas på ett någorlunda enkelt sätt. Dels kan man tänka sig att använda sig av traditionella vattenmagasin, dels skulle vatten åtminstone teoretiskt kunna magasineras på sådana ytor som normalt inte är täckta av vatten och där kon- sekvenserna av att de läggs under vatten är små, t.ex. skogsmark och våtmarker och eventuellt jordbruksmark. har inom ramen för utredningens arbete studerat de 50 största magasinen uppströms se Figur 4.19, och undersökt effekten av att varje magasins högsta dämningsnivå höjs med för att skapa ny magasineringskapacitet som bara skulle tas i anspråk vid hotande översvämning. har regleringsansvaret för 43 av dessa magasin Några magasin, bl.a. i nedre del som inte tagits med i sammanställningen, skulle vid en helt korrekt samman- ställning ersätta motsvarande antal av de i sammanställningen minsta magasinen. Urvalet har gjorts endast efter arealen och helt utan hänsyn till vilka konsekvenser utnyttjande av dessa magasin skulle få uppströms. Figur 4.19 De viktigaste vattenmagasinen uppströms Källa: , 2006. Den sammanlagda arealen av dessa magasin är . En höjning av dammkrönen med 1,0 m skulle grovt sett motsvara vattenvolym. Denna vattenvolym motsvarar en nivå av på areal. En höjning av tillåtna reglerings- gränser med kommer inte i samtliga fall innebära ytterligare dämning vid höga vattenflöden då ett antal av magasinen vid höga flöden stiger märkbart utöver nivån för normal dämning. Exempel på detta är i Gullspångs- älven, Brocken, Rotten och i , Gunnern och För dessa magasin skulle sannolikt en höjning på klart mer än av dammarna krävas för att vid högflöden åstadkomma en extra magasinering . Ett antal samhällen som exempelvis , , , och Ed skulle påverkas kraftigt av sådana dämnings- höjningar. En grov beräkning av anläggningskostnaderna för åtgärderna kan göras genom att jämföra med arbeten som utförts inom ramen för Fortums program för dammsäkerhetshöjande åtgärder. Här har kostnaderna stannat på i medeltal per åtgärdat regleringsmagasin. Inget av dessa projekt innefattar dock höjning av tillåten dämningsnivå. En höjning av dämningsnivån innebär en höjning av dammkonstruktionerna, ett kraftigt ökat krav på stödfyllningarnas storlek samt ofta en förlängning av dammkonstruktionerna. Härtill lär även i många fall helt nya spärrdammar komma att krävas för att undvika utflöden på nya ställen kring regleringsmagasinet varför det kan antas att de genomsnittliga kostnaderna för själva anläggningsarbetena kan bli större. Vi har inte närmare studerat vilka konsekvenser ett utnyttjande av dessa magasin i samband med översvämnings skulle få för samhällena uppströms men det är sannolikt att de skulle bli betydande om inte omfattande skyddsåtgärder vidtogs. Till detta kommer att ett stort antal vattendomar skulle behöva omprövas. Det är möjligt att om man noggrannare studerade förutsättningar- na i de olika magasinen så skulle man kunna välja ut ett mindre antal där effekterna av ett utnyttjande av ett ny högre maga- sineringsvolym skulle ge mer begränsade effekter. Självfallet minskar då också effekten på . Om man istället skulle hålla en permanent lägre nivå med ca 1 m i dessa magasin skulle samma effekt kunna uppnås men vatten- kraftsproduktionen skulle minska. Det skulle också minska möjligheterna att använda berörda vattenkraftsverk för utjämning av produktionen inom elsystemet mellan dag och natt (s.k. korttidsreglering) samt mellan olika årstider. Magasinen motsvarar en energimängd av drygt 200 GWh som flyttas i tiden och i vissa fall går till spill i de fall regleringsgraden i magasinet redan är lågt. Jämfört med alternativet att höja dammkrönen skulle anläggnings- kostnaderna för att möjliggöra en sänkning av dämningen bli av klart mindre storlek. Åtgärder som muddringar och sprängnings- arbeten i vattenvägarna skulle dock krävas i ett antal fall, dels för att effekten av sänkning inte skall bli förlorad vid höga vattenföringar och dels för att inte nya fallförluster med åtföljande produktionsminskning skall uppstå. Räknat på att anläggningskost- naderna skulle uppgå till en tiondel av anläggningskostnaderna för de åtgärder som vidtagits för dammsäkerhetshöjande åtgärder blir kostnaden totalt ca . Dessutom skulle en lägre nivå i magasinen/sjöarna i betydande omfattning inkräkta på fiske, bad och andra aktiviteter längs dem. Även i detta fall skulle ändringar i vattendomarna krävas. Att utnyttja mark som normalt inte är täckt av vatten för aktiv flödesdämpning för att minimera översvämningar skulle kräva tillgång till bättre höjddata. Med hänsyn till den generellt sett mer varierande topografin runt och själva sjöns storlek relativt avrinningsområdet är de ytor som skulle kunna användas otillräck- liga. För att ändå möjliggöra ett planerat utnyttjande av dessa ytor i samband med en annalkande översvämning av skulle omfat- tande markarbeten med invallningar behöva utföras och dessutom skulle fungerande möjligheter till avledning av vatten vid mycket höga vattennivåer i tillflöden behöva komma till stånd. Det är osannolikt att sådana åtgärder mer än marginellt skulle kunna bidra till att minska översvämningsrisken i . Sammantaget får därför möjligheterna, att med åtgärder upp- ströms åstadkomma mer än liten påverkan på de högsta vatten- stånden, anses som små. 4.4.2Invallningar och andra skyddsåtgärder för I detta avsnitt beskriver vi vilken omfattningen invallningar och andra skyddsåtgärder behöver ha om man utan att öka avtapp- ningskapaciteten från vill försöka undvika översvämnings- riskerna. Invallning av industrier tekniskt möjligt En uppskattning har gjorts av på uppdrag av utredningen av den totala längd invallning som krävs för att skydda berörda industrifastigheter runt vid en nivå respek- tive en dimensionerande nivå. Den totala längden invallning har uppskattats för att klara en 100-årsnivå samt för att klara en dimensionerande nivå. Den erforderliga höjden på de invallningar som är aktuella baseras även här på tämligen grova uppskattningar då endast översiktliga översvämningskarteringar finns tillgängliga. För 100-årssituationen har vattendjupet på de översvämmade industrifastigheterna bedömts uppgå till 0 0,5 m. För den dimensionerande nivån har vattendjupet på de industri- fastigheter som översvämmas vid 100-årssituationen bedömts uppgå till 1 1,5 m. har utgått från att utförs som jordvall med en krönbredd och med slänter i lutning 1:2. På uppströmsslänten har det antagits att förses med ett erosionsskydd av ca 0,4 meters tjocklek och på nedströmssidan har det antagits att förses med en lämplig växtbädd som gräs- besås. Skyddsvallarnas krönnivå väljs utifrån uppskattade vatten- nivåer vid en 100-årsnivå respektive en dimensionerande nivå. Hänsyn tas till våguppspolning. Grundläggningsförhållandena kan också här antas variera från sand- och grusmaterial till lera med varierande läckageförhållanden. För att samla upp läckaget genom/under skyddsvallarna bör dränagediken anläggas nedströms . Läckagevattnet förutsätts samlas upp i ett lämpligt antal pumpgropar/brunnar med möjlighet att pumpa tillbaka vattnet till sjön. Om vattenytan skulle stiga och till slut överströmma skulle detta med största sannolikhet leda till brott i . Riskerna med ett sådant händelseförlopp bör beaktas. Genom invallningar av industrier skulle viss förorenad mark skyddas mot översvämningar men de förorenade områden där det inte bedrivs industriverksamhet omfattas inte av dessa beräkningar. Omfattande invallning av bebyggelse krävs för skydd mot höga nivåer har genomfört beräkningar av vilka invallningar som skulle behövas för att klara en översvämning motsvarande dimensionerande nivå. har som bekant långa strand- sträckor mot och olika grenar. Invallningarna skulle därför bli . Krönhöjden skulle bli upp till ca 4m. Det skulle bli nödvändigt att höja ett antal vägar och cykelvägar mm. Man har beräknat de genomsnittliga kostnaderna för sådana insatser till /m. Totalt skulle kostnaderna uppgå till ca . kommun framhåller dock (kommun, 2006) att invallningar av detta slag skulle leda till stora problem med omhändertagande av dagvatten som skulle behöva pumpas ut och vid intensiva kortvariga regn skulle lokala översvämningar kunna uppstå i staden. Man pekar vidare på att det skulle vara praktiskt svårt att bygga av detta slag i alla lägen. Invallningar av denna typ och omfattning skulle också i betydande utsträckning förändra stadsbilden och intrycket av att är en stad belägen vid vattnet. Om invallningar också skulle genomföras för andra större samhällen3 runt kan sträckan som skulle behöva vallas in utöver invallningarna i grovt uppskattas till för att klara 100- årsnivån. Om man utgår från samma förhållande mellan behovet av invallningar vid 100-årsnivån respektive vid en dimensionerande nivå som för industrierna blir sträckan vid en dimensionerande nivå ca 140- . Problematiken som är aktuell för skulle vara likartad för många av de andra samhällena. Invallningar medför också ökade risker för personskador och människoliv vid genombrott av . Invallningar av mindre samhällen och mer enskilt belägna fastig- heter, rekreationsanläggningar m.m. skulle kräva betydande ytter- ligare insatser. Dessa har dock inte kunnat kvantifieras. Invallningar och andra skyddsåtgärder för andra verksamheter och objekt – bara delvis genomförbara Vid en situation där man i huvudsak satsar på invallningar för att lösa problem finns också ett behov av att säkra vägar, järnvägar och annan infrastruktur mot översvämning. Eventuellt kan det då bli fråga om att valla in områden också för att skydda dessa men det kan också bli fråga om att höja upp väg och järnvägsavsnitt eller i vissa fall ändra sträckningen. Någon heltäckande beräkning för i vilken omfattning sådana åtgärder skulle behöva vidtas har inte kunnat göras men beräkningar visar att allmänna vägar är i riskzonen vid 100-års nivån och närmare vid den dimensionerande nivån. Till detta kommer vägnätet på () samt enskilda vägar och de delar av det kommunala vägnätet som inte redan skyddas av de invallningar som vi här förutsätter görs vid utsatta större samhällen. Flera järnvägsavsnitt behöver åtgärdas om järnvägstrafik ska kunna bedrivas på Kinnekullebanan, Vänerbanan och Älvsborgsbanan söder om samt järnvägen norr om . För att åtgärda samtliga järnvägar i så att 3 De samhällen som ingår i beräkningen är , , , , Otter- bäcken, , , , , , , och . dessa kan klara en dimensionerande nivå (+47,) krävs omfattande studier och planering. Åtgärder kan innefatta att höja befintlig bana, bygga om strategiska stationer genom att minimera bangårdsområden, bygga invallningar samt att förstärka befintliga trummor och broar och brostöd. För att enbart anpassa – Vänerbanan och Värmlandsbanan bedömer att det handlar om miljardbelopp. Invallningar skulle kunna skydda byggnaderna och pump- stationer för vatten- och avloppsförsörjning men stora problem skulle ändå uppstå på grund av att näten såväl som i princip alla reningsverk och många vattenverk är lågt belägna. Bräddning av orenat avloppsvatten skulle ändå ske i stor omfattning, och ytterligare åtgärder skulle antagligen bara delvis lösa problemen. Inom jordbruket finns ca 80 invallningsföretag runt . Dessa skulle behöva förstärkas och höjas i de flesta fall för att klara de aktuella översvämningsnivåerna. Här kan en något lägre säker- hetsnivå accepteras och alternativt får man räkna med att jord- bruksmarken översvämmas. Risker för att vallbrott leder till hastig översvämning av bebyggelse finns dock. Detta kan innebära risk för människoliv. Det kan knappast anses motiverat att valla in skogsmark runt sjön. Invallningar löser självfallet inte problemen för sjöfart och fiske som inte skulle kunna bedrivas vid vattenstånd över 100-årsnivån egentligen redan under de perioder då vattenståndet överstiger ca +46,0 m. Svåröverskådliga konsekvenser vid utloppet Vid en 100-årsnivå i skulle vatten med nuvarande konstruk- tioner vid utloppet kunna flöda över i (). Därvid skulle flödet genom kunna öka utöver tillåten tappning enligt vattendom. Skulle vattnet närma sig den dimensionerande nivån finns som tidigare nämnts stora risker för mycket allvarliga konsekvenser vid utloppet ur . Vattnet hotar då att flöda över dammkrönet vid utloppet i , med åtföljande risker för erosionsskador på anläggningen och dammen. Dessutom är risken för en okontrollerbar utveckling vid i betydande. Det finns risk för att tar ett nytt utlopp, mest sannolikt nära . Invallningar kring skulle därför behöva kompletteras med åtgärder vid utloppet för att undvika dessa risker. Även vid skulle åtgärder behöva vidtas. har studerat hur ombyggnader vid skulle kunna utföras för att säkra anläggningen mot en nivå som närmar sig den dimensionerande nivå vi här räknar med. Vi har inte närmare studerat möjligheterna att uppföra tillfälliga invallningar eller vidta andra åtgärder av tillfällig natur för att und- vika skador av en översvämning upp till en 100-årsnivå respektive en dimensionerande nivå i eftersom sådana insatser skulle få orealistiskt stor omfattning. Genom att ändra vattenregleringsstrategi i , antingen genom att sänka dämningsgränsen eller genom ändrad tappningsstrategi inom vattendomens ram finns möjligheter att sänka de högsta vattenstånden. Vattendomens begränsningar och möjligheter Inom ramen för vattendomen för har kraftverksägaren () stor frihet att reglera flödet ut ur sjön mellan sänkningsgränsen och över dämningsgränsen som under större delen av året ligger kring +44,80 m men som successivt går ned till +44,55 m. Mellan dämningsgräns och sänkningsgränsen, som varierar mellan +43,16 m och +43,54 m, får tappningen varieras mellan ca 200 och /s, se även avsnitt 4.1.2. Därtill kommer vissa bestämmelser som inskränker möjligheten till höga tappningar vid vattenstånd lägre än +43,75 m och höst (seglationstiden). Det bör noteras att Vänersjöfarten i princip bedrivs året runt. Det finns också en överenskommelse mellan som innebär att man när vattenståndet går under +43,90 ska inleda en dialog, när vattenståndet når +43,80 m ska man genomföra en samhällsekonomisk analys där intäkterna från vattenkraften ska vägas mot nyttan av sjöfarten och tappningen ska avpassas efter resultatet av denna analys. Inom ramen för vattendomen är det möjligt att anpassa tappningen till rådande väder och vatten- förhållanden. har på utredningens uppdrag studerat möjligheterna att dämpa de högsta förekommande vattenstånden i genom att öka tappningen vid lägre vattennivåer genom befintliga utskov. För att studera möjligheterna att påverka vattenstånd med en ändring i vattendomen gjordes en simulering med en sänkning av dämningsgränsen med . Eftersom det inte finns ett enkelt samband mellan tappning för vattenkrafts- produktion och vattenstånd i eller någon annan enskild parameter har utvecklat en modell för den av använda strategin för tappning vid vattenstånd mellan sänknings- och dämningsgräns. Tillrinningen beräknades som tidigare med HBV-modellen. Resultatet, i form av statistik över vattenstånd i , visas i Figur 4.20 nedan. Där syns tydligt att en sänkning av dämningsgränsen påverkar hela vattenståndsregister, dvs. även de lägsta nivåerna. Figur 4.20 Beräknad statistik över vattenstånd för perioden 1964- 1990 (gula staplar) och motsvarande beräkning med en antagen sänkning av dämningsgränsen med (gröna staplar), respektive (blå staplar) Källa: et al., 2006. Vid en sänkt dämningsgräns med blev medelnivån +43,92 m, dvs. en genomsnittlig sänkning av medelnivån med om man i övrigt bibehåller den tappningsstrategi som tidigare tillämpats av . En sänkning av dämningsgränsen skulle alltså föra med sig en nästan lika stor sänkning av de lägsta nivåerna. Det skulle öka problemen för sjöfarten och det skulle kräva muddring och särskilt vid större sänkningar en rad andra åtgärder för att anpassa bl.a. slussar och kajanläggningar till ett lägre vattenstånd. bedömer att kostnaden bara för muddring uppgår till ca vid en sänkning med och ca vid en sänkning med . Till detta kommer alltså andra kostnader, se även avsnitt 4.2.9. Med en lägre dämningsgräns minskar även vattenkrafts- produktionen i . Den omedelbara effekten blir en lägre fallhöjd för anläggningen vid . Härtill kommer en viss reducering av korttids- och årsregleringsnyttan. minskningen och kostnaderna bedöms dock vara relativt begränsade. och har studerat en modifierad tappningsstrategi för de fall nivån i ligger mellan dämningsgränsen och sänkningsgränsen. Detta är det intervall inom vilket till stor del själv kan råda över tappningen inom ramen för gällande vattendom. Den nya strategin har ingen årstidsindelning och bygger på att tappningen anpassas till nuvarande kapacitet i kraftverk, men att också visst spill accepteras. Tanken är att gå upp till kraftverks kapacitet (/s) vid nivån +44,3 m i , att öka till Hojums och Olidans kapacitet (/s) vid nivån +44,5 och att gå upp till kapacitet (900 m³/s) när ligger på nivån +44,7 m. Det beräknade medelvattenståndet för perioden 2002 beräknas med en sådan strategi sänkas med +29 cm från +44,42 till +44,13 m. För den högsta nivån blir den beräknade sänkningen . Även tappningarna från påverkas, om än i mindre omfattning. Den föreslagna tappningsstrategin medför att de allra högsta tappningarna blir betydligt mindre vanliga, medan antalet dagar med låga tappningarna ökar något. Kostnaderna hänför sig framför allt till minskade möjligheter att fritt reglera vattenkraften och därmed optimera intäkterna. beräknar förlusterna till ca /år. Effekterna på de lägre vattenstånden väntas bli måttlig. De lägsta vattenstånden väntas inte bli lägre men frekvensen av vattenstånd nära den kritiska nivån för sjöfarten väntas öka, se Figur 4.2.1 nedan. Figur 4.21 Statistik över vattenstånd för perioden 2002 beräknad med dagens tappningsstrategi (blåa staplar) och den föreslagna modifierade tappningsstrategin (gula staplar) Källa: et al., 2006. bedömer att viss muddring kommer att vara nödvändig, framförallt i några hamnar, även med detta förslag, för att inte inskränkningarna i sjöfarten vid låga vattenstånd ska öka. Kostnaden för dessa muddringar har inte kunnat bedömas men de blir betydligt mindre än vid en generell sänkning av dämnings- gränsen med . natur och växt- och djurliv kan påverkas negativt om vattenståndsfluktuationerna minskar. , stränder och skär- gårdsområden bedöms växa igen ytterligare med vass vilket minskar den biologiska mångfalden, ökar behoven av vassbekämp- ning och försämrar vattenkvalitén i grunda vikar. En näraliggande åtgärd för att minska riskerna för översvämning i är att öka avtappningskapaciteten genom . Genom vattendomen för är det maximala flödet som får tappas vid utlopp /s. Ett ökat flöde genom tenderar dock att öka ras- och skredrisken. SGI har på utred- ningens uppdrag studerat konsekvenserna av en ökad avtappning (, 2006). De scenarier SGI utgick ifrån motsvarar dels dagens maximala flöde vid kraftverk (/s) och dels ett förhöjt flöde (av /s), i båda fallen kombinerat med 0,5 m höjning av havsnivån. Möjligheter till en ökad tappning beror inte enbart på tapp- ningen från utan också mycket på rådande havsnivå vid tappningstillfället. Detta beroende på att havsnivån i hög grad styr hur stor möjlighet det finns att avleda vattnet från till havet, utan att omfattande översvämningar uppkommer mellan och . Vid en hög havsnivå blir det nödvändigt att avsevärt minska tappningen från . En ökad maxtappning i med /s leder till en högre vattennivå i vilket leder till översvämningar. Det som främst påverkas av en högre vattennivå i är infrastruktur, bebyggelse samt förorenade områden. Den ökade strömhastigheten vid en vattenföring större än /s omöjlig- gör också en fortsatt fartygsdrift i , vilket skulle få omfattande konsekvenser för godstrafiken. I Stad finns ett antal förorenade områden. Olja läcker ut i älven vid höga vattennivåer och risk finns för spridning av tungmetaller. I områdena kring Ale, och påverkas ett antal industriområden och områden med förorenad mark. Förutom urlakning av miljöfarliga ämnen kommer den ökade strömningshastigheten att bidra till ökad erosion och därmed också ökad föroreningsavgång till älven. Den ökade strömningshastigheten ökar också skredrisken. Fastigheter i Ale, och , både bostäder och näringsfastigheter, översvämmas.