sou · GUB319 · 2007-01-01 00:00:00 — Anhöriga till äldre samer som förlorat svenska språket p.g.a. demens eller liknande, skulle kanske begära att få samiskspråkig äldreomsorg . Mot bakgrund av intentionerna i minoritets- konventioner om skydd av de nationella minoriteterna och att främja de nationella minoritetsspråken kan behoven ges en vidare tolkning än enbart som efterfrågan eller önskemål angående ser- vice. Vid en utvidgning av förvaltningsområdet för samiska skulle Möjligheter och beredskap att utvidga förvaltningsområdet för samiska språket kommunerna behöva göra en metodisk inventering av vilka åtgär- der som skulle vara bäst ägnade att stärka det sydsamiska språket. Detta bör lämpligen ske i samarbete med lokala samiska organisa- tioner eller andra som arbetar med samiska frågor. Ett par kommuner belyser denna behovstolkning i sina kom- mentarer till frågan om möjligheten att använda samiska vid myn- dighetskontakt. kommun anför, efter samråd med , att de viktigaste åtgärderna som behövs är utbild- ning i språket. Det finns samer som inte talar samiska. De fick inte lära sig språket som barn. Det kan vara en av anledningarna till att man inte efterfrågar samiskspråkig service. För att språket skall överleva, fortsätter kommunen, behövs satsning på utbildning i språket, mer än att det finns möjlighet att få service på samiska. Myndighetsmiljön kännetecknas av fackspråk. Kommunens bedömning är, att för att språket skall synliggöras och bevaras krävs en mer omfattande satsning för både yngre och äldre, att språket levandegörs och används ofta i offentliga miljöer, såsom media och kultur samt blir en del av vardagen etc. kommun tillfogar följande kommentar: Hos samerna finns nu ett växande intresse att återuppta sitt minori- tetsspråk och de bör därför på olika sätt från statens sida stimuleras att delta i utbildning/vidareutbildning i sitt sydsamiska språk. Det kan då i sin tur lägga grund till många initiativ att få tala och skriva på syd- samiska i kontakter med kommunala och statliga myndigheter. Berörda myndigheter måste då svara upp mot denna efterfrågan och bygga in kunskap om det sydsamiska språket i sina organisationer. Ingen kommun redovisar planer för förskolan eller äldreomsorg med samiskt språkinslag. För flera kommuner gäller att man löser situationen allt eftersom. Önskemål beträffande barnens modersmålsstöd och modersmålsutbildning är vanligt förekom- mande. Utredningen kan inte klarlägga den exakta omfattningen för förskoleverksamhet och äldreomsorg med samiskt innehåll. Sju kommuner synes ha förskoleverksamhet med samiska som inslag. Inga systematiska kommentarer finns heller om modersmålsunder- visningens storlek. Några kommuner samarbetar med Sameskol- styrelsen angående integrerad samisk undervisning, en verksamhet som anförs i positiva termer. Tillgång till äldreomsorg med samisk- språkig service anges uttryckligen av endast en kommun. Möjlighet till tolkning finns vid behov för äldreomsorgen inom några kom- muner. Möjligheter och beredskap att utvidga förvaltningsområdet för samiska språket Inga organiserade kartläggningar har skett i kommunerna av per- sonalens språkkompetens eller förtrogenhet med samisk kultur. Fem till sex kommuner anger att samiskspråkig personal finns i varierad grad. Dessa och liknande uppgifter grundas till stor del på den personkännedom som finns i mindre organisationer. Några kommuner utesluter emellertid inte möjligheten att det kan finnas samiskspråkig personal. En kommun anför att nyrekrytering som metod för att erhålla samiska kunskaper, är en svår väg, på grund av en låg personal- omsättning. Oron för tillgång på lämplig personal riktas först och främst mot den bristande lärartillgången, som i några yttranden anges som en försvårande faktor . Två kommuner uttrycker tvivel om möjligheten att över huvud taget kunna rekry- tera yrkeskunnig personal som talar samiska. Kostnadsökningar i samband med en eventuell utvidgning av förvaltningsområdet för samiska bedöms som relativt små. Intrycket är att sådana uppskattningar grundas på nuvarande efter- frågan. Den merkostnad som några kommuner uppskattar, är i storleksordningen mellan 400 tkr till . Merparten anger dock inga sifferbelopp. Förmodade kostnadsökningar hänför sig, för så gott som samtliga kommuner, till utökade personalinsatser. För en kommun anges t.ex. att ett 30-tal anställda bedöms behöva utbildas i sydsamiska. Från kommunernas sida uttrycker man tyd- ligt att en utvidgning av förvaltningsområdet måste medföra ett tillskott av statlig finansiering för täckning av merkostnader. Besök i ett antal kommuner Utredningen har besökt ett antal kommuner i det sydsamiska området för dialog om kommunernas möjligheter och beredskap inför en eventuell utvidgning av förvaltningsområdet för samiska språket.2 Besöken har även varit ett sätt att sprida kunskap om åtagande rörande nationella minoriteter och nuvarande svensk lagstiftning. Det har inte funnits möjlighet att träffa repre- sentanter för samtliga kommuner vilket hade varit önskvärt. Som regel har utredningen träffat representanter för förvaltnings- 2 k. , k. , k. , Åre k. , k. , k. , k. och k. . Möjligheter och beredskap att utvidga förvaltningsområdet för samiska språket ledningen, ansvariga för de närmast berörda verksamhetsområdena och politiker. Det framkommer i flera fall en betydligt ljusare bild av beredskapen än vad yttrandena ovan ger vid handen. Man har överlag en god överblick över den samiskspråkiga service som faktiskt redan finns inom förskola, skola, vård och omsorg. synes dessa verksamheter vara resultatet av envetna föräldrar och anhöriga. På grund av de stora avstånden över vidsträckta ytor förekommer flera speciallösningar inom skola och omsorg. I ett fall gick en samisk elev i skolan i två kommuner under olika tider av året på grund av familjens renskötsel. Något förvånande för utredningen var vilka som uppfattades som samer. Nästan uteslutande förknippades samer med renskö- tande samer eller samebymedlemmar. Samrådsförfaranden med samerna betydde i de flesta fall att kommunen hade samråd med samebyn. Den icke renskötande samiska befolkningens behov reflekterar man inte över på samma sätt. Man ser inte riktigt samerna i tätorten. Ett annat intryck är att många tankar ligger på lut för att för- verkligas, till exempel nya möjligheter i samband med den integre- rade samiska undervisningen, ökat utbyte med sameskolan i , idégrupper över . Möjligheterna till samarbete över med norska motsvarigheter angavs i positiva ter- mer och var för flera kommuner inget nytt. Det förekommer redan för andra verksamheter, inklusive ordinarie skolgång. Det förekom i något fall stora ansträngningar från skolans sida vad gällde samiskundervisningen utan att man fick det stöd som man förväntat sig från barnens hem. Som skäl angavs att samiskan inte användes i hemmen på grund av bristande kunskaper. I en annan kommun hade man tagit initiativ till att stödja språkutveck- lingen för same-elevers föräldrar. Den dominerande problemfrågan för de besökta kommunerna gäller rekrytering av samiska moders- målslärare. För att lösa detta behövs hjälp. På initiativ från kommun hölls ett halvdags semina- rium angående möjligheterna att inrätta ett sydsamiskt språk- centrum i . Det visade sig att kommunen ställer sig positiv till en sådan verksamhet utan att nu ta ställning till dess organisa- tion. Deltagare var framför allt representanter för olika skolformer samt från Hattfjelldal. Utredningen note- rade en idérikedom som även inkluderade verksamheter inom äld- reomsorgens fält. Möjligheter och beredskap att utvidga förvaltningsområdet för samiska språket Det sammanfattande intrycket var en positiv inställning inför en eventuell utvidgning av förvaltningsområdet för samiska. Det finns samiskspråkig verksamhet i högst ett tiotal kommuner, framför allt inom förskoleverksamhet. De kommunanställdas språkkunskaper kan inte helt uppskattas, inte heller modersmåls- undervisningens omfattning. Viss samiskspråkig personal finns i några kommuner. Beredskap för äldreomsorg helt eller delvis på samiska finns inte på kort sikt. Med en anpassad resursanvändning bedömer jag att kommu- nerna har möjligheter att hantera ett utvidgat förvaltningsområde. Det gäller i synnerhet förskoleverksamhet och äldreomsorg, helt eller delvis på samiska. Under ett introduktionsskede behövs mar- kerade åtgärder för att kunna erbjuda myndighetskontakt på samiska. Av kommunernas yttranden framgår att några kommuner erbjuder förskola, om än oklart i vilken omfattning, på samiska språket. Det är också otydligt inom äldreomsorgen i vilken mån man ändå för- söker ordna så att äldre på något sätt blir bemötta och får omsorg av samiskspråkig personal. Enligt min bedömning är det nödvändigt att göra någon form att kartläggning av personalens språkkunskaper i samiska för att kunna bedöma vilka åtgärder som kommunen behöver vidta för att stärka den språkliga kompetensen. Det kan inte uteslutas att det faktiskt finns tillgänglig personal med goda kunskaper i samiska eller per- sonal som kan tänkas förbättra sina kunskaper i samiska så att samiskspråkig service kan erbjudas, helt eller delvis. kommun pekar på lösningar som jag vill tillföra bedömningen, nämligen de möjligheter som finns till samutnyttjande av samisk- språkig personal mellan kommuner, framför allt inom skolsektorn. Kommunen har vid olika tillfällen samverkat med grannkommuner angående nyttjandet av personalresurser. Anledningen till att fattat beslut om införandet av en minoritetspolitik och inrättandet av förvaltningsområden i är att lagstiftaren vill höja statusen på de nationella minoritetsspråken och ge stöd enligt del III i minoritetsspråks- Möjligheter och beredskap att utvidga förvaltningsområdet för samiska språket Ett sätt att göra detta är att klart markera från sam- hällets sida att minoritetsspråken har ett värde och att enskilda skall ges möjlighet att använda språken i offentliga sammanhang. Det handlar således inte om att enskilda skulle ha behov av att tala det egna minoritetsspråket därför att han eller hon har bristande kunskaper i svenska språket. Vissa kommuners antydan rörande samers kunskaper i svenska, inte helt relevanta i sammanhanget, eftersom det primära syftet med ett förvaltningsområde är att sta- tusen på samiska språket skall höjas och den samiska befolkningens strävanden att bevara sitt språk skall främjas. Det samiska språket skall därmed även göras mer synligt i det svenska samhället, vilket gynnar språkets fortlevnad. Min bedömning av kommunernas möjligheter grundas också på en successivt anpassad resursanvändning. Under ett inlednings- skede är det rimligt att funktionen myndighetskontakt på samiska gradvis möter efterfrågan och att man bygger upp en kompetens, detta till förmån för förskola, äldreomsorg och utbildningsinsatser samt informationsinsatser. När det gäller landstingens roll i minoritetspolitiken berörs endast den del av verksamheten som utgör myndighetsutövning gentemot enskild. Verksamhet inom hälso- och sjukvården som bedrivs t.ex. på vårdcentralerna omfattas inte av minoritetsspråkslagarna. Utredningen har begärt att få skriftliga yttranden från de tre landstingen i regionen. De frågor som ställts till landstingen har motsvara dem som ställts till kommunerna. I det följande redovisar jag de synpunkter som inkommit från landstingen i och . i har inte inkommit med något yttrande. anför att man har små möjligheter och ingen egentlig beredskap för att hantera effekterna av ett förvalt- ningsområde för det sydsamiska språket. saknar kän- nedom om huruvida egen personal talar samiska och har inte gjort någon sådan kartläggning. och Lasarett, som i första hand troligen betjänar samisk befolkning, har inte mött intresse eller önskemål från patienter eller anhöriga om Möjligheter och beredskap att utvidga förvaltningsområdet för samiska språket språklig service på samiska. Samma sak gäller för de administrativa enheterna. har inte vidtagit några åtgärder med anled- ning av den nationella minoritetspolitiken. En kostnadsberäkning är svår att göra. Efterfrågan torde vara liten, varför kostnads- ökningen också sannolikt är liten. kommer att vidtaga erforderliga åtgärder om utredningens förslag genomförs. finns ingen organisation som svarar mot en sådan förändring. Lands- tinget har inte genomfört någon inventering av personalens språk- kunskaper. Det kan dock inte uteslutas att någon bland cirka 9 000 anställda behärskar samiska. Någon uttalad efterfrågan om språklig service på sydsamiska har inte framkommit. Några specifika åtgärder med anledning av den nationella minoritets- politiken såsom den definieras i nuvarande lagstiftning har inte vidtagits. Med stöd av i arbetslivet har däremot ett handlingsprogram för att främja mångfald och motverka etnisk diskriminering antagits. Merkostnader kommer att uppstå, eftersom kompetensen saknas. I detta fallet förmodas del av en tjänst behövas. förutsätter att statsbidrag kommer att utgå. De landsting som yttrat sig har ingen egentlig beredskap för att hantera ett utvidgat förvaltningsområde för samiska språket. Efterfrågan förväntas inte bli stor vad gäller rent myndighets- utövande verksamhet. Erfarenheterna från visar att myndighetsutövning där minoritetsspråk använts har varit av liten omfattning. Min bedöm- ning är att efterfrågan inledningsvis knappast kommer att skilja sig markant från efterfrågan i . Landstingen har möjlighet att anlita tolk vid behov. Vid framtida rekryteringar av personal kan samiskspråkig kompetens sökas. Liksom för alla myndigheter finns möjligheter att meritbedöma sådana språkkunskaper vid rekryte- ring. Myndighetsutövning utgör en mycket liten del av verksamhet. I en utredning från i framkommer att den enskilde medborgaren har svårt att urskilja Möjligheter och beredskap att utvidga förvaltningsområdet för samiska språket vilken del av den offentliga verksamheten som lagstiftningen kan tillämpas på.3 är ett exempel på en organisation där dess huvudsakliga verksamhet, som berör hela befolkningen, inte omfattas av språklagarna. Domstolar som skulle komma att beröras av ett utvidgat förvalt- ningsområde samt har fått möjlighet att lämna ytt- randen till utredningen. Följande frågor har ställts: Vilka möjligheter och vilken beredskap har domstolen för att hantera en sådan här förändring? Finns det personal som arbetar med myndighetsutövande verksamhet som talar samiska? Har domstolen tidigare gjort någon kartläggning av om det finns sådan personal? Har domstolen mött intresse eller önskemål om språklig ser- vice på samiska i samband med myndighetsutövning? Har domstolen vidtagit några åtgärder med anledning av den nationella minoritetspolitiken? Om domstolen skulle bli skyldig att tillhandahålla sådan service på samiska som ges i nuvarande förvaltningsområde, bedömer ni att det skulle innebära ytterligare kostnader? För de länsrätter som yttrat sig4 gäller att ingen samisktalande per- sonal finns. Länsrätten i omfattas av mino- ritetsspråklagstiftningen och har en förteckning på tolkar och över- sättare. Tillsammans med introduceras ett hänvis- ningsbesked per telefon med uppkoppling till tolk. För länsrätten i län5 finns ingen beredskap. Efterfrågan på samisk betjä- ning har förekommit i något enstaka fall. För Länsrätten i har kostnadsökningarna varit marginella. Länsrätten bedömer att merkostnaderna inte blir alltför stora. 3 i ; Utvidgat samiskt förvaltningsområde, skrivelse till Regeringen, . 4Länsrätten i har ej svarat. Länsrätten i har inget att anföra. 5Länsrätten i och har gemensamt yttrande. Möjligheter och beredskap att utvidga förvaltningsområdet för samiska språket rättstolkar i språket bör användas. Dessa tolkar har rätt till ersätt- ning motsvarande den högsta ersättningsnivån för tolkar. Kammarrätten i uppger att den inte har någon beredskap att hantera en utvidgning av förvaltnings- området. Det finns ingen personal som talar samiska. Om behovet skulle uppkomma kommer det att lösas genom anlitande av tolk och översättare på sedvanligt sätt när behov uppstår. Kammarrätten konstaterar att det inte förekommit intresse eller önskemål om språklig service på samiska. Det är därför svårt att säga vad en förändring av aktuellt slag skulle innebära. är det svårt att göra någon uppskattning av eventuella kostnads- ökningar. Tolkning och översättning medför alltid ökade kostna- der. Regeringsrätten uppger att det inte gör någon skillnad att ytter- ligare en region blir ett s.k. förvaltningsområde. Regeringsrättens jurisdiktionsområde omfattar hela landet och således de kommuner som har status som särskilda förvaltningsområden. Domstolen påverkas inte annat än i marginell utsträckning. Det finns ingen i personalen som talar samiska. Inlagor på minoritets- språken skickas omgående till översättning om de avser eller kan antas avse mål eller ärenden som domstolen har att handlägga. Domstolen har inte mött intresse eller önskemål om språklig ser- vice på samiska. De kostnader som kan uppstå, kan uppstå . Yttranden har inkommit från följande tingsrätter: , , , , och tingsrätter. har gemensamt yttrande med Länsrätten i , se ovan. Domstolarna anger i allmänhet att bered- skap för en utvidgning inte finns . De krav som en utvidgning skulle innebära får lösas genom anlitande av tolk. Dom- stolarna saknar samiskspråkig personal. Efterfrågan på samisk- språkig service uppfattas som låg. Man har inte stött på vare sig önskemål eller intresse för saken. Kostnadsökningarna bedöms överlag att bli försumbara eller små. Några av domstolarna har dubblerade funktioner såsom inskriv- ningsmyndighet, fastighetsdomstol och miljödomstol. Den åter- givna bilden för domstolarna som allmänna domstolar stämmer också för dessa funktioner. påtalar att för nord- samiska är tillgång på tolk inte något problem, men att det, så vitt är känt, inte finns någon auktoriserad sydsamisk tolk att tillgå. Möjligheter och beredskap att utvidga förvaltningsområdet för samiska språket Hovrätten för Nedre uppger att det inte finns någon som talar samiska inom den personal som arbetar med myndig- hetsutövning. Domstolen har inte mött något intresse eller önske- mål om språklig service på samiska. Hovrätten har inte vidtagit några åtgärder med anledning av den nationella minoritetspolitiken. Om hovrätten skulle bli skyldig att tillhandahålla samisk språk- service skulle det innebära ytterligare tolkkostnader. Hovrätten för har särskild beredskap för att möta en utvidgning av förvaltningsområdet. Det finns ingen samisktalande personal. Om behov uppstår är hovrätten hänvisad till att köpa de nödvändiga tjänsterna. Inget önskemål eller intresse om språklig service beträffande samsiska har visats i hovrätten. På hovrättens hemsida finns en beskrivning av villkoren och möjligheterna för den enskilde att använda minoritetsspråken i samband med ett mål eller ärende i domstol. Kostnader bedöms bli av mer sporadisk karaktär och knappast stora. anför i sitt yttrande att skriftlig handlägg- ning av mål och ärenden dominerar i domstolen. Vid behov över- sätts handlingar och tolk förordnas vid muntliga sammanträden. Domstolen bedömer att översättningsbehoven väl av inom ramen för nuvarande system. Vid nyanställningar beaktar domsto- len vikten av etnisk mångfald. Några särskilda åtgärder med hänsyn till den nationella minoritetspolitiken har inte vidtagits av domsto- len. Merkostnader går inte att bedöma vid en skyldighet att tillhan- dahålla service på samiska. yttrar sig i egenskap av central förvaltnings- myndighet för domstolarna. Domstolarna är vana att anlita tolkar och översättare. Troligen finns det dock ingen beredskap för att direkt bemöta parter eller ställföreträdare på samiska, exempelvis vid telefonförfrågningar. En sådan beredskap förutsätter att man har möjlighet att mycket snabbt få fram en tolk eller att man har anställd personal som behärskar samiska. har fått synpunkter från domstolspersonal att det bl.a. finns behov av över- sättning av vissa blanketter till de vanligaste främmande språken samt information på främmande språk. Angående tolkar anser att det kan bli problem att hitta auktoriserade tol- kar och översättare i de tre samiska varieteterna om förvaltnings- Möjligheter och beredskap att utvidga förvaltningsområdet för samiska språket En undersökning om det finns tolkar som kan svara mot behoven kan göras innan en reform genomförs. I samband med att nuvarande lagstiftning om rätt att använda minoritetsspråk trädde i kraft tog fram informa- tionsblad om rätt att använda dessa språk i domstol. I arbetet med nuvarande lagstiftningens genomförande framställdes bl.a. önske- mål om översättningar på förhand av vissa vanliga utgående hand- lingar. Det bedömdes, av olika skäl, inte vara genomförbart att göra sådana översättningar. Vidare framställdes önskemål om samman- ställningar av listor över tolkar och översättare på de aktuella språ- ken, vilket även gjordes för samiska och meänkieli. tillfördes för de beräknade ökade tolk- och översättningskostnaderna när nuvarande lagstift- ning infördes. saknar underlag för att säga hur stor kostnadsökningen har blivit med anledning av nuvarande minori- tetslagstiftning, men det synes inte ha inneburit någon markant förändring. I aktuellt område berörs dock fler domstolar. Förutsättningar finns för att domstolarna skall kunna hantera en utvidgning av förvaltningsområdet för samiska språket. På kort sikt kommer efterfrågan i stor utsträckning att behöva lösas genom anlitande av tolkar. Möjligheterna att inrätta ett samordnat tolk- och översättningssystem bör undersökas närmare. Erfarenheterna från Norrbottenskommunerna visar att enskildas önskemål om att använda minoritetsspråk i kontakter med dom- stolar i praktiken har varit mycket begränsad. Det är mindre troligt att efterfrågan skulle öka om förvaltningsområdet utvidgas. Hand- läggningstiden i enskilda ärenden kan tänkas bli något längre om tolk och översättare måste användas. Jag bedömer att man under ett introduktionsskede måste anlita externa tolkar och översättare. Tillgången på tolkar och översättare behöver uppmärksammas. När det gäller kostnader för tolkning och översättning i nuva- rande förvaltningsområden kan inte uppge vad den faktiska kostnaden uppgått till. Den bedöms dock inte ha varit sär- skilt stor. De medel som avsattes vid införandet av nuvarande minoritetsspråkslagstiftning bör därför ha varit tillräckliga. Möjligheter och beredskap att utvidga förvaltningsområdet för samiska språket 9.4Länsstyrelsernas möjligheter och beredskap Utredningen har begärt skriftliga yttranden från länsstyrelserna i , och . Besök har genomförts vid i . De frågor som ställts har bl.a. varit: -Vilka möjligheter och vilken beredskap har för att hantera en sådan här förändring? -Finns det personal inom som arbetar med myndighetsutövande verksamhet och som talar samiska? Har tidigare gjort någon kartläggning av om det finns sådan personal? -Har vidtagit några andra åtgärder med anledning av den nationella minoritetspolitiken? -Har mött intresse eller önskemål om språklig ser- vice på samiska i samband med myndighetsutövning? I så fall på vilket sätt? -Om skulle bli skyldig att tillhandahålla sådan ser- vice på samiska som ges i nuvarande förvaltningsområde, bedömer ni att det skulle innebära ytterligare kostnader? Om svaret är ja, uppskatta hur stora kostnadsökningar det skulle kunna bli frågan om. i anför att finns ingen beredskap, men att man är beredd, liksom vid andra nya uppgifter, att hantera de uppgifter som en förändring skulle innebära. Genom tidigare undersökningar av personalens språkkunskaper konstateras att finns ingen som behärskar samiska. har inte , i kontakter med sameby eller i något annat sammanhang, mött önskemål eller annat uttryckt intresse för en samiskspråkig service. Några direkta åtgärder med anledning av minoritetspolitiken har inte genomförts.