sou · GUB344 · 2007-01-01 00:00:00 — Även här anser vi emellertid att de huvud- argument mot en utvidgning av arbetsmiljölagen, som handlar om att lagen i huvudsak är utformad för arbetsgivare och arbetstagare och att det system för samverkan som arbetsmiljölagen bygger på inte kan överföras till barn i fritidshem, har sådan tyngd att nack- delarna med en utvidgning av arbetsmiljölagen överväger för- delarna. Utredningsuppdraget går endast ut på att ta ställning till om arbetsmiljölagen bör utvidgas i aktuellt hänseende, inte att utforma alternativa åtgärdsförslag om en utvidgning inte befinns lämplig. Vid våra överväganden har vi emellertid kommit in på frågan om det finns tänkbara vägar för att förbättra miljön för dessa barn som kan vara bättre än en utvidgning av arbetsmiljölagen. Vi vill därför peka på några sådana tänkbara möjligheter, men betona att vi inte fördjupat oss närmare i detta. En utgångspunkt bör rimligtvis vara att huvudmannen för verk- samheten har ansvaret för barnens hälsa och säkerhet när de vistas i förskola och fritidshem. Denna skyldighet skall följas upp vid till- synen av verksamheten. Det övergripande tillsynsansvaret på skol- området ligger redan på . En förbättring skulle därför kunna ske genom att skyldigheter och möjligheter att bedriva en effektiv tillsyn förstärks, bl.a. genom att får tillräckliga resurser samt sanktionsmöjligheter vid sin tillsyn. Det kan också tänkas att det vore lämpligt med en utökad reglering kring barnens miljö i skollagstiftningen, för att betona och klargöra såväl huvudmannens ansvar samt tillsynsuppdrag. Den befintliga tillsynsverksamheten över barnens fysiska miljö kan eventuellt förbättras genom ett ökat samarbete mellan de olika myndigheterna på detta område, i syfte att undvika att frågor faller mellan stolarna samt även i övrigt effektivisera tillsynen. Här kan kanske göra en insats genom sin samordningsroll i barnsäkerhetsarbetet. Det kan i det sammanhanget erinras om att regler om samverkan vid tillsyn finns i förslaget till tillsynslag. Vidare skulle åtgärder i linje med förslag om en starkare statlig styrning och vägledning av den kommunala till- synen kunna leda till en förbättrad tillsyn enligt miljö- balken. Bör arbetsmiljölagen utvidgas till barn i förskola och fritidshem? Sammanfattningsvis anser vi att nackdelarna med en utvidgning av arbetsmiljölagen till barn i förskola och fritidshem överväger fördelarna. En förbättring av den befintliga tillsynen och ett ut- vecklat samarbete mellan myndigheterna på detta område, eventu- ellt i kombination med en utökad reglering kring barnens miljö i skollagstiftningen, framstår enligt vår mening som lämpligare vägar att angripa problemet. Vi föreslår därför ingen utvidgning av arbetsmiljölagen till barnen i förskola och fritidshem. Slutligen kan konstateras att frågan om att tillförsäkra barnen på förskola och fritidshem en hälsosam och trygg miljö till stor del handlar om hur mycket resurser samhället kan och vill satsa på dessa verksamheter. Detta framgår inte minst av 1990-talets ekonomiska neddragningar och dess följder för gruppstorlekar och personaltäthet i förskola och på fritidshem. 4Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet Förslag: Elevers och studerandes rätt till deltagande i arbets- miljöarbetet stärks och förtydligas på i huvudsak följande sätt. Det slås fast i lagen att även yngre elever samt elever i sär- skola och vuxenutbildning för utvecklingsstörda (särvux) har rätt att delta i arbetsmiljöarbetet efter ålder, mognad och förut- sättningar i övrigt. Elevskyddsombud, som enligt förslaget skall utses i årskurs 7–9 i och årskurs 7–10 i special- skolan samt i gymnasieskolan, får en förstärkt roll i skydds- kommittén. För vuxna studerande införs ett system med studerande- skyddsombud, vars roll blir betydligt starkare än de nuvarande elevskyddsombudens. Bl.a. skall studerandeskyddsombud ingå som ledamöter i skyddskommittén samt ha rätt att ta del av information i samma utsträckning som andra skyddsombud och ledamöter i skyddskommittén. De skall också ha rätt att driva ärenden enligt 6 kap. 6 a § AML och att överklaga Arbetsmiljö- verkets beslut i sådana ärenden där de kan vara part. Studerande- skyddsombudens utökade rättigheter garanteras genom att de får en möjlighet att föra skadeståndstalan om de hindras i sitt uppdrag. Vidare anges i arbetsmiljöförordningen att elevskydds- ombuden och studerandeskyddsombuden skall beredas tillfälle att delta vid skyddsronder samt kontaktas av tillsynsmyndighet eller besiktningsorgan vid förrättning på arbetsställe. Även Myndigheten för kvalificerad yrkesutbildning (KY- myndigheten) skall omfattas av bemyndigandet i 18 b § AMF att meddela föreskrifter om elevskyddsombud/studerande- Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet skyddsombud.1 Bemyndigandet skall dessutom utvidgas så att (), styrelserna för universitet och högskolor samt får en mera generell rätt att meddela verkställighetsföreskrifter angående elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet. Uppdraget är att utreda vilka förändringar av elevrepresentanternas befogenheter som bör göras för att stärka bevakningen av elevernas arbetsmiljö. Härvid skall de förslag som framställts i Barnombuds- mannens rapporter samt i Barnsäkerhetsdelega- tionens slutbetänkande Från barnolycksfall till barns rätt till säkerhet och utveckling (SOU 2003:127) prövas. Förslagen däri redovisas nedan i avsnittet förslag om en förstärkning av elev- representanternas befogenheter. De nuvarande bestämmelserna om elevskyddsombud gäller för personer som genomgår utbildning från årskurs 7 och uppåt, således även för studerande på exempelvis högskola. Uppdraget innefattar att utreda hur elevrepresentanternas befogenheter bör se ut på samtliga utbildningsnivåer. En reglering som tydligt klargör elevrepresentanternas rättsliga ställning skall eftersträvas. 4.3Regler om elevmedverkan m.m. 4.3.1Tillkomsten av regler om elevmedverkan Som redovisats i kapitel 3 (avsnittet Bakgrunden till arbetsmiljö- lagens tillämpningsområde) omfattade arbetarskyddslagen bara elever vid vissa angivna skolor. Lagens regler om lokalt skydds- arbete gällde över huvud taget inte för eleverna. Vid arbetsmiljölagens tillkomst utvidgades tillämpnings- området till alla som genomgår utbildning bortsett från elever i lägre årskurs än årskurs 7. Förändringen innebar att huvuddelen av lagens regler skulle gälla även för dessa personer. Bl.a. blev den all- männa bestämmelsen att arbetsgivare och arbetstagare skall sam- verka för att åstadkomma en god arbetsmiljö tillämplig. 1 Om förslaget om en ny myndighet för vuxnas lärande genomförs bör bemyndigandet i stället avse den nya myndigheten. Se avsnittet 4.7.6 om bemyndigande m.m. i detta kapitel. Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet tionen om arbetsmiljölagen2 framhölls att det var mycket angeläget att denna regel förs ut i praktisk tillämpning. De särskilda bestäm- melserna om skyddsombud och skyddskommitté ansågs emellertid inte utan vidare kunna föras över till elevområdet. I detta samman- hang anfördes bl.a.: I fråga om högskolan torde det finnas förutsättningar för att låta regel- systemet tillämpas i stort sett utan inskränkning. Detsamma kan gälla inom den kommunala och statliga vuxenutbildningen samt exempelvis för studiecirklar med myndiga deltagare. Beträffande eleverna i grund- skolans högstadium och gymnasieskolan behöver regelsystemet an- passas efter elevernas ålder och erfarenhet. Skilda former kan behövas för olika åldersgrupper. Det är härvid viktigt att man finner vägar som gör det möjligt att få in arbetet med arbetsmiljön som ett naturligt led i utbildningen. Med anledning av ett remissyttrande från hem och skola framhölls att det inte är i linje med samverkansreglerna att föräldrar direkt går in i den lokala skyddsorganisationen. Det borde hållas fast vid att samverkansreglerna riktar sig till dem som är verksamma på arbetsplatserna eftersom tanken är att dessa med stöd av reglerna skall kunna påverka sin egen arbetsmiljö. Vidare konstaterades i propositionen att regeringen avsåg att uppdra åt och Universitets- och högskoleämbetet att till- sammans med Arbetarskyddsstyrelsen och arbetsmarknadsparterna närmare utreda frågan om formerna för elevernas skyddsarbete. Några särskilda regler om elevernas medverkan i arbetsmiljöarbetet infördes därmed inte vid arbetsmiljölagens tillkomst. kom de regler som fortfarande gäller på detta område. Arbetsmiljölagen utvidgades då till att gälla även för elever på låg- och mellanstadiet. infördes bestämmelser om organiserad elevmedverkan i arbetsmiljöarbetet. I den allmänna motiveringen för en lagstiftning om elev- medverkan3 konstaterades att utgångspunkten tidigare varit att elevmedverkan skulle åstadkommas genom överenskommelser mellan parterna, men att nu hade ställt sig bakom en lag- stiftning på området. Det fanns positiva erfarenheter från hög- stadiet och uppåt av elevmedverkan i arbetsmiljöarbetet. Elev- skyddsombudens uppgifter hade emellertid varierat såväl lokalt som mellan olika stadier och skolformer. Det ansågs att elevernas 1976/77:149 s. 202 f. 1989/90:61 s. 7 ff. Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet rätt till medverkan i arbetsmiljöarbetet borde slås fast i arbets- miljölagen. I propositionen anfördes: När det gäller att förbättra arbetsmiljön i skolan och högskolan är det väsentligt att ta tillvara den resurs som elevernas engagemang och medverkan utgör. Inte minst viktig är den attitydpåverkan som en medverkan i arbetsmiljöarbetet kan innebära. Det är därvid viktigt att eleverna kan medverka i arbetsmiljöarbetet i organiserade former och delta i de diskussioner som förs mellan arbetsgivare och arbetstagare. Detta ledde till att regler om elevskyddsombud infördes. En be- skrivning av de bestämmelserna följer här. 4.3.2De nuvarande reglerna om elevmedverkan i arbetsmiljölagstiftningen Den allmänna bestämmelsen i 3 kap. 1 a § AML att arbetsgivare och arbetstagare skall samverka för att åstadkomma en god arbets- miljö gäller även för personer som genomgår utbildning. Bestäm- melserna i 6 kap. AML om skyddsombud och skyddskommitté är däremot inte tillämpliga. I fråga om elever finns i stället särskilda bestämmelser i 6 kap. 17 och 18 §§ AML: 17 § De som genomgår utbildning skall av huvudmannen för utbild- ningen ges tillfälle att genom elevskyddsombud medverka i skydds- verksamheten på arbetsstället, om det är rimligt med hänsyn till utbildningens art och utbildningsperiodens längd. Elevmedverkan gäller dock inte elever i lägre årskurs än årskurs 7 i eller motsvarande ungdomsutbildning. 18 § Elevskyddsombuden utses av eleverna. Huvudmannen för utbildningen skall se till att elevskyddsombuden får den utbildning och den ledighet som behövs för uppdraget. Elevskyddsombuden har rätt till den information som behövs för uppdraget med undantag av information om uppgifter som är föremål för tystnadsplikt enligt 7 kap. 13 § första stycket. I fråga om uppgifter som är föremål för sekretess i det allmännas verksamhet gäller sekre- tesslagen. Även i arbetsmiljöförordningen finns flera bestämmelser om elev- skyddsombud. 6 a § anger hur många elevskyddsombud som skall finnas; två stycken för varje årskurs på högstadium och för varje linje och specialkurs om i gymnasie- skolan. På övriga områden bestäms antalet med hänsyn till elever- nas antal och arbetsförhållanden. Enligt 8 a § AMF har två elev- Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet skyddsombud rätt att närvara och yttra sig vid skyddskommitté- sammanträden. 18 a § räknar upp de förordningar som innehåller föreskrifter om ledighet för att fullgöra uppdraget som elevskydds- ombud. Slutligen innehåller 18 b § ett bemyndigande för Skol- verket och styrelserna för universitet och högskolor att för sina verksamhetsområden meddela föreskrifter för verkställighet av 6 kap. 17 § första stycket AML. 4.3.3Förarbetena till de nuvarande reglerna Förarbetena till de nuvarande bestämmelserna om elevmedverkan består i huvudsak av departementspromemorian Elevmedverkan i arbetsmiljöarbetet, m.m. (Ds 1989:5) samt regeringens proposition 1989/90:61 med samma namn. I det följande beskrivs en del av de överväganden som ligger bakom regleringen av elevskydds- ombudens befogenheter m.m. (uttalandena härrör från prop. 1989/90:61 s. 7–19 om inte annat anges). Det angavs att det allmänt bör gälla att elevskyddsombuden skall beredas tillfälle att delta i skyddsarbetet i alla väsentliga avseenden. Som exempel nämndes deltagande i planering av nya eller ändrade lokaler, arbetsmetoder eller arbetsförhållanden i övrigt. Det fram- hölls att elevskyddsombuden bör verka i samarbete inte bara med företrädare för utbildningsanordnaren utan också med arbets- tagarnas skyddsombud. Eftersom det ansågs så självklart att elev- skyddsombuden skall delta vid skyddsronder krävdes ingen ut- trycklig bestämmelse därom. Vidare anfördes att det är viktigt att eleverna är med i de diskussioner om skolans arbetsmiljö som förs i skyddskommittéerna. Två elevskyddsombud borde därför ha rätt att ingå i skolans skyddskommitté med närvaro- och yttranderätt. I det sammanhanget uttalades: En del remissinstanser anser att elevskyddsombuden härutöver även skall ha rätt att lägga fram förslag, anteckna avvikande mening till protokollet eller ges beslutanderätt. Någon fullständig anpassning till de förhållanden som gäller för arbetstagarnas ledamöter i skydds- kommittéerna kan emellertid enligt min bedömning inte ske. Detta beror framför allt på att verksamheten i skyddskommittéerna till stor del regleras i avtal. Frågor som gäller beslutsfattande i skyddskommittén och kommit- téns arbetsformer regleras inte närmare i arbetsmiljölagen. En skydds- kommitté har därför inte skyldighet att föra protokoll vid ett sam- manträde om inte detta reglerats i avtal mellan parterna. Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet uppfattning bör emellertid även yttranden av elevskyddsombud antecknas vid de tillfällen det förs protokoll över vad som förevarit vid ett skyddskommittésammanträde. När det gäller kravet att elevernas företrädare skall ha förslagsrätt i skyddskommittéerna vill jag i likhet med utbildningsutskottet fram- hålla att elevskyddsombuden är att betrakta som adjungerade leda- möter och därför inte kan ha förslagsrätt (UbU 1988/89:7, sid. 34). Här avses förslagsrätt i formell mening med bl.a. krav på att kom- mittén skall ta ställning till förslaget, t.ex. genom omröstning. Givetvis har elevskyddsombuden rätt att föra fram idéer och önskemål. Det ligger i rätten att yttra sig och är grundtanken bakom förslaget. Av elevskyddsombudens ställning i skyddskommittén följer att de inte heller kan ha beslutsrätt. När det gäller Svenska Kommunalarbetareförbundets och /SR:s påpekande att arbetsmiljöfrågor numera behandlas även i andra samverkansorgan än skyddskommitté vill jag anföra följande. En klar åtskillnad mellan medbestämmandefrågor och andra arbetsmiljö- frågor finns inte. Elevskyddsombuden har emellertid enligt förslaget alltid rätt att närvara i sådana skyddskommittéer som bildats enligt 6 kap. 8 § arbetsmiljölagen. Av paragrafen framgår att sådana kom- mittéer alltid skall finnas vid alla arbetsställen där minst femtio arbetstagare regelbundet sysselsätts. Även frågan om den rätt att stoppa farligt arbete som vanliga skyddsombud har behandlades i propositionen. Här erinrades om att någon fullständig anpassning till de regler som gäller för arbetstagarnas skyddsombud inte kan ske. Vidare konstaterades att bestämmelser i arbetsmiljölagen som har en i huvudsak arbets- rättslig grund inte kan föras över till elevområdet. Detta ansågs i synnerhet gälla bestämmelsen om stoppningsrätt i 6 kap. 7 § AML. Stoppningsrättens betydelse när det gäller arbetstagare angavs ligga i att upphörande med arbetet inte arbetsrättsligt kan betraktas som arbetsvägran när ett skyddsombud har stoppat arbetet. Elev- skyddsombuden fick följaktligen inte stoppningsrätt. Det ansågs viktigt att slå fast elevskyddsombudens rätt till information i lagen. Det fanns emellertid flera skäl till att elev- skyddsombuden inte borde få ta del även av hemlig information. Här nämndes bl.a. att särskild sträng sekretess enligt 7 kap. 9 § sekretesslagen gäller beträffande den särskilda elevvården som tar sikte på uppgifter hos psykolog och kurator. Det ansågs inte lämpligt att elevskyddsombuden är närvarande när känsliga frågor om enskilds personliga förhållanden behandlas, utan skydds- intresset för den enskilde måste väga över. Vidare angavs att de sanktionsmöjligheter enligt som följer av brott mot Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet tystnadsplikten också utgör en anledning till varför elevskydds- ombuden, som till en del inte är myndiga, inte bör likställas med arbetstagarnas skyddsombud när det gäller rätten till hemlig infor- mation. En bestämmelse om att huvudmannen för utbildningen skall se till att elevskyddsombuden får den utbildning och den ledighet som behövs för uppdraget infördes. I departementspromemorian hade föreslagits att de centrala utbildningsmyndigheterna skulle få med- dela verkställighetsföreskrifter med precisering av den ledighet och utbildning för uppdraget som elevrepresentanterna skall få. Bemyndigandet för utbildningsmyndigheterna fick dock inte den omfattning som föreslagits i promemorian (jfr bestämmelsen i 18 b § AMF ovan). När det gäller det offentliga skolväsendet an- gavs i propositionen att de närmare formerna för elevskydds- ombudens ledighet och den därmed sammanhängande frågan om kompensationsundervisning lämpligen regleras i skolförfattning- arna. I fråga om utbildning av elevskyddsombud anfördes: När det gäller elevskyddsombud anser jag att det är lämpligast att respektive huvudman för utbildningen får ansvaret för att de valda elevskyddsombuden får adekvat utbildning för uppdraget. Besluts- fattaren får sedan avgöra om utbildningen skall ske i egen regi eller på annat sätt t.ex. genom en elevorganisation. Några närmare regler om utbildningen av elevskyddsombud finns alltså inte. Bestämmelserna om elevskyddsombud gjordes inte tillämpliga för elever i lägre årskurs än årskurs 7 i eller mot- svarande ungdomsutbildning. I departementspromemorian angavs att med hänsyn till låg- och mellanstadieelevernas ålder bör deras medverkan i skyddsarbetet inte bindas till vissa organisatoriska former. I propositionen delades denna slutsats, men framhölls också att även de yngre eleverna i takt med sin mognad bör få möj- lighet att delta i skolans arbetsmiljöarbete i olika former vid sidan av det organiserade skyddsarbetet. Vidare klargjordes att vuxna som deltar i vuxenutbildning på en nivå som motsvarar högst årskurs 6 skall kunna medverka i skolans arbetsmiljöarbete på samma sätt som gäller för elever och studerande på högre utbild- ningsnivåer. Det ansågs inte nödvändigt eller lämpligt att såsom och skola föreslagit införa en föreskrift om att föräldrar skall representera de yngre eleverna. Motiveringen var i huvudsak densamma som anfördes mot ett liknande förslag vid Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet arbetsmiljölagens tillkomst (se ovan), dvs. att eleverna genom egen medverkan skall ha möjligheter att påverka sin arbetsmiljö samt som en förberedelse för arbetslivet lära sig att delta i det samspel mellan olika parter som förutsätts i arbetsmiljölagen. 4.3.4Andra bestämmelser om elevmedverkan och elevinflytande I samband med de beskrivna ändringarna i arbetsmiljölagen och arbetsmiljöförordningen bemyndigades och styrelserna för universitet och högskolor att meddela föreskrifter för verkställighet av 6 kap. 17 § första stycket AML. Med stöd av detta bemyndigande har meddelat föreskrifter om elevmedverkan i skolans arbetsmiljöarbete genom elevskydds- ombud.4 Inga föreskrifter har meddelats av styrelserna för universitet och högskolor. föreskrifter, som utarbetats efter samråd med , innehåller bl.a. bestämmelser om elevskydds- ombudens roll och rektors uppgifter. Elevskyddsombudens roll anges vara att företräda eleverna i arbetsmiljöarbetet och verka för en god arbetsmiljö i skolan. Flera paragrafer handlar om hur rektor – eller den som rektor fördelat uppgiften till – skall underlätta elevernas arbetsmiljöarbete. Exempelvis skall rektor se till att alla elever informeras om på vilket sätt och i vilka former de har rätt att delta i arbetsmiljöarbetet. Informationen skall också syfta till att utveckla elevernas kunskaper om arbetsmiljö, så att de på bästa sätt kan delta i skolans arbetsmiljöarbete genom elevskyddsombud. Rektor skall se till att skolans elever och personal informeras om vilket eller vilka elevskyddsombud som valts att företräda en viss grupp elever. Vidare anges i föreskrifterna att elevskyddsombuden skall ges möjlighet att samverka i arbetsmiljöfrågor med eleverna, andra representanter som eleverna valt att företräda dem i inflytande- frågor och skyddsombud för skolans personal. Elevskydds- ombuden skall också ges möjlighet att regelbundet framföra syn- punkter på arbetsmiljön till rektor. Slutligen skall nämnas en be- stämmelse som anger att om protokoll förs vid skyddskommitténs 4 SKOLFS 2004:13. Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet sammanträden har elevskyddsombuden rätt att få sina synpunkter antecknade i protokollet. föreskrifter om systematiskt arbetsmiljöarbete Även föreskrifter om systematiskt arbetsmiljö- arbete5 skall uppmärksammas här. I 4 § anges att arbetsgivaren skall ge arbetstagarna, skyddsombuden och elevskyddsombuden möjlig- het att medverka i det systematiska arbetsmiljöarbetet. Med systematiskt arbetsmiljöarbete menas i föreskrifterna arbets- givarens arbete med att undersöka, genomföra och följa upp verk- samheten på ett sådant sätt att ohälsa och olycksfall i arbetet före- byggs och en tillfredsställande arbetsmiljö uppnås. Vidare anges i föreskrifterna att det systematiska arbetsmiljöarbetet skall ingå som en naturlig del i den dagliga verksamheten samt omfatta alla fysiska, psykologiska och sociala förhållanden som har betydelse för arbetsmiljön. Som har angetts hänvisar 18 a § AMF till flera skolförord- ningar som innehåller föreskrifter om ledighet för att fullgöra upp- draget som elevskyddsombud. I gymnasieförordningen och för- ordningen om gymnasiesärskolan regleras också elevskyddsom- budens möjlighet att få stödundervisning. I skollagen finns bestämmelser om att elever från och med skall ha inflytande över hur deras utbildning utformas. I fråga om anges att omfattningen och utformningen av elevernas inflytande skall anpassas efter deras ålder och mognad. När det gäller särskolan och specialskolan skall dessutom elevernas förutsättningar i övrigt beaktas. I de olika skolförordningarna finns regler om att eleverna skall ges tillfälle att tillsammans med läraren behandla frågor av gemensamt intresse för eleverna. På gymnasiet skall detta ske i klassråd. Den närmare utformningen av denna form av elevinflytande skall enligt skolförordningarna anges i arbetsplanen. På gymnasiet deltar eleverna också i ett samverkans- organ benämnt skolkonferens. Enligt gymnasieförordningen bör skolkonferensen uppmärksamma frågor om elevmedverkan i 5 AFS 2001:1. Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet Även högskolelagen ger studenterna rätt att utöva inflytande över utbildningen.6 Enligt 2 kap. 4 § högskole- lagen har dessutom studenter vid högskolan rätt att vara represen- terade i högskolans styrelse. Förskolans och skolans läroplaner innehåller också en del for- muleringar om barns och elevers inflytande. läroplan för förskolan anges t.ex. bland målsättningarna för barns inflytande att förskolan skall sträva efter att varje barn utvecklar sin förmåga att ta ansvar för sina egna handlingar och för förskolans miljö. I skolans läroplan (Lpo94) står bl.a. att skolan skall sträva efter att varje elev tar ett personligt ansvar för sina studier och sin arbets- miljö.