sou · GUB36d2 · 2007-01-01 00:00:00 — 82 Att anlägga komparativa perspektiv hade varit synnerligen krävande i detta avsnitt. Omfat- tande utredningar i andra staters förutsättningar för politisk och ekonomisk styrning samt deras samhällsskick hade krävts. Av tids- och utrymmesskäl har vi ansett oss tvungna att avstå från en komparation i det följande. Flyktingstatus och alternativa skyddskategorier – en statistisk jämförelse och analys I har domstolsinslagen i asylsystemet varit mycket begrän- sade. Ärendena avgörs av förvaltningsmyndigheter, vilket gör sys- temet mer mottagligt för politiska styrimpulser än om ärendena av- gjorts av domstol. Förarbeten skall tillmätas en icke obetydlig bety- delse i detta sammanhang. Ett gott exempel för myndigheters käns- lighet är införandet av den reformerade utlänningslagen . Reformen medförde bland annat att de facto-kategorin avskaffades till förmån för den nya kategorin skyddsbehövande i övrigt. Inga avgörande ändringar företogs i flyktingdefinitionens materiella räck- vidd, däremot kodifierades praxis med avseende på frågan vem som utövar förföljelsen. I förarbetena prognostiserades att andelen flyk- tingstatus skulle öka.83 Materiellt sett fanns det knappast skäl för detta. Det är slående att denna prognos gav effekt i statistiken åren efter reformen, där andelen personer som erkändes som flyktingar steg från året innan reformen till , me- dan den totala andelen skyddsrelaterade uppehållstillstånd alls inte ökade i samma omfattning. Effekten höll i sig , varefter statistiken började likna den fördelning som rådde innan refor- men.84 Slutsatsen är att förarbetsuttalanden av politisk snarare än rättslig karaktär måste tillmätas stor betydelse i det svenska syste- met. Regeringen åtnjuter ett antal direkta styrkompetenser. Dels är regeringen bemyndigad att utfärda förordningar om utlännings vis- telse i riket (8:7 första stycket 2 RF). Som tidigare anförts har rege- ringen även givits goda möjligheter att påverka skyddsgivningens former genom vägledande beslut i enskilda ärenden som överläm- nats till den av eller UN (7 kap. 11§ UtlL). Ären- den som kan antas få betydelse för frågan om uppehållstillstånd för en grupp människor som i huvudsak åberopar samma skäl för sin ansökan eller ärenden där det finns behov av vägledning för till- lämpning av lagen ingår i denna kompetens. Kompetensen har stor betydelse för tillståndsgivningen.85 Behandlingen av frågan om det föreligger ett internt flyktalterna- tiv i ger en bra illustration för detta samband. och 2002 fattades vägledande beslut som successivt 83Se SOU 1995:75, s. 151. 84UNHCR, Statistical Yearbook, tabellerna C.12 och C.13. 851989 beviljades 6 056 personer uppehållstillstånd i enlighet med regeringens beslut om ändrad asylpraxis. 1994 beviljades 17 951 personer uppehållstillstånd enligt regeringsbeslut om familjepraxis, tagen . 1995 beviljades 614 personer uppehållstillstånd enligt regeringsbeslut om familjepraxis. I samtliga fall beviljades uppehållstillstånd på grund av humanitära skäl. , Beviljade uppehållstillstånd 1980–2004, . Flyktingstatus och alternativa skyddskategorier – en statistisk jämförelse och analys begränsade skyddet för personer från med åberopandet av den pågående normaliseringsprocessen.86 Till- ståndsgrunden var i båda fall s.k. politisk-humanitära skäl. Efter- som denna präglas av skön snarare än tydliga rättsliga rekvisit tillät den en större flexibilitet i tillämpningen. Humanitära skäl är den dominerande tillståndsgrunden i svensk praxis, vilket kastar ljus på betydelsen av denna styrmöjlighet. Historisk sett finns det en bety- dande tradition i utnyttjandet av denna styrmöjlighet. Rörande de facto-flyktingar konstaterade regeringen i ett antal enskilda beslut att det stora antalet asylsökande lett till att mottagnings- och utredningssyste- met nått gränsen för sin förmåga och att våra möjligheter att ta emot asylsökande skulle komma att vara ytterligt begränsade. Där- med ansågs särskilda skäl föreligga att inte bevilja asyl till de facto- flyktingar. Det skall observeras att ett likalydande beslut inte hade kunnat fattas rörande flyktingkategorin, eftersom artikel 1.F res- pektive artikel 33 i inte hade medgivit att vägra asyl på grund av bristande kapacitet. Skydd av välfärdsstaten? Välfärdsstater är empiriskt sett mindre benägna att ge skydd i form av flyktingstatus. I det föregående har vi konstaterat att det finns betydande möjlig- heter att styra tillståndsgivningen genom andra mekanismer än legaldefinitioner i UtlL. Önskemålet om en betydande flexibilitet i styrningen kan spåras tillbaka åtminstone till instiftandet av den reglerade invandringen och införandet av de facto- kategorin. Därmed inställer sig frågan varför just och ett fåtal andra länder ha utformat tillståndsgivningen på ett sätt som begränsat flyktingkategorin och utvidgat alternativa skyddskategorier. Även andra stater borde ha ett intresse av flexibilitet i styrningen. kvantitativa studie visar att destinationsländer omfattande välfärdsstater ger färre uppehållstillstånd på grund av flyktingskap: 86 Se UD/2002/503/MAP. Flyktingstatus och alternativa skyddskategorier – en statistisk jämförelse och analys Despite the popular belief that right-wing governments are associated with restrictive asylum-policies, there is a weak negative correlation between refugee recognition rates and the left legacy. Hennes empiriska resultat framstår som teoretisk rimliga. Välfärds- transfereringar är ytterst beroende av förutsägbarhet i den välfärds- finansiella basen och storleken av mottagargruppen. Välfärdsstater har jämförelsevis större svårigheter än liberala nattväktarstater att anpassa sig till plötsliga ökningar av skyddsbehoven så länge inte skatteunderlaget kan utökas i proportion med ökningen. Mot bakgrund av det sagda framstår den nya instansordningen som skall införas som en begränsning av dessa kontrollmöj- ligheter. 87 , s. 22. För att undersöka sambandet inför den något olyckligt benämnda varia- beln vänsterarv (left legacy) baserat på fördelningen av parlamentariska mandat –1998. C.7 Recognition of asylum-seekers under the 1951 Convention at the first instance, 1994 2003. See Table VI.2 for explanatory notes and for regional classification. - European Union (15) - European Union (25) - /New Z. C.8 Asylum-seekers allowed to remain for humanitarian reasons at the first instance, 1994 2003. See Table VI.2 for explanatory notes and for regional classification. - European Union (15) - European Union (25) - /New Z. C.9 Rejection of asylum applications at the first instance, 1994-2003. See Table VI.2 for explanatory notes and for regional classification. Union (15) Union (25) C.10 Total number of asylum decisions at the first instance, 1994-2003. Includes cases recognized (), allowed to remain (), rejected () and otherwise closed.See Table VI.2 for explanatory notes and for regional classification. C.11 Undecided asylum cases at the end of the year at the first instance, 1994-2003 See Table VI.2 for explanatory notes and for regional classification. - European Union (15) - European Union (25) - /New Z. C.12 Convention recognition rates* at the first instance, 1994-2003. * Recognized () divided by the total of recognized (), allowed to remain () and rejected () * . See for regional classification. - /New Z. C.13 Total recognition rates* at the first instance, 1994-2003. * Recognized () and allowed to remain () divided by the total of recognized (), allowed to remain () and rejected () * . See for regional classification. - European Union (15) - European Union (25) - /New Z. C.15 Recognition of asylum-seekers under the 1951 Convention on appeal, 1994-2003. See Table VI.2 for explanatory notes. * Includes judicial review. C.16 Asylum-seekers allowed to remain for humanitarian reasons on appeal, 1994-2003 See Table VI.2 for explanatory notes. This table does not include cantonal and other regulations in under which some 51,000 persons were admitted since 1994. C.17 Rejection of asylum applications on appeal, 1994-2003 See Table VI.2 for explanatory notes. * Includes judicial review. C.18 Total number of asylum decisions on appeal, 1994-2003 Includes cases recognized (), allowed to remain (), rejected () and otherwise closed. See Table VI.2 for explanatory notes and for regional classification. * Includes judicial review. C.19 Undecided asylum cases at the end of the year on appeal, 1994-2003 See Table VI.2 for explanatory notes and for regional classification C.20 Convention recognition rates* on appeal, 1994-2003 *Recognized () divided by the total of recognized (), allowed to remain () and rejected () * . C.21 Total recognition rates* on appeal, 1994-2003 *Recognized () and allowed to remain () divided by the total of recognized (), allowed to remain () and rejected () * . (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.7) (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.8) (Jfr Statistical Yearbook 2003 tabell C.10 totalt beslut: 16 707) av besluten i normalprocessen (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.7) (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.8) (Jfr Statistical Yearbook 2003 tabell C.10 totalt beslut: 26 767) av besluten i normalprocessen (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.7) (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.8) (Jfr Statistical Yearbook 2003 tabell C.10 totalt beslut: 29 850) (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.18) (av asylärenden enligt årsredovisning s. 13) (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.15) (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.16) av besluten i "Normalprocessen" (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.18) (av asylärenden enligt årsredovisning s. 13) (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.15) (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.16) av besluten i "Normalprocessen" (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.18) (av asylärenden enligt årsredovisning s. 17) (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.15) (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.16) av besluten i "Normalprocessen" (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.18) (av asylärendenärenden enligt årsredovisning s. 14) (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.15) (Se Statistical Yearbook 2003 tabell C.16) av besluten i "Normalprocessen" Behov av Tidsbegr UT avräknas kvoten sökt i SOU 1951:42 Betänkande med förslag till utlänningslag m.m. (utlänningskommitté). SOU 1972:84 Flyktingskap () SOU 1975:75 Medborgerliga fri och rättigheter. (fri- och rättighetsutredning) SOU 2002:43 Ett utvidgat skydd mot diskriminering (Diskrimine- ringsutredningen ) SOU 2003:89 EG-rätten och mottagandet av asylsökande (Utred- ningen om mottagandevillkor för asylsökande) SOU 2004:31 Flyktingskap och könsrelaterad förföljelse (Utred- ningen om förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning) SOU 2004:74 Utlänningslagen i ett domstolsperspektiv (av utlänningslagstiftningen) SOU 2005:15 och fri rörlighet för tredjelands- medborgare (om uppehållstillstånd för familje- återförening och för varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare) SOU 2005:34 och den fria rörligheten (Utredningen om och den fria rörligheten) Departementsserien (Ds) Ds 2001:77 Uppehållstillstånd med tillfälligt skydd vid massflykt 1954:41 med förslag till utlänningslag 1954:134 rörande ratifikation av kon- vention angående flyktingars rättsliga ställning 1975/76:18 om ändring i utlänningslagen (1954:193) 1975/76:112 om kungörande av lagar och andra författningar Prop. 1979/80:1 om /80:2, Del A med förslag till sekretesslag m.m. Prop. 1979/80:96 med förslag till ny utlänningslag m.m. Prop. 1981/82:97 om hälso- och sjukvårdslag m.m. 1983/84:144 om invandrings- och flyktingpolitiken 1985/86:10 om ny skollag m.m. 1986/87:39 om följdlagstiftning till den nya förvaltningslagen Prop. 1988/89:86 med förslag till utlänningslag m.m. 1989/90:107 om godkännande av om barnets rättigheter 1990/91:153 om ny folkbokföringslag 1992/93:159 om stöd och service till vissa funktionshindrade Prop. 1993/94:94 Mottagande av asylsökande m.m. 1994/95:27 Fortsatt reformering av instansordningen m.m. i de allmänna förvaltningsdomstolarna 1994/95:179 Ändringar i utlänningslagen (1989:529) 1994/95:206 Ändringar i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. 1995/96:22 Tvåpartsprocess m.m. i de allmänna förvaltnings- domstolarna 1995/96:184 Tillträde till högre utbildning m.m. 1996/97:25 Svensk migrationspolitik i globalt perspektiv Prop. 1996/97:113 God man för ensamma flyktingbarn Prop. 1997/98:36 Återkallelse av uppehållstillstånd 1997/98:58 Amsterdamfördraget 1998/99:119 Socialförsäkringens personkrets 1999/2000:64 Polissamarbete m.m. med anledning av anslutning till Schengen 2001/02:182 Ömsesidigt erkännande av beslut om avvisning och utvisning 2001/02:185 Uppehållstillstånd med tillfälligt skydd vid mass- flykt 2004/05:136 Stärkt skydd för ensamkommande barn Prop. 2005/06:46 Mottagande av ensamkommande barn , ; Offentlighetsprincipen, 6:e upplagan, Juridik, 2001 , och Warnling-Nerep, ; Förvaltningsrättens grunder, Juridik, 2004 , Hans; Mänskliga rättigheter i europeisk praxis. En kom- mentar till om de mänskliga rättigheterna, 2:a upplagan, Juridik, 2002 von, ; Saken i förvaltningsprocessen, Förvaltningsrättslig tidskrift 2003 s. 503-521 , ; Mänskliga rättigheter. En introduktion, 2:a upplagan Juridik, 2003 ; The Refugee in International , andra upplagan, Clarendon Press, 1998 Flyktingkommissarie (); om förfarandet och kriterierna vid fastställande av flyktingars rättsliga ställning enligt konvention och proto- koll angående flyktingars rättsliga ställning, Juridik, 2001 Flyktingkommissarie (); Annotated Comments on the Directive 2004/83/EC of on Minimum Standards for the Qualifications and Status of or Stateless Persons as Refugees or as Persons who otherwise need International Protection and the Content ot the Protection granted (OJ L 304/12 of 30.9.2004) . ; The of Refugee Status, Butterworths, 1991 , och , Bo; Förvaltningslagen med kommentarer, Juridik, 2003 , och , ; Grundlagarna, Söners förlag, 1980 Lavin, ; Tvåpartsmål i förvaltningsprocessen, Förvaltningsrätts- lig tidskrift, 1992 s. 97 Lavin, ; Civilprocessen och förvaltningsprocessen – en jäm- förelse, vid , årgång 1/1989-90 s. 70 Lavin, ; Förvaltningsdomens art och funktion, Förvaltnings- rättslig tidskrift, 1995 s. 66-70 skrivelse till regeringen , Förföljelse på grund av kön – grunder för uppehållstillstånd, SIV-129-2000- 5900 , och , Hans; grundlagar och till- hörande författningar med förklaringar, 12:e upplagan, Liber för- lag, 1980 , m.fl.; Sekretesslagen, En kommentar, Gula Bibliotek, 2004 , Nehemiah; Convention Relating to the Status of Refugees – Its History, Contents and Interpretation, : , 1953 , ; Allmän förvaltningsrätt, Liber ekonomi, 22 upplagan 2003 , och , ; författning, Stu- dentlitteratur, 19:e upplagan, 2004 , ; Förvaltningsprocesslagen m.m. En kommentar, Gula Bibliotek, 4:e upplagan, 2001 Wikrén, och , ; Utlänningslagen med kom- mentarer, 7:e upplagan, Juridik, 2002 14102/88 Aygün v. , DR 63 19373/92 Voulfovitch v. , DR 74 , Cabales och Balkandali v. UK () Hatami v. () v. UK () Maaouia v. () Soering v. UK () 100/77 Kommissionen mot 102/79 Kommissionen mot 145/82 Kommissionen mot 293/83 Gravier 29/84 Kommissionen mot 39/86 Lair C-131/88 Kommissionen mot C-361/88 Kommissionen mot C-106/89 Marleasing C-18/90 Kziber C-54/90 Dorsch C-365/93 Kommissionen mot C-262/96 Sürül C-336/97 Kommissionen mot C-276/98 Kommissionen mot C-144/99 Kommissionen mot C-478/99 Kommissionen mot C-97/00 Kommissionen mot C-438/00 Deutscher Handballbund eV C-201/01 Walcher mot C-101/01 mot /01 Kommissionen mot C-467/02 Cetinkaya C-201/03 Kommissionen mot C-209/03 Bidar C-213/03 Syndicate professionnel coordination C-265/03 C-287/04 Kommissionen mot C-1/05 RÅ 1989 ref. 50 RÅ 1989 ref. 67 RÅ 1990 ref. 64 RÅ 1990 ref. 108 RÅ 1990 ref. 119 RÅ 1991 ref. 41 RÅ 1992 not. 234, 235 och 236 RÅ 1993 ref. 88 RÅ 1995 ref. 70 RÅ 1996 not. RÅ 2004 ref. 130 NJA 1989 s. 131 NJA 1990 s. 636 NJA 1991 s. 203 NJA 2001 s. 464 JO 1977/78 s. 310 JO 2001/02 s. 430 Utlänningslagen – Vägledande beslut Utlänningslagen – Vägledande beslut beslut UN 02/14219 beslut UN 04/03793 Regeringens beslut , U49/90 Skyddsgrunder och rättigheter för flyktingar Direktivet om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och innehållet i det beviljade skyddet (8043/04 ASILE 23) antogs av Europeiska unionens råd . Direktivet är ännu inte publicerat i EUT. En särskild utredare tillkallas med uppdrag att ta ställning till hur direktivet skall genomföras i . Uppdraget innefattar att undersöka hur utlänningslagstiftningen och övrig för direktivet relevant lagstiftning överensstämmer med direktivets bestämmel- ser. Utredaren skall ta ställning till behovet av författnings- ändringar eller andra åtgärder och lägga fram förslag på de författ- ningsändringar som bedöms nödvändiga. Härutöver skall utredaren göra en jämförelse av hur andelen- personer som beviljas flyktingstatus eller status som skydd- sbehövande i övrigt i förhåller sig till motsvarande andel i vissa utvalda länder och redovisa en analys av vad eventuella skill- nader beror på. Svenska bestämmelser, relevanta för rådsdirektivet, kan samman- fattas enligt följande. Enligt utlänningslagen (1989:529, UtlL) finns två former av skydd, flyktingskap och ställning som skyddsbehövande i övrigt. Defini- tionen av flykting finns i 3 kap. 2 § UtlL och överensstämmer i allt väsentligt med artikel 1 A 2 Genèvekonvention angående flyktingars rättsliga ställning, nedan . En flykting är en person som befinner sig utanför det land, som han eller hon är medborgare i, därför att han eller hon känner väl- grundad fruktan för förföljelse på grund av sin ras, nationalitet, tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller på grund av sin religiösa eller politiska uppfattning, och som inte kan eller på grund av sin fruktan inte vill begagna sig av detta lands skydd. Som vägledning för tolkningen av flyktingbegreppet i svensk rätt används bl.a. om förfarandet och kriterierna vid fastställande av flyktingars rättsliga ställning och förarbetena till . Definitionen av skyddsbehövande i övrigt finns i 3 kap. 3 § UtlL. Med skyddsbehövande i övrigt avses exempelvis en person som, utan att vara flykting, lämnat sitt land för att han eller hon känner välgrundad fruktan för att straffas med döden eller att utsättas för tortyr, eller för att han eller hon behöver skydd på grund av en väpnad konflikt. Flyktingskap kan upphöra p.g.a. olika omständigheter. Av 3 kap. 5 § UtlL framgår att en person upphör att vara flykting bl.a. om han eller hon frivilligt åter använder sig av sitt ursprungslands skydd eller förvärvar annat medborgarskap. Bestämmelserna mot- svarar upphörandegrunderna i artikel 1 C i . Motsvarande bestämmelser för skyddsbehövande i övrigt saknas. På den enskildes begäran skall ange att perso- nen är flykting, en s.k. flyktingförklaring. En sådan förklaring skall enligt 3 kap. 6 § UtlL återkallas om det framkommer att utlän- ningen är att anse som flykting. Eftersom en mot- svarande förklaring saknas för skyddsbehövande i övrigt, finns inte heller några återkallelseregler. Normalt beviljas nära anhöriga till en flykting också uppehålls- tillstånd som flyktingar (principen om familjens enhet). Beroende på de anhörigas rättsliga ställning i övrigt, t.ex. medborgarskap, kan dock undantag från regeln aktualiseras. Principen kan emellertid endast verka till förmån för anhöriga, inte tvärtom. Detta innebär att familjemedlemmar kan få flyktingstatus även om huvud- personen skulle vara utesluten från flyktingskap exempelvis på grund av att han eller hon omfattas av någon s.k. uteslutandegrund (se nedan). I 8 kap. UtlL finns bestämmelser om verkställighet av avvisning och utvisning. Där ges ett komplement till bestämmelserna om rätt till skydd, genom reglerna om hinder mot verkställighet. Dessa är ett uttryck för principen om non-refoulement. Principen innebär i huvudsak ett förbud att sända en person vidare till ett land där han eller hon riskerar förföljelse. Den finns intagen i både Genève- konventionen och FN:s konvention mot tortyr m.m. Av Europa- domstolens praxis följer att principen i vissa fall även kan göras gällande enligt om mänskliga rättigheter. Enligt 8 kap. 1 § UtlL får en avvisning aldrig verkställas till ett land om det finns skälig anledning att tro att utlänningen där skulle riskera att straffas med döden, kroppsstraff eller utsättas för tortyr eller annan omänsklig behandling. Avvisning får inte heller verk- ställas till ett land där utlänningen inte är skyddad mot att sändas vidare till ett land där han eller hon skulle riskera sådan fara. Detta är således ett absolut förbud. Verkställighet får i huvudsak inte heller ske till ett land där den sökande riskerar förföljelse, se 8 kap. 2 och 4 §§ UtlL. Enligt 2 kap. 3 § UtlL skall en utlänning som är flykting enligt 3 kap. 2 § eller skyddsbehövande i övrigt enligt 3 kap. 3 § UtlL ges uppehållstillstånd i . Flyktingar, och vissa skyddsbehövande i övrigt, bl.a. de som känner välgrundad fruktan för förföljelse p.g.a. sitt kön eller sin homosexualitet, får enligt 3 kap. 4 § andra stycket 1 UtlL dock vägras tillstånd om det finns synnerliga skäl på grund av vad som är känt om utlänningens tidigare verksamhet eller av hänsyn till rikets säkerhet. Personer som flyr på grund av väpnad konflikt eller miljökatastrof får i enlighet med 3 kap. 4 § andra stycket 2 UtlL även vägras tillstånd om det finns särskilda skäl på grund av brottslighet eller annan omständighet hänförlig till utlän- ningens person. Lagen ger således större möjligheter att vägra till- stånd för en skyddsbehövande i övrigt enligt 3 kap. 3 § första stycket 2 UtlL än för en flykting. 3 kap. 4 § andra stycket 1 UtlL tar sikte dels på situationer då det av hänsyn till rikets säkerhet inte är möjligt att ge uppehållstillstånd, dels sådana omständigheter som utesluter utlänningen från skydd enligt . I anges att bl.a. personer som har begått krigsförbrytelser eller brott mot mänskligheten uteslutes från rät- ten till flyktingskap. Uppehållstillstånd kan enligt 2 kap. UtlL vara tidsbegränsade eller permanenta. Lagen reglerar inte uttryckligen när ett per- manent uppehållstillstånd skall ges. Om en person har skydds- behov anses han eller hon normalt ha kommit till med avsikt att bosätta sig här. Som huvudregel beviljas permanent uppehållstillstånd redan från början. Enligt 3 kap. 7 § UtlL utfärdar resedokument i enlighet med regeringens föreskrifter. Dessa föreskrifter finns i 1 kap. 10 § utlänningsförordningen (1989:547, UtlF) och anger att resedokument skall utfärdas i de fall som föreskriver. Resedokument är således knutet till flyktingskap. Om en utlänning saknar möjlighet att skaffa passhandling eller om sär- skilda skäl finns får enligt 1 kap. 11 § UtlF utfärda ett s.k. främlingspass. I samband med att en person med skyddsbehov meddelas beslut om uppehållstillstånd i får han eller hon information om vad detta tillstånd innebär vid ett samtal med handläggare på . Vidare finns viss skriftlig information att tillgå. SOU 2006:6 Bilaga 1 Personer med skyddsbehov som kommunplaceras får också en introduktion av kommunen. Sociala förmåner samt hälso- och sjukvård Flyktingars rätt till sociala förmåner följer i första hand av Genève- konventionens artiklar 23 och 24. har ett generellt välfärdssystem om bl.a. kommer till uttryck i socialförsäkringslagen (1999:799) och hälso- och sjuk- vårdslagen (1982:763). Därutöver regleras samhällets yttersta skyddsnät i socialtjänstlagen (2001:453). Bistånd enligt den senare lagen är behovsprövat. Enligt socialförsäkringslagen delas social- försäkringsskyddet upp i en bosättningsbaserad och en arbets- baserad försäkring. Båda försäkringarna gäller för personer oavsett medborgarskap, som anses vara bosatta respektive arbeta i .