sou · GUB375 · 2007-01-01 00:00:00 — 4.3.5 Material och miljö Som vi beskriver i avsnitt 3.2.5 är det inte bara relationen mellan barn och vuxna som påverkar flickors och pojkars villkor i förskolan. Även den fysiska miljön, leksaker, litteratur och annat material är med och bidrar till detta. En av de frågor vi ställt till projekten är hur de arbetat med att förändra den pedagogiska miljön med hänsyn till hur de uppfattat att den påverkar hur flickor och pojkar är, gör och beter sig. Projektens svar bekräftar tes som vi redogör för i kapitel 3 – nämligen att den pedagogiska miljön och rummens placering och utformning har stor betydelse för vad som är möjligt och mindre möjligt för barnen – och inte minst för hur flickor och pojkar gör kön.26 25 SOU 2006:42, sid. 90. 26 Jämför avsnitt 3.2.5. SOU 2006:75 Jämställdhetsarbete i förskolan 105 När personalen på de förskolor delegationen har varit kontakt med började granska verksamheten och barnens lek utifrån ett genusperspektiv fick de syn på något som de inte hade tänkt på tidigare – att många av rummen var könsmärkta. Genom att de mest könskodade materialen var placerade i olika rum åtskildes det typiskt flickiga från det typiskt pojkiga på ett effektivt – men ofta omedvetet – sätt. Så här såg det till exempel ut på i : Möbleringen på vår förskola såg ut så att vi hade ett dockrum, ett klossrum, ett matrum och ett kuddrum. I dockrummet hade vi spis, diskbänk, en liten matgrupp, husgeråd, dockor med tillbehör, utklädningsattiraljer och mjuka djur. I klossrummet fanns byggmaterial av olika slag, actiongubbar, plastdjur och bilar. I matrummet fanns spel, pussel, ritpennor och papper samt en läshörna med böcker. Kuddrummet var tänkt för grovmotoriska lekar som bestod av lekkuddar , hoppdyna och filtar för kojbygge. [] När ett nytt barn började hos oss förstod det vilka rum som passade för just deras kön. Lekmönstret var att killarna gärna höll till i klossrummet eller i kuddrummet medan flickorna fanns i dockrummet och i matrummet. kunde vi se flickor i byggrummet men vi såg sällan någon kille i dockrummet.27 (Utvärdering, .) De flesta förskolor har efter att de börjat granska barnens lekmönster och den pedagogiska miljön och materialet, lagt märke till att det finns ett nära samband mellan rummens organisering och flickors och pojkars lek. Många har i likhet med personalen på sett att flickor och pojkar ofta leker på var sitt håll, med olika material och i separata rum. Efter en närmare titt på den pedagogiska miljön har de kunnat se att både rummens och materialets placering bidragit till att förstärka den här uppdelningen. Rum i rummen uppmuntrar till större variation i leken För att förändra barnens lekmönster, och för att uppmuntra flickor och pojkar att våga välja bland fler leksaker och fler lekkamrater, har förskolorna omorganiserat den pedagogiska miljön. Många undviker nu att placera det mest könskodade materialet i separata rum. I stället ser de till att vart och ett av rummen på förskolan 27 (2006), material under bearbetning, ej ännu publicerat. Jämställdhetsarbete i förskolan 2006:75 106 innehåller många olika slags material för att locka både flickor och pojkar. På många förskolor har den här omorganiseringen fört med sig stora förändringar i flickors och pojkars lekmönster. De leker med en större variation av material, flickor och pojkar leker mer tillsammans och lekarna är dessutom mer könsöverskridande . En sådan utveckling beskriver fyra förskolor från i sin rapport: Varje avdelning har gjort en kartläggning av lekmiljön och svarat på frågorna: vilka rum utnyttjas av flickor och pojkar? Vad i rummen är det som lockar? Hur används lekmaterialet? I vilka rum och i vilken typ av lekar möts flickor och pojkar? Var finns pedagogerna? Varje avdelning har börjat på en handlingsplan för att utveckla och förbättra. Vi har skapat könsneutrala lekmiljöer, attraktiva för både flickor och pojkar. En avdelnings gamla dockvrå har till t.ex. blivit lägenheten där alla barn kan hitta sin roll i leken. Här kan man gå till affären och handla, här sätter man sig vid bordet och arbetar med datorn, här kan man ta hand om barnen. På en annan avdelning har klossarna lyfts ut till det stora lekrummet och därmed blivit mer attraktivt för flickorna. Någon avdelning kallar ett rum för rymdrummet, där kan man resa med olika fordon till olika platser, något som flickor och pojkar gärna leker tillsammans med. (Utvärdering, .) Ett liknande exempel kommer från avdelningen Bullerbyn, på i : Vi har fokuserat på placering av lekmaterial framför allt i dockvrån och byggrummet. På dessa ställen har vi upplevt att barnen har lekt könsuppdelat . I dockvrån har vi tänkt på att göra om miljön för att den ska bli mer lik en lägenhet. Den ska vara öppen för flera rollekar. Man kan leka familj i lägenheten men den kan också fövandlas till en affär eller kondis. Dockorna finns kvar men är inte alltid det man ska leka med. var dockvrån ett lågstatus rum. Med ny färg och nytt material har det blivit ett mer stimulerande rum för olika sorters rollek där pojkar och flickor leker tillsammans. I byggrummet har vi blandat bygg- och konstruktionsmaterial med rolleksmaterial. Där det förut bara fanns en stor mängd Lego och klossar står nu Barbie, My , vilda djur och dockhus tillsammans med konstruktionsmaterial. (Utvärdering, .) Flera förskolor beskriver den här förändringen som att de skapat rum i rummen. Rum i rummen är små vrår eller platser i samma rum lite avskilt men ändå nära för att blanda upp och ge barnen möjligheter att leka med allt oavsett kön. En liten bygghörna bredvid en hemvrå som är bredvid SOU 2006:75 Jämställdhetsarbete i förskolan 107 en bilhörna, bredvid utklädningskläder bredvid dinosaurierna osv. Det här inbjuder till gränsöverskridande och ger också barnen större möjligheter till att leka över könsgränserna. (Mjölnarens förskola, , utvärdering, .) Möbleringen och placeringen av lekmaterial betyder mycket. Vi har möblerat om på avdelningarna med rum i rummen där det finns olika lekmaterial i stället för t.ex. särskilda dockvrår och byggrum. Vi upplever att det är lättare för barnen att leka gränsöverskridande och leka tillsammans . (Östansbo förskola, avdelning Nyckelpigan och Trollsländan, , utvärdering, .) Förskolan i har inte bara omorganiserat rummen och bytt plats på olika material – de har byggt en helt ny förskola. Arbetet bygger på kontinuerlig dokumentation och observation av barnens rörelsemönster. Barnen har också själva träffat arkitekten och fått vara med och påverka hur den nya förskolan ska se ut. Ett genusperspektiv har funnits med i arbetet och en viktig utgångspunkt har varit att skapa pedagogiska miljöer som låter barnen vara på många olika sätt och som uppmuntrar till möten mellan barn av olika kön och ålder. Ta bort eller lägga till? En del förskolor har valt att ta bort några av de leksaker som tidigare fanns på förskolan. På i har personalen till exempel tagit bort alla bilar med argumentet att pojkarna väljer bilar av gammal vana, men att de varken uppmuntrar till kreativitet i leken eller till att barnen leker tillsammans. För andra förskolor har det varit viktigt att inte ta bort något material utan bara lägga till. Det är vi vuxna som kodar materialet och aktiviteterna, och barnen kommer ändå att möta de mest könskodade leksakerna utanför förskolan. Därför har många förskolor valt att behålla allt material men försöka ge det nya innebörder och uppmuntra barnen till könsöverskridande lekar. Tar vi bort det [könskodade] materialet har vi fullständigt låst den möjligheten. (Barnskötare, , intervju, .) På i , har personalen försökt ge begreppet teknik en ny innebörd: Jämställdhetsarbete i förskolan 2006:75 108 Vi har lärt våra barn att teknik inte bara är att spika och bygga, utan även att kunna laga mat och sy. Vi har kunnat bryta mönster för vad som uppfattas som manligt och kvinnligt och sätta aktiviteter i ett fack som heter teknik för alla. (Utvärdering, .) Sy är en aktivitet som förknippas med flickor och kvinnor i första hand. För att motverka ett sådant synsätt och vidga innebörden av begreppet teknik, bestämde sig personalen på för att alla barn skulle få lära sig att sy. Vi har diskuterat med barnen och kommit fram till att, för att kunna sy så krävs det en viss teknik precis som vid andra arbeten så som att borra, måla, såga eller spika. Vi har pratat om att sy något som vi kan ha användning för. Vi kom fram till att var och en kan sy något gosedjur som de kan ta med sig hem. Eftersom varje barn pratade så kärt om olika nallar som de har hemma, kom vi på tanken att barnen skulle sy nallar med egna namn på. Barnen fick välja mellan olika färger på tyg och tråd som de skulle använda till sina nallar. hjälpte barn att klippa tyget i nallform och visa vilken syteknik de skulle använda sig av. [] De tittade stolta på sina nallar när de var färdiga och alla sa att nallarna kommer att sova tillsammans med dem. Genom att utföra arbetet fick barnen lära sig att man inte behöver vara färdig med olika saker på en gång, att vissa uppgifter kräver och att man måste ha tålamod och ork att avsluta det man har påbörjat. (Utvärdering, .) Den könade rolleken På flera förskolor har personalen observerat att det främst varit flickorna i barngruppen som ägnat sig åt rollekar. Efter en närmare titt på utbudet av utklädningskläder och andra attribut för den här typen av lek har många kommit fram till att det kan bero på att det främst funnits material som är avsedda för flickor och kvinnor i första hand, så som klänningar och prinsessdräkter. Ett exempel på en förskola där detta mönster har observerats är i kommun. För att stimulera även pojkarna att delta i rollekarna köpte de in ett större utbud av kläder och material som lockade till många olika slags lekar, så som hårfrisör, doktor, sjörövare, och snickare. På och Madesjös förskolor i kommun har personalen som mål att vara mönsterbrytare för framtida studier och yrkesval. Därför har både kvinnor och män bjudits in SOU 2006:75 Jämställdhetsarbete i förskolan 109 till förskolan för att berätta om just sitt yrkesval. har brandmän, poliser, sjuksköterskor och ambulanspersonal besökt förskolan. Personalen har ansträngt sig för att hitta könsbrytare inom dessa yrken. Parallellt med detta har de köpt in pedagogiskt material och kläder för de olika yrkesgrupperna i syfte att stimulera både flickor och pojkar till att leka rollekar över de traditionella könsgränserna. Rapporten från förskolorna visar att det har gett resultat: Både pojkar och flickor har varit inne i en period och lekt sjuksköterskor/sjukhus eftersom vårt sista besök just nu var sjuksköterskorna som berättade om sitt yrke och vi har också inspirerat med bra lekmaterial till detta. (Utvärdering, .) Ett liknande exempel kommer från avdelning Bullerbyn, i som skriver så här i sin rapport: Vi tycker det är viktigt att personalen presenterar lekmaterial på ett sätt där vi visar att det är tillgängligt för både flickor och pojkar. Vi har t.ex. haft polistema. Vi har gjort besök på en polisstation och haft samlingar där vi gått in i rollen och visat hur man kan använda materialet innan barnen fått tillgång till det. Både pojkar och flickor leker polisspanare tillsammans. På liknande sätt ska vi introducera lekmaterial från olika yrken så som doktor, bagare, affärsbiträde m.m. Vi vill att barnen dels ska möta människor i otraditionella yrken men framför allt att de ska få leka och pröva roller av olika slag. (Utvärdering, .) Även på avdelning Delfinen i har man köpt in yrkesrelaterade utklädningskläder och uppmuntrat barnen till könsöverskridande rollekar: Flickorna behövde uppmuntran till att våga ta på sig polis-, doktors och brandkläderna. Vi har satt upp en frisörsalong och en affär. I början var pojkarna bara nyfikna på frisörsalongen. Men med uppmuntran har nyfikenheten växt och övergått i handling. friserar de varandra med både vatten, kam och hårklämmor. Här syns tydligt att vårt genusarbete gett resultat. Det är inte längre konstigt att en flicka leker brandman eller att en pojke leker frisör. (Utvärdering, .) På i , har personalen valt en annan väg. De har tagit bort alla utklädningskläder och ersatt dem med färggranna tygstycken. Detta för att barnen ska slippa träda in i Jämställdhetsarbete i förskolan 2006:75 110 förväntade könsroller och i stället erbjudas möjlighet till kreativt tänkande. Det pojkkodade materialet anses ha högre status När personalen på i gick igenom det material som fanns på förskolan lade de märke till två saker. För det första fanns det betydligt mer material som förknippas med pojkar och pojkars lek än flickor och flickors lek. För det andra hade det här materialet betydligt högre status än det material som ansågs vara något som enbart flickor leker med. För att utjämna den här skillnaden har personalen köpt in fler typiska flickleksaker som de arbetar för att avkoda allt material och ge det samma status. Målet är att barnen ska få en större bredd av erfarenheter och att både flickor och pojkar ska våga använda och leka med samma material. Mönstret att de lekar och material som förknippas med pojkar har högre status än de som förknippas med flickor återkommer på många förskolor. Det verkar också vara viktigare för pojkar än för flickor att öppet ta avstånd från det motsatta könets lekar och material. Ett mycket påtagligt exempel på det kommer från i kommun. Här köpte personalen in ett rosa prinsesslott för att iaktta flickornas och pojkarnas reaktioner: Vi märkte att när vi packade upp med tillbehör var det några pojkar som förkastade dem direkt och flickorna vågade inte säga något. När vi sedan skulle bygga upp var pojkarna med och konstruerade och sedan när leken startade var det mest flickorna som lekte. En del pojkar var också med. Vi köpte sedan en stor timmerbil och pojkarna var lyriska när vi visade den. Skillnaden här var att flickorna inte buade ut pojkarnas lek, men det var precis vad pojkarna gjorde mot flickorna när vi visade . Detta har vi diskuterat mycket! (Utvärdering, .) Flera förskolor arbetar för att höja statusen på flickornas lekar och material och försöker bryta trenden att pojkar inte kan ägna sig åt det som förknippas med flickor. Många menar att en viktig del av det arbetet är att tänka på var de själva befinner sig under leken, och även hur de presenterar och förhåller sig till olika lekar och material. Om personalen presenterar ett nytt material har de ibland SOU 2006:75 Jämställdhetsarbete i förskolan 111 valt att på ett handgripligt sätt vara med och visa hur barnen kan använda sig av just detta material. På avdelningarna och Ryttargården, i , prövade personalen att låta alla uteleksaker stanna i förrådet. Detta för att se hur mycket de styrde vad barnen lekte och med vem: Vad händer med de barn, som är beroende av en cool cykel eller en attraktiv spade, när inget finns att tillgå? Sitter statusen i makten och attributen? Vår första spontana reaktion var att lekarna blev mer gränsöverskridande. Och med det menar vi att barnen valde nya kamratkonstellationer och andra typer av lekar uppstod. Flickor och pojkar lekte mer tillsammans . (Utvärdering, .) Gemensamt för förskolorna är att de alla betonar vikten av att alla barn ska ha samma möjlighet att prova och använda allt material som finns på förskolan. Men det är inte alla som kände till om de levde upp till det målet innan de gick in i projektarbetet. Flera förskolor har genom sina observationer upptäckt att det oftast varit de äldsta pojkarna på förskolan som haft tillgång till de populäraste leksakerna och annat material på förskolan medan yngre pojkar och såväl yngre som jämngamla flickor har fått hålla till godo. Till exempel upptäckte personalen på förskolan i att det var några äldre pojkar i barngruppen som hade tillgång till de så kallade tjockhjulingarna på gården.28 Andra förskolor har sett att det varit samma barn som suttit vid datorerna inne på förskolan. För att bryta sådana här mönster har förskolorna framför allt arbetat med olika system där barnen väljer leksaker och annat material. Detta för att se till att alla barn får tillgång till alla olika leksaker och material som finns på förskolan. En sådan metod är valkorten som använts på lite olika sätt på olika förskolor, men där principen har varit den samma: ett kort representerar en leksak och barn får i tur och ordning välja det kort som symboliserar den leksak eller det material de vill ägna sig åt. Eftersom barnen alltid får välja i olika ordning betyder det här att även försiktiga och tillbakadragna barn hamnar i sådana lägen där de kan välja den mest populära leksaken. gör det här systemet att de barn som i normala fall ofta är först fram och tar den leksak han eller hon vill ha får vänta på sin tur med att välja leksak. 28 Se kapitel 5. Jämställdhetsarbete i förskolan 2006:75 112 Det intressanta med förskolornas arbete med miljö och material är att de mönster som iakttagits i barnens lek och rummens och materialens placeringar, på ett påtagligt sätt går att relatera till teorier om genussystemet och dess bärande principer.29 Som vi visat har de mest könskodade lekarna och materialen hållits isär vilken kan kopplas till isärhållandets logik. Dessutom har det pojkkodade materialet ofta högre status än det flickkodade vilket kan kopplas till hierarkin i genusordningen som ger det pojkar och män ägnar sig åt ett högre värde än det som förknippas med flickor och kvinnor. Det är också mer accepterat när flickor utför lekar som pojkar brukar göra än tvärtom vilket visar på det benämner som den manliga primat. I ett genusmedvetet arbete med miljö och material, anser vi att det är viktigt att utmana båda dessa principer. Det vill säga, det handlar både om att bryta uppdelningen och isärhållandet mellan flickors och pojkars lekar och material och att bryta det synsätt som säger att pojkars lekar och material är bättre än flickornas. Inte minst det sistnämnda, att höja statusen på det flickkodade materialet och utmana det synsätt som säger att pojkar inte får ägna sig åt sådant som förknippas med flickor, menar vi är av stor betydelse i ett fortsatt jämställdhetsarbete i förskolan. 4.3.6 Sagor och berättelser Böcker är en viktig del av förskolans verksamhet och vardag. Särskilt högläsningen har en lång tradition i förskolan. Det ställs inga explicita krav på vilka böcker som ska förekomma i förskolan. Men det verkar ändå som att de finns ett visst antal titlar som ständigt återfinns i förskolornas bokhyllor.30 Sagorna och berättelserna har flera funktioner. Litteraturen är till exempel viktig för barns språkutveckling. Förskolan ska stimulera varje barns språkutveckling och uppmuntra och ta tillvara barnets nyfikenhet och intresse för den skriftliga världen (Lpfö 98). Men sagor och berättelser är också med och påverkar barns syn på världen. Det gör litteraturen till en betydelsefull del av arbetet med de normer och värden där jämställdhetsuppdraget ingår som en viktig del. Hur kan de sagor och berättelser som barn får ta del av i förskolan bidra till att forma flickors och pojkars föreställningar om kvinnligt och manligt? 29 Se kapitel 5. 30 och (2005), sid. 53–55. SOU 2006:75 Jämställdhetsarbete i förskolan 113 Och hur kan litteraturen användas för att motverka traditionella könsmönter och könsroller? 4.3.7 En förändrad syn på arbetet med litteratur Många av de jämställdhetsprojekt som delegationen har gett medel till har arbetat med barnlitteratur ur ett genusperspektiv. De har till exempel räknat antalet flickor och pojkar bland huvudrollskaraktärerna och tittat på vilka könsmönster som förmedlas i berättelserna. Flera förskolor vittnar om en överrepresentation av pojkar. Både i sagor, sånglekar och ramsor har huvudpersonen ofta varit en han. De flesta förskolor har också funnit att det till stora delar är ensidiga bilder av flickor och pojkar som återges, även om det finns undantag. På förskolan i , som ingår i länsprojektet i , har personalen reagerat på att det finns fler böcker där flickor bryter könsmönstren än tvärtom. Vi har upptäckt att samhället accepterar pojkflickor mer än flickpojkar . Det syns väldigt tydligt i barnlitteraturen och vi har efterlyst alternativa böcker där pojkar kan ta flickornas mjuka och vänliga roll, utan framgång. tänker personalen på förskolan utmana boksförlagen att ta fram barnlitteratur med reell jämställdhet, där flickor och pojkar värderas lika.31 De vill se fler flickpojkar i böckerna. Många förskolor har fått en förändrad syn på arbetet med litteratur sedan de börjat arbeta mera aktivt med jämställdhet. De väljer böcker på ett mera medvetet sätt än tidigare och reflekterar över vilka budskap berättelserna förmedlar till barnen. Så här skriver personalen på i sin rapport: En medveten pedagog bör först läsa boken för att se vad bokens budskap är. Böcker som upprätthåller de traditionella könsrollerna kan man sortera bort. (Utvärdering, .) Och på i kommun menar personalen: Böcker som ger stereotypa bilder har vi plockat bort eftersom detta ställer krav på hur barnen ska bete sig. (Utvärdering, .) 31 Rapport, Projekt (2005). Jämställdhetsarbete i förskolan 2006:75 114 Även på i , avdelning Bullerbyn, har personalen valt att ta bort sådana böcker som de upplever ger en alltför ensidig bild av flickor och pojkar med följande motivering: Vi har i huvudsak valt att lägga till material och utveckla användningsområdena för det som redan finns. Vi har dock gjort ett undantag vad gäller barnlitteratur. När vi läste igenom och analyserade de böcker som fanns på avdelningen hittade vi flera riktigt gamla böcker med mycket gammaldags könsroller. Vi har diskuterat fram och tillbaka hur vi ska förhålla oss till kulturarvet när det strider mot vårt uppdrag att motverka traditionella könsroller. Till slut har vi valt att lyfta bort vissa titlar från barnens hyllor eftersom vi inte känner att vi kan stå för det böckerna förmedlar. Vi kan komma att läsa dessa böcker , t.ex. i samband med teman om hur det var , men vi vill inte att barnen ska bläddra i böckerna där både bild och text förmedlar passivitet för flickor och aktivitet för pojkar! Vi har förstått att en del tycker att vi censurerar barnkonsten. Fast vi tycker varje val innebär att man väljer bort något annat och att det är bättre att välja medvetet än att göra omedvetna val. (Utvärdering, .) Många förskolor ändrar också själva i berättelserna, till exempel genom att byta kön på karaktärerna eller genom att ändra i handlingen på något annat vis. Det är ett konkret exempel på att förändringsarbetet inte alltid kräver att man byter ut gammalt material mot nytt. Personalen på i påpekar att sagoböcker som har tydliga könsroller kan förändras med hjälp av lite fantasi. Det går med andra ord ofta bra att använda det man har men på nya sätt. Ett exempel på det kommer från avdelningarna Nyckelpigan och Trollsländan, Östanbo förskola i kommun. Här har personalen bytt plats på flickor och pojkar, prinsessor och prinsar i vissa sagor som de upplever förmedlar stereotypa könsmönster. Ett annat exempel kommer från förskolan i , som skriver så här i sin rapport: Vi har blivit mer medvetna om hur flickor och pojkar görs i litteraturen. Därför väljer vi mer medvetet böcker . I vårt sago- och dramaberättande utmanar vi barnen i tankarna kring könsmönstrena. I Rödluvan har till exempel mormor varit morfar och jägaren har varit en kvinna. (Utvärdering, .) Arbetet stannar dock sällan vid att läsa berättelserna för barnen, flera förskolor använder också sagor och berättelser som underlag för samtal om kön och genus. Såväl berättelser som förmedlar SOU 2006:75 Jämställdhetsarbete i förskolan 115 traditionella bilder av flickors och pojkars roller och möjligheter som berättelser som är av mera könsbrytande karaktär, kan öppna upp för intressanta och lärorika diskussioner i barngrupperna. Flera förskolor använder också litteraturen som utgångspunkt för dramatiseringar om kön och könsrelationer.