sou · GUB339 · 2007-01-01 00:00:00 — 8.bearbetning: mekaniska, fysikaliska, biologiska, termiska eller kemiska processer eller kombinationer av processer, som tillämpas på mineraltillgångar, inbegripet från driften av stenbrott, i syfte att utvinna , inklusive partikelstorleksändring, klassering, sepa- rering, lakning, och omanrikning av tidigare kasserat avfall, men med undantag för smältning, (andra uppvärmningsprocesser än kalkbränning) och metallurgisk verksamhet. 9.bearbetningsavfall: fast avfall eller suspension som återstår efter bearbetning av genom separeringsprocesser (t.ex. krossning, malning, storlekssortering, flotation och andra fysi- kalisk-kemiska metoder) för att skilja värdefulla från mindre värdefullt berg. 10.upplag: konstruerad anläggning för deponering av fast avfall på markytan. 11.fördämning: konstruerad struktur för att hålla tillbaka eller stänga in vatten och/eller avfall i en damm. 12.damm: naturlig eller konstruerad anläggning för deponering, tillsammans med olika mängder fritt vatten, av finkornigt avfall, normalt sett bearbetningsavfall, som uppkommit vid bearbetning av mineraltillgångar och vid rening och återvinning av process- vatten. 13.svagt syralöslig cyanid: cyanid och cyanidföreningar som dis- socieras med svag syra vid ett visst, angivet pH-värde. 14.lakvatten: vätska som perkolerar genom det deponerade avfallet och släpps ut från eller samlas upp i en avfallsanläggning, inbegripet förorenat lakvatten, som kan ha skadliga effekter på miljön om det inte behandlas på lämpligt sätt. 15.avfallsanläggning: område avsett för uppsamling eller depo- nering av utvinningsavfall i fast eller flytande form eller i lösning eller suspension under följande tidsperioder: -Ingen tid för avfallsanläggningar av kategori A och anlägg- ningar för farligt avfall som karakteriseras som farligt i avfalls- hanteringsplanen. -Mer än för anläggningar för farligt avfall som genererats oväntat. -Mer än för anläggningar för icke-farligt icke-inert avfall. -Mer än för anläggningar för icke-förorenad jord, icke- farligt prospekteringsavfall, avfall som uppkommer vid utvinning, bearbetning och lagring av torv och inert avfall. Sådana anlägg- ningar kan inbegripa fördämningar eller andra konstruktioner avsedda att stänga inne, hålla tillbaka, avgränsa eller på annat sätt stödja en sådan anläggning, samt exempelvis upplag och dammar, med undantag för håligheter efter brytning där avfall läggs tillbaka, efter utvinning av , i rehabiliterings- och konstruktions- syfte. 16. allvarlig olyckshändelse: händelse på en plats vid verksamhet som rör hantering av utvinningsavfall i en anläggning som omfattas av detta direktiv och som medför allvarlig fara för människors hälsa och/eller miljön, eller , på eller utanför platsen för verksamheten. 17. farliga ämnen: ämnen, blandningar eller preparat som är far- liga i den mening som avses i direktiv /548/EEG2 eller direktiv /45/EG3. 18. bästa tillgängliga teknik: enligt definition i artikel 2.11 i direk- tiv 96/61/EG. 19. vattenrecipient: ytvatten, grundvatten, vatten i övergångs- zoner samt kustvatten enligt definitionerna i artikel 2.1, 2.2, 2.6 och 2.7 i direktiv /60/EG. 20. rehabilitering: behandling av område som påverkats av en avfallsanläggning, så att området återställs i tillfredsställande skick, särskilt med avseende på markvalitet, djur- och växtliv, naturliga livsmiljöer, sötvattensystem, landskap och eventuella nyttoanvänd- ningar. 21. prospektering: sökandet efter ekonomiskt intressanta mine- ralfyndigheter, med bland annat provtagning, provtagning i större 2Rådets direktiv /548/EEG av om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (EGT 196, , s. 1). Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv /73/EG (EUT L 152, 30.4.2004, s. 1). 32 och rådets direktiv /45/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga preparat (EGT L 200, 30.7.1999, s. 1). Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv /66/EG (EUT L 168, , s. 35). skala, borrning och djupgrävning, men däremot inte det arbete som krävs för att förbereda fyndigheterna för utvinning och inte heller sådan verksamhet som står i direkt samband med befintlig utvin- ning. 22.allmänheten: en eller flera fysiska eller juridiska personer och, ienlighet med nationell lagstiftning eller praxis, sammanslutningar, organisationer eller grupper av dessa. 23.den berörda allmänheten: den del av allmänheten som berörs eller som kan bli berörd, eller som har ett intresse av den besluts- process i miljöärenden som avses i artiklarna 6 och 7 i detta direk- tiv; icke-statliga organisationer som främjar miljöskydd och som uppfyller eventuella krav i nationell lagstiftning skall enligt denna definition anses ha ett sådant intresse. 24.verksamhetsutövare: den fysiska eller juridiska person som har ansvar för hanteringen av utvinningsavfall i enlighet med den nationella lagstiftningen i den medlemsstat där avfallshanteringen äger rum, bland annat i fråga om tillfällig lagring av utvinningsavfall samt driftsfaser och faser efter stängning. 25.avfallsinnehavare: den som producerar utvinningsavfallet eller den fysiska eller juridiska person som äger eller är i besittning av det. 26.behörig person: en fysisk person som, enligt den nationella lagstiftningen i den medlemsstat där personen är verksam, har den tekniska kunskap och erfarenhet som behövs för att utföra de upp- gifter som följer av detta direktiv. 27.behörig myndighet: den eller de myndigheter som en med- lemsstat utser som ansvarig för att utföra de åligganden som följer av detta direktiv. 28.plats för verksamheten: allt område på en specifik geografisk plats som förvaltas av en verksamhetsutövare. 29.väsentlig förändring: en ändring i fråga om struktur eller drift av en avfallsanläggning, som, enligt den behöriga myndighetens uppfattning, kan få betydande negativa följder för människors hälsa eller miljön. 1.Ingen avfallsanläggning skall tillåtas bedriva verksamhet utan tillstånd från den behöriga myndigheten. Tillståndet skall omfatta de uppgifter som anges i punkt 2 i den här artikeln och skall tydligt ange vilken kategori avfallsanläggningen tillhör i enlighet med de kriterier som avses i artikel 9. Under förutsättning att alla krav i denna artikel uppfylls kan alla tillstånd som utfärdats i enlighet med annan nationell lagstiftning eller gemenskapslagstiftning kombineras till ett enda tillstånd om man därigenom kan undvika onödig överlappning av information och onödigt dubbelarbete för verksamhetsutövaren eller den behö- riga myndigheten. De uppgifter som skall anges enligt punkt 2 kan omfattas av ett enda tillstånd eller flera tillstånd, förutsatt att alla krav i denna artikel uppfylls. 2.Ansökan om tillstånd skall minst omfatta följande uppgifter: a)Verksamhetsutövarens personuppgifter. b)Den föreslagna platsen för avfallsanläggningen, inbegripet alla alternativ. c)Avfallshanteringsplanen enligt artikel 5. d)Lämpliga arrangemang för den finansiella säkerheten eller motsvarande som krävs enligt artikel 14. e)Uppgifter som verksamhetsutövaren tillhandahållit i enlighet med artikel 5 i direktiv /337/EEG4, om en miljökonsekvens- bedömning krävs enligt det direktivet. 3.Den behöriga myndigheten skall ge tillstånd endast om det på fullgott sätt visas att a)verksamhetsutövaren uppfyller alla tillämpliga krav i detta direktiv, b)avfallshanteringen inte direkt strider mot eller på annat sätt stör tillämpningen av den eller de relevanta avfallshanteringsplaner som avses i artikel 7 i direktiv /442/EEG. 4 1 Rådets direktiv /337/EEG av om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (EGT L 175, , s. 40). Direktivet senast ändrat genom och rådets direktiv /35/EG (EUT L 156, 25.6.2003, s. 17). 4.Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att de behöriga myndigheterna regelbundet omprövar och, om så behövs, uppdaterar villkoren för tillståndet –vid väsentliga förändringar i avfallsanläggningens drift eller i det deponerade avfallet, –på grundval av de övervakningsresultat som i enlighet med artikel 11.3 rapporteras av verksamhetsutövaren eller de inspektioner som utförs i enlig- het med artikel 17, –med ledning av informationsutbytet om väsentliga föränd- ringar i bästa tillgängliga teknik enligt artikel 21.3. 5.Informationen i ett tillstånd som utfärdats i enlighet med denna artikel skall på begäran för statistiska ändamål göras tillgänglig för gemenskapens och medlemsstaternas behöriga statistikmyndig- heter. Känslig information av rent affärsmässig art, exempelvis information om affärsrelationer och kostnadskomponenter samt mängden ekonomiska mineralreserver, skall inte offentliggöras. Innan verksamhet som omfattar uppsamling eller deponering av utvinningsavfall i en avfallsanläggning inleds, skall den behöriga myndigheten kräva en finansiell säkerhet (t.ex. i form av en garanti- summa, inbegripet industristödda gemensamma garantifonder) eller motsvarande, i enlighet med förfaranden som skall fastställas av medlemsstaterna så att a)alla skyldigheter enligt det tillstånd som utfärdats i enlighet med detta direktiv har uppfyllts, inbegripet bestämmelser om åtgärder efter stängning, b)det alltid finns tillräckliga medel tillgängliga för att rehabili- tera det område som påverkats av avfallsanläggningen, i enlighet med vad som beskrivs i den avfallshanteringsplan som utarbetats i enlighet med artikel 5 och som krävs för det tillstånd som före- skrivs i artikel 7. 2.Den säkerhet som avses i punkt 1 skall beräknas på grundval av följande: a)Avfallsanläggningens sannolika miljöpåverkan, med särskilt beaktande av bland annat avfallsanläggningens kategori, avfallets egenskaper och den framtida användningen av det rehabiliterade området. b)Antagandet att oberoende kvalificerade tredje parter kommer att bedöma situationen och utföra de rehabiliteringsarbeten som behövs. 3.Säkerhetens storlek skall regelbundet anpassas till den rehabili- teringsverksamhet som behöver genomföras på det område som påverkats av avfallsanläggningen, såsom beskrivs i den avfalls- hanteringsplan som utarbetats i enlighet med artikel 5 och som krävs för det tillstånd som föreskrivs i artikel 7. 4.Om den behöriga myndigheten godkänner stängningen enligt artikel 12.3 skall den skriftligen befria verksamhetsutövaren från den skyldighet att ställa säkerhet som avses i punkt 1 i den här arti- keln med undantag för skyldigheterna i samband med åtgärder efter stängning enligt artikel 12.4. Följande punkt skall läggas till i bilaga III till direktiv /35/EG: 13. Hantering av utvinningsavfall enligt och rådets direktiv /21/EG av om hantering av avfall från utvinningsindustrin5. 5 EUT L ...". 1.Senast den ...6 skall kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 23.2 och med prioritering av leden e, f och g anta de bestämmelser som krävs för att a)harmonisera och regelbundet överföra den information som avses i artiklarna 7.5 och 12.6, b)genomföra artikel 13.6, bland annat tekniska krav avseende definitionen av svagt syralöslig cyanid och metoder för att mäta denna, c)upprätta tekniska riktlinjer för fastställande av den finansiella säkerheten enligt artikel 14.2, d)upprätta tekniska riktlinjer för inspektioner i enlighet med artikel 17, e)komplettera de tekniska kraven för karakterisering av avfall i bilaga II, f)tolka definitionen i artikel 3.3, g)fastställa kriterier för klassificering av avfallsanläggningar i enlighet med bilaga III, h)fastställa eventuella harmoniserade provtagningsnormer och analysmetoder som behövs för det tekniska genomförandet av detta direktiv. 2.Eventuella kommande ändringar som kan bli nödvändiga för att anpassa bilagorna till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen skall antas av kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 23.2. Sådana ändringar skall företas i syfte att uppnå en hög miljö- skyddsnivå. Medlemsstaterna skall se till att avfallsanläggningar som beviljats tillstånd eller som redan är i drift den ...7 överensstämmer med 6 efter det att detta direktiv har trätt i kraft. bestämmelserna i detta direktiv senast den ...8, med undantag för bestämmelserna i artikel 14.1, för vilka överensstämmelse måste uppnås senast den ...9 samt för bestämmelserna i artikel 13.6 för vilka överensstämmelse måste uppnås i enlighet med tidtabellen i denna. 2.Punkt 1 skall inte tillämpas på avfallsanläggningar som är stängda den ...10. 3.Medlemsstaterna skall se till att utvinningsavfall, från och med ...11 och utan hinder av eventuell stängning av en avfallsanläggning efter detta datum och före den ...12 hanteras på ett sätt som inte äventyrar att artikel 4.1 i detta direktiv eller några andra tillämpliga miljökrav i gemenskapslagstiftningen, inbegripet direktiv /60/EG, uppfylls. 4.Artiklarna 5, 6.3–6.5, 7, 8, 12.1 och 12.2 samt 14.1-14.3 skall inte tillämpas på de avfallsanläggningar som - inte längre tog emot avfall före den ...13, - håller på att stänga i enlighet med gällande gemenskapslag- stiftning eller nationell lagstiftning eller program som har godkänts av den behöriga myndigheten, och - i realiteten kommer att vara stängda . Medlemsstaterna skall senast den ...14 meddela sådana fall till kommissionen och säkerställa att dessa anläggningar sköts på ett sätt som inte hindrar uppfyllandet av syftet med detta direktiv, sär- skilt de syften som anges i artikel 4.1, eller syftet med någon annan gemenskapslagstiftning, inklusive direktiv /60/EG. efter det att detta direktiv har trätt i kraft. efter det att detta direktiv har trätt i kraft. efter det att detta direktiv har trätt i kraft. efter det att detta direktiv har trätt i kraft. 11Den dag då detta direktiv träder i kraft. efter det att detta direktiv har trätt i kraft. 13Den dag då detta direktiv träder i kraft. och efter det att detta direktiv har trätt i kraft. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den ...15. De skall genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta. Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. 15 efter det att detta direktiv har trätt i kraft. Enkät rörande ansvarsutredningar enligt 10 kap. I anledning av en pågående statlig utredning om miljöskadeansvar (M 2004:03) har utredaren bl.a. fått i uppdrag att undersöka beho- vet och analysera konsekvenserna av en bestämmelse om ansvars- genombrott på miljörättens område samt göra en översyn av reg- lerna om miljöskade- och saneringsförsäkring i 33 kap. . Utredningsuppdraget skall redovisas . För att bättre kunna bedöma behovet av en bestämmelse om ansvarsgenombrott i har vi ansett det nödvändigt att inhämta den kunskap som finns hos dem som på nära håll kommer i kontakt med dessa frågor, särskilt de problem som uppkommer i samband med ansvarsutredningar vid efterbehandlingsärenden enligt 10 kap. . I samband med detta aktualiseras ofta frågor om saneringsförsäkringen. Eftersom vårt utredningsuppdrag omfattar också en översyn av saneringsförsäkringen vill vi ta till- fället i akt och inhämta några av de erfarenheter ni har även på detta område. Aktiebolagsformens främsta kännetecken är att aktieägarna inte är personligen ansvariga för bolagets skulder. Frågan om man på mil- jörättens område skall göra avsteg från denna princip, att en aktie- ägare endast svarar med vad han tillskjutit bolaget, dvs. ansvars- genombrott, har behandlats tidigare . När ansvars- genombrott har diskuterats på miljörättens område har det gällt ansvar för sådana miljöskador som regleras i 10 kap. . Frågan om ansvarsgenombrott behandlades senast i Aktie- bolagskommitténs betänkande Ny aktiebolagslag (SOU 2001:1), men någon generell regel om ansvarsgenombrott föreslogs inte. Däremot föreslog en särreglering om ansvarsgenombrott i 10 kap. 2 § . En majoritet av remissinstanserna avvisade förslaget och regeringen valde att inte lägga fram något sådant förslag. I stället valde regeringen att låta förslag behandlas vidare i samband med genomförandet av miljöansvarsdirektivet. I korthet skulle en bestämmelse om ansvarsgenombrott i 10 kap. innebära att i de fall verksamhetsutövaren inte kan uppfylla sina förpliktelser enligt 10 kap. kan i stället en bakom- liggande intressent göras ansvarig. Det rör sig alltså om ett andra- handsansvar för att motverka att rättsliga eller ekonomiska dispo- sitioner vidtas för att undvika efterbehandlingsansvar. I vilka fall denne bakomliggande intressent skall kunna göras ansvarig beror på hur lagstiftningen formuleras. De olika förslag som lagts fram tidigare illustrerar att villkoren för när ansvars- genombrott skall anses föreligga kan variera. Exempelvis skulle, enligt lagrådsremissen till , den som utövat ett bestäm- mande inflytande över verksamhetsutövaren och därvid i avsevärd grad medverkat till att föroreningen uppkommit ansvara såsom verk- samhetsutövare. Till skillnad från detta förslag var Aktiebolags- kommitténs förslag i stället inriktat på att det bestämmande infly- tandet skulle ha påverkat bolagets förmåga att ta det ekonomiska ansvaret i anledning av en miljöskada. har inte något förslag på hur en regel om ansvarsgenombrott bör se ut. Innan något sådant för- slag kan utarbetas måste först undersökas om det finns något behov över huvud taget av en bestämmelse om ansvar för bakom- liggande intressenter. Eftersom detta måste betraktas som en prin- cipiell fråga har det inte ansetts nödvändigt att utgå från ett for- mulerat förslag om ansvarsgenombrott. Det vore inte heller önsk- värt att redan nu utgå från en given formulering, eftersom detta kan begränsa förutsättningarna för den principdiskussion som är nöd- vändig i ett första skede. I samband med att infördes trädde även den s.k. sane- ringsförsäkringen i kraft. Syftet var främst att minska statens kost- nader för efterbehandling. Medel ur saneringsförsäkringen kan under vissa förutsättningar bekosta nödvändiga åtgärder för att undanröja risk för skador på omgivningen i situationer när den ansvarige inte kan betala. Försäkringen täcker sådana kostnader som uppkommit på grund av att tillsynsmyndigheten begärt verk- ställighet enligt 26 kap. 17 § eller meddelat förord- nande om rättelse enligt 26 kap. 18 § . Systemet har bli- vit kritiserat, främst för att försäkringarna inte fått den breda til? ?lämpning som avsetts och för att medel inte fonderas för fram- tida ändamål. I syfte att undersöka behovet av regler för att undvika ansvarsflykt på miljörättens område, vänder sig nu utredningen till Er med föl- jande frågor. 1.Hur många ansvarsutredningar enligt 10 kap. har Ni gjort ? 2.Har i något av dessa ärenden förekommit att en identifierad verksamhetsutövare inte har kunnat svara för sina förpliktelser enligt 10 kap. eller att det annars har skett rättsliga eller eko- nomiska transaktioner för att undvika ansvar? 3.Om svaret under 2 är JA: b.I hur många av dessa fall har verksamhetsutövaren varit ett aktiebolag eller annan juridisk person? c.Har det i dessa fall funnits något moderbolag eller annan juridisk person eller fysisk person med bestämmande inflytande över verk- samhetsutövaren som medverkat till föroreningen eller verksam- hetsutövarens betalningsoförmåga? Har det i något av fallen uppfattats som att åtgärder vidtagits i bolagsmässiga, rättsliga, ekonomiska eller andra avseenden, för att undgå ansvar? Hur har denna medverkan eller dessa åtgärder i så fall gått till? Bifoga eller hänvisa till vilka ärenden det rör sig om och ange gärna omständigheterna för dessa. d.Har betalning för efterbehandlingen kunnat finansieras genom medel ur saneringsförsäkringen? e.Om betalning inte erhållits från saneringsförsäkringen, vad är skälet till detta? Ni ombeds att inkomma med svar per . Svaret bör, om möjligt, sändas elektroniskt. Om ni har frågor kan ni vända er till , tel. e-post: Sekreterare i utredningen om miljöskadeansvar (M 2004:03) , 103 33 3 e. och generella Se tabell 2. tbka för att omfattas då bekosta mindre, sist ta kostnaden. Ja, 1 gång tolkas på olika sätt, är kraven i p. brådskande i 3 §? Ej lätt att anmäla utan dröjsmål enl. 8 att TSM lägger ut. därför görs ej tillsyn. Allmänna synp: för flyttas bakåt, den fick betala pga ej och bättre info om vem som ska söka (TSM, komun el. Ja, dock ej Ej sökt, Exploatör el. Pengar har ej sökts Det verkar svårt att få Ja, gnm KK betala när ej finns Se tabell 2. Osäkerhet, bl.a. om ersättning fr. förs. betalas ut, medför att kräver 2 beslut, tar ett innan kk avslutad och Vad är vitsen med dessa krav vid denna måste göras om för förs.bolag ö h t ska uttömd då ej förelagt Se tabell 2. att vara omöjlig få som inte leder ngn Ej lätt få pengar från klass 2 el. 3 och adv. endast omfattar omr. Krf, vågar sällan ansökan hos Krf. som är svåra att före och efter MB:s beslut att först kräva överklagat till MD. Se tabell 2. tagit kostnaden för att Något kriterium var ej Ja, delvis i –89 och åtgärd Ej ansökt då ej Hårda villkor gör det i princip omöjligt att få i 3 § till att endast fråga om freoner som 10 kap. Att driva stora resurser, som skett för länge sedan. Ja, se tabell 2 Rekvisiten i förs. Fråga 3 c. Utredning pågår om ek. brottslighet med koppling till frågan. AB flyttade fr. den förorenade fgh:n och nytt AB bildades som köpte inkråmet i det gamla bolaget. därefter likvidation som övergick till en konkurs. Ärendet är omfattande. Kommanditbolag (KB) bedrev uthyrningsverksamhet med solarier, försäljning av bilar m.m. KB lämnade flera tusen uttjänta lysrör i en hyrd lokal. Fgh-ägaren kontaktade TSM efter att – utan framgång – försökt få bolaget att städa upp efter sig. Vi riktat vitesföreläggande mot KB. efter delgivning begärdes KB i KK. Ärendet pågår fortfarande. Det s.k. Tiensuu-ärendet där lastbilsägare i KK. Lastbilen stod uppställd på annans mark och KK-boet saknar medel. San.försäkringen kräver att TSM begärt verkställighet el. kostnaderna inte kan tas ur KK-boet måste kommunen svara för kostnaderna i egenskap av I båda fallen förutsätts att KK inte har hunnit avslutas. Om så skett saknas ju en part att rikta föreläggandet mot. Risk att försäkringen inte täcker om åtgärden inte anses vara av brådskande art. Risken finns alltså att kommunen får stå för kostnaderna om inte försäkringen kan tas i anspråk. En verkstad behövde inte ta ansvar för föroreningen på fgh:n eftersom annan part sanerade åt F.d. Cisternförvaringen, Svenska BP Oljeaktiebolag finns under org.nr , Statoil och är inaktivt. Har försökt nå flera av firmatecknarna med kommunicering inför förelägganden men inte lyckats. Tomträtten har upphört och Kommun är nu ägare av fgh:n. Miljökontoret har tillsammans med Lst försökt reda ut ansvaret för den föroreningen som finns och att få en utökad markundersökning utförd på fgh:n. har fastnat i detta läge. En markundersökning hade utförts på fgh:n Graniten 3 vilken visade på mkt höga halter av perkloretylen, toluen, alifatiska och aromatiska kolväten samt PAH. Företaget köptes upp av det tyska bolaget Mataki kvarstod emellertid som ett dotterbolag till . tillsynsbesök på platsen och informerade bolagets VD och miljöchef om att vi skulle komma att ställa krav på kompletterande markundersökningar på fgh:n för att avgränsa föroreningarna och för att kunna göra en riskbedömning. likviderats av Brenntag, detta trots att man visste att krav skulle komma att ställas på förelade den 24 feb.-03 Mataki att genomföra kompletterande