sou · GUB375 · 2007-01-01 00:00:00 — For this reason, the further promotion of education which values the individuals throughout all elementary and secondary educational activities should continue. At the higher education level, the results of education up to that education level should be reinforced and an awareness of equality between women and men should be further enhanced. At the same 25 (2002). 26 Dir nr: Dir. 2003:101. SOU 2006:75 Barnomsorg jämställdhet i ett europeiskt perspektiv - en kommentar 51 time, various measures to provide learning opportunities for women at that level should be taken.27 I anses det också som en självklarhet att jobba med jämställdhet inom skolan. Och precis som i många andra länder finns det en oro kring det faktum att skolan inte lever upp till sina jämställdhetsmål. Israeliska hymlar inte med skolans problem på området. In , equal opportunities in education should be an integral part of education. In practice, however, boys and girls do not enjoy equal opportunities in education, are not invested in and appreciated equally by teachers and educational counsellors, and do not enjoy the same experiential opportunities.28 Det finns otaliga exempel på biståndsprojekt där kopplingen utbildningsinsatser och jämställdhet görs. Ett sådant exempel är SIDA:s satsningar på att öka läskunnigheten bland flickor i eftersom organisationen menar att det kommer att kunna förändra rådande normer och värderingar i riktning mot ett mer jämställt samhälle. 2.5.2 Det finns undantag Att få länder arbetar med jämställdhet inom barnomsorgen, betyder dock inte att vi i är helt ensamma om detta. Det går till exempel egentligen inte att diskutera jämställdhetsarbete i förskolan och dess ursprung utan att nämna Hjalli-pedagogiken på . Den föddes då ifrågasatte det sätt barnen behandlades på. inom barnomsorgen hade hon blivit allt mer medveten om hur olika personalen behandlade flickor och pojkar. Pojkarna fick mest plats och blev så gott som alltid behandlade som individer medan flickorna hamnade i bakgrunden och oftast blev behandlade som en grupp. Ólafsdóttirs lösning på den ojämställda vardagen blev könsseparerade grupper med flickor i en grupp och pojkar i en annan. Uppdelade på detta sätt fick sedan barnen öva på egenskaper och förmågor de i vanliga fall inte använder sig av. Det var hos Hjallipedagogiken som bland annat det Gävleborgsbaserade projektet 27 Plan of Action for Promotion of a by the Year 2000. 28 cms.education.gov.il/EducationCMS/Units/Owl/English/Gender/Background/, hemsida för Utbildnings- Kultur- och Idrottsdepartement, . Barnomsorg jämställdhet i ett europeiskt perspektiv - en kommentar SOU 2006:75 52 Tittmyran/Björntomten hittade inspiration till sitt projekt. har många andra svenska förskolor varit på studiebesök på Hjalli-pedagogiken är dock delvis omdiskuterad. Kritikerna menar att arbetssättet befäster könsskillnader då de uppdelade grupperna är en permanent lösning och inte en tillfällig. Hjalli-pedagogiken har utvecklats ungefär som AnneMette i utvecklade tanken om kompensatorisk pedagogik. Dessa arbetsmetoder är på olika sätt använda i de olika projekt som finns också i och på . I både och har det också funnits en stark betoning av att arbetet med jämställdhet i förskolan i första hand ska inriktas på fler män till förskolan. 2.6 Män + förskola = jämställdhet? Att det finns få internationella exempel på praktiskt jämställdhetsarbete i förskolan, betyder inte att kopplingen jämställdhet och förskola inte förekommer i andra länder. Det är bara det att på många håll ses jämställdhetsfrågan ur en annan synvinkel och med ett annat mål i sikte än vad vi har i . I många länder, både inom och utanför , betyder jämställdhet i barnomsorgen en sak: Fler män. Det vill säga, när könsfördelningen bland de anställda är jämn, ses förskolan som jämställd. I dessa länder handlar jämställdhetsfrågan med andra ord inte om hur den dagliga pedagogiska verksamheten ska förändras, utan om hur fler män ska lockas till yrket och sedan stanna kvar. Det här resonemanget finns också i , men det är inte det enda jämställdhet i förskolan handlar om. Ett av de största projekten kring män i barnomsorgen är skotska Men in Childcare, , som startades i . Projektet bygger i stort sett enbart på tankar om kvinnors och mäns olikheter. Initiativtagarna till projektet ser män som i grunden olika kvinnor. De bör komma in i förskolan för att fylla en funktion som kvinnor aldrig kan göra. Initiativtagarna bakom menar också att män är andra typer av förebilder än kvinnor och det behövs inom barnomsorgen, speciellt för pojkar som växer upp utan pappor. Andra vinster som förs fram är att könsblandade personalgrupper ger ett bättre arbetsklimat och att SOU 2006:75 Barnomsorg jämställdhet i ett europeiskt perspektiv - en kommentar 53 det är lättare för barnens pappor att prata med och anförtro sig åt manliga pedagoger än kvinnliga. Trots de här skälen hade mycket svårt att rekrytera de skotska männen till barnomsorgen. Därför drog de igång en annonskampanj där de riktade sig direkt till män som kunde tänka sig att arbeta med barn. I annonserna fanns ett telefonnummer som intresserade kunde ringa. som varit engagerad i projektet sedan starten menar att just telefonjouren är en av framgångsfaktorerna bakom . Detta eftersom telefonnumret i princip var bemannat dygnet runt så att alla som ringde fick snabba svar och på så sätt inte tappade intresset på grund av uteblivna svar. Det var också enbart män som tog emot de här samtalen. Vad har då det här projektet gett för resultat? har över 700 män påbörjat någon form av utbildning för arbete inom barnomsorgen. Vissa har bara gått en kort introduktionskurs medan andra påbörjat längre utbildningar. 25 av de 700 är färdigutbildade till det som motsvarar en svensk förskollärare och ytterligare 70 genomgår just nu samma utbildning. genomfördes en ny annonskampanj som fick 200 svar. menar att det inte bara är MIC:s arbete som är orsaken till den här förändringen. Han menar att fler män inom barnomsorgen är en fråga i tiden där ett flertal orsaker samverkar. Det finns fler ensamma pappor än tidigare, därför är det inte längre konstigt att män tar hand om barn. Kurser där endast män deltar i utbildningen har gjort att färre hoppas av, Det har varit ett stort medieintresse kring frågan. Lönerna inom barnomsorgen har i vissa områden ökat markant. Det finns ett uttalat intresse från regeringen i frågan. Det har varit ett större tryck från bland annat föräldrar som vill se fler män in barnomsorgen. Män i barnomsorgen gör att andra män lockas till yrket.29 Ett annat liknande projekt är det belgiska initiativet MEQ, som funnits . Initiativtagaren menar att det finns många skäl till varför männen i i stor utsträckning valt att hålla sig borta från barnomsorgen. Att arbeta med barn anses vara ett kvinnojobb. 29 Föreläsning (). Barnomsorg jämställdhet i ett europeiskt perspektiv - en kommentar SOU 2006:75 54 Lönen är låg. Den pedofildebatt som även förekommit i har skrämt många. Att arbeta med barn skapar en konflikt med bilden av vad den manliga identiteten är. Det finns inga förebilder från den egna barndomen. Många är rädda för negativa reaktioner från omgivningen.30 MEQ har jobbat länge med frågan men gick arbetet in i en ny fas. För att på allvar försöka förändra den generella bilden av vad det egentligen innebär att vara man i barnomsorgen startades en stor annonskampanj med stora bilder på män med lekande barn omkring sig. Männen var klädda i yrkeskläder tillhörande traditionella manliga yrken och kampanjens budskap var i form av efterlysningar. Allt för att visa att även traditionellt manliga egenskaper behövdes inom den belgiska förskolan. Och kampanjen gav resultat. Andelen män som studerade till det som motsvarar en svensk förskollärare ökade från till . när kampanjen är avslutad har visserligen siffrorna sjunkit igen men inte ända ned till den nivå den var innan annonskampanjen drog igång. I har regeringen utarbetat en handlingsplan för jämställdhet inom förskolan där de sätter fokus på män till förskolan. har intensifierat rekryteringsarbetet för att öka andelen män. har män som arbetar inom förskolan, även om det i några kommuner har arbetats extra mycket med rekryteringen. I till exempel Askers kommun har man genom ett tydligt rekryteringsarbete kommit upp till . Målet är att det i hela ska finnas män inom förskolan . Det som är viktigt med arbetet i Askers kommun är att tänkandet utgår från förståelsen av att ska män stanna kvar i förskolan är det också viktigt att fler män är anställda på samma avdelning. Med en tydlig inställning att män som kommer nya till förskolan ska ha en man som den får de också fler som stannar kvar på just den förskolan. Jämställdhetslagen i ger möjlighet till positiv särbehandling för att öka andelen av det underrepresenterade könet. Tankarna om vikten av män till förskolan utgår i mycket från samma perspektiv som finns i arbetet i och . Att kön i sig har en 30 Ibid. SOU 2006:75 Barnomsorg jämställdhet i ett europeiskt perspektiv - en kommentar 55 viktig funktion. Den nordiska synen är dock att kön är en konstruktion och att maskulinitet är föränderlig. I finns resonemang som att om det ska finnas lika många kvinnor i bolagsstyrelserna som män, så är det lika viktigt att ha lika många män i förskolan som kvinnor. Det är först som frågan om genusperspektiv kommit in i det nationella arbetet i . Studier om vad som sker inom förskolorna med genusperspektiv, så som i , har påbörjats. Det finns också några förskolor i som påbörjat ett sådant arbete. Det norska barn och familjedepartementet har i en handlingsplan –2007 skrivit in vikten av män till förskolan och att främja den jämställdhetspedagogiska utvecklingen. I har inriktningen om att försöka öka andelen män till förskolan varit brännande . Från det att författaren och debattören i sin uppmärksammande bok om Vilse i damdjungeln31 påpekade vikten av att barn behöver ha fler män som förebilder i förskolan har också inriktningen från regering och kommuner varit att finna metoder för att rekrytera fler män till förskolan. Även i ligger andelen män bland förskolans personal . Det nordiska samarbetet runt frågan om könssocialisation har utvecklats till att handla om både rekrytering av fler män till förskolan och på vilket sätt pedagogerna kan arbeta med genusperspektiv i sin verksamhet. Medan valt att i första hand satsa på en ökad genusmedvetenhet hos personalen har övriga länder satsat på rekrytering av män till förskolan. De övriga nordiska länderna poängterar dock i offentliga dokument att orsaken till att ha fler män i förskolan är just att visa på att också män är bärare av den omsorgsrationalitet som är så viktigt för att arbeta inom förskolan. Män och kvinnor i förskolan är förebilder för flickor och pojkar och det sätt män och kvinnor genomför sitt arbete präglar barnens syn på att alla, oavsett kön, kan göra och har rätt att göra samma uppgifter. 2.7 Vad kan lära sig? Delegationen ställer sig tveksam till en del av de tankar som förs fram när den här frågan diskuteras på internationell nivå. Självklart är det önskvärt att förskoleverksamheten, precis som alla andra 31 , (1996). Barnomsorg jämställdhet i ett europeiskt perspektiv - en kommentar SOU 2006:75 56 starkt könade yrkesområden, strävar efter en jämnare könsfördelning bland de anställda. Men denna utjämning får inte, menar vi, ske genom att man ser könstillhörighet som automatisk garant för vissa egenskaper och att man därmed går ifrån de principer som både skollag och läroplan tydligt beskriver. Vi delar inte uppfattningen om att män måste in i förskolan enbart på grund av att de är män. Delegationen menar att det är viktigt att betona att den pedagogiska skickligheten måste vara det viktigaste, inte könstillhörighet. Går man ifrån den principen finns det en risk att yrkesidentiteten urholkas. Däremot inte sagt att det inte finns saker den svenska förskolan kan lära av de internationella exempel vi beskrivit tidigare i det här kapitlet. Tanken med riktade annonskampanjer till män är till exempel intressant. Det är viktigt att komma ihåg att sådana kampanjer enbart innebär en kortsiktig påverkan, precis som exemplet från visade. har också tidigare haft kampanjer för att få fler män till förskolan, främst efter tankar om vikten av fler män. Detta gav lika liten andel män som de övriga nordiska länderna har i verksamheten. Delegationen menar att det är viktigt att ta till vara de erfarenheter som gjort sedan skrivningar om att fler män i förskolan skulle öka jämställdheten. vet vi att det med dagens förväntningar på män och maskuliniteter inom förskolan snarare blir så att de stereotypa könsmönstren förstärks om fokus ligger på att män behövs just för att tillföra förskolan något som endast män i kraft av sitt kön kan tillföra.32 Dock ser vi det som viktigt med fler män till förskolan och menar att det är viktigt att följa framförallt det nordiska arbetet med könssocialisation om fler män till förskolorna. Vi vet också att i vilken utsträckning som kön ges betydelse och hur förskolans personal förhåller sig med genusperspektiv är något som leder till att flickor och pojkar ges möjlighet att se och pröva nya mönster för vad som är tillåtet för respektive kön. För att nå verklig framgång måste arbetet ske på många olika platser i samhället och med ett långsiktigt perspektiv. Delegationen menar att ett sådant förändringsarbete handlar om allt ifrån pappors uttag av föräldraledighet till förändrade könsmönster hos både kvinnor och män. Utan djupa förändringar kommer de kortsiktiga projekten inte att uppnå sina mål. 32 Havung (2000), (2005). 57 3 Den könade förskolan Den svenska förskolan är och har varit ett jämställdhetspolitiskt projekt som i allra högsta grad påverkat relationen mellan stat och familj, mellan föräldrar och barn och mellan kvinnor och män i . Utan en tillgänglig förskola hade kvinnors ökade deltagande på arbetsmarknaden inte varit möjlig. Men som framgår av kapitel 1 har talet om förskolan som en skiftat fokus det . Från att tidigare främst handlat om den yttre strukturen, om förskolans betydelse för att vuxna kvinnor och män ska kunna kombinera föräldraskap och förvärvsarbete, har diskussionen nu övergått till att alltmer handla om den inre verksamheten, den pedagogiska miljön och de vuxnas förhållningssätt till flickor och pojkar i barngruppen. För detta har läroplanen haft en avgörande betydelse. Innan förskolan fick sin egen läroplan, och när var tillsynsmyndighet för förskolan, fanns vägledande arbetsplaner för verksamheten. Den första arbetsplanen kom 19751 och den sista 1981.2 Ingen av dessa ställde dock några direkta krav på att förskolan skulle motverka traditionella könsrollsmönster eller verka för jämställdhet mellan flickor och pojkar. Däremot framhöll arbetsplanen förskolans betydelse för att både kvinnor och män ska kunna kombinera föräldraskap och förvärvsarbete. När det 1987 kom ett pedagogiskt program för förskolan blev jämställdhetsuppdraget något tydligare. Detta program behandlar förskolans uppgifter och den pedagogiska verksamhetens mål och inriktning, samt principer för ledning, planering och utveckling av verksamheten. Programmet riktade sig såväl till ledningsansvariga i kommunen, som till förskolepersonal och föräldrar. I detta framhålls bland annat att förskolan ska ge barnen stöd i att utveckla en trygg könsidentitet3 samt att förskolan ska verka för jämställdhet 1 (1975). 2 (1981). 3 (1987). Den könade förskolan 2006:75 58 mellan flickor och pojkar, kvinnor och män.4 Enligt programmet ska förskolan också medverka till att barnen tillägnar sig kunskaper och värderingar som stöder principer för jämställdhet.5 Däremot står det inte klart uttalat att förskolan ska motverka traditionella könsrollsmönster. Det är alltså först i samband med att förskolan får sin egen läroplan, och därmed styrs på samma sätt som den obligatoriska skolan, som detta uppdrag blir tydligt. 3.1 Många har fortfarande svårt att hantera jämställdhetsuppdraget Det är nu 2006 och förskolan fick sin egen läroplan. Men precis som skolan, har förskolan haft svårt att leva upp till uppdraget att motverka traditionella könsmönster och bidra till att flickor och pojkar får möjlighet att utvecklas på lika villkor utan att hindras av ensidiga förväntningar på sig som kön. Detta var en av de främsta orsakerna till att Delegationen för jämställdhet i förskolan tillsattes, för att skynda på jämställdhetsarbetet och främja utvecklingen på det här området. Men hur märker man då att en förskola inte lever upp till läroplanens mål och riktlinjer för arbetet med jämställdhet? Som vi beskrev i vårt delbetänkande Den könade förskolan6 är det inte säkert att det vid ett första besök på en förskola märks överhuvudtaget. Den som har genusglasögonen på behöver nog inte gå längre än till hallen för att upptäcka det, men för den som inte har funderat så mycket på vad jämställdhetsuppdraget betyder för det vardagliga arbetet i förskolan, är det inte säkert att det märks alls vid en första anblick. Barnen trivs, personalen trivs och föräldrarna är nöjda. Men som vi redan konstaterat, behöver inte trivsel automatiskt betyda att en förskola är jämställd. De könsstrukturer som finns i förskolan speglar ofta de mönster som finns i samhället utanför. Som vuxen kan det vara svårt att upptäcka och förhålla sig kritisk till dessa eftersom man lever mitt upp i dem. Och barnen protesterar sällan mot den rådande ordningen. Tvärtom agerar barn oftast utifrån de spelregler som vuxenvärlden sätter upp, och de är också 4 Ibid. sid. 31. 5 Ibid. sid. 39. 6 SOU 2004:115, sid. 13. SOU 2006:75 Den könade förskolan 59 själva med och reproducerar eller skapar nya normer och värden för flickor och pojkar att förhålla sig till. Nedan följer en beskrivning av hur förskolans könade vardag kan se ut. Det är en återgivning av tendenser som återfinns på många förskolor i . Det är dock viktigt att hålla i minnet att det rör sig om generaliseringar. Könsmönstren ser givetvis inte exakt likadana ut på alla förskolor. Men det finns mönster som ofta återkommer. Beskrivningen nedan kan därför fungera som en ögonöppnare. vill vi framhålla hur viktigt det är att varje förskola i sitt arbete med jämställdhet observerar och dokumenterar den egna verksamheten, så att åtgärderna kan anpassas efter de lokala förutsättningarna och behoven. 3.2 Förskolans könade vardag 3.2.1 Det anses vara skillnad på flickor och pojkar Det finns en tendens hos förskolans personal att tala om flickor och pojkar på ett könsstigmatiserande sätt, där man genom språkbruk gör flickor respektive pojkar till två enhetliga men olika grupper. Till exempel när en pedagog beskriver en situation som varit osedvanligt stökig säger hon eller han kanske att pojkar är så stökiga. Men är det verkligen pojkarna som är stökiga? Kan det inte lika gärna vara så att det just i den situationen enbart var några pojkar som var stökiga? I det här fallet skulle det inte heller vara rätt att säga att barnen var stökiga, då detta skulle vara stigmatiserande för alla barn. Kanske är det så att det korrekta är att säga att och var stökiga? Detta för att visa att det inte var några barn, vilka som helst, som var stökiga och för att inte göra två pojkar till representanter för hela gruppen. Och med genusglasögonen på näsan kanske det också går att se hur den vuxnes förhållningssätt till stöket i många fall bygger på föreställningar om kön. När började reta och putta på kom en pedagog och avslutade det hela med att för berätta att det är så här pojkar är, de brukar busa med flickor de tycker om. Den här föreställningen om pojkar är inte ovanlig. Det vi ser som problematiskt med det här förhållningssättet är att det bidrar till att legitimera beteende som det frigör honom från personligt ansvar. Den könade förskolan 2006:75 60 För att undvika att göra några pojkar till representanter för hela gruppen, kan det med andra ord vara klokt att använda namn och att individualisera ett handlande istället för att kategorisera efter kön. Men det finns också en risk att man med detta tänkande blir könsblind. För hur vanligt är egentligen det motsatta förhållandet, att det är och som retar och puttar på . Och hur reagerar om det händer? Kan det på samma sätt som i fall, ursäktas med att det är så flickor är? Individperspektivet har ett starkt fäste inom förskolan. Det finns en utbredd övertygelse att om pedagogerna ser barnen som individer betyder detta automatiskt att de också behandlar barnen rättvist och likvärdigt. Men det är en föreställning som många förskolor upptäckt inte stämmer in på dem. Vid en närmare granskning har det visat sig att det bakom individperspektivet ofta döljs en könsstruktur som delar in barnen i flickor och pojkar. Denna uppdelning inrymmer mängder av föreställningar om kön som vårt samhälle och vår kultur präglas av. I förskolans läroplan står det: Vuxnas sätt att bemöta flickor och pojkar liksom de krav och förväntningar som ställs på dem bidrar till att forma flickors och pojkars uppfattning om vad som är kvinnligt och manligt. Förskolan skall motverka traditionella könsmönster och könsroller. Flickor och pojkar skall i förskolan ha samma möjligheter att pröva och utveckla förmågor och intressen utan begränsningar från stereotypa könsroller.7 Vi menar att en av de tydligaste skillnaderna mellan flickor och pojkar på förskolan görs av de förväntningar som personalen har på respektive kön. Det är vanligt att pojkar anses vara bråkiga, högljudda och framför allt otåliga. Med andra ord: om de inte får som de vill och det snabbt, då blir det problem. En förskollärare sammanfattade situationen i ett ord: pojkpanik. Det gäller att ligga steget före pojkarna så att de inte ställer till med problem. Därför får många pojkar till exempel hänga sina kläder närmast ytterdörren: då kan de snabbt få på sig galonbyxor och overaller och sedan springa ut innan de ställer till med några problem. Inte någon pedagog som delegationen har träffat har ens närmat sig uttrycket flickpanik. gjord forskning visar att pedagogernas förväntningar på flickor kan sammanfattas i några få ord: flickor ska vara tysta, lugna och följa de regler som finns. Flickorna förväntas också att hjälpa till mer och ta ett större 7 Lpfö 98, sid.8. SOU 2006:75 Den könade förskolan 61 ansvar, både för sig själva och för sin omgivning. På många förskolor som delegationen har besökt har vi noterat att det finns en eller två flickor som personalen ofta frågar när de inte riktigt vet vems vantar som är vems eller när de behöver hjälp med något på förskolan. De här flickorna verkar uppenbart nöjda med situationen, och tar ofta själva initiativ till att hjälpa både personal och andra barn. Självklart är det inte fel i sig att barn och vuxna hjälps åt, men det intressanta är att vi sett få exempel på förskolor där personalen har en eller flera pojkar i barngruppen som de alltid vänder sig till i dessa situationer. På i , avdelning Bullerbyn, upptäckte personalen att de var mycket mer överseende med pojkar som bröt mot reglerna än flickor. Ett exempel på det kommer från ett dramapass. Barnen var uppdelade i flick- och pojkgrupper. När flickorna hade drama var det en flicka som sprang iväg och lekte i lekborgen. Hon blev genast tillsagd och återkallad till gruppen. hade pojkarna drama. En pojke klättrade upp i ribbstolen och två pojkar hoppade på mattan istället för att delta. reagerade inte utan fortsatte dramapasset som planerat. De skilda förväntningarna från pedagogerna (och vuxenvärlden utanför förskolan) påverkar även barnens egna uppfattningar om vad som är typiskt för flickor och typiskt för pojkar.