sou · GUB381 · 2007-01-01 00:00:00 — Skötsel av natur- och kulturmiljövärden i skogen 2006:81 280 För att vidmakthålla natur- och kulturlandskapets processer, samt vårda de värden som har skapats av dessa störningar och brukningsformer, krävs därför aktiva skötselåtgärder. Vidare genomförs naturvårdande skötsel för att återskapa skogstyper och ekologiska strukturer som har försvunnit samt för att utveckla skogslandskap till att vara ekologiskt funktionella. Avverkning ur natur- eller kulturmiljövårdssynpunkt ska inte ha något ekonomiskt skogsbruksmotiv. 17.4 Skötsel för bevarande av natur- och kulturmiljövärden har definierat sex grupper av skötselformer för att behålla och utveckla natur- och kulturvärden i skogen. Dessa skötselformer är:2 1. Ta bort gran/fri- och luckhuggning 2. Tillskapande av död ved 4. Återställning av hydrologi 5. Omställning av trädslag 6. Skötsel av agrara värden på skogsmark. konstaterar att det saknas nationella sammanställningar över utförd skötsel eller skötselbehov. Myndigheten har därför baserat sina bedömningar av omfattning, behov och kostnader för skötsel på uppgifter från tjänstemän med kunskap på området. Myndigheten betonar att detta gör att bedömningarna måste tolkas med viss försiktighet. 2 Till varje skötselform fanns sedan ett antal olika skötselåtgärder listade. Det kunde exempelvis handla om att ta bort gran, upphuggning av luckor, ringbarkning, dämning, plantering av lövträd, bete, slåtter, hamling etc. SOU 2006:81 Skötsel av natur- och kulturmiljövärden i skogen 281 17.5 Skötsel av formellt skyddad skog 17.5.1 Naturreservat Regleringar och organisation av skötseln av naturreservat Enligt förordningen (1998:1252) om områdesskydd är eller kommunen förvaltare av naturreservat, kulturreservat, naturminne eller djur- och växtskyddsområde.3 I förvaltaransvar ingår att administrera förvaltningen, planera och genomföra de skötselåtgärder som framgår av fastställda skötselplaner samt följa upp effekterna av utförda åtgärder. Huvuddelen av skötseln i naturreservaten sker genom skötselavtal med brukare och entreprenörer. Utförd skötsel i naturreservat och framtida behov I skogar som avsatts som naturreservat för fri utveckling är den naturvårdsinriktade skötseln minimal. En resurskrävande åtgärd som förekommer i naturreservat på skogsmark är naturvårdsbränning. En stor del av skötselinsatserna görs på odlingsmarkerna i form av exempelvis ängsmarksslåtter eller betesdrift på värdefulla naturbetesmarker och hagmarker. Räknat hade cirka 95 000 ha produktiv skogsmark köpts eller intrångsersatts för bildande av naturreservat vid utgången av . Av denna areal bedömdes cirka en tredjedel ha behov av naturvårdande skötsel i någon form. framhåller dock att bedömningen måste anses vara mycket osäker. har naturvårdande skötselåtgärder inom naturreservat på skogsmark utförts på mellan 2 500 och 3 500 ha i landet. Skötselformen borttagning av gran/fri- och luckhuggning är den klart dominerande och har utförts på nästan halva den skötta arealen. Näst vanligast är skötselformen omställning av trädslag medan övriga skötselformer förekommer i mindre utsträckning. När Levande skogar delmål 1 är uppnått kommer skötselbehovet vara 510 gånger större jämfört med de skötselåtgärder som genomförs på skogsmark i naturreservat . Den relativa 3 , och skötsel av nationalparker och naturreservat, promemoria, . Enligt 21 § områdesskyddsförordningen kan dock (eller kommunen) överlåta förvaltningen till annan juridisk person eller markägare som har förutsättningar för att ha ett sådant ansvar. Skötsel av natur- och kulturmiljövärden i skogen 2006:81 282 fördelningen mellan de olika skötselformerna bedöms vara ungefär densamma som . anger att det pågår ett arbete med att ta fram bevarandeplaner för Natura 2000-områden där bl.a. skötselbehovet kommer att studeras. När detta arbete är genomfört kommer kunskapen om skötselbehovet att ha ökat och bättre bedömningar om arealer kan göras. 17.5.2 Biotopskyddsområden och naturvårdsavtal Regleringar och organisation av skötseln i biotopskyddsområden har det centrala ansvaret för de biotopskyddsområden som har beslutats av myndigheten i enlighet med 7 kap. 11 § . får besluta om att åtgärder som behövs för att vårda dessa områden vidtas. Innan naturvårdande skötselåtgärder vidtas i ett biotopskyddsområde ska markägaren underrättas. Staten äger inte biotopskyddsområden men har ett förvaltningsansvar och ett ansvar för att nödvändig skötsel blir utförd. prioritering och planering av skötsel i biotopskyddsområden grundar sig huvudsakligen på rutinmässiga tillsynsbesök av beslutade biotopskyddsområden, då bl.a. områdets skötselbehov dokumenteras. När en skötselåtgärd är aktuell, beskrivs de aktuella åtgärderna i ett skötselavtal. erbjuder i första hand markägaren att utföra skötselåtgärderna. Ett särskilt avtal träffas mellan staten och markägaren för markägarens eget arbete och ersättningen för detta. I de fall markägaren inte är intresserad av att utföra åtgärden eller anlita entreprenör upphandlar tjänsten och upprättar avtalet. När avsynat åtgärden betalas ersättningen för åtgärden ut. Merparten av den skötsel som utförs inom biotopskyddsområden utförs av entreprenörer utsedda av även om markägarna själva utför en betydande andel av skötselåtgärderna. SOU 2006:81 Skötsel av natur- och kulturmiljövärden i skogen 283 Regleringar och organisation av skötseln i områden som omfattas av naturvårdsavtal När det gäller områden som omfattas av naturvårdsavtal är förvaltningsansvaret delat mellan markägaren och . Normalt innehåller ett naturvårdsavtal därför inte någon skyldighet för skogsägaren att vidta aktiva skötselåtgärder inom avtalsområdet. ikläder sig normalt inte heller någon sådan skyldighet i avtalet. Ofta har det i avtalet angivits att naturvärdena i avtalsområdet gynnas av en viss skötsel och att sådan därför uppmuntras. En sådan skötselanvisning är kompletterad med en skyldighet för skogsägaren att samråda med före utförandet. Normalt innehåller också ett naturvårdsavtal en punkt med följande lydelse: medges rätt att inom avtalsområdet och skapa högstubbar av träd samt utföra annan naturvårdande skötsel. anger att man har en positiv förväntan på att markägare som har ingått naturvårdsavtal också har en hög ambition att utföra den skötsel som är nödvändig för att bibehålla och utveckla naturvärdena i området. har som avtalspart ett intresse i att avtalets syfte uppnås. anser att man bör vara ett föredöme för andra aktörer i skötselarbetet och att myndigheten, där så är lämpligt och i den omfattning som medel tillåter, planerar och genomför skötselåtgärder. prioritering och planering av skötsel i områden som omfattas av naturvårdsavtal grundar sig huvudsakligen på rutinmässiga kontrollbesök av ingångna avtal, där bl.a. skötselbehov dokumenterats. När en skötselåtgärd är aktuell kontaktas markägaren, de aktuella skötselåtgärderna beskrivs och vid behov märks även åtgärderna ut i fält. I likhet med vad som gäller för biotopskyddsområden kan upphandla entreprenörer om markägaren inte själv vill svara för skötseln. Merparten av den skötsel som utförs inom områden som omfattas av naturvårdsavtal utförs av markägaren. Skötsel av natur- och kulturmiljövärden i skogen 2006:81 284 Utförd skötsel i biotopskyddsområden och områden som omfattas av naturvårdsavtal Natur- och kulturvårdande skötselåtgärder har utförts på minst 180 ha inom biotopskyddsområden . Liksom för naturreservaten har skötselformen ta bort gran/fri- och luckhuggning varit dominerande ().4 Detsamma gäller den skötsel som har genomförts på områden som omfattas av naturvårdsavtal. På de cirka 1 200 ha i denna kategori där det har utförts natur- och kulturvårdande skötsel har skötselåtgärden gran/fri- och luckhuggning utförts på cirka 90 %.5 Framtida behov av skötsel i biotopskyddsområden och områden som omfattas av naturvårdsavtal I underlag görs en bedömning av skötselbehovet i biotopskydd och områden som omfattas av naturvårdsavtal. Uppskattningen har bl.a. baserats på antaganden om vilka skogstyper som kommer att vara representerade inom biotopskyddsområden och naturvårdsavtal när delmål 1 i Levande skogar har uppnåtts. Vidare har behovet av de olika skötselformerna skattats framåt från det år delmålsarealerna är nådda. betonar att skattningarna är grova och förenade med stor osäkerhet. Skattningen visar att det totala skötselbehovet för biotopskyddsområden uppgår till mellan 3 000 och 5 000 ha och till mellan 17 000 och 23 000 ha för områden som omfattas av naturvårdsavtal. I likhet med för naturreservaten är det främst skötselformen ta bort gran/fri- och luckhuggning som behövs. Denna åtgärd bedöms svara för ungefär hälften av det areella behovet i de båda skyddskategorierna. noterar att naturvårdsavtal ofta används som skyddsform i skötselkrävande miljöer. Därmed blir skötselintensiteten högre i dessa, som åtgärder för att utveckla natur och kulturvärden är vanligare i dessa områden än i biotopskyddsområden. 4 Skötselformerna tillskapande av död ved och skötsel av agrara värden sammanfaller ofta med åtgärden ta bort gran/fri- och luckhuggning. 5 En betydande skötselinsats har även genomförts i nära anslutning till tecknandet av avtalet, dock inte inom själva avtalsperioden. Skötselinsatser utförda 19992005 bedöms uppgå till cirka 2 000–3 000 ha. Främst omfattar dessa insatser uthuggning av gran, fri- och luckhuggning . Även tillskapande av död ved samt bränning har varit relativt vanliga. SOU 2006:81 Skötsel av natur- och kulturmiljövärden i skogen 285 17.6 Skötsel av frivilligt avsatta områden De s.k. frivilliga avsättningarna är områden som är avsatta av enskilda markägare eller skogsbolag men inte till följd av ett myndighetsbeslut eller avtal. Förvaltningsansvaret ligger därmed naturligt också på markägaren. Sektorns representanter har i intervjuer som gjort starkt poängterat att såväl avsättning som skötsel är frivillig och att detta ska respekteras. I betänkandets kapitel 15 om frivilliga avsättningar har det även framgått att de samlade kunskaperna om skogsbrukets frivilliga avsättningar i allmänhet är rätt begränsade. Det finns även en viss ovilja från många skogsägare att lämna ut uppgifter till myndigheter om frivilliga avsättningar. Detta har bidragit till svårigheter för att göra tillförlitliga skattningar av behovet av natur- och kulturvårdande skötsel i dessa områden.6 Skötseln inom frivilliga avsättningar sker främst i markägarens egen regi inom såväl storskogsbruket som småskogsbruket, även om en viss del upphandlas från entreprenörer. I undantagsfall har utfört skötselåtgärder inom frivilligt avsatta områden inom ramen för arbetsmarknadsåtgärden Gröna jobb. Det har då främst handlat om åtgärder inom ramen för åtgärdsprogrammet för vitryggig hackspett och dess livsmiljöer. 17.6.1 Storskogsbrukets frivilliga avsättningar Storskogsbruket anger att man har avsatt drygt 600 000 ha på frivillig grund.7 Ungefär en fjärdedel av denna areal har storskogsbrukets företrädare ansett kräva någon form av naturvårdande skötsel. Den skötsel av detta slag som har som genomförts på storskogsbrukets marker har huvudsakligen varit naturvårdsbränning och borttagning av gran, samt olika former av luck-, plock- och frihuggningar. 6 har i underlaget utgått från en definition av frivilliga avsättningar som innebär att man åsyftar ett minst 0,5 ha stort område med sammanhängande produktiv skogsmark för vilket markägaren frivilligt har fattat beslut om att åtgärder som kan skada dess naturvärde, kulturmiljö och/eller sociala värde inte ska utföras. Området ska finnas dokumenterat i plan eller annan handling. Det har dock inte varit möjligt för att urskilja de bestånd som har klassats som NO (naturvård orört) och NS (naturvård skötsel) som verkligen motsvarar de krav på långsiktighet och kvalitet som anges i Levande skogar. 7 Uppgifterna bygger på intervjuer som tjänstemän har gjort med företrädare för fem av de stora skogsbolagen. Skötsel av natur- och kulturmiljövärden i skogen 2006:81 286 Bedömningar av skötselbehovet ger vid handen att mellan 27 000 och 37 000 ha av storskogsbrukets frivilliga avsättningar kommer att vara i behov av skötsel. Behovet bedöms vara störst när det gäller skötselformerna ta bort gran/fri och luckhuggning och bränning. Även skötselformen tillskapa död ved bedöms komma att ha relativt stor omfattning. Huvuddelen av detta tillskapande sker dock inom områden där någon annan skötselform också behöver utföras. För skötselformerna återställning av hydrologi och skötsel av agrara värden på skogsmark, bedöms behoven vara relativt små. 17.6.2 Småskogsbrukets frivilliga avsättningar gör bedömningen att naturvärdet är beroende av eller ökar vid aktiva skötselåtgärder i ungefär hälften av de cirka 280 000 ha skogsmark som hade avsatts som naturvård orört (NO) eller naturvård skötsel (NS) inom småskogsbruket vid utgången av 2005. Omkring fyra femtedelar av dessa områden finns i , vilket bl.a. beror på att andelen planlagd skogsmark inom småskogsbruket är högre i och att en högre andel av naturvärdena har bedömts som skötselkrävande där. Mer än två tredjedelar av småskogsbrukets areal som har angivits som NS-bestånd, bedöms ha ett behov av naturvårdsinriktade skötselåtgärder . Den areal som behöver åtgärdas måste öka två till jämfört med vad som har skett i genomsnitt . Det årliga areella skötselbehovet kommer då att uppgå till mellan 8 000 och 10 000 ha. Totalt för den närmaste tioårsperioden kommer mellan 98 000 och 123 000 ha att behöva skötas. Inom småskogsbrukets frivilliga avsättningar har det främst varit skötselformerna borttagning gran/fri och luckhuggning och skötsel av agrara värden på skogsmark som har dominerat. Tillskapande av död ved har varit relativt vanligt förekommande medan bränning, dämning och omställning endast förekommit i mycket ringa omfattning. Skötselbehovet bedöms behöva öka särskilt beträffande åtgärder som syftar till att återställa hydrologin liksom för bränning, om än i mindre grad. Behovet av skötsel av agrara värden ökar i de södra delarna av landet. Tillskapande av död ved sker ofta vid luck SOU 2006:81 Skötsel av natur- och kulturmiljövärden i skogen 287 huggning varför arealen liksom behovet förmodligen är högre än det redovisade. 17.7 Kostnader och finansiering av skötseln 17.7.1 Biotopskyddsområden, områden som omfattas av naturvårdsavtal och frivilliga avsättningar Kostnaden per ha för naturvårdande skötsel varierar mycket i olika delar av landet och även med storlek på åtgärdat område. I tabell 17.1 redovisas skattningar av kostnaderna för olika skötselåtgärder. Bedömningarna är enligt förenade med betydande osäkerhet. Tabell 17.1 Kostnader för olika skötselformer samt kostnader för en tioårsperiod för det framtida skötselbehovet fördelat per skyddsform (exkl. kostnader för att administrera skötselarbetet) Skötselform Kostnad/ha (kr) Naturreservat (mnkr) Biotopskyddsområden (mnkr) Natuvårdsavtal (mnkr) FA5 – storskogs bruk (mnkr) FAsmåskogsbruk (mnkr) Ta bort gran/fri- och luckhuggning 0– 3 000 30-60 6–9 250 -¹ -¹ Bränning 4 000 20 000² 30–70 0,2–0,4 10–20 1525 25-30 Tillskapa död ved 2 500 15–20 2,5–3,75 15–20 4-5 20-25 Återställning av hydrologi 3 000 1,5–3 0,3–0,45 3–5 3-5 20-25 Omställning av trädslag 0– 20 000 100–160 0 0 0 0 Skötsel av agrara värden 5 000 5–15 1–1,5 12–15 3-5 200-250 Totalt - 180–310 10–15 65–85³ 25–40 4 265–330 4 ¹Här anges ingen kostnad då denna åtgärd vanligen bara utförs då virkesintäkterna täcker kostnaderna. För att tillgodose hela behovet av åtgärden, och att åtgärden sker , torde det dock innebära vissa kostnader. ²Kostnaden varierar då den är starkt arealberoende. ³Kostnaden för naturvårdsavtal är ett delat ansvar mellan och markägaren. 4Omräknat till kostnad för 500 000 ha (målarealen) blir summan 160–. 5FA= frivilliga avsättningar. Skötsel av natur- och kulturmiljövärden i skogen 2006:81 288 Kostnaden för att administrera genomförandet av skötselåtgärder har bedömts för biotopskyddsområden och naturvårdsavtal. För del uppskattas detta till när delmål 1 för biotopskyddsområden och naturvårdsavtal har uppnåtts. Detta förutsätter ett delat ansvar för skötsel av naturvårdsavtal mellan staten och markägaren. 17.7.2 Finansiering av skötseln Naturreservat fördelar bidrag till skötsel av de skyddade områdena genom anslaget för biologisk mångfald. Fördelningen till länsstyrelsernas arbete med att förvalta skyddade områden görs huvudsakligen genom en schablonmodell där ett visst belopp () fördelas i förhållande till antalet skyddade objekt, deras landareal, arealen skyddade ängs- och hagmarker samt i viss mån i relation till antalet länsinvånare. Utöver denna schablonfördelning fördelas ytterligare cirka 100 miljoner till olika specificerade åtgärder. Fördelningsmodellen togs fram i samråd med länsstyrelserna och utvärderades . Flertalet länsstyrelser ansåg då att modellen fungerar tillfredsställande och att några större förändringar inte bör ske. Biotopskyddsområden Huvuddelen av skötseln i biotopskyddsområden har finansierats av . anslag för bildande av biotopskyddsområden får användas för nödvändig skötsel i biotopskyddade områden liksom för att administrera denna skötsel, dock med vissa begränsningar gällande administrationskostnaderna. Anslaget har använts restriktivt för skötselåtgärder och endast för särskilt akuta skötselbehov eftersom säkerställande genom intrångsersättning har varit högre prioriterat. kan även besluta om statligt stöd till natur- och kulturmiljövårdsåtgärder i skogen (s.k. NOKÅS-stöd), bl.a. till skötselåtgärder inom biotopskyddsområden, vilket skett i några enstaka fall. I dessa fall utgår normalt bidrag till av kostnaden. SOU 2006:81 Skötsel av natur- och kulturmiljövärden i skogen 289 Naturvårdsavtal Anslaget för upprättande av naturvårdsavtal får även användas för skötsel i dessa områden liksom för att administrera denna skötsel, dock med vissa begränsningar vad avser de administrativa kostnaderna. Anslaget har använts endast för särskilt akuta skötselbehov, eftersom säkerställande genom ingående av naturvårdsavtal har varit högre prioriterat. I många fall står dock markägaren för finansieringen av skötsel i dessa områden. kan även besluta om statligt stöd till natur- och kulturmiljövårdsåtgärder i skogen (s.k. NOKÅS-stöd) för skötselåtgärder inom naturvårdsavtal. Staten brukar i dessa fall finansiera av den totala skötselkostnaden. Frivilliga avsättningar Den skötsel som förekommer på frivilligt avsatta områden finansieras normalt av markägaren. Intäkter från virke som faller ut vid skötselåtgärder väger, enligt , dock ofta upp kostnaderna. har dock i vissa fall använt NOKÅS-bidrag för finansiering av skötselåtgärder i frivilliga avsättningar. anser att anslaget för NOKÅS-bidraget bör öka då det anses vara ett verkningsfullt instrument både för inriktning av skötsel och för att skötsel utförs, särskilt när det gäller dyrare skötselformer. 17.8 Förändringsbehov enligt genomför en översyn och analys av rutinerna för genomförandet av skötsel i biotopskyddsområden och naturvårdsavtal i syfte att säkerställa en rättssäker och kostnadseffektiv hantering. Denna åtgärd anser myndigheten vara särskilt viktig då skötselbehovet är större än den utförda skötseln. Som framgått ovan anser myndigheten också att detta behov kommer att öka till följd av att arealen skyddad mark ökar samt att de framtida skyddade områdena bedöms vara mer skötselkrävande de nuvarande. anser att NOKÅS-bidraget inte är ett tillräckligt omfattande ekonomiskt styrmedel för särskilt kostsamma skötsel Skötsel av natur- och kulturmiljövärden i skogen 2006:81 290 åtgärder. För att klara dagens och det framtida skötselbehovet anser att det behövs ett särskilt skötselanslag för biotopskyddsområden och naturvårdsavtal. En ökad finansiering av skötsel med nuvarande anslag avsett för områdesskydd skulle leda till ytterligare förseningar i säkerställandet av arealmålen i Levande skogars delmål 1. Även om merparten av skötseln i biotopskyddsområden och naturvårdsavtal utförs av markägaren anser att myndigheten bör sträva efter att ytterligare öka denna andel. Därigenom väntas en ökad delaktighet i arbetet med att förankra naturvårdsarbetet hos lokalbefolkningen och förståelsen för arbetet med att långsiktigt bevara den biologiska mångfalden. 17.9 Skötsel av kulturmiljövärden8 Enligt Levande skogar delmål 3 ska skogsmarken brukas på sådant sätt att fornlämningar inte skadas och så att skador på övriga kända värdefulla kulturlämningar är försumbara . För att fornlämningar inte ska skadas krävs återkommande skötsel bl.a. för att hindra igenväxning. Dessutom behövs ofta skötselåtgärder inom hela fornlämningsområdet. Även för andra kulturlämningar i skogen är skötsel i syfte att hindra igenväxning viktigt. 17.9.1 Finansiering av kulturmiljöskötsel Stöd till natur- och kulturmiljöåtgärder i skogsbruket (NOKÅSstöd) är enda styrmedel för att finansiera skötsel av skogens kulturvärden. Det tillgängliga beloppet bedöms dock vara för litet i förhållande till behovet. Dessutom har merparten av NOKÅS-medlen använts till skötsel i syfte att bevara naturmiljövärden. 8 Avsnittet bygger på ett underlag från till daterat . SOU 2006:81 Skötsel av natur- och kulturmiljövärden i skogen 291 17.9.2 Skogsnäringen och skötseln av kulturmiljövärden De stora skogsbolagen har, enligt underlag, visat ett ökat intresse för skogens kulturlämningar . Denna utveckling gäller dock främst skyddsapekten. Den aktiva skötseln bedrivs i mindre utsträckning även om arbetar en del med dessa frågor. Noterbart är också att certifieringen av skogsmark, som de stora skogsbolagen är anslutna till, inte omfattar alla skogens kulturvärden. Även skogsägarna och deras intresseorganisationer har, enligt , visat ett ökat intresse för skötsel av både det biologiska kulturarvet och skogens övriga kulturlämningar. Beträffande de få lämningskategorier som kan täcka stora arealer, främst de s.k. röjningsröseområdena finns dock en stark oro. Detta problem är, enligt underlag, främst av regional eller lokal karaktär, men kan ha påtagliga konsekvenser för mindre skogsfastigheter. 17.9.3 Kostnader för skötsel av skogens kulturmiljövärden Utifrån det både ofullständiga och starkt varierande underlag som föreligger har det varit svårt för att göra en tillförlitlig bedömning av den totala skötselkostnaden. En grov uppskattning tyder dock på att det behövs för en acceptabel skötsel av skogens skötselberoende kulturmiljövärden. Detta belopp täcker inte det totala skötselbehovet men skulle innebära både kvalitativt bättre skötsel och att fler kulturlämningar blev föremål för skötsel. Till ovanstående kommer kostnaden för att åtgärda skador på fornlämningar och övriga kulturmiljövärden. Denna kostnad uppskattas till . 293 18 Generell hänsyn 18.1 Direktiven I direktiven till efterfrågar regeringen en bedömning av behovet av ytterligare utvecklingsarbete av miljöhänsyn vid skogsbruk eller, som det också kallas, generell hänsyn. 18.2 Generell hänsyn i skogsbruket Enligt ska hänsyn till natur- och kulturmiljövårdens intressen, s.k. generell hänsyn, tas i samband med föryngringsavverkning.1 Den generella hänsynen vid skogsbruksåtgärder utgör ett viktigt komplement till de statligt finansierade avsättningarna (naturreservat, biotopskydd och naturvårdsavtal) och markägarnas frivilliga avsättningar för att bibehålla den biologiska mångfalden. pekar på att det i 30 § skogsvårdslagen (SVL) beskrivs vilken natur- och kulturmiljöhänsyn som ska tas i samband med skogliga åtgärder. Några exempel på sådan hänsyn är att lämna hänsynskrävande biotoper och skyddszoner mot vattendrag, sjöar, skogliga impediment och . Andra exempel är att lämna äldre träd, högstubbar och död ved. Med stöd av SVL kan dock endast en begränsad grad av hänsynstagande krävas. påpekar att det krävs att skogsbruket tar bättre hänsyn än minimikraven i 30 § för att skapa bättre förutsättningar för den biologiska mångfalden, och för att uppnå de skogspolitiska målen.