sou · GUB351 · 2007-01-01 00:00:00 — Artikel 5.1 i konventionen ålägger varje sändande stat att se till att alla programtjänster som sänds av programföretag inom dess juris- diktion överensstämmer med konventionens bestämmelser. Av den förklarande rapporten till konventionen framgår att denna skyldig- het avser sådana programtjänster som kan tas emot i en eller flera andra stater som är anslutna till konventionen, vilket också framgår av artikel 285. I artikel 5.2–5.4 finns bestämmelser om jurisdiktion och etable- ring. Dessa bestämmelser överensstämmer numera, sedan tilläggs- protokollet till konventionen trädde i kraft , till fullo med motsvarande bestämmelser i artikel 2 i TV-direktivet. Regleringen bygger på den s.k. sändarlandsprincipen. Sändarlands- principen innebär att det är både nödvändigt och tillräckligt att alla TV-sändningar följer lagen i den medlemsstat varifrån de härrör. 4Explanatory Report, stycke 30, 31, 113 och 127. 5Explanatory Report, stycke 124. Den europeiska konventionen om gränsöverskridande television artikel 5.2 föreskrivs därför att ett programföretag är under en an- sluten stats jurisdiktion antingen om programföretaget anses vara etablerat i den staten i enlighet med artikel 5.3 eller om artikel 5.4 är tillämplig på programföretaget. Av artikel 5.3 framgår att ett programföretag anses etablerat i en stat under följande omständig- heter: a)programföretaget har sitt huvudkontor i den staten och redaktio- nella beslut om programsammansättningen fattas i den staten; b)om programföretaget har sitt huvudkontor i en medlemsstat medan redaktionella beslut om programsammansättningen fattas i en annan stat, skall programföretaget anses vara etablerat i den stat där en betydande del av arbetsstyrkan som arbetar med TV-sänd- ningsverksamheten är verksam; om en betydande del av arbets- styrkan som arbetar med TV-sändningsverksamheten är verksam i båda staterna, skall programföretaget anses etablerat i den stat där det har sitt huvudkontor; om en betydande del av arbetsstyrkan som arbetar med TV-sändningsverksamheten inte är verksam i någon av staterna, skall programföretaget anses etablerat i den stat där det först började sända i enlighet med den statens rättssystem, under förutsättning att det upprätthåller en varaktig och verklig anknytning till ekonomin i den staten; c)om ett programföretag har sitt huvudkontor i en stat medan be- slut om programsammansättningen fattas i en stat som inte är an- sluten till konventionen, eller vice versa, skall programföretaget anses vara etablerat i den berörda staten under förutsättning att en betydande del av arbetsstyrkan är verksam i den staten; d)om ett programföretag vid tillämpning av kriterierna i artikel 2.3 i och rådets direktiv /36/EG om ändring av rådets direktiv /552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television anses etablerad i en medlemsstat i EG, skall programföretaget även anses etablerat i den staten vid tillämpningen av konventionen. Bestämmelsen överensstämmer med etableringskriterierna i artikel 2.3 i TV-direktivet, se bilaga 9. Ett programföretag som inte är att anse som etablerat i någon stat som är ansluten till konventionen enligt artikel 5.3 skall enligt artikel 5.4 anses höra under en ansluten stats jurisdiktion i följande fall: Den europeiska konventionen om gränsöverskridande television a)det använder sig av en frekvens som har upplåtits av den staten; b)utan att använda sig av en frekvens som har upplåtits av en stat som är ansluten till konventionen, använder det sig av en satellitkapaci- tet som hör till den staten; c)utan att vare sig använda en frekvens som har upplåtits av en med- lemsstat eller en satellitkapacitet som hör till en stat som är ansluten till konventionen använder det sig av en satellitupplänk belägen i denna stat. Bestämmelsen överensstämmer helt med TV-direktivets reglering i artikel 2.4. Om en ansluten stats jurisdiktion inte kan avgöras enligt punk- terna 3 eller 4 skall frågan enligt artikel 5.5 avgöras av den särskilda stående kommitté som har upprättats för konventionens räkning. Enligt artikel 5.6 omfattar konventionen inte sändningar som uteslutande är avsedda för mottagning i stater som inte är anslutna till konventionen och som inte heller tas emot direkt eller indirekt av allmänheten i en eller flera anslutna stater. Motsvarande bestäm- melse finns i artikel 2.6 i TV-direktivet. Sammanfattningsvis kan konstateras att be- stämmelser om jurisdiktion och etablering numera helt överens- stämmer med motsvarande reglering i TV-direktivet. I artikel 24bis finns bestämmelser som reglerar det förhållandet att ett programföretag etablerar sig i en ansluten stat i syfte att undgå lagstiftningen i det land som sändningarna riktas till. Enligt artikel 24bis.1 utgör en sådan etablering ett missbruk av rättig- heterna enligt konventionen. Artikel 24bis.2–6 regleras det för- farande som en stat som påstår ett sådant missbruk har att rätta sig efter. Enligt artikel 24bis.2 skall de berörda staterna i första hand försöka nå en samförståndslösning. Om en sådan lösning inte kan nås skall den stat i vilken sändningen tas emot hänskjuta frågan till den stående kommittén. Kommittén skall för hänskjutandet avge sin åsikt i frågan om det sändande programföretaget har missbrukat sina rättig- heter. Om så anses vara fallet skall den stat från vilken program- företaget sänder vidta lämpliga åtgärder för att avhjälpa missbruket. De åtgärder som vidtas måste dock stå i överensstämmelse med artikel 10 i . För det fall att staten misslyckas med att vidta erforderliga åtgärder från den stå- ende kommitténs beslut skall frågan överlämnas till skiljenämnd. Den europeiska konventionen om gränsöverskridande television som skiljeförfarandet pågår får den mottagande staten inte vidta några åtgärder mot den aktuella programtjänsten. I artikel 6 i finns bestämmelser om information. Artikel 6.1 föreskriver att programföretagens skyldigheter klart och tydligt skall framgå genom tillstånd av eller avtal med den myndighet som staten utsett eller genom andra rättsliga åtgärder. Med andra rättsliga åtgärder menas enligt den förklarande rap- porten till konventionen exempelvis lagstiftning eller andra regler som utfärdats av den anslutna staten. Enligt artikel 6.2 skall den myndighet som en ansluten stat utser enligt artikel 196 på begäran tillhandahålla information om de pro- gramföretag som råder under den aktuella statens jurisdiktion. Sådan information skall omfatta i vart fall programföretagets namn eller beteckning, säte och juridisk status, programföretagets ställ- företrädare, kapitalets sammansättning samt finansieringen av de programtjänster som programföretaget förmedlar eller avser att förmedla. Av den förklarande rapporten till konventionen framgår att den utsedda myndigheten inte behöver publicera informationen, utan att det räcker att den ser till att uppgifterna finns tillgängliga för den fysiska eller juridiska person som begär att få ut dem7. 11.3.5Bestämmelser som reglerar sändningarnas innehåll Artikel 7 i reglerar programföretagets ansvar för programutbudet. Enligt artikel 7.1 skall alla delar av en program- tjänst till presentation och innehåll respektera den enskilda män- niskans värdighet och andra grundläggande rättigheter. Vidare får programmen inte vara sedlighetssårande (indecent) och särskilt inte innehålla pornografi. De får inte heller ge otillbörligt fram- trädande plats åt våld eller antas framkalla rashat. Av artikel 7.2 framgår att de delar av en programtjänst som kan antas skada barns eller ungdomars fysiska, mentala eller moraliska utveckling inte får programläggas då barn och ungdomar, på grund 6För innehållet i artikel 19 hänvisas till avsnitt 11.3.6.1 nedan. 7Explanatory Report, stycke 148. Den europeiska konventionen om gränsöverskridande television av sändningstiden eller mottagningsförhållandena, kan antas se dem. Enligt den förklarande rapporten till konventionen innebär bestäm- melsen att de programföretag som sänder till flera länder måste ta hänsyn till tidsskillnaden mellan de olika länder där sändningarna kan tas emot8. Artikel 7.1 och 7.2 omfattar alla delar av en programtjänst, vilket innebär att även innehållet i annonser, trailers och meddelanden till allmänheten skall uppfylla de krav som ställs upp. I artikel 7.3 stadgas att programföretaget skall tillse att nyhets- program presenterar fakta och händelser på ett rättvisande sätt samt att de uppmuntrar den fria åsiktsbildningen. 11.3.5.2 Rätt till genmäle eller liknande Enligt artikel 8.1 skall varje sändande stat tillse att alla fysiska eller juridiska personer, oavsett nationalitet eller säte, ges möjlighet att utöva rätt till genmäle eller annan motsvarande åtgärd (to exercise a right of apply or to seek other comparable legal or administrative remedies). Rätten till genmäle innebär enligt den förklarande rapporten en rätt för en fysisk eller juridisk person att rätta oriktiga faktauppgifter som berör honom eller henne eller innebär ett an- grepp mot hans eller hennes lagliga rättigheter9. De anslutna staterna åläggs att tillse att rätten till genmäle eller motsvarande kan utnyttjas på ett effektivt sätt, vilket enligt den förklarande rapporten innebär att den skall kunna utövas i ett sammanhang som motsvarar det där den felaktiga uppgiften först lämnades10. Av den förklarande rapporten framgår vidare att den stat från vilken sändningarna härrör har rätt att bestämma på vilket sätt rätten till genmäle skall tillförsäkras den enskilde. Tillvägagångs- sättet skall dock vara detsamma oavsett den enskildes nationalitet eller säte. Som exempel på metoder för utövande av rätten till gen- mäle eller motsvarande nämns rätt till genmäle, rätt till korrigering, rätt till beriktigande och rätt att anlita särskilda organisationer eller att tillgripa särskilda förfaranden11. I den förklarande rapporten an- förs vidare att de stater som inte har någon rätt till genmäle eller motsvarande är skyldiga att införa en sådan rätt. 8Explanatory Report, stycke 163. 9Explanatory Report, stycke 168. 10Explanatory Report, stycke 172. 11Explanatory Report, stycke 169 och 170. Den europeiska konventionen om gränsöverskridande television höver inte nödvändigtvis framgå av lag, utan det anses tillräckligt att den framgår av programföretagens sändningstillstånd12. I syfte att upprätthålla rätten till genmäle eller motsvarande skall enligt artikel 8.2 namnet på programtjänsten eller programföretaget som är redaktionellt ansvarigt för programtjänsten identifieras i programtjänsten med regelbundna mellanrum och genom ända- målsenliga metoder. 11.3.5.3 Evenemang av särskild vikt för samhället I artikel 9 och 9bis i konventionen finns bestämmelser som reglerar sändning av evenemang som anses vara av vikt för samhället. Enligt artikel 9 skall varje stat som är ansluten till konventionen undersöka och, där det är nödvändigt, vidta lagliga åtgärder för att undvika att allmänhetens rätt till information förhindras av att ett programföretag utnyttjar exklusiva rättigheter till en sändning eller vidaresändning av ett evenemang av stort intresse för allmänheten (high interest for the public). Som exempel på åtgärder som kan vidtas mot ett programföretag som utnyttjar sådana exklusiva rättigheter nämns införandet av en rätt för programföretag i andra stater att sända korta rapporter från evenemanget. Med begreppet ett evenemang av stort intresse för allmänheten avses enligt den förklarande rapporten ett politiskt, socialt, kulturellt eller idrotts- ligt evenemang som ett eller flera programföretag i andra stater som är anslutna till konventionen anser vara av stort intresse för allmänheten i en eller flera anslutna stater13. Utöver regleringen av evenemang av stort intresse finns i arti- kel 9bis. bestämmelser om sändning av evenemang av särskild vikt för samhället (major importance for society). Dessa bestämmel- ser har tillkommit för att allmänheten i de anslutna staterna inte skall avskäras från möjligheten att följa särskilt betydelsefulla evenemang i fri-TV. Bestämmelserna överensstämmer i allt väsent- ligt med regleringen i artikel 3a i TV-direktivet. Enligt artikel 9bis.1 har varje stat rätt att vidta åtgärder för att säkerställa att ett programföretag inom dess jurisdiktion inte med utnyttjande av exklusiva rättigheter sänder evenemang som av den staten anses vara av särskild vikt för samhället på ett sådant sätt att en väsentlig del av allmänheten i den staten utestängs från möjlig- 12Explanatory Report, stycke 171. 13Explanatory Report, stycke 176. Den europeiska konventionen om gränsöverskridande television heten att följa sådana evenemang genom direktsändning eller tids- förskjuten sändning i fri-TV. Under sådana förhållanden skall den berörda staten upprätta en förteckning över de evenemang som den anser vara av särskild vikt för samhället. Förteckningen skall lämnas in till den stående kommittén. Enligt artikel 9bis.2 skall de stater som är anslutna till konven- tionen – med lämpliga medel samt inom ramen för de rättigheter som garanteras i och deras nationella konsti- tutioner – säkerställa att programföretag inom deras jurisdiktion inte utövar de exklusiva rättigheter som de har förvärvat på ett sådant sätt att en väsentlig del av allmänheten i en annan ansluten stat utestängs från möjligheten att följa ett evenemang helt eller delvis via direktsändning eller, när det är nödvändigt eller lämpligt på grundval av objektiva orsaker i allmänhetens intresse, helt eller delvis via tidsförskjuten sändning i fri-TV så som den andra staten har bestämt i enlighet med artikel 9bis1. Den stat som anser att sådana åtgärder skall tillgripas skall på ett klart och tydligt sätt samt i rätt och god tid upprätta en förteckning över de nationella och icke-nationella evenemang som staten anser vara av särskild be- tydelse för samhället. Av förteckningen skall även framgå huruvida staten anser att evenemangen skall vara tillgängliga helt eller delvis via direktsändning eller, när det är nödvändigt eller lämpligt på grundval av objektiva orsaker i allmänhetens intresse, helt eller delvis via tidsförskjuten sändning. Den stat som upprättar förteck- ningen skall underrätta den stående kommittén om förteckningen och om de åtgärder som har vidtagits. Den stående kommittén skall dels publicera en förteckning över de evenemang som stater- na har anmält som särskilt betydelsefulla för samhället och de åt- gärder som staterna har vidtagit i anledning härav, dels ange rikt- linjer för upprättandet av förteckningar över sådana evenemang. 11.3.5.4 Andel europeiska program I artikel 10 i finns bestämmelser om minsta andel europeiska program i programtjänster som sänds mellan de anslut- na staterna. Enligt artikel 10.1 skall varje ansluten stat, där så är möjligt och på lämpligt sätt, tillse att programföretagen inom dess jurisdiktion reserverar en övervägande del av sin sändningstid, med undantag för tid för nyheter, sportevenemang, tävlingar, reklam, teletext- Den europeiska konventionen om gränsöverskridande television tjänster och köp-TV, för europeiska produktioner. Denna andel bör uppnås gradvis på grundval av lämpliga kriterier med beaktande av programföretagets ansvar gentemot sin publik för information, utbildning, kultur och underhållning. Bestämmelsen överensstäm- mer med artikel 4.1 i TV-direktivet. Om mottagande stat och sändande stat är oense om hur artikel 10.1 skall tillämpas framgår av artikel 10.2 att frågan kan överlämnas till den stående kommittén. Enligt artikel 10.3 åtar sig de stater som är anslutna till konven- tionen att tillsammans sträva efter att stödja utvecklingen av euro- peisk produktion, särskilt i länder med låg audiovisuell produk- tionskapacitet eller med ett begränsat språkområde. Enligt artikel 10.4 skall staterna säkerställa att programföretag inom dess jurisdiktion inte sänder biograffilmer utöver de perioder som det avtalats om med rättighetsinnehavarna. Bestämmelsen motsvaras av artikel 7 i TV-direktivet. 11.3.6Ordningsregler samt regler om rapportering och uppföljning 11.3.6.1 Samarbete mellan staterna Artikel 19 i innehåller bestämmelser som syftar till att underlätta samarbetet mellan de anslutna staterna. Enligt artikeln åtar sig staterna att ge varandra ömsesidig hjälp med att genomföra konventionens bestämmelser. I detta syfte skall varje ansluten stat utse en eller flera myndigheter, vars namn och adress skall meddelas till generalsekreterare. De stater som har utsett mer än en myndighet skall specificera ansvarsområ- det för respektive myndighet. De utsedda myndigheternas uppgifter framgår av artikel 19.3. En- ligt denna artikel skall myndigheterna tillhandahålla den information som framgår av artikel 6.2 beträffande de programföretag som sän- der från den stat som myndigheten företräder. Vidare skall myn- digheten på begäran av en myndighet som har utsetts av en annan stat som är ansluten till konventionen tillhandahålla information om nationell lagstiftning och praxis inom de områden som täcks av konventionen. Myndigheten är också ålagd att vid behov samarbeta med myndigheter utsedda av andra anslutna stater, särskilt när ett sådant samarbete skulle öka effektiviteten i åtgärder som vidtas för Den europeiska konventionen om gränsöverskridande television att genomföra konventionens bestämmelser. Slutligen skall myn- digheten överväga eventuella svårigheter att tillämpa konventionen som uppmärksammas av en myndighet som har utsetts av en annan ansluten stat. 11.3.6.2 Den stående kommittén Med stöd av artikel 20 har inrättat en stående kom- mitté () för tillämpning och tolkning av konventionen. Kommittén består av delegater från de stater som är anslutna till konventionen. De stater som har undertecknat men ännu inte ratificerat konventionen har rätt att utse en observatör som representerar staten i kommittén. Enligt artikel 21 har kommittén till uppgift att följa tillämp- ningen av konventionen. I detta syfte har den bl.a. möjlighet att ut- färda rekommendationer till de anslutna staterna om hur konven- tionen skall tillämpas, att föreslå nödvändiga ändringar i konven- tionen och att utreda sådana ändringsförslag som har lämnats av de anslutna staterna. Kommittén får också på förfrågan av en eller flera anslutna stater undersöka frågor om tolkning av konventionen samt efter bästa förmåga försöka åstadkomma uppgörelser i godo mellan stater som är oense om tillämpningen eller tolkningen av konventionen. Slutligen har kommittén i uppgift att i enlighet med artikel 9bis upprätta riktlinjer för hur de anslutna staterna skall förteckna evenemang av särskild vikt för samhället och att publice- ra en förteckning över de evenemang som staterna har listat som särskilt betydelsefulla. 11.3.6.3 Ändringar av konventionen Enligt artikel 23 får varje ansluten stat föreslå ändringar av konven- tionen. Ändringsförslagen utreds av den stående kommittén, som utarbetar ett förslag till ny konventionstext och överlämnar denna till ministerkommittén. Om ministerkommittén accepterar försla- get skall det vidarebefordras till de stater som är anslutna till kon- ventionen för godkännande. Den europeiska konventionen om gränsöverskridande television 11.3.6.4 Överträdelser av konventionen Om en ansluten stat anser att ett programföretag i en annan an- sluten stat överträder någon av konventionens bestämmelser skall staten enligt artikel 24 kontakta den stat varifrån sändningarna här- rör i syfte att lösa frågan på frivillig väg, antingen själva eller med den stående kommitténs hjälp. Som nämnts i avsnitt 11.3.2 ger vissa överträdelser den mot- tagande staten rätt att tillfälligt stoppa vidaresändningen av pro- gramtjänsten. Dessa överträdelser är uppdelade i två kategorier. Den första kategorin omfattar tydliga, allvarliga och grava över- trädelser av artikel 7.1 och 7.2 om respekten för den enskilda människans värdighet, förbud mot pornografi, våld och rashat samt skydd av barn, artikel 13.1 om identifiering av reklamsändningar, artikel 14 om placering av annonser och artikel 15.1 och 15.3 om förbud mot tobaksreklam och reklam för receptbelagda mediciner. Om sådana överträdelser fortsätter från det att den mottagande staten har underrättat den sändande staten om överträdelsen har den mottagande staten rätt att tillfälligt stoppa vidaresändningen av den programtjänst där överträdelsen sker. Den andra kategorin omfattar brott mot övriga bestämmelser i konventionen. Vid sådana överträdelser får tillfällig avstängning ske om överträdelserna fortsätter från det att den mottagande staten underrättade den sändande staten om överträ- delserna. Avstängning från vidaresändning får dock aldrig ske för överträdelser av bestämmelserna i artikel 4 om rätt till yttrandefrihet och informationsfrihet samt förbud mot begränsning av vidaresänd- ning, artikel 7.3 om nyhetspresentation, artikel 8 om rätt till gen- mäle, artikel 9 om sändningar från evenemang av stort intresse eller artikel 10 om andel europeiska program. Konventionen tillåter tillfälligt hindrande av vidaresändning i större utsträckning än vad TV-direktivet gör. Direktivet medger nämligen endast tillfällig avstängning av en programtjänst vid uppen- bara, allvarliga och grova överträdelser av artiklarna 22.1 och 22.2 om skydd av underåriga och restriktioner mot pornografi och våld eller artikel 22a om förbud mot sändningsinnehåll som uppammar hat grundat på ras, kön, religion eller nationalitet. Den europeiska konventionen om gränsöverskridande television Om anslutna parter hamnar i konflikt angående tillämpningen av konventionen, skall de enligt artikel 25 i första hand försöka lösa meningsskiljaktigheterna på frivillig väg. Som nämnts ovan har de också möjlighet att begära den stående kommitténs bistånd för en frivillig lösning av konflikten. För det fall att staterna inte kan få till stånd en frivillig uppgörelse har de enligt artikel 26 möjlighet att överlämna frågan till prövning av en skiljenämnd. Om någon lös- ning inte har nåtts från det att staterna påbör- jade diskussioner i syfte att nå en samförståndslösning är det till- räckligt att en av staterna begär att frågan överlämnas till skilje- nämnd. 11.3.6.6Andra internationella överenskommelser och nationell lagstiftning Av artikel 27 i framgår att de stater som är med- lemmar i EU i sina inbördes relationer skall tillämpa EG-rätten. De skall därför inte tillämpa konventionens bestämmelser annat än om det inte finns några EG-rättsliga bestämmelser i samma ämne. I artikel 27 föreskrivs vidare att konventionen inte förhindrar de anslutna staterna att ingå internationella överenskommelser eller att utveckla bestämmelserna i konventionen eller utöka bestämmel- sernas tillämpningsområde. Slutligen föreskrivs att konventionen inte förändrar staternas rättigheter och skyldigheter i enlighet med bilaterala avtal, så länge inte dessa avtal påverkar andra anslutna staters rättigheter och skyldigheter enligt konventionen. I artikel 28 slås fast att konventionens bestämmelser inte för- hindrar de anslutna staterna att tillämpa striktare eller mer detal- jerade regler beträffande programtjänster som förmedlas av ett pro- gramföretag inom den aktuella statens jurisdiktion. Den europeiska konventionen om gränsöverskridande television Vårt förslag: Vi föreslår att det införs en bestämmelse i radio- och TV-lagen som innebär att lagen, om dess tillämplighet inte skall avgöras med stöd av 1 kap. 2 §, såvitt avser frågor som regleras i skall gälla för sändningar av TV- program endast om sändningen kan tas emot i någon stat som är ansluten till konventionen och den som bedriver sändningsverk- samheten är etablerad i enligt konventionens kriterier. I 1 kap. 2 § RTVL anges vilka TV-sändningar som faller under radio- och TV-lagen.