sou · GUB319d2 · 2007-01-01 00:00:00 — Bristen på samiska barn och ungdomsböcker har varit känd länge och har påtalats tidigare. påtalade i en till- 2005/06:2 s 51 2005/06:2 s 19 2005/06:2 s 12 8Jansson (2995) s 53 Behov av insatser för barn och ungdomar som tillhör nationella minoriteter synsrapport rörande samiska barns skolsituation att det råder brist på läromedel i samiska och även moderna böcker för barn och ung- domar. Särskilt faktaböcker på samiska efterlyses av samiska elever: Vid intervjuerna framkommer att ett fåtal elever har tillgång till böcker och tidskrifter på samiska i hemmet varför läsning på samiska sker nästan uteslutande i skolan. Vid en skola i det nordsamiska området uppger eleverna att de läser samiska i skolan och talar samiska i hem- met.9 Bristen på böcker och läromedel har diskuterats i avsnitt 13.6.2 ovan. Det kan ifrågasättas hur samiska barn skall kunna tillägna sig samiska i tillräcklig grad om det både råder brist på lämpliga läro- medel i skolan och brist på barn- och ungdomsböcker på samiska. I handlingsplanen Plan för samiskt bibliotek i som antogs av framhålls bl.a. bristen på samisk litteratur: Bristen på litteratur för barn och ungdomar, av vilka allt fler genom skolgången erbjuds möjligheten att bli läsare, är med majoritets- språksmått mätt mycket stora. Spridningen i olika genrer tycks dess- utom liten. Med tanke på språkets överlevnad är detta alarmerande. Det är dock svårt att tänka sig att den samiska, eller svenska, förlagsbranschen ensamma och snabbt skulle ageraÖversynen visar i övrigt på att offensiva insatser och vidare utredning behövs inom flera områden som utgivning av litteratur i olika former inklusive barn- och ungdomslitteratur, distribution, litteraturstöd och läsfrämjande verk- samhet.10 Vidare framgår det av handlingsplanen att distributionen av samisk litteratur är begränsad. Importen från , där den största pro- duktionen finns, är komplicerad eftersom inte är ett EU- land. Utgivning i omfattas inte av statligt distributionsstöd. Rörande samiska kan det konstateras att få, och inga svenska, läs- befrämjandeprojekt för att öka läslusten hos samiska läsare har be- drivits.11 Frågan om hur bristen på minoritetsspråkig litteratur skall lösas behandlas inte i den språkpolitiska propositionen. Regeringen skri- ver: Det är vår bedömning att läsfrämjande insatser för barn och ungdomar med annat modersmål än svenska bör stärkas. Särskilda insatser bör därför göras för att förbättra tillgången till litteratur på andra språk. 9Skolverket (1994) s 23 10Sametinget: Plan för samiskt bibliotek i – Rapport från (2003) s 12 11Sametinget (2003) s 17 Behov av insatser för barn och ungdomar som tillhör nationella minoriteter Detta gäller självfallet även de nationella minoritetsspråken. Kulturrå- det bör därför ges uppdraget att återkommande samla in uppgifter och publicera information om barn- och ungdomsböcker på andra språk än svenska på motsvarande sätt som för barn- och ungdomslitteratur på svenska. Inom ramen för anslagna medel till läsfrämjande verksamhet har möjlighet att finansiera en sådan utgivning.12 publicerar information om böcker på andra språk än svenska. katalog Barnböcker, Ungdoms- böcker 2005 nämns en barnbok på respektive samiska, ro- mani/, finska och meänkieli. De åtgärder som regeringen vidtagit kommer inte de na- minoriteterna till godo i tillräcklig omfattning, enligt min bedömning. Det behövs därför en medveten satsning för att dels få fram fler barn- och ungdomsböcker, dels se till att dessa blir till- gängliga på allmänna bibliotek och på t.ex. skolor och förskolor där det finns barn som talar nationella minoritetsspråk. Det räcker således inte att sammanställa listor på befintliga publicerade böcker på minoritetsspråken. Enligt förordning (1998:1469) om statligt litteraturstöd kan statligt stöd utgå till i verksamma organisationer för bokut- givning på samiska på förlag i eller . Stöd kan även utgå för utgivning och översättning av enskilda boktitlar på mino- ritetsspråk. Möjligheterna att få till stånd en större utgivning med stöd av dessa bestämmelser bör undersökas. Jag anser att ett tydligare uppdrag måste ges till i denna fråga. Rörande de statsbidrag som lämnas till utgivnings- stöd, distributionsstöd, inköpsstöd etc. bör tydliga och konkreta mål rörande litteratur på de nationella minoritetsspråken utarbetas. Det skulle t.ex. kunna vara att ge riktat stöd för utgivning av ett visst antal böcker på respektive minoritetsspråk . Det bör t.ex. vara fullt möjligt att utöka En bok för alla AB:s utgivning så att även böcker på de nationella minoritetsspråken kan ges ut13. ger En bok för alla AB ut 30 barn- och ungdomsböcker årli- gen. Detta antal skulle kunna utökas så att även de behov nationella minoritetsbarn och ungdomar har kan tillgodoses. Genom En bok för alla AB:s verksamhet skulle det vara möjligt att få fram tidigare utgivna böcker till en större minoritetsspråklig publik. En dialog bör också föras mellan och företrädare för de na- minoriteterna rörande dessa frågor. 2005/06:2 s 52 13En bok för alla AB publicerar redan tidigare utgivna böcker i ny upplaga. Behov av insatser för barn och ungdomar som tillhör nationella minoriteter På norsk sida har man stött utgivningen av böcker på samiska genom en modell där det norska och motsvarigheten till samarbetar i stödet av utgivning av litteratur på samiska. Systemet innebär att köper 1 000 exemplar av vuxenböcker och 1 550 exemplar av barn- och ungdomsböcker. Dessa böcker distribueras sedan kostnadsfritt till kommunala bib- liotek och skolbibliotek.14 På detta sätt har man kunnat få fram fler böcker på samiska i och den samiskspråkiga allmänheten har fått tillgång till dem. Det är även viktigt att vanliga populära svenska barnböcker över- sätts till samtliga nationella minoritetsspråk. Sådana böcker ger en naturlig koppling till den svenska kulturen och är ett sätt att stödja språkutvecklingen både på minoritetsspråket och i svenska. Igen- kännandet av berättelsen, som barnet kanske har tagit del av även på svenska, gör att minoritetsspråket får större acceptans och na- turlighet i barnets ögon, särskilt om barnet lever på en ort där det finns få andra barn som talar minoritetsspråket. Det stärker även barnets spåkutveckling att få berättelsen på båda språken. Jag delar således regeringens uppfattning när den skriver följande: Tillgången till barnböcker på andra språk än svenska är viktigt för att ge föräldrar, förskolor m.fl. möjligheten till sagostunder på barnens modersmål. Det är väsentligt för samhörigheten och förståelsen av olika kulturer att barn tidigt får en möjlighet att prata om och referera till samma berättelser. Läsning på det egna modersmålet behövs också för begreppsbildningen, och att befästa kunskaper i det egna språket är en väg till att lära sig det svenska.15 Det är även viktigt att stimulera äldre barns och ungdomars språk- utveckling med relevant minoritetsspråkig litteratur. Om det skulle finnas tillräckligt med modern litteratur på de nationella minori- tetsspråken för barn i bokslukaråldern, kan man aktivt stärka språkutveckling och även få dem att fortsätta läsa på det egna språ- ket. 14 Third Periodical Report to , 2 2005, MIN- LANG/PR (2005) 3 s 29 2005/06:2 s 52 Behov av insatser för barn och ungdomar som tillhör nationella minoriteter Biblioteksverksamhet som riktar sig till de nationella minorite- terna bör utökas och ges statligt stöd. Möjligheterna att öka tillgången på samiska böcker genom särskilda anslag till , på ett liknande sätt som i , bör övervägas och undersökas. De allmänna biblioteken är viktiga för allas möjlighet att ta del av litteratur.16 Detta gäller även de nationella minoriteternas möjlighe- ter för barn, ungdomar och även vuxna. Kommunala bibliotek måste, enligt min uppfattning, också ges tillräckliga resurser för att skaffa in befintlig och tillkommande minoritetsspråkig litteratur. Det är särskilt viktigt på biblioteken inom förvaltningsområdena. I språkpolitiska propositionen uttalar regeringen att stödet för ut- givning till svenska barn- och ungdomsböcker skall stödjas särskilt och denna satsning görs inte mot bakgrund av att det skulle råda brist på utgivning av barn- och ungdomsböcker på svenska. Syftet är istället läsfrämjande: Regeringens insatser för att öka tillgängligheten till litteratur och främja läsning riktas särskilt till skolor och bibliotek. Ett inköpsstöd till folk- och skolbibliotek infördes i samband med en biblio- tekslag. Av förordningen (1996:1608) om statsbidrag till folkbibliotek framgår att statsbidrag ska användas för inköp av främst barn- och ungdomslitteratur, men också kan avse inköp av vuxenlitteratur som främjar barns och ungdomars intresse för läsning.17 Mot bakgrund av bristen på barn- och ungdomsböcker på de natio- nella minoritetsspråken är det minst lika motiverat att göra en mot- svarande allmän satsning på minoritetsspråkig barn- och ungdoms- litteratur i . Detta är särskilt viktigt med beaktande av Sveri- ges åtagande att enligt artikel 12.1.a i minoritetsspråkskonventio- nen, att för samiska, finska och meänkieli i fråga om kulturell verk- samhet – särskilt bl.a. rörande bibliotek – att uppmuntra uttrycksformer och initiativ som utmärker landsdels- eller minoritetsspråk och främja olika sätt att få tillgång till verk framställda på dessa språk. 16Av bibliotekslagen (1996:1596) framgår bl.a. att bibliotekens uppgift är att främja intresset för läsning och litteratur, information, upplysning och utbildning samt kulturell verksamhet i övrigt. 2005/06:2 s 12 2005/06:2 s 53 Behov av insatser för barn och ungdomar som tillhör nationella minoriteter Biblioteken fyller en viktig kulturell funktion för de nationella mi- noriteterna. av de samer som deltog i utredningens enkätundersökning uppgav att det är viktigt att det finns samisk- språkig litteratur på och önskade att det fanns mer biblioteksverksamhet.18 Bland prioriteringarna i handlingsplan för biblio- teksverksamheten föreslogs bl.a. inrättandet av en barnbiblioteks- konsulent. Eftersom det samiska redan lever på yttersta marginalen ekonomiskt, föreslogs följande: Den samiska bibliotekskonsulenten ingår i Samernas Kulturråds poster rörande specialdestinerade medel till teater, slöjd- och biblioteksverk- samhet samt samegårdar. har under årens snarare mins- kat än ökat. [Samiska biblioteks-] utredningens kartläggning av de ekonomiska villkoren i visar att är det enda land som t.ex. saknar fast statligt stöd för samisk bibliografering. Satsningar för att stärka samisk biblioteksverksamhet bör även i fortsättningen finansieras genom ökade offentliga anslag. Denna fi- nansiering ska avse såväl initialkostnader som driftskostnader. Det statliga stödet ska kanaliseras primärt via . Satsningar på och landstingsnivå är också nödvändiga därför att även de har ansvar för samekulturens utveckling lokalt och regionalt.19 Av de sverigefinnar som besvarat utredningens enkätundersökning uppgav att det var viktigt för dem att det finns finsk- språkig litteratur på och önskade att det fanns mer biblioteksverksamhet.20 När det gäller kommunala bibliotek har trenden rörande finskspråkig litteratur dock varit ne- gativ och nedskärningar har drabbat utbudet av finskspråkig barn- och ungdomslitteratur på många orter. Situationen för finsk litte- ratur på de kommunala biblioteken beskrivs på följande sätt: Den allmänna bilden är entydig. Med få undantag håller det kommu- nala biblioteksväsendet på att dränera det finska bokbeståndet. Antalet titlar har blivit färre, bokbeståndet är gammalt och den finskspråkiga personalen har minskat. Samarbetet mellan förskolan/skolan och bib- lioteken som var kännetecknande för verksamheten har avmattats och antalet kulturarrangemang, författar- och poesiaftnar har med få undantag minskat. Det kommunala biblioteksväsendet har volymmässigt vid sidan av finskspråkiga sändningar varit den mest omfattande 19Sametinget (2003) s 13 20se delbetänkandet avsnitt 9.5.5 Behov av insatser för barn och ungdomar som tillhör nationella minoriteter kultursatsningen och nått en stor del av den finskspråkiga befolk- ningen. håller denna kulturinstitution på att vittra bort.21 Jag anser att regeringen på ett tydligare sätt bör lyfta fram de na- minoriteternas behov på biblioteksområdet. Särskilda sats- ningar på de nationella minoritetsspråken bör göras inom biblio- teksväsendet. Bibliotekens läsfrämjande verksamhet gentemot de nationella minoriteterna bör särskilt stödjas och uppmuntras. Barn och ungdomar som tillhör de nationella minoriteterna bör upp- muntras på alla tänkbara sätt att läsa mer på minoritetsspråket ef- tersom detta främjar minoritetsspråkens fortlevnad. Utåtriktad biblioteksverksamhet såsom sagostunder och verksamhet för förs- kole- och skolbarn, författaraftnar etc. behövs även på de nationella minoritetsspråken. Förutsättningarna för att redan inom befintliga budgetramar ta bättre hänsyn till de nationella minoriteternas behov på litteratur- området torde vara goda. fördelar ca 76 miljo- ner kronor till biblioteksområdet. Nästan hälften av pengarna går till inköp av böcker för barn och unga.22 Möjligheter att stödja läsfrämjande insatser genom stadsbidrag ges i förordning (1998:1386). Bidrag kan ges till bl.a. kommuner, förskolor, skolor, bibliotek eller ideella föreningar. Regeringen bör ge ett tydligt uppdrag att särskilt beakta nationella minoriteters behov vid beviljande av statsbidrag till läsfrämjande verksamhet och stöd till bibliotek. bör se över möjligheterna att aktivt få till stånd läsfrämjande initiativ som riktar sig till nationella minoriteter. Eftersom kommunerna inte alltid är medvetna om de behov som finns bland de nationella minoriteterna på litteraturområdet, bör en del att statsbidragen särskilt riktas till inköp och andra insatser som riktar sig till de nationella minoriteterna. Kommunerna bör i sina mål och prioriteringar på biblioteksområdet på ett tydligt sätt beakta de nationella minoriteternas behov. Vidare bör regeringen, enligt min mening, även undersöka och överväga möjligheterna att på motsvarande sätt som i stödja utgivningen av samiskspråkiga böcker i genom att särskilda medel avsätts för att köper in samiskspråkig litteratur, och då särskilt barn- och ungdomsböcker, som sedan distribueras 21Esko Melakari: Finskan – ett svenskt språk. En kartläggning av det finska språkets ställning i det svenska samhället , (2003) s 68 22se : Vad gör på biblioteksområdet? Behov av insatser för barn och ungdomar som tillhör nationella minoriteter till sameskolor, samiska förskolor, kommunala bibliotek och skol- bibliotek. Bibliotekskonsulenter för samtliga nationella minoritetsspråk bör inrättas och verksamhet som riktar sig till barn- och ung- domar bör prioriteras. För att förbättra medvetenheten dels om litteratur på de nationella minoritetsspråken, dels den utåtriktade verksamheten på bibliote- ken (och då särskilt sådan verksamhet som riktar sig till barn och ungdomar), bör regeringen stödja inrättandet av bibliotekskonsu- lenttjänster för samtliga nationella minoritetsspråk. En samisk bib- liotekskonsulent finns och inrättandet av en samisk barnbibliotekskonsulent har lyfts fram som ett prioriterat fråga i handlingsplan för samiska . Även från sve- rigefinskt håll har man framfört behovet av en bibliotekskonsulent och drivit frågan under lång tid.23 Även har aktualiserat behovet av en finsk bibliotekskonsulent.24 Det är ett nationellt ansvar att de nationella minoriteternas behov på biblioteksområdet tillgodoses (jmf åtagandet enligt artikel 12.1.a minoritetsspåkskonventionen). Om kommunerna inte tar tillräckligt ansvar i denna fråga behöver staten bistå med stöd och råd för att behoven skall kunna tillgodses bättre. En bibliotekskonsulent skulle kunna verka aktivt för att öka kunskaperna på allmänna bibliotek om de behov som de nationella minoriteterna har på detta område och även informera om tillgäng- lig litteratur. finns det ingen som driver frågan om nationella minoriteters behov på biblioteksområdet. Det finns ett behov av att kunna verka på nationell nivå och stödja verksamhet på regional och lokal nivå genom råd m.m. En annan viktig uppgift för biblio- tekskonsulenten vore att utforma och arbeta med uppsökande läs- främjande verksamhet, särskilt sådan som riktar sig till barn och ungdomar. Nätverksarbetet inom biblioteksväsendet rörande litte- 23För att förbättra situationen för det finskspråkiga biblioteksväsendet har i en skrivelse till begärt att en finsk bibliotekskonsulenttjänst inrättas, se t.ex. Melakari (2003) s 66. 24Statens kulturråd: De nationella minoriteterna och kulturlivet, rapport 2001:4 s 41 Behov av insatser för barn och ungdomar som tillhör nationella minoriteter ratur på de nationella minoritetsspråken bör också uppmuntras och i detta arbete skulle bibliotekskonsulenterna kunna fungera som nav. Regeringen bör söka finna en permanent finansiering för den samiska bokbussverksamheten i samarbete med den norska re- geringen. Ett mycket lyckat och omtyckt norsk-svenskt litteratur- och kul- turprojekt har varit och är alltjämt de samiska bokbussarna. Genom de samiska bokbussarna har man kunnat nå ett stort antal geogra- fiskt utspridda samer - barn, ungdomar och vuxna i och - med kulturverksamhet och litteratur. Många av dessa sa- mer skulle inte ha samma tillgång till samiskspråkig litteratur utan bokbussarna. Genom denna verksamhet har man kunnat nå en målgrupp med de samiska böcker som finns samlade. har bokbussarna fungerat som en sammanlänkande faktor i ett stort geografiskt område och därmed även fyllt en viktig social funktion. Bokbussverksamheten fyller ett viktigt kulturellt behov för sa- merna, särskilt i de sydsamiska och lulesamiska områdena. Det finns goda förutsättningar för att bygga ut bokbussverksamheten så att den skulle kunna fungera som en del i den uppsökande verk- samhet när det gäller revitalisering av samiskan. Genom att samla information på ett ambulerande ställe, som redan är väl etablerat och förankrat i lokalsamhället, skulle man med en relativt liten in- sats kunna nå en stor mängd samer med riktad information och med de föreslagna samiska språkkcentrens språkrevitaliserande in- satser. Möjligheterna att kunna nå särskilt barn och ungdomar med t.ex. riktade läsbefrämjande och kulturella insatser borde också vara mycket goda genom bokbussverksamheten. Viss kulturell verk- samhet bedrivs redan inom ramen för denna. Det är viktigt att man även från svensk sida tar tillräckligt eko- nomiskt ansvar för bokbussverksamheten och att fler samer i får tillgång till bokbussarnas service. har ett ansvar för att åtagandet i artickel 12.1.a minoritetsspråkskonventionen förverkligas. De samiska bokbussarna fyller ett behov och förbätt- rar möjligheter att leva upp till konventionsåtagandena. Behov av insatser för barn och ungdomar som tillhör nationella minoriteter Verksamheten har varit projektfinansierad och därmed hotas dess fortsatta existens. Frågan om samers rätt till tillgång till samisk lit- teratur, i likhet med andra svenskars möjligheter att nyttja folkbib- lioteken, är så viktig att den inte får vara beroende av projektmedel. Jag anser därför att bör söka finna en perma- nent finansiering för denna verksamhet i samarbete med den norska regeringen. De samiska bokbussarna är en väl fungernade regional och gränsöverskridande verksamhet som kan nyttjas för att ytterligare stärka revitaliseringen av samiskan. 14.3Nationella minoritetsbarns och ungdomars behov behöver bevakas tydligare Nationella minoritetsbarn och deras behov osynliggörs i det svenska samhället genom att det inte går att ange antalet barn som berörs eller i vilka kommuner dessa barn bor. Kommunerna har därmed bristande underlag för att fullt ut kunna beakta na- minoritetsbarns behov vid planering av verksamheten. kan därmed inte heller redovisa varken urfolksbarns eller övriga nationella minoritetsbarns situation till FN. bör ges ett tydligare uppdrag att bevaka urfolksbarns och övriga nationella minoritetsbarns behov i sam- hället. Bättre statistiska underlag måste tas fram så att det är möjligt att ange antalet barn som tillhör respektive nationell mi- noritet. Som nämnts ovan är artiklarna 29 och 30 i av särskild betydelse för barn som tillhör de nationella minoriteterna och dessa barns möjligheter att tillägna sig och bevara sitt minori- tetsspråk och sin egen kulturella identitet som minoritet och för samiska barns del även som urfolk. I rapporter som regelbundet lämnar till FN rörande im- plementering av redogörs för barn och ungdo- mar som tillhör de nationella minoriteterna. rapport lämnade endast uppgifter till FN rörande två av de natio- Behov av insatser för barn och ungdomar som tillhör nationella minoriteter nella minoriteterna, nämligen romer och samer.25 har i rap- porten inte heller kunnat ange hur många barn som tillhör de na- minoriteterna. Genom att inte kan lämna uppgifter till FN om dessa barn, så som man gör för andra barn i det svenska samhället med särskilda behov t.ex. barn med funktionshinder och flyktingbarn, osynliggörs dessa barn. Därmed kan inte dessa barns faktiska be- hov heller beaktas i tillräcklig grad ute i samhället. Det är således ett allvarligt problem att det inte går att få fram statistiska uppgifter i respektive kommun rörande antalet barn som tillhör de nationella minoriteterna. Det innebär bl.a. att kommunerna får svårigheter att planera sin verksamhet. Det inne- bär också att de nationella minoriteterna har stora svårigheter att få gehör för sina krav inom t.ex. skolans värld. Det kan också ifåga- sättas hur nationella minoritetsbarns och ungdomars behov ska kunna tillgodoses, om vi inte vet hur många de är, var det finns el- ler ens har möjlighet att kartlägga enskildas behov. I förlängningen innebär den bristande statistiken också att det inte går att följa upp effekterna av vidtagna åtgärder på olika områ- den. På skolområdet har det visat sig att befintlig statistik rörande modersmål innehåller mycket stora brister och att den inte är till- förlitlig.26 Detta försvårar möjligheterna att vidta lämpliga åtgärder och att följa upp resultaten av vidtagna åtgärder. har kritiserat för den bristfälliga statistiken rörande de nationella minoriteterna. rådgivande kommitté konstaterade att den bristande statistiken innebär att får stora svårigheter att följa upp och vidta effektiva åtgär- der rörande de nationella minoriteterna. Följden blir därmed också att internationella övervakningsorgan inte kan kontrollera om uppfyller sina åtaganden enligt minoritetskonventionerna. Kommittén uppmanade därför att vidta ytterligare åtgärder i samråd med de nationella minoriteterna för att få fram mer om- fattande och exaktare statistiska uppgifter. Som exempel på åtgär- der föreslogs ad hoc kartläggningar, speciella studier eller andra kartläggningar.27 Några initiativ för att få till stånd kartläggningar om antalet per- soner som anser sig tillhöra nationella minoriteter eller antalet mi- 25Socialdepartementet: tredje rapport till för barnets rättigheter (2002) 26Skolverket (2005) 27Advisory Committee (2002) s 4, se även delbetänkandet avsnitt 5.2.2 Behov av insatser för barn och ungdomar som tillhör nationella minoriteter noritetsspråkstalande, har inte gjorts, så vitt utredningen känner till. Däremot har på eget initiativ låtit genomföra en undersökning bland radiolyssnare för att ta reda på antalet personer i som förstår finska eller meänkieli. Resul- tatet har visat sig vara att det finns betydligt fler personer som för- står finska eller meänkieli än man trott.28 Mot denna bakgrund är det, enligt min bedömning, viktigt att faktiskt utarbeta statistiska verktyg eller andra former av kartlägg- ningar som möjliggör fastställandet av antalet barn (och även vuxna) i respektive kommun som tillhör de nationella minorite- terna och som talar nationella minoritetsspråk.