sou · GUB34 · 2007-01-01 00:00:00 — Det gäller både påståendet att verka för att den egna or- ganisationen eller de grupper som man företräder får sin beskärda del av kakan (ett genomsnitt i mitten på skalan 1 till 5) och påstå- endet att den viktigaste uppgiften är att balansera andra parter och intressen i gruppen (2,7 i genomsnitt). Det finns dock ett något starkare stöd för den uppfattningen i de stora partnerskapen kopp- lade till Mål 2. En gruppering som skilde sig något var LAG-grupperna, där de individuella egenskaperna värderades något högre. Detta kan också uttryckas som att medlemmar i mer lyfter fram att de verkar i partnerskapen på basis av personliga egenskaper (klok- skap plus pådrivande) snarare än som organisationsmänniskor. Å andra sidan är de lite mer benägna att se till att de organisationer eller intressen som de representerar får del av projektmedel eller motsvarande. Det finns en svag tendens till det motsatta mönstret hos ledamöterna i övervakningskommittéerna. Se figuren nedan. Påståendet att verka för att den eller de grupper jag värnar om får en rimlig del av fördelade projektmedel förkortas i figuren lite brutalt till Orgego Figur 8:2 Uppfattning om den egna rollen i partnerskapet hos LAG-grupper och Övervakningskommittéer Självbild och uppfattning om andra deltagare Skillnad mellan olika parter? Är det några skillnader mellan representanter från olika organisa- tioner och samhällssfärer? Inte heller här kan vi iaktta anmärkningsvärda skillnader, men i några fall är de dock tydliga. Skillnaderna märks mest inom de vari- abler som har beskrivits mer som makt- och förhandlingsoriente- rade. Där utmärker sig statliga myndigheter och högskolor genom att ligga lågt, medan företrädare för ideella organisationer eller en viss aspekt samt företrädare för näringslivet ligger högt. Förvå- nande nog ligger inte arbetsmarknadens parter över genomsnittet. Figur 8:3 Uppfattning om den egna rollen – regionala statliga myn- digheter och högskola Företrädare för högskolevärlden och näraliggande verksamheter uppfattar sig också – som förväntat – som personer som i hög grad kan bidra med generell klokskap, men ligger i övrigt nära genom- snittet. De statliga regionala företrädarna ligger lågt när det gäller att agera för att förstärka den egna organisationen. Den neutrala statstjänstemannarollen slår igenom. Självbild och uppfattning om andra deltagare Figur 8:4 Uppfattning om den egna rollen – ideella organisationer respektive näringslivet Näringslivets företrädare lägger mindre vikt vid förankringsaspek- ten, vilket också är förväntat. Företrädare för ideella organisationer betonar starkare rollen att hävda de egna intressena. Företrädare för kommuner och landsting ligger väldigt nära ge- nomsnittet, men ett lite högre värde på variabeln förankra. Skillna- den bör närmast betraktas som förvånande liten, med tanke på hur betydelsefull förankringsprocessen är i en demokratisk organisa- tion. Skiljer sig politiker från tjänstemän? Om vi särskilt betraktar politiker som i huvudsak arbetar med po- litik på heltid och jämför med tjänstemän (inom både stat och kommun) framkommer att politikerna i större grad ser arbetet i partnerskap som ett sätt att verka för den egna organisationen. I det här fallet handlar det i första hand om den egna kommunen. Under informella samtal (med andra än kommunpolitiker) fram- hålls dock ännu starkare att vissa partnerskap i mycket har karaktä- ren av att dela kakan, t.ex. EU-bidrag, på ett sätt som tillgodoser de kommuner som deltar i partnerskapet. I de två följande diagrammen görs jämförelser med de offentligt anställda tjänstemännen (som utgör ungefär hälften av dem som svarat på enkäten). Då framgår, som väntat, att ombudsmän från arbetsmarknadens parter något tydligare markerar att partnerskapet kan ses som ett fördelningsspel där det bl.a. gäller att se till att den egna organisationen får sitt och att man håller ett öga på de andra Självbild och uppfattning om andra deltagare Samma tendens finns hos medlemmar och förtroendevalda från frivilliga organisationer. De senare ser sig också som något mer pådrivande än tjänstemän i offentlig förvaltning samt med en uppgift att förankra i den egna organisationen. Figur 8:5 Uppfattning om den egna rollen, tjänstemän inom offentlig sektor och några andra roller eller funktioner Tjman i off sekt Tjman i off sekt Självbild och uppfattning om andra deltagare Om man bara ser på påståendet att se till att den egna organisatio- nen eller huvudmannen får del av projektmedel eller motsvarande blir bilden än tydligare. Här visas de som svarat 5 eller 4 på en fem- gradig skala. Figur 8:6 Svar på frågan om det är viktigt att tillgodose den egna organisationens eller huvudmannens ekonomiska intressen 8.2Uppfattning om de andra deltagarna Dessa frågor kan delas upp i ganska tydliga positiva och negativa kategorier. Så här lyder de positiva. Deltagarna i allmänhet är öppna och samarbetsvilliga De andra deltagarna har lärt mig mycket nytt Deltagarna har med tiden blivit ett väl sammansvetsat gäng Och här är de negativa Deltagarna ägnar sig ofta åt revirbevakning och hävdande av sina egna intressen Det skulle behövas förnyelse genom större omsättning av delta- gare Partnerskapsmötena domineras av några få deltagare Många i partnerskapet tar alltför lätt på ansvarsfrågan En del är bromsklossar Självbild och uppfattning om andra deltagare Likheterna mellan de olika partnerskapen är också här ganska stor, vilket vi återkommer till. Klart är dock att de positiva utsagorna är betydligt starkare än de mer ifrågasättande. Utslagen mätt som me- delvärden är dock inte så starka eftersom rätt många svar ligger just på mitten. Figur 8:7 Svar på positiva och negativa påståenden om andra delta- gare i partnerskapen, samlad bild Något som inte fångas in av de givna svarsalternativen, men som återkommer i de öppna svaren är uppskattningen av blandningen i sig. Blandningen politiker och tjänstemän har varit bra Att man lärt sig mycket har nämnts tidigare och att samverkan har utsträckts över tidigare stängda gränser. Kunskapsspridning och rivande av administrativa gränser mellan kommuner och län Det som varit bra är att både tjänstemän och politiker kunnat samsas och lära av varandra genom arbetet i strukturfondsdelegationerna. Vi samarbetar mellan länen nu på ett sätt som inte ens var möjligt ti- digare. Partnerskapet har skapat gemensamma lösningar i en större geografi genom bl.a. best practiceredovisningar. Samarbetet mellan kommunerna i Självbild och uppfattning om andra deltagare gemensamma utvecklingsprojekt har möjliggjorts och stärkts kraftfullt, exempelvis bredbandssatsningar. Men det finns också många kritiska kommentarer i de öppna sva- ren. Oklara ansvarsförhållanden, revirbevakning m.m. återkommer. De som deltar i ett partnerskap ska ansvara för sina beslut, det är ibland lite för enkelt att besluta i andras ansvarområden. Strukturfondsdelegationen är för stor och ledamöterna oftast dåligt pålästa eller förberedda. Kan oftast bara ärenden från sin hemtrakt och då beredda att gå med på vad som helst för att få igenom sin ansökan. Ett av de partnerskap jag deltar i är stort och det blir en tendens att man bevakar revir eller att man bevakar att kommunen får sin del av medlen och inte ser till helheten. Skillnad mellan olika partnerskap? Vi kan börja med att konstatera att RTP och Mål 3 har profiler som stämmer väl överens med medeltalet för hela undersökningen. De särredovisas därför inte. Figur 8:8 Positiva uppfattningar om deltagarna i strukturfondsdele- gationer och kompetensråd Det gemensamma beslutsfattandet i strukturfondsdelegationerna har uppenbarligen lett till att gruppen svetsats samman. Kompetensrå- den lyfter fram att man lärt sig av andra deltagare och att dessa är öppna och samarbetsvilliga. Självbild och uppfattning om andra deltagare Figur 8:9 Positiva uppfattningar om deltagarna i stora partnerksap, ÖK och LAG - grupper De stora partnerskapen ligger genomgående något lägre i de positiva värderingarna. Det gäller också övervaknings -kommittéerna, fast inte fullt så mycket. En jämförelse med LAG - grupperna är belysande. Motsvarande mönster återkommer i de negativa utsagorna. Det kan räcka med ett par illustrationer. Figur 8:10 Ifrågasättande uppfattningar om deltagarna i övervak- ningskommittéer och strukturfondsdelegationer Ledamöter i strukturfondsdelgationerna är mindre ifrågasättande än genomsnittet medan deltagare i övervakingskommittéerna i stort sett ligger på medelnivå men reagerar något mer på revirbe- vakning hos en del ledamöter. Självbild och uppfattning om andra deltagare Figur 8:11 Ifrågasättande uppfattningar om deltagarna i Mål 3 M å l 3 F ö rn yelse D om in eras Trots ganska många kommentarer bland de öppna svaren om revir- bevakning (mer eller mindre drastiskt uttryckt) visar det sig särskilt i de regionala kompetensråden och i Mål 3 att revir får en låg poäng. Detsamma gäller uppfattningen att vissa är bromsklossar. Figur 8:12 Ifrågasättande uppfattningar om deltagarna i LAG- grupper LAG-grupperna utmärker sig som vanligt för sin positiva inställ- ning, i det här fallet gentemot andra deltagare. Självbild och uppfattning om andra deltagare Figur 8:13 Ifrågasättande uppfattningar om deltagarna i stort part- nerskap A ns var - Detsamma, fast tvärtom får sägas om de stora partnerskapen. De ligger högst både på uppfattningen att det finns bromsklossar, att revirmarkeringar är vanliga och att vissa dominerar. Det senare är inte så konstigt med tanke på att det handlar om stora grupper. Organisation och bild av andra Man kan inte urskilja särskilt stora skillnader som beror på organi- sation eller sektor som de olika deltagarna kommer ifrån. Det gäller särskilt när man ser på de positiva utsagorna. Variationerna kring medelvärdet rör sig vanligtvis om ett par tiondels skalsteg. Den enda organisation som ligger lite lägre på alla tre frågorna är hög- skolan. Figur 8:14 Högskolornas uppfattningar av andra i partnerskapet, positiva egenskaper/effekter T o ta lt H ö g s k o la Ö p p n a L ä r t m ig G ä n g + Självbild och uppfattning om andra deltagare Skillnaderna framträder en aning tydligare när vi ser på de negativa utsagorna. Företrädare för centrala statliga myndigheter är lite mer negativa. Detsamma gäller företrädare för näringslivet och för hög- skolorna. Företrädarna för arbetsmarknadernas parter tillhör de minst negativa. Några skillnader att tala om finns inte mellan före- trädare för kommun och landsting å ena sidan och statliga regionala organ å den andra. De få personer från riksdag och regering som svarat hade en betydligt mer negativ bild av andra deltagare med avseende på variablerna revirbevakning (4 i snitt) och att ta för lätt på ansvarsfrågan. Figur 8:15 Negativa uppfattningar om deltagare i partnerskapen, uppdelat på några organisationer/sektorer Självbild och uppfattning om andra deltagare Roll och bild av andra Vad man här i första hand kan fundera över är om politiker och tjänstemän har olika syn på andra deltagare i partnerskapen. Det enkla svaret är att så inte är fallet. När det gäller positiva utsagor skiljer bedömningarna aldrig mer än en tiondels skalsteg. När det gäller de negativa bedömningarna finns en liten skillnad. Tjänste- männen är lite mer oroliga för att övriga deltagare – bl.a. politi- kerna – tar lite för lätt på ansvarsfrågan. Bland övriga deltagare kan noteras att företagarna utgör den mest positiva gruppen. Den enda grupp som genomgående är lite mer negativ, i synnerhet i jämfö- relse med politikerna, är tjänstemän och ombudsmän i intresseor- ganistioner. Självbild och uppfattning om andra deltagare Figur8:16 Negativa uppfattningar om deltagare i partnerskap upp- delat på några roller/funktioner Som nämnts var företagare ofta positiva till sina partnerkollegor. Detta är lite lustigt eftersom näringslivets företrädare, vanligen tjänstemän inom Handelskammare, Företagarna eller har en mer negativ bild. Troligen är det erfarenheterna från LAG-grupperna som slår igenom. Resultatet kan också tolkas som att näringslivets företrädare inte har samma uppfattning som företagarna själva. Självbild och uppfattning om andra deltagare Figur 8:17 Företagare och näringslivets företrädares uppfattningar om andra deltagare F öre ta g a re N ä rin g s liv Ö p p en L ärt m ig G än g + Låt oss avsluta med en kommentar från den öppna delen av enkäten som torde vara tämligen allmängiltig för stora delar av arbetslivet. Det är i hög grad deltagarna och deras personliga egenskaper och erfa- renheter som skapar partnerskapen. Jag har deltagit i stora, löst sam- mansatta partnerskap med vitt skilda kompetenser som fungerat all- deles utmärkt, med högt i tak och stor öppenhet. Andra har varit mer inriktade på att inte göra fel. Så här löd frågan i enkäten: Jag förordar att de partnerskap som ska etableras inom ramen för deltagande i EU och inom ramen för den regionala utveck- lingspolitiken Ska sättas samman och arbeta ungefär som Ska bli färre, ha färre deltagare och vara mindre tidskrävande Får en mer formaliserad roll med likartade uppgifter och ansvar som en myndighetsstyrelse Blir mer uttalat en rådgivande och stödjande grupp till organ som har ett eget utpekat ansvar Blir ett mer renodlat forum för överenskommelser avseende part- nernas finansiella åtaganden Ses mer som en kommitté (ungefär som en statlig offentlig utred- ning) som utformar förslag till programdokument Mer får rollen som kontrollorgan av programmets utförare Svaren ger inget rungande bifall till något av dessa alternativ. Att fortsätta som respektive att bli ett mer uttalat rådgivande organ får flest röster, men ligger bägge på värdet 3,2 i en femgradig skala. Medeltalet för som dras dock ner av att deltagare i annat partnerskap givit detta alternativ mycket låga poäng. Ser vi bara på de studerade partnerskapen får alternativet att fortsätta som högst poäng. Minst trakterad är man av den kontrollerande rollen. Det är intressant att notera ett visst stöd för att partnerskap kan vara en form för att göra finansiella åtaganden. Figur 9:1 Svar på frågan om vilken inriktning bör framtida partner- skap ha 9.1Många vill fortsätta som – men långt ifrån alla De första påståendena i denna fråga utgör i viss mån det slutliga testet på hur man uppskattar arbetet i partnerskapet. I det första fallet positivt formulerat – man vill fortsätta som . I det andra fallet vill man dra ner engagemanget – färre deltagare, färre partnerskap. Svaren på dessa frågor bekräftar vad som sagts uppre- pade gånger i denna rapport att om vi ser på hur belåtna deltagarna själva är finns en klar rangordning: LAG och strukturfondsdelega- tioner hamnar i topp följda av regionalt kompetensråd och Mål 3 samt med RTP, ÖK och stora partnerskap sist. Mönstret blir ännu tydligare om vi bara tittar på dem som svarat med siffran fem på den femgradiga skalan – instämmer helt. Figur 9:2 Vill fortsätta ungefär som uppdelat på olika partner- skap Eftersom en genomsnittssiffra kan dölja mer eller mindre stora va- riationer inom grupperna finns det anledning att se närmare på sva- rens fördelning för respektive grupp. Där framgår att enigheten i positiv riktning är mycket stor inom LAG-grupperna och inom strukturfondsdelegationerna. Inom Mål 3 och framför allt inom de regionala kompetensråden är spridningen mellan åsikterna stor. Dessa partnerskap får mätt med genomsnitt en majoritet för att fortsätta som förut, men det finns ganska många som inte delar den uppfattningen. Ser vi på RTP kan noteras att det inte är så många som ger full pott – fem poäng – som inom Mål 3 eller kompetens- råden. Å andra sidan dras genomsnittet upp av att ganska många är förhållandevis starka (4 på den 5-gradiga skala) i sin uppfattning. Svaren för ÖK och de stora partnerskapen beskriver en hygglig normalfördelningskurva med många som lägger sig i neutralt mitt- läge och ungefär lika många på ömse sidor, med en negativ övervikt för de stora partnerskapen. Figur 9:3 Svarsfördelningen inom olika partnerskap gällande öns- kemålet att fortsätta ungefär som nu 9.2Vilka anser att antalet partnerskap och antalet deltagare bör minskas? Det andra påståendet, att det vore bra att minska antalet partner- skap, antalet deltagare och göra arbetet mindre tidskrävande är i viss mån en spegelbild av det föregående. Skillnaderna mellan ge- nomsnittsvärdena är dock inte så stora som när den gäller den po- sitiva formuleringen. Intressantare blir då att se på svarsfördelningen inom varje part- nerskap. Dessa uppvisar stora skillnader. Meningarna är således ganska delade inom fler av partnerskapen. Diagrammen nedan visar tydligt detta. Figur 9:4 Spridningen i svaren på frågan om antalet partnerskap, antalet deltagare m.m. bör minska Enigheten inom strukturfondsdelegationerna är väldigt stor. Mål 3 uppvisar ett likartat, om än ej lika starkt, mönster. Bland LAG- gruppernas medlemmar är inte alla lika säkra på att det vore fel att minska antalet partnerskap, deltagare m.m. De regionala kompe- tensråden uppvisar också här den största åsiktsspridningen. Det är ganska många som skulle kunna tänka sig ett minskat engagemang. Också inom ÖK är åsiktsspridningen stor. RTP och de stora partnerskapen är ganska lika. Åsikterna varierar, men mindre än inom kompetensråden eller ÖK. 9.3Alternativa inriktningar på arbete och roll Eftersom de olika partnerskapen redan i utgångsläget har olika uppgifter och roller ter det sig naturligt att deltagarna vid svaret på den här frågan utgått från just detta partnerskap – även om frågan egentligen är lite mer allmänt hållen. Det är dock inte alldeles lätt att veta hur man ska tolka svaren. Att ÖK sätter kontrollaspekten högt kan ses som ett uttryck för att de värdesätter just den funk- tionen. När strukturfondsledamöter sätter en mer formaliserad roll lågt kan det tolkas som att de anser att just strukturfondsde- legationens roll är tillräckligt formell som den är och alltså inte be- höver stramas upp. Nedan redovisas i diagramform för vissa av partnerskapen hur de bedömt de olika alternativen. För att utslagen ska bli lite tydligare redovisas i dessa diagram andelen som svarat alternativen 5 och 4, dvs. de som är positiva till att partnerskapen i ökad utsträckning får en roll i enlighet med de olika föreslagna alternativen. Figur 9:5 Andelen som tycker att partnerskapen bör få en annan roll enligt ett antal olika alternativ När det gäller att betona den rådgivande aspekten anar man att re- spondenterna tänkt i termer av att förstärka det egna partnerska- pets profil. är i allra högsta grad ett samrådsorgan. Det samma gäller de stora partnerskapen. Mål 3 och RTP har ju otydligare roll och i det läget kan många mena att det vore bättre att tydliggöra den rådgivande funktionen. När det gäller att betona finansieringsaspekten ligger RTP-leda- möterna högst, vilket kan tyda på att den aspekten på RTP-arbetet kunde utvecklas. Från den tidigare framställningen minns vi att just finansieringsaspekten inte bedömdes som så viktig i nuvarande RTP-arbete. Att mer ta fasta på partnerskapens roll i programskedet väcker inget jubel. ÖK- och RTP-ledamöter ligger på värdet ljum (håller med), medan övriga närmast är svala. Särskilt LAG, som är mer hands on. Beträffande de övriga alternativen kan nämnas att flera öppna kommentarer pläderar för en ökad formalisering men att detta av svaren att döma inte var ett särskilt spritt önskemål. Mål 3 – leda- möter är mest positiva till lite mer struktur åt verksamheten. Beträffande en mer kontrollerande roll så var det endast hos ÖK- ledamöter det fanns ett visst stöd för detta. 9.4Vilka vill behålla partnerskapen som de är? Frågan om man tycker att arbetet ska fortsätta ungefär som är en slags summering. Vi ser därför lite närmare på hur olika grupper – utöver de olika partnerskapen - har svarat. Olika organisationer och sektorer Ser vi på medelvärdena för olika sektorer och/eller organisationer framträder inte så stora skillnader. Bilden blir lite tydligare om vi bara tittar på dem som ger uttryck för den positiva uppfattningen. Högskolevärlden och företrädare för centrala statliga myndigheter är minst benägna att fortsätta som , medan statliga regionala myndigheter och företrädare för den sociala ekonomin är mest po- sitiva. Bilden av näringslivet som mer ifrågasättande bekräftas inte av svaren på denna fråga. 9:6 Svar på frågan om man förordar att partnerskap inom regionalpolitiken ska sättas samma och arbeta ungefär som (svarsalternativ 4 och 5) Tjänstemän lite mer kritiska än politiker Ser vi i stället på respondenternas roller eller funktion framträder vissa mindre skillnader. Den dominerande gruppen i alla partner- skap är tjänstemännen. De är inte fullt så positiva till att fortsätta som , men skillnaderna mellan grupperna är små. Heltidspoliti- ker och tjänstemän/ombudsmän i intresseorganisationer är mycket mer positiva och mest positiva är medlemmar och företagare. senare återigen ett tecken på att de positiva i LAG-grupperna slår igenom. Figur 9:7 Intresse av att fortsätta ungefär som uppdelat på olika roller/funktioner (medelvärde) Ser man närmare på svarsfördelningen och på de två största grup- perna, tjänstemän i offentlig sektor och heltidspolitiker, erhålls nedanstående bild. Skillnaden ser man i skalans extremvärden. Det är ganska få tjänstemän som helt instämmer i påståendet att det vore bäst att fortsätta som och fler som inte alls vill göra det. Figur: 9:8 Skillnad mellan politiker och tjänstemän beträffande vil- jan att fortsätta som nu Spridningen inom de olika kategorierna är förhållandevis normal- fördelad med undantag för gruppen företagare (dock endast 20 svar) där det finns en stor grupp som är mycket positiva. Syn på alternativa inriktningar utifrån roll/funktion respektive organisation Det är inga stora skillnader mellan personer i partnerskapen som har olika roll eller funktion vad gäller syn på möjliga framtida roller för partnerskapen. De tydligaste skillnaderna finner vi i uppfatt- ningen om partnerskapet som mer renodlat rådgivande. Den upp- fattningen finner man oftare hos tjänstemän i offentlig verksamhet och inom olika organisationer. Politiker och företagare är mer kall- sinniga. Dessa grupper föredrar nog att fatta beslut. Figur 9:9 Bör partnerskapen bör vara mer renodlat råd- givande, uppfattningar utifrån roll och funktion (medelvärde) Ser vi på organisationstillhörighet är mönstret likartat. Här har vi valt att redovisa hur stor andel som angivit något av de två instäm- mandealternativen till påståendet att partnerskapen borde vara mer renodlat rådgivande. De tjänstemannadominerade regionala myn- digheterna ser gärna att rådgivningsrollen blir mer framträdande. Företrädare för näringslivet lutar också åt det hållet. Observera att merparten av näringslivets företrädare i denna enkät är anställda i näringslivsorganisationer, inte egna företagare. Figur 9:10 Bör partnerskapen bör vara mer renodlat rådgivande, uppfattningar utifrån organisationer/sektorer (andel som svarat 4 och 5) 10Samband mellan RTP och EU- programmen Följande öppna fråga ställdes till personer som deltog i eller hade kännedom om flera olika partnerskap. Hur uppfattar du samban- den mellan RTP och olika EU-program? Svaren varierade mycket kraftigt. Låt oss först lyssna på några ytterligheter: Successivt allt tydligare samband! EU-programmen och RTP måste samspela. Det är en slump om det finns ett samband. De flesta kommentarer är inte så entydiga och rättframma utan lite mer försiktiga, såsom: EU-programmen har fått en bättre koppling till RTP över tiden. Men mycket går fortfarande att förbättra. Det fungerar nog ganska bra, skulle jag tro. I min region är det unge- fär samma människor som alltid finns med i utvecklingsarbetet. Samband mellan RTP och EU-programmen Kopplingen finns dock inte klockrent Visst finns det ett samband - men i partnerskapet tänker man inte så. Vanligen blandar man inte ihop dessa. För dagen något diffust måste jag säga.