sou · GUB397 · 2007-01-01 00:00:00 — Den gäller också om ett övertagande företag efter det att den gränsöverskridande fusionen registrerats deltar i en fusion med ett svenskt företag. Lagen skall inte tillämpas om den gränsöverskridande fusionen resulterar i att ett europabolag eller ett europakooperativ bildas. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.3. I första stycket anges lagens tillämpningsområde som bygger på regleringen i artikel 16.1 och 2 i direktivet om gränsöverskridande fusioner. (Med artikel 16 avses i fortsättningen i samtliga fall artikel 16 i direktivet om gränsöverskridande fusioner.) I 16.1 anges huvudregeln att det övertagande företaget skall omfattas av gällande bestämmelser om medverkan i det land där det överta- gande företagets säte är beläget. I 16.2 anges tre undantag från huvudregeln. Konsekvensen för del är att lagen skall gälla om arbetstagarna i något av de deltagande företagen omfattas av bestämmelser om medverkan. Bestämmelsen i andra stycket motsvarar artikel 16.7 i direktivet om gränsöverskridande fusioner. Bestämmelsen i direktivet har till- kommit för att garantera att inte arbetstagarnas förvärvade medver- kan går förlorad vid en efterföljande nationell fusion inom som har bestämts till . Någon generell missbruks- bestämmelse finns, till skillnad från vad som gäller SE-direktivet, inte i direktivet om gränsöverskridande fusioner. I tredje stycket klargörs att om det är ett europabolag eller ett europakooperativ som bildas genom den gränsöverskridande fusi- onen så skall denna lag inte tillämpas. Tillämplig lagstiftning på dessa två europeiska associationsformer är istället, när det gäller europabolag, lagen om arbetstagarinflytande i europabolag och när det gäller europakooperativ, antingen lagen om arbetstagarinfly- tande i europakooperativ eller i vissa fall lagen om styrelserepresen- tation för de privatanställda (lagen om styrelserepresentation). Verksamhet som är av religiös, vetenskaplig, konstnärlig eller annan ideell natur eller som har kooperativt, fackligt, politiskt eller annat opinionsbildande ändamål undantas från lagens tillämpningsområde i fråga om beslut om verksamhetens mål och inriktning. Paragrafen bygger på artikel 8.3 i SE-direktivet till vilken artikel 16.3 f hänvisar. Den behandlas i avsnitt 7.3.2. Paragrafen har bl.a. en motsvarighet i 3 § lagen om arbetstagar- inflytande i europabolag och i 2 § lagen om medbestämmande i arbetslivet (medbestämmandelagen). Undantaget i de lagarna gäller verksamhet som är av religiös, vetenskaplig, konstnärlig, eller annan ideell natur eller som har kooperativt, fackligt, politiskt eller annat opinionsbildande ändamål och det gäller endast för verksam- hetens mål och inriktning. Enligt artikel 8.3 i SE-direktivet är det en förutsättning för bestämmelser om undantag att sådana särskilda bestämmelser redan ingår i den nationella lagstiftningen. Till skillnad från lagen om arbetstagarinflytande i europabolag reglerar den föreslagna lagen inte information och samråd utan endast medverkan. De svenska nationella medverkansbestämmelserna finns i lagen om styrelsere- presentation. I 14 § andra stycket den lagen anges att om ett före- tags verksamhet är av sådan natur eller har ett sådant ändamål som avses i 2 § lagen om medbestämmande i arbetslivet, har arbetstagar- representanterna inte rätt att delta i ett beslut som gäller verksam- hetens mål eller inriktning. I likhet med bestämmelsen i den lagen avser undantaget i paragrafen endast själva beslutet. Liknande bestämmelser finns i 3 § lagen om arbetstagarinfly- tande i europakooperativ och 8 § lagen om europeiska företagsråd. 1975/76:105, bil. 1 s. 328 ff. framgår att de frågor som avser verksamhetens mål och inriktning är sådana som hänger samman med verksamhetens särart. Det är främst frågor som rör fastställandet av riktlinjer för arbetsgivarens verksamhet och som i den meningen gäller verksamhetens mål och inriktning. Därjämte undantas sådana beslut rörande genomförandet av verk- samheten som kan sägas vara beroende av den fast- ställda målsättningen. Bestämmelserna i 6–10 §§ om förhandlingsdelegationen, i 20–28 §§ om förhandlingsförfarandet, i 29–33 och 35–39 §§ om vad som gäller om avtal inte träffas samt i 40 § om kostnader gäller när det över- tagande företaget skall ha eller har sitt säte i . Bestämmelserna i 11–19 §§ och 34 § om fördelning av platser och om hur ledamöter för arbetstagare i utses gäller oavsett var det övertagande företaget skall ha eller har sitt säte. Bestämmelsen motsvarar SE-direktivets artikel 3.2 b samt artikel 6 och 7 till vilka det hänvisas i artikel 16.3 a, d och e. Den behandlas i avsnitt 7.3.1. Första stycket anger att lagens bestämmelser om förhand- lingsdelegationen, förhandlingsförfarandet och vad som gäller om avtal inte ingås samt om kostnader, med undantag för de regler som avser hur arbetstagarna i utses, gäller när det överta- gande företaget skall ha eller har sitt säte i . Av andra stycket framgår att regleringen hur ledamöter för arbetstagarna i utses, i förhandlingsdelegationen och i det övertagande företagets förvaltnings- eller tillsynsorgan, gäller oav- sett var det övertagande företaget skall ha eller har sitt säte. Lagval för lagen i övrigt är inte särreglerat genom direktivets bestämmelser. Lagen i övrigt skall alltså tillämpas med utgångs- punkt i sedvanliga lagvalsregler. En motsvarande bestämmelse finns i 4 § lagen om arbetstagar- inflytande i europabolag. I denna lag avses med ‒gränsöverskridande fusion: sådan gränsöverskridande fusion som avses i 12 kap. X § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar och 23 kap. X § aktiebolagslagen (2005:551), ‒EES-stater: staterna i Europeiska unionen samt de övriga stater som omfattas av , ‒övertagande företag: det företag som blir resultatet av en gräns- överskridande fusion, ‒deltagande företag: de företag som direkt deltar i den gräns- överskridande fusionen, ‒dotterföretag: ett företag som ett annat företag utövar ett bestäm- mande inflytande över i enlighet med vad som anges i 9–12 §§ lagen (1996:359) om europeiska företagsråd, ‒berörda dotterföretag eller berörda filialer: dotterföretag eller filialer till ett deltagande företag som föreslås bli dotterföretag eller filialer till ett övertagande företag, ‒medverkan: det arbetstagarinflytande som utövas genom rätten att a)välja eller på annat sätt utse några av ledamöterna i ett företags styrelse eller annat förvaltningsorgan, tillsynsorgan eller ledningsgrupper eller motsvarande organ som täcker före- tagets resultatenheter, eller b)föreslå eller avvisa några eller alla ledamöter i ett företags tillsyns- eller förvaltningsorgan. I paragrafen definieras gränsöverskridande fusion, EES-stater, övertagande företag, deltagande företag, dotterföretag, berörda dotterföretag eller berörda filialer samt medverkan. Den behandlas i avsnitt 7.4. I paragrafens första strecksats definieras vad som avses med gränsöverskridande fusion i denna lag. I nya regler som till följd av direktivet om gränsöverskridande fusioner väntas bli föreslagna i den associationsrättsliga lagstiftningen anges vad som i respektive lagstiftning avses med gränsöverskridande fusioner.1 Dessa defini- 1 Enligt ett utkast till en departementspromemoria från Justitiedepartement med förslag till genomförande av de associationsrättsliga delarna av direktivet om gränsöverskridande fu- sioner. tioner bygger på artikel 1 i direktivet om gränsöverskridande fusi- oner. I lagen om ekonomiska föreningar väntas bli föreslaget en bestämmelse där det sägs att en svensk ekonomisk förening får delta i en fusion med en motsvarande juridisk person med hemvist i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet än (gränsöverskridande fusion). Kravet på att det skall vara fråga om en motsvarande juridisk person innebär att en fusion i princip endast får ske med sådana utländska företag som har de grundläggande egenskaper som enligt svensk rätt avgränsar en före- ning i förhållande till andra associationsformer. Föreningen skall också ha sådana kooperativa inslag som kännetecknar en svensk ekonomisk förening. I aktiebolagslagen väntas bli föreslaget en liknande bestämmelse där det anges att ett svenskt aktiebolag får delta i en fusion med en motsvarande juridisk person med hemvist i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet än (gränsöver- skridande fusion). Med motsvarande juridiska personer avses sådana utländska företagsformer som har de för aktiebolag känne- tecknande grundegenskaperna. Till dessa hör avsaknaden av per- sonligt betalningsansvar för delägarna, förekomsten av ett aktie- kapital och möjligheten att överlåta andelar (aktier). Beträffande övriga kapitalassociationer som berörs av direktivet finns ännu inte något utkast till förslag men motsvarande bestäm- melser väntas bli föreslagna även där. I paragrafens andra strecksats definieras EES-stater. Direktivet har antagits av EU:s medlemsstater. Det har också antagits inom EES. Med EES-stater avses således även de stater som utöver EU- staterna ingått . De EES-stater som inte är medlemmar i är , och . En mot- svarande definition finns i 5 § lagen om arbetstagarinflytande i europabolag. I den tredje strecksatsen definieras övertagande företag. I den svenska språkversionen av artikel 16 används uttrycket det bolag som uppstår genom den gränsöverskridande fusionen. Eftersom direktivet omfattar såväl fusion genom kombination (två eller flera företag bildar ett nytt företag) som fusion genom absorption (ett eller flera företag går upp i ett befintligt bolag) har direktivets uttryckssätt ansetts vara för snävt. Istället har det bredare begrep- pet övertagande företag valts.2 Med detta begrepp avses det före- tag som den gränsöverskridande fusionen resulterar i. I paragrafens fjärde strecksats definieras deltagande företag. Ett deltagande företag är ett företag som direkt deltar i den gränsöver- skridande fusionen. Vilka typer av företag som kan vara deltagande följer av den associationsrättsliga regleringen som det hänvisas till i definitionen av gränsöverskridande fusioner i paragrafens första strecksats. I paragrafens femte strecksats definieras dotterföretag. Den mot- svarar artikel 2 c i SE-direktivet. avses ett företag som ett annat företag utövar ett bestämmande inflytande över i enlighet med vad som anges i 9–12 §§ lag (1996:359) om europeiska företagsråd (se prop. 1995/96:163 s. 31–32 och 59). En motsvarighet till denna definition finns i 5 § lagen om arbetstagarinflytande i europabolag. I paragrafens sjätte strecksats definieras berörda dotterföretag eller berörda filialer. Den motsvaras av direktivets artikel 2 d i SE- direktivet. I den svenska versionen av SE-direktivet finns inte ordet berörda med i definitionen av begreppet. Paragrafens definition, som bygger på motsvarande definition i 5 § lagen om arbetstagarinfly- tande i europabolag, har formulerats så att de berörda dotterföre- tagen eller filialerna kan skiljas från de dotterföretag och filialer som inte är berörda i direktivets mening. och berörda filialer är sådana dotterföretag och filialer som föreslås bli dotterföretag och eller filialer till det övertagande företaget. För vad som avses med filial i kan ledning hämtas i lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. I paragrafens sjunde strecksats definieras medverkan. Den mot- svarar i huvudsak artikel 2 k i SE-direktivet till vilken det hänvisas i artikel 16.2. En definition av medverkan finns också i 5 § lagen om arbetstagarinflytande i europabolag. Medverkan kan utövas i två olika former. Enligt den ena formen har arbetstagarna rätt att välja eller på annat sätt utse några av ledamöterna i företagets tillsyns- eller förvaltningsorgan. Den svenska lagen om styrelserepresentation är ett exempel på detta. Enligt den andra formen har arbetstagarna rätt att föreslå eller avvisa några eller alla ledamöter i företagets tillsyns- eller förvalt- 2 Detta är också det begrepp som föreslås i utkast. Den senare formen är ovanlig men förekommer i vart fall i . Begreppet medverkan i vårt direktiv har emellertid utvidgats i förhållande till definitionen av medverkan i lagen om arbetstagar- inflytande i europabolag. I artikel 16.2 a har det tillägget gjorts att utöver förvaltnings- och tillsynsorgan omfattas dessas kommittéer eller ledningsgruppen som omfattar företagets resultatenheter. Syftet med tillägget i direktivet är att definitionen även skall inne- fatta den ordning enligt vilken arbetstagarnas rätt till medverkan är reglerad i . Definitionen av medverkan i paragrafen har utformats efter modell i den finska regleringen. Inrättande av en förhandlingsdelegation De deltagande företagen skall vidta nödvändiga åtgärder för att en förhandlingsdelegation för arbetstagarna skall kunna inrättas. Skyldigheten uppkommer när planen för den gräns- överskridande fusionen registrerats. Företagen skall lämna information om namnen på och antalet arbetstagare i de deltagande företagen, berörda dotterföretagen och berörda filialerna samt namnen på övriga dotterföretag och filialer i EES-staterna. Informationen skall lämnas till arbetstagarnas represen- tanter i de deltagande företagen, berörda dotterföretagen och berörda filialerna. Om företagen avser att utan föregående förhandlingar tillämpa bestämmelserna i 31–39 §§ skall den information som avses i andra stycket även innehålla en upplysning om denna avsikt. Paragrafens första och andra stycke motsvaras av artikel 3.1 i SE- direktivet som genomförts i svensk rätt genom 6 § lagen om arbets- tagarinflytande i europabolag. Hänvisningen till denna artikel i direktivet finns i artikel 16.3 a. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.5.1. Av första stycket framgår att de deltagande företagen är skyldiga att vidta nödvändiga åtgärder för att en förhandlingsdelegation för arbetstagare skall kunna bildas. Skyldigheten inträder efter det att planen för den gränsöverskridande fusionen registrerats. Att planen skall offentliggöras framgår av artikel 6 i direktivet om gränsöverskridande fusioner. Där föreskrivs att den gemensamma planen för den gränsöverskridande fusionen skall offentliggöras på det sätt som föreskrivs enligt varje medlemsstats lagstiftning för varje fusionerande företag minst en månad före den stämma som skall besluta om planen. Av andra stycket följer att en sådan nödvändig åtgärd är att lämna information om namnen på och antalet arbetstagare i de deltagande företagen, berörda dotterföretagen och berörda filialerna samt namnen på övriga dotterföretag och filialer inom EES. Informa- tionen skall lämnas till arbetstagarnas representanter i de delta- gande företagen och de berörda dotterföretagen och filialerna. En representant för arbetstagare i kan i många fall vara en fack- lig företrädare. I flera EES-stater finns inte fackliga representanter som företrädare för arbetstagarna. I de stater där det vid företag finns företagsråd bör dessa kunna anses som företrädare för arbets- tagarna. Vem som är representant för arbetstagarna får alltså avgöras med utgångspunkt i förhållandena i varje enskilt fall. Av tredje stycket följer att om de deltagande företagen avser att utnyttja möjligheten att gå direkt på referensbestämmelserna utan föregående förhandling med förhandlingsdelegationen skall före- tagen, vid fullgörande av sin informationsskyldighet enligt para- grafen, även upplysa om denna avsikt. Företagens möjlighet att tillämpa referensbestämmelserna utan föregående förhandling föl- jer av artikel 16.4 a, se vidare 21 § tredje stycket och 29 §. Bestämmelsen skall tillämpas när det övertagande företaget enligt planen för fusionen skall ha sitt säte i . Den skall då tillämpas på de deltagande företagen, deras dotterföretag och fili- aler oberoende av i vilka stater dessa är belägna. En förhandlingsdelegation för arbetstagarna skall inrättas i enlighet med bestämmelserna i 8–19 §§. Ledamöter till förhandlingsdelega- tionen skall väljas eller utses från det att de delta- gande företagen fullgjort sina skyldigheter enligt 6 §. Förhandlingsde- legationen företräder arbetstagarna i de deltagande företagen, berörda dotterföretagen och berörda filialerna i förhandlingar med de del- tagande företagen om ett avtal om medverkan i det övertagande före- taget. Om bestämmelserna i 31–39 §§ skall tillämpas har förhandlingsde- legationen de uppgifter som framgår av 32–36 §§. Paragrafens första stycke motsvaras av inledningen i första stycket i SE-direktivets artikel 3.2 till vilken artikel 16.3 a hänvisar. Para- grafen motsvarar delvis 7 § lagen om arbetstagarinflytande i euro- pabolag. Den behandlas i avsnitt 7.5.2. Enligt bestämmelsen skall en förhandlingsdelegation inrättas genom att platserna i den fördelas och ledamöter utses. Platserna skall fördelas mellan arbetstagarna i olika EES-stater enligt 8–10 §§ och ledamöterna skall sedan utses enligt nationella system. Leda- möterna skall väljas eller utses från det de delta- gande företagen fullgjort sina skyldigheter att vidta nödvändiga åtgärder för att en förhandlingsdelegation skall kunna inrättas. Motsvarande tidsfrist finns också i 9 § lagen om arbetstagarinfly- tande i europakooperativ. Vad som gäller om inte alla arbetstagar- ledamöter väljs eller utses inom tidsfristen framgår av 20 §. Andra stycket innehåller en erinran om att förhandlingsdelega- tionen även har uppgifter när referensbestämmelserna tillämpas. Bestämmelsen saknar motsvarighet i lagen om arbetstagarinfly- tande i europabolag. Vid tillämpning av referensbestämmelserna enligt den lagen handhas dessa uppgifter av det arbetstagarråd som skall inrättas enligt bilagan del 1 i SE-direktivet (jfr 32 § och 57–61 §§ lagen om arbetstagarinflytande i europabolag). Eftersom något arbets- tagarråd inte skall inrättas enligt direktivet om gränsöverskridande fusioner skall istället förhandlingsdelegationen fullgöra de upp- gifter som regleras i 32–36 §§. Fördelning av platser mellan arbetstagare i de olika EES-staterna Arbetstagarna i de deltagande företagen, berörda dotterföretagen och berörda filialerna i varje EES-stat skall tilldelas en ordinarie plats i förhandlingsdelegationen för varje hel eller påbörjad tiondel som de tillsammans utgör av samtliga arbetstagare i de deltagande företagen, berörda dotterföretagen och berörda filialerna i samtliga EES-stater. Paragrafen motsvarar SE-direktivets artikel 3.2 första stycket a i, till vilken artikel 16.3 a hänvisar. Den motsvaras av 8 § lagen om arbetstagarinflytande i europabolag. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.6.1. Antalet platser i förhandlingsdelegationen och hur dessa skall fördelas mellan arbetstagarna i olika stater bestäms enligt regle- ringen i denna paragraf. Beteckningen ordinarie platser används enbart för att skilja dessa platser från de extraplatser som kan komma att fördelas enligt 9 §. Arbetstagarna i de EES-stater där de deltagande företagen och deras berörda dotterföretag och berörda filialer har anställda, skall tilldelas en plats i förhandlingsdelegationen för varje tiondel eller del av tiondel som de anställda i den staten utgör av den totala arbetsstyrkan inom EES. Om av arbetsstyrkan finns i en stat skall alltså arbetstagarna i den staten tilldelas en plats i förhandlingsdelegationen. Arbetstagarna i en stat som har elva pro- cent har rätt till två platser i förhandlingsdelegationen. Arbetsta- garna i en stat som har av arbetsstyrkan har rätt till tre platser i förhandlingsdelegationen osv. Detta leder till att det i för- handlingsdelegationen alltid finns minst 10 platser. Utgångspunkten är att fördelningen av platserna i förhandlings- delegationen skall göras på grundval av antalet arbetstagare som redovisats i den inledande informationen till arbets- tagarna i enlighet med föreskrifter i 6 §. Om någon större föränd- ring skett i personalstyrkan efter att informationen lämnades men innan förhandlingsdelegationen inrättas kan arbetstagarna dock överväga om inte en sådan förändring skall beaktas på samma sätt som en senare förändring i personalstyrkan skall beaktas enlig 10 §. Varje arbetstagare skall ingå i beräkningsunderlaget oavsett anställ- ningens form och omfattning. Arbetstagarna i de olika EES-staterna skall tilldelas extraplatser i förhandlingsdelegationen om det behövs för att minst en representant skall kunna utses för arbetstagarna i varje deltagande företag som före- slås upphöra i och med fusionen. De extraplatser som tilldelas arbetstagarna enligt första stycket får dock inte överstiga av de platser som sammanlagt tilldelats arbetstagarna enligt 8 §. Om hela behovet av extraplatser med hänsyn till detta inte kan täckas, skall de tillgängliga platserna tilldelas arbets- tagarna i deltagande företag i olika EES-stater i fallande ordning efter antalet arbetstagare i de företag som föreslås upphöra i och med fusi- onen. Tilldelningen av extraplatser får inte medföra att arbetstagare blir representerade av mer än en ledamot. Paragrafen motsvarar SE-direktivets artikel 3.2 första stycket a ii och andra stycket (jfr artikel 16.3 a). Den har sin motsvarighet i 9 § lagen om arbetstagarinflytande i europabolag. Se även avsnitt 7.6.2. Extraplatser skall tilldelas arbetstagarna i de olika staterna i den omfattning som behövs för att säkerställa att arbetstagarna i varje företag som genom fusionen skall upphöra som separat juridisk person får en plats i förhandlingsdelegationen. Om fusion sker i form av kombination (två eller flera företag förenas genom att bilda ett nytt företag) är alltså utgångspunkten att arbetstagarna i vart och ett av de deltagande företagen skall tillförsäkras en plats i för- handlingsdelegationen. Om fusion sker i form av absorption (ett eller flera företag går upp i ett annat) tillförsäkras inte arbetsta- garna i det övertagande företaget någon extraplats genom bestäm- melsen. I sådana fall är det enbart arbetstagarna i de överlåtande företagen som tillförsäkras en extraplats. Extraplatser skall enbart tilldelas om arbetstagarna i alla de företag som skall upphöra vid en fusion inte blir direkt represen- terade genom en ledamot på en ordinarie plats. Fördelningen av eventuella extraplatser kan förmodligen därför i många fall ske först efter att arbetstagarna i de olika EES-staterna, med utgångs- punkt i varje lands nationella regler, utsett sina ledamöter till de ordinarie platserna i förhandlingsdelegationen. Förslaget till hur arbetstagare i skall bli representerade är konstruerat så, att platser i förhandlingsdelegationen skall fördelas mellan arbetstagare i olika företag och filialer i innan ledamöter utses. Det bör därför vara möjligt att bedöma behovet av eventuella extraplatser för arbetstagare i så snart platserna fördelats mellan arbets- tagare i olika företag och filialer i . Det är dock möjligt att andra stater utformar sina nationella valsystem så att ledamöter väljs utan att platserna först fördelas mellan arbetstagare i företag och filialer i den aktuella staten. Någon stat kan t.ex. i sitt natio- nella system inrätta ett särskilt valorgan för att utse ledamöter för arbetstagarna till de ordinarie platser som tilldelats arbetstagarna i den aktuella staten. Det särskilda valorganet kan ges i uppgift att välja ledamöter för arbetstagarna i de olika företagen och filialerna utan att platserna först har fördelats mellan arbetstagare i de olika enheterna. Direktivets utgångspunkt, att arbetstagarna i de del- tagande företagen i första hand skall företrädas genom direkt repre- sentation, kan tillgodoses genom att valorganet beaktar detta i sam- band med att val av ledamöter sker. Enligt andra stycket får de extraplatser som eventuellt skall till- delas arbetstagarna i de olika EES-staterna, inte överstiga 20 pro- cent av det sammanlagda antalet ordinarie platser i förhandlingsde- legationen. I de fall när det i och för sig skulle finnas behov av ytterligare extraplatser, måste en begränsning i tilldelningen ske.