sou · GUB342 · 2007-01-01 00:00:00 — Vid möten mellan kommittén och har vi diskuterat hur återrapporteringen kan förändras för att svara mot de för- ändrade målen och behoven. är mycket positivt till att använda den kompetens om jämställdhet som flera av regionerna (till exempel ) har. Mycket av denna kompetens kommer ur en närhet till arbetsrättsliga frågor. Stärkt dialog och gemensamma överenskommelser mellan och de regionala huvudmännen är en förutsättning för ett lång- siktigt förändringsarbete. Ett arbete som dessutom utgår från den specifika situation varje organisation och region befinner sig i och de mål man ställer för jämställdhetsarbete inom dessa. Dialogen blir på så sätt kompetensutvecklande för alla inblandade. Det är regionala huvudmän som är ansvariga för att jämställd- hetsintegrering sker vid de regionala institutionerna. Däremot kan de få stöd och hjälp av som också kan lyfta fram regioner där jämställdhetsintegrering och andra strategier finns ut- vecklade och göra dessa erfarenheter tillgängliga för andra regioner och för de nationella institutionerna. Det finns regioner som ligger långt fram med sitt jämställhetsarbete. Med tanke på Ansvars- kommitténs arbete så blir relationen med regionerna allt viktigare.9 Om blir sektorsansvarig myndighet, kommer de att sammanställa och analysera materialet för att sedan rapportera till regeringen, berörda myndigheter inklusive eventuell jämställd- hetsmyndighet, samt kommunala och regionala huvudmän. har ansvaret för statistik på kultur- området, något som inte fungerat tillfredsställande. Hela kulturom- rådet har lidit av att relevant statistik inte funnits och ur kommit- téns perspektiv har det varit särskilt allvarligt att det saknas stati- stik ur jämställdhetsperspektiv. 9 är en parlamentarisk kommitté som ska undersöka den nuvarande samhällsorganisationens förutsättningar att klara de offentliga välfärdsåtagandena. Läs mer om kommittén och dess uppdrag på . Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter Kommittén ser positivt på det reformarbete att förbättra statisti- ken som genomför tillsammans med en användar- grupp. Där kommer institutionernas organisation och repertoar att kunna redovisas ur jämställdhetsperspektiv. Följande uppgifter ser kommittén sammanfattningsvis som särskilt viktiga för : –Den statistikdatabas som utvecklas bör ha ett uttalat jäm- ställdhetsperspektiv från vilken könsuppdelad statistik kan hämtas och presenteras. –Förbättrade återrapporteringsformer mellan de regionala institutionerna och , samt tydligare återrap- porteringsrutin vad gäller jämställdheten mellan de nationella institutionerna och . –Framtagande av metoder och verktyg för jämställdhetsarbete i scenkonstens verksamheter, där praxis och forskning båda utgör grunden för arbetet. 5.2.4Kulturrådet, de fria grupperna och centrumbildningarna fördelar stöd till fria teater-, dans- och musik- grupper. fördelar stöd för verksamhet och pro- duktion till cirka 150 fria musikgrupper, ett 80-tal fria teatergrupper och ett 40-tal fria dansgrupper. Bidrag till fria teater- och dansgrupper fördelas två gånger medan bidrag till fria musikgrupper fördelas endast en gång . Statens andel av den offentliga finansieringen av de fria grupperna är mycket olika de olika konstområdena emellan. Övriga anslag kommer huvudsak- ligen från regioner, kommuner, landsting och Stiftelsen . Vi kommer inte att ta upp grupper som enbart får kom- munal eller regional finansiering, eller finansiering från Stiftelsen , då en statlig utredning har mycket liten möjlig- het att påverka de besluten. fördelar stöd till grupper, inte enstaka personer, inom respektive konstområde. I samtliga ansökningshandlingar redovisas dock vilka personer som ingår i gruppen eller planeras medverka i de produktioner som planeras. På så sätt går det att uppskatta i vilken omfattning beviljade bidrag går till grupper där kvinnor respektive män medverkar menar . I de beslut som lämnar redovisas hur referensgruppen resonerat Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter och vilka prioriteringar som gjorts i fördelningen av medel. Besluten kan innehålla information om hur referensgruppen resonerat och prioriterat ur jämställdhetsperspektiv, men det finns inget krav på att de ska göra det. Kommittén har dock kunnat konstatera att inget verkar hindra den referensgruppsmedlem som vill driva jämställdhetsperspektiv i arbetet med de fria grupperna. Det finns exempel på referensgruppsmedlemmar som har gjort det. Men, sammanfattningsvis kan sägas: Det finns inga specifika rikt- linjer till referensgrupperna att utgå från när det gäller jämställd- hetsperspektiv, inte heller för någon statistik över hur bidragsfördelningen ser ut ur jämställdhetsperspektiv. Beviljade bidrag återrapporteras till på sär- skild blankett. För de grupper som erhåller årligt stöd bifogas även verksamhetsberättelse och bokslut för gruppernas verksamhet. I återrapporteringen av bidrag redovisas bland annat vilka som med- verkat i gruppernas produktioner samt vilka befattningar de har haft. Även i återapporteringen finns alltså möjlighet att se i vilken utsträckning kvinnor och män varit delaktiga i den verksamhet som erhållit stöd från rådet. Särskilda frågor kring hur grupperna arbetat med jämställdhet ställs inte till de fria grupperna i samma utsträck- ning som till de institutioner som erhåller bidrag från . pågår ett arbete med en översyn av produktions- villkoren för de fria teater- och dansgrupperna där jämställdhets- perspektiv ingår. görs en revidering av vad gäller utformningen av stödet till de fria musikgrup- perna. har till utredningen inkommit med ett underlag grundat på information från beslut och kunskap på myndigheten, där man bland annat kommit fram till följande slutsatser: anser att strukturerna inom teater, dans och musik skiljer sig åt vilket gör att jämställdhetsarbetet får olika prägel inom de olika områdena. Dansområdet domineras av kvinnor och av de koreografer som söker stöd hos är kvinnor. På musik- området är situationen den omvända och flertalet sökande grupper består huvudsakligen av män. Inom dansområdet är det relativt lätt att redovisa hur många av koreograferna som ansökt om stöd som var kvinnor respektive män samt hur fördelningen såg ut bland dem som beviljades bidrag. har andelen kvinnor legat på mellan både bland de sökande och bland dem som beviljats bidrag. Då det inom teater- och musikgrupperna är Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter svårare att utskilja mäns respektive kvinnors medverkan har antalet män respektive kvinnor inte redovisats numerärt i besluten. Inom musikområdet har noterat att genrer och instrument som tidigare nästan uteslutande företrätts och spelats av män i högre grad än tidigare nu utövas av kvinnor. Inom den nutida konstmusiken verkar tendensen vara fler kvinnor bland utövarna i jämförelse , menar . Inom jazzmusiken är dock kvinnorna fortfarande svagt represente- rade, utom som sångare. Inom pop- och rockområdet har beviljats stöd till vissa grupper med enbart kvinnor även om det är vanligare att grupperna består av både män och kvinnor eller enbart män. Inom de fria teatergrupperna finns både män och kvinnor repre- senterade bland konstnärliga ledare, regissörer och dramatiker i högre utsträckning än inom den institutionella teatern, menar . 5.2.5Bedömning av jämställdhetsperspektiv i arbetet med de fria grupperna Kommitténs intryck är att det finns en hel del intressant jämställd- hetsarbete i det fria scenkonstlivet, speciellt på den konstnärliga sidan och att referensgrupper också beaktar detta i vissa fall. Men, det är ett arbete som saknar dokumentation och formella riktlinjer. Det har funnits enskilda personer som drivit frågan i referensgrupperna, men det har inte varit en allmän inrikt- ning. Kommitténs uppfattning är att det finns stor kunskap på om hur arbetet ser ut, handläggarna kan sina grupper och deras verksamhet mycket bra. Men som utomstående blir det svårt att göra en bedömning av hur myndighetens arbete med de fria grupperna ser ut ur jämställdhetsperspektiv, eller hur jäm- ställdheten ser ut i de fria grupperna. Fria grupper och nationella och regionala institutioner har olika förutsättningar att arbeta med jämställdhet. Det handlar om resurser, om offentliga medel och organisationsstruktur. Problemet är att vi vet mycket lite om hur jämställdhetsarbetet ser ut i de fria grupperna. Vi vet mycket lite om hur resurserna fördelas mellan män och kvinnor, både från sida och inom grupperna/konstellationerna. Ett sådant kartläggningsarbete är nödvändigt för att ska kunna utforma riktlinjer till de Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter egna medarbetarna och referensgrupperna, men även bli tydligare i kommunikationen till de fria grupperna vad myndigheten har för strategi i jämställdhetsarbetet. I den jämställdhetsintegrering, som kommittén föreslår att genomför, skulle en kartläggning och bedömning kunna ingå av huruvida mäns och kvinnors villkor är likvärdiga i bidragsfördelningen. Ålder är en faktor som kommittén menar behöver vägas in – när i sitt yrkesverksamma liv man får möjlighet att realisera sina konstnärliga visioner har betydelse. Om det är så att män generellt ges möjlighet till detta tidigare i sina karriärer jämfört med kvinnor, är det ett jämställdhetsproblem. Det krävs olika strategier i arbetet med jämställdhetsintegrering inom de tre scenkonstområdena dans, teater och musik, samt inom olika sektorer av dessa områden. En särskilt intressant sektor är de konstområden som har en stor fri sektor, exempelvis jazzmusiken. Kommitténs intryck efter samtal med utövare och myndigheter är nämligen att samma sneda könsfördelning som gäller kvinnors och mäns resurser på scenkonstinstitutionerna återspeglas i bidragsför- delningen. Om än i olika utsträckning mellan konstområdena, där musikområdet tycks vara mer mansdominerat än de andra områdena. Trots att gjort ansträngningar och lyckats uppnå en jämn könsfördelning i referensgrupperna så tycks detta inte ha förändrat läget. En ny sammansättning i referensgruppen med fler kvinnor förändrade till exempel inte förhållandet att män får mer bidrag än kvinnor. Är det något i konstruktionen som gör att jämställdheten inte får genomslag i dessa bidrag, eller ligger problemet någon annanstans? Vad betyder det till exempel för kvinnors pensioner att de ofta arbetar i underfinansierade fria verk- samheter? Är det något som rådet kan och bör ta med i sin bedöm- ning eller är det bara de konstnärliga aspekterna som ska avgöra? Hur ska man förhålla sig till att det är olika jämställt på de olika konstområdena? Hur kan utvecklingen drivas på? Kommittén skulle gärna se att någon typ av pilotprojekt startade på där myndigheten analyserade bidragssystemen ur jämställdhetsperspektiv. Det fria musiklivet borde vara i fokus. Det gäller bidragen för arrangörsföreningar, verksamhetsbidrag samt bidrag för tonsättarsamverkan. (gäller tonsättarbidraget endast institutioner i enlighet med myndighetens regleringsbrev.) Det är viktigt att understryka att det är den bidragsbeviljande myn- digheten som har ansvaret för en jämställd bidragsfördelning, inte de fria scenkonstgrupperna. Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter En annan viktig aspekt som måste ta hänsyn till är dansens bristande infrastruktur. När kommittén talar om insatser gentemot institutioner är verkligheten den att de inte kommer att röra dansen i lika stor utsträckning. Dansen har stor frigrupps- sektor och några starka gästspelscener. Kommittén rekommenderar att ta hänsyn till jämställdhetsperspektiv i arbetet med att utveckla dansen. Kanske måste jämställdhetsarbetet gentemot dansen se ut på ett annat sätt än för de andra konstområdena? essä i detta betänkande kan verka som en inspiration i detta arbete. Den metodutveckling som får i uppdrag att genomföra bör ta hänsyn till dessa speciella förhållanden. Den omfattande satsning som regeringen nu gör på dans utifrån handlingsprogrammet för dans som tagit fram, ger goda möjligheter att ha med jämställdhetsintegreringstanken ända från början i arbetet. Tyvärr saknar handlingsplan för dans genomgripande jämställdhetsperspektiv. I grunddoku- mentet finns det skrivningar om jämställdhetsperspektiv samt en essä, men inte så mycket mer. Framöver ser kommittén gärna att jämställdhetsintegrerar arbetet med att utveckla dansen. Det kan handla om en framtida dansallians, bidragsfördel- ning, samt utbildningarna, men även mer strukturella förändringar när det gäller scener, Dansnät och turnéverksamhet. 5.2.6Centrumbildningar som en möjlig plats för förändring bidrar med finansiering till centrumbildningarna. På scenkonstområdet finns det tre centrumbildningar: Teatercentrum, Musikcentrum och . De arbetar i olika stor utsträck- ning med jämställdhetsperspektiv i sitt arbete. Teatercentrum organiserar delar av den fria teaterkonsten, det vill säga grupper, individer och konstellationer som utövar fri teaterkonst. Med fri teaterkonst menas yrkesmässigt bedriven teaterverksamhet där gruppen, individen eller konstellationen är sin egen huvudman. Teatercentrum påpekar vid kontakt med kom- mittén att det enligt kartläggning10 finns fler kvinnor på och bakom scenen i de fria grupperna. Ingen studie finns dock på varför det ser ut så. För Teatercentrum vore detta intressant att ta reda på. Organisationen har dock inte egna 10 , (2003) Fan ska vara skådespelerska 45+, 2003. Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter resurser för att göra en kartläggning av detta. Medlemmarna är suveräna, de driver sitt eget jämställdhetsarbete i den mån de vill och kan. Men organisationen har som ambition att fokusera på icke jämställda strukturer i frigruppssektorn, i den fortbildning som man kontinuerligt arrangerar för medlemmarna. Detta arbete har påbörjats. är en ny rikstäckande ideell förening som bildades , regionalt har centrumbildningar för dans funnits . förenar yrkesutövare inom den fria danskonsten och vill vara en samlad kraft och röst för de fyra fristående regionala organisationerna Norr, , och . målsättning är att vara en mötesplats, skapa samarbeten, sprida danskonsten och utveckla arbetsmark- naden för de fria danskonstnärerna. har i samtal med kommittén visat stort intresse för arbetet med jämställdhet. Dans- centrum har vid sin konstituerande föreningsstämma 2005 konstaterat att jämställdheten inom organisationen ska belysas. Det gäller medlemmarna, de regionala styrelserna, riksstyrelsen och de kanslianställda. Men det gäller även regionala verksamheter som daglig träning och förmedling. Dancentrum skriver i ett underlag till kommittén: Det fria danslivet är i hög grad underfinansierat och kvinnodominerat. Det har vår organisation // behandlat och analyserat . avser att även fortsättningsvis belysa hur detta förhållande påverkar medlemmarnas möjligheter att verka inom konstområdet.2 Musikcentrum är en riksorganisation och ideell förening för yrkes- verksamma musikutövare. Alla musikaliska genrer och uttrycks- former representeras i organisationen. Musikcentrum hjälper bland annat till med att skapa kontakt med musiker och arrangörer, bok- ningar och kontrakt, råd och tips om artister och program samt rådgivning vad gäller gager. Kommittén har varit i kontakt med Musikcentrum och de arbetar inte med något uttalat jämställdhets- perspektiv i sitt arbete. Kommittén tror att det finns stor potential i jämställdhetsarbetet i centrumbildningarna. De organiserar många medlemmar och är ett viktigt forum för utveckling och diskussion. Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter kunna samarbeta med dem i arbetet med att jämställdhetsintegrera scenkonsten. Centrumbildningarna skulle till exempel kunna vara en samarbetspartner när det gäller utbildning och fortbildning. har i uppdrag att fördela bidrag till musik- och dans- arrangörer. Från sida ges inga bidrag till arrange- rade föreningar inom teatern. Däremot finns det andra typer av organiseringar på detta område. De arrangerande musikföre- ningarna får 2006 totalt , varav en del fördelas av direkt till föreningarna, en del fördelas av riksorgani- sationerna till medlemsföreningarna. De som får medel direkt av (även riksorganisationerna) har krav på att återrap- portera insatser för jämställdhet, men rådet har inte gjort någon ordentlig analys av deras svar. 5.3.1Konstnärsnämndens mål och uppdrag I förordningen (1997: 1153) med instruktion för Konstnärsnämn- den, och de övriga förordningar som reglerar myndighetens arbete står det inget om jämställdhet. Det är i regleringsbreven som mål för jämställdheten nämns. I regleringsbrevet finns målet: Målet är att ett jämställdhets- och mångfaldsperspektiv skall integreras i hela verksamhet. skall särskild ton- vikt läggas på insatser för att främja etnisk och kulturell mångfald. Att målet har fått karaktären av ett övergripande verksamhetsmål är nytt . som jämställdhetsmål funnits med i regleringsbrev, så har frågan om jäm- ställdhet haft en allmän formulering som gällt för alla statliga myn- digheter under rubriken mål och återrapporteringskrav. Kommittén föreslår inga förändringar i regleringsbrev, utan ser gärna att myndigheten fortskrider med arbetet att integrera jämställdhetsperspektiv i hela verksamheten. Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter 5.3.2Konstnärsnämndens arbete med jämställdhet är en statlig myndighet vars uppgift är att stödja professionella konstnärers arbete, utveckling och internatio- nella kontakter och hålla sig underrättad om konstnärernas eko- nomiska och sociala villkor. Nämnden ska öka kunskapen om konstnärers situation och därmed ge underlag för konstnärspoliti- ken. ska nämnden även bevaka konstnärers situation i förhållande till de generella trygghetssystemen. Utvidgningen av bevakningsuppdraget är en direkt följd av förslagen som lades i betänkandet Konstnärerna och trygghetssystemen (SOU 2003:21). De statliga stipendier och bidrag som fördelar har stor betydelse för frilansande konstnärers möjlighet att utvecklas i yrket. har haft upp- draget att könsuppdela sin statistik för bidragsfördelning. studerade nämnden könsfördelningen i bidragsgivningen och kom fram till att könsfördelningen är jämn i stort men ojämn i vissa sektorer. Bidragen delas ut av fyra fristående beslutande organ. har inte gått in med specifice- rade mål om könsfördelningen av bidrag. Nämnden tittar främst på bifallsprocenten, det vill säga att könsfördelningen bland de be- viljade stämmer med könsfördelningen bland de sökande. Nämnden arbetar även med att aktivt få fler att söka för att bredda underlaget när det gäller kön, mångfald och geografisk spridning. 5.3.3Konstnärsnämndens bidragsfördelning ur jämställdhetsperspektiv fördelar stipendier och bidrag till professionellt verksamma konstnärer inom bild- och form, teater-, dans och film- områdena12. –2004 har knappt 304 miljoner för- delats, varav hälften till kvinnor och hälften till män. Inom de olika konstområdena finns variationer på hur stor andel av stipendier, bidrag och medel som ges till kvinnor respektive män. menar att det beror på antal ansökningar och att det i sin tur beror på hur konstområdet i stort ser ut. Tonområdet har kvinnliga och manliga sökande. Stipendier och bidrag tilldelas såväl musiker och sångare som upphovsmän inom alla musikaliska genrer. 12 Alla fakta i nedanstående beskrivning är hämtade ur Skillnader mellan kvinnliga och manliga konstnärer inom bidragsgivning . Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter kategorier domineras av män, utom kategorin klassiska sångare. Bland upphovsmännen är andelen kvinnor mindre än bland utövande musiker och sångare. Minst andel kvinnor återfinns bland jazzmusiker och tonsättare av konstmusik. Den jämnaste fördel- ningen mellan kvinnor och män finns bland musiker inom genrerna konstmusik och rock- och popmusik. konstaterar att det finns en stor manlig dominans gällande antalet ansökningar på tonområdet. Två tredje- delar av alla ansökningar görs av män, och lika stor andel av stipen- dier/bidrag ges till män. menar dock att bilden blir mer varierad om området delas upp i genrer och yrkes- kategorier. En stor andel män finns bland komponister av konst- musik och bland jazzmusiker, där andelen män är av de sökande. Kvinnorna dominerar i kategorin klassiska sångare, där ansökningarna uppgår till och bifallsprocenten ligger på . Kvinnors andel av såväl ansökningar som stipendier och bidrag på tonområdet uppgår till ungefär en tredjedel. Totalt sett är beloppen för stipendierna relativt lika, men framför allt när det gäller de större stipendierna så ges män högre belopp än kvinnor. menar att andelen kvinnor och män som söker och får bidrag och stipendier inom tonområdet präglas av hur konstområdet i stort ser ut. tar upp som exempel att de största fackliga organisationerna och intresseorganisationerna har en majoritet män som medlemmar. Till exempel är antalet kvinnor inom SYMF och inom Föreningen . Vidare tar man upp att det är en majoritet män som studerar vid musikhögskolorna och att andelen kvinnor är lägst på utbildningarna i komposition. Dock menar att det sistnämnda verkar vara under förändring. På teaterområdet görs av ansökningarna av kvinnor. De två största yrkesgrupperna är regissörer och skådespelare. Regissörer som är kvinnor utgör , medan skådespelare som är kvinnor uppgår till . Kvinnor erhåller procentuellt sätt färre arbetsstipendier än män, men ges i större utsträckning det tvååriga arbetsstipendium som är mindre i antal. Kvinnor har högre bifallsprocent än män när det gäller bidrag till ett visst projekt, men får oftast en lägre summa. Det genomsnittliga bidragsbeloppet för stipendier och bidrag 2002– 2004 är detsamma för kvinnor och män, ca . Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter fördelas av stipendier och bidrag på teaterområdet till kvinnor och de erhåller av medlen. Räknar man med alla utbetalade bidrag är de genomsnittliga beloppen för kvinnor och för män. konstaterar att teater är ett konstområde där konstnärerna tidigare haft en stark koppling till institutionerna. Faktumet att antalet fasta tjänster minskat drastiskt avspeglar sig i ökat antal ansökningar till , skriver myndig- heten. De kvinnor som söker driver i stor utsträckning egna projekt utanför de fasta fria teatergrupperna och framför allt utan- för de nationella och regionala scenkonstinstitutionerna. menar att det kan bero på att det finns mindre plats för kvinnliga skådespelare och färre roller på de fasta scenerna.13 Kommittén anser att det kan vara en trolig slutledning, och menar att essä i detta betänkande tydligt visar på tendenser i denna riktning. De sökande och de som tar emot stipendier/bidrag på dans- området uppgår till kvinnor. Kvinnor erhåller procentuellt fler arbetsstipendier, medan männen däremot har högre bifallsdel vad gäller projektbidrag och när det gäller dem också högre belopp. På dansområdet fördelas mindre pengar än på de andra scenkonstområdena, totalt knappt 15,5 miljoner. av dem har tilldelats kvinnor. När det gäller stipendier och bidrag har av dem tillfallit kvinnor. Dansen är ett konstområde med övervägande del kvinnor. tar upp att har 87 kvinnor som är studenter till exempel. Kommittén tycker att det är förebildligt med den studie som gjort på uppdrag av regeringen. Det finns goda möjligheter att göra en analys utifrån detta material, något som också påbörjat i rapporten. Kommitténs erfarenhet är också att därtill besitter kunskap om bidragsgivning ur jämställdhetsperspektiv, vilket manifesteras i exempelvis årsredovisningen. Vi ser gärna att fortsätter jämställdhets- integrera bidragsgivningen. Analysen måste kompletteras med kun- skap om mäns och kvinnors livsmönster, kunskap som kommitténs kartläggningar visar saknas . Skulle sådan kunskap förändra synen på villkoren för de kvinnor och män som söker bidrag? 13 Här hänvisar till , (2003) Fan ska vara skådespelerska 45+, 2003. Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter har arbetsgrupperna inga riktlinjer när det gäller jämställdhet.