sou · GUB379 · 2007-01-01 00:00:00 — De bidrag i rapporten som har ett historiskt och kronologiskt perspektiv på medieutbudet bekräftar den bilden. Olika tider betonar olika förhållanden men återkom- mande är att man tillskriver den skillnad och avvikelse. Mediernas bruk av text och bild är ofta uppbyggda kring ömsesi- digt uteslutande motsatspar, s.k. dikotomier. För att skapa intresse och uppmärksamhet så kontrasteras förhållanden utifrån motsatser som till exempel Vi–Dom och Svensk–Invandrare. Effekten av denna mediepraktik är att känslor av medborgarskap och hem för- delas olika beroende av vilken position som du är tillskriven i det mediala landskapet. Som det tidigare avsnittet visade innebar begrepp som resurs och tolerans att exkludering kunde föras fram inom ramen för en nationell självbild som reproducerar sig som Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter mångkulturell och tillåtande. Det betyder att skenet av inklude- ringar även döljer nya exkluderingsprocesser. Genom artiklarnas olika fokus framkommer olika skiktningar som visar hur olika diskurser producerar den i förhållande till en föreställd nationell gemenskap. I text, som handlar om Mediearbetare med utländsk bakgrund, framkommer just dessa processer av skenbara inkluderingar, för med inklude- ringen i medieredaktionerna följer villkor som strukturerar arbets- livet och arbetet på redaktionen (Camauër, 2006: 36). Dessa erfa- renheter framkommer genom intervjuer med tio mediearbetare. Artikeln redogör för och visar effekterna av de diskriminerings- praktiker som möter individen i det vardagliga arbetet för mediear- betare med utländsk bakgrund (Camauër, 2006: 37; jfr Essed, 2005: 71ff, 85). Genom mediearbetarnas berättelser om sina positioner och sina upplevelser av arbetet i olika medieinstitutioner, friläggs den strukturella diskrimineringen inom majoritetsmedier (Camauër, 2006: 74). Camauër identifierar sex återkommande typer av diskrimineringar. Det handlar om situationer där den etniska diskrimineringen synliggörs för – och verkställs mot – indi- viden. De första tre handlar om praktiker som först och främst har betydelse på individnivå. Dessa situationer är kopplade till rekryte- ringen, anställningsformerna och chefers och kollegors praktiker (Ibid: 48). De övriga typerna har effekt såväl individuellt som i arbetet och den journalistiska produkten. Dessa tre typer är ghettoisering, olika former av styrningar av arbetet och förne- kelse (Ibid: 49). Två av dessa diskriminerande situationer är värda mer uppmärk- samhet i detta sammanhang. På ett sätt ger de sken av att vara inkluderande men vid närmare granskning visar det sig att inklude- ringen är villkorad. När det gäller rekryteringsprocessen berättade de intervjuade om svårigheter att finna praktikplatser och att inte ha tillgång till de nätverk som i många fall är grunden för anställ- ning (Ibid: 52). Men här framkommer också upplevelser hos mediearbetarna som handlar om att invandrarbakgrunden är förut- sättningen för anställningen. Känslan av att den outtalade förut- sättningen för anställningen är att vara med i arbetet för att öka mångfalden men fortfarande inom ramen för den etnosociala norm som råder på redaktionen (Ibid: 53). Det kan kopplas till Camauërs andra fråga som handlar om de intervjuades uppfattning om medieföretagens mångfaldspolicies och mångfaldsarbete. De flesta av de intervjuade anser att företagen inte lever upp till dessa planer. Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter Inom privata medieföretag uppfattas planerna av de intervjuade som ett sätt att tjäna pengar och inom public service är planerna till för att uppfylla policy-mål. Gapet mellan talet om vikten av mång- fald och den faktiska situationen gör att misstroende riktas mot arbetsplatsen. Den processen beskrivs också i Brunes bidrag under begreppet kosmetisk inkludering (, 2006: 111). Bidragen visar att det generella draget i tidningsartiklarna är att det är ett inkluderande vid den första anblicken. Vid en närmare analys före- kommer inte den porträtterade i texten som ett subjekt utan som en representant för invandrare eller som del i ett homogenise- rande av nationella känslor. Mediearbetare i public service-företagens mångfaldsredaktioner pratade om sina arbetsplatser som ghetton. Dessa redaktioner betraktades som isolerade och att karriärmöjligheterna endast låg inom den egna redaktionen. Deras kompetens utnyttjades inte utom när de kunde fungera som stöd i samband med t.ex. tolk- ningsuppdrag. Den journalistiska kompetensen utnyttjas inte genom att föreställningen om en svensk journalistisk objektivitet undandrar de intervjuade från att vara helt inkluderade i det jour- nalistiska arbetet. Återigen är det en villkorad och exkluderad inkludering som är förutsättningen för mediearbetaren. Den diskriminerande processen av skenbar inkludering är tydlig också när författarna analyserar medietexternas innehåll. Under rubriken: Den dagliga dosen. Diskriminering i Nyheterna och Bladet undersöker om hur, och på vilka sätt, det framgår att som land och städerna och består av en etniskt heterogen befolkning. Pressmaterial från , och utgör grunden för analysen. placerar in källmaterialet under ämnena synliggörandets situationer, osynliggörandet och negativa presentationer och jämför det mot tidningarnas olika delar (sport, kultur, ledare o.s.v). Även om man kan visa på undantag är människor med utländsk bakgrund osynliggjorda på tidningarnas nyhets- och ekonomisidor (, 2006: 103). Ledarsidorna behandlar inte frågor om rasism och etnisk diskriminering (Ibid: 104). På kultursidor, i krönikor och på nöjes- sidor råder ett mer inkluderande förhållningssätt. Det är också här som viljan till en mer förändringsbenägen journalistik blir tydlig, men vid en närmare granskning visar det sig att det är fråga om en villkorad/exkluderande inkludering, menar . Tidningarna skriver om rasism och mänskliga rättigheter återkommande under Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter de studerade veckorna (Ibid: 106). Familjesidorna Dagens Nyhe- ters och familjesidor uppvisar en homogen bild av svenskar. Porträtt och hyllningar av människor med utländsk bak- grund är frånvarande (Ibid: 107). Naturlig inkludering handlar om ett synliggörande som inte är villkorat till en etnisk tillhörighet och bakgrund. Det verkar som, skriver , att de mindre symbol- och maktbemängda delarna av tidningen i högre utsträckning inkluderar än de delar som traditio- nellt anses som mer seriösa (Ibid: 109). Generellt är mediernas inkluderingar ytliga och fungerar mer som en framställningsform än ett inkluderande där personen får ingå med åsikter och tal (Ibid: 110). Stereotyp och chauvinistisk inkludering är exempel på detta förhållande. Den stereotypa inkluderingen kan framhålla den por- trätterade i positiva ordalag. Texten attraherar läsaren genom till- talet. exemplifierar med en tydlig medial stereotyp. Kvinnor med utländsk bakgrund som representeras som offer eller på väg att lämna offerrollen som i det här sammanhanget betyder frigöra sig från en patriarkal kultur och därmed uppnå en hjältestatus (Ibid: 111f). Ett annat exempel där medierna tillämpat en stereotyp och dis- kriminerande mall i sina rapporter är mordet på . (2006) beskriver det i artikeln Hedersmord, eurocentrism och etnicitet. Medieanalysen rymmer och beskriver nästa inkluderingstyp, den benämner chauvinistisk inklude- ring. Rapporteringen återkopplar till den framställningsform som offer-hjälte-tematiken inrymmer. Den förutsätter och en föreställd svenskhet som den norm mot vilken all jämförelse utgår. Att göra sig fri från tillskrivna traditioner, historia och kultur skrivs in i en process som ett sätt att välkomna det svenska och det är där den porträtterade får sin hjältestatus (, 2006: 112). Det kan ses som en journalistisk genre att placera in ett drama eller en person i det här mönstret som utlovar förändring och svensk- het. De massmediala porträtten som utlovar individnära beskriv- ningar blir allt vanligare i medierna. skriver att generella utsagor om invandrare i stort sett är frånvarande hon studerat. Det kan alltså bero på att journalistiken i allt större utsträckning uppmärksammar det individnära porträttet (Ibid: 118). I stället för den generaliserande beteckningen invand- rare placeras den porträtterade individen in i en stereotyp berät- telse och det är i det sammanhanget som den porträtterade fram- ställs och förstås som invandrare. Mediehändelsen placeras in i en Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter tolkning som bygger på ett från-till-scenario. Sahindahl har med denna logik försökt bli självständig från en förtryckande kultur, vilket i sin tur likställs med att bli en individ och svensk. Såväl självständighet som individualitet är två element som antas vara svenska och återkopplar till en nationell diskurs om demokrati och jämlikhet (jfr , 2002). Representationer, som framställs inom ramen för nationella diskurser, kan utnyttja samma begrepp i för- hållande till sina porträtt men ge dem olika laddning. Vid en jämfö- relse av det material och de analyser som Strand och beskriver i sina artiklar ges familj och gemenskap olika betydelser, vilket visar att den strukturella diskrimineringen i medi- erna omformar betydelsen av dessa begrepp för att skriva in skill- nad hos den . I den processen synliggörs hur fördelningen av inkluderingar och exkluderingar formeras om efter behov och sammanflätas med ett symboliskt nationellt rum som drar nytta av den Andres tillskrivna olikhet för att skapa föreställningen om nationens homogenitet. Sportjournalistiken är uppbyggd kring konfrontationer mellan symboliska nationaliserade värden. Få händelser är så hängivet nationaliserade som landskamper. Det är även tillfällen då känslo- uttrycken för det nationella är legitima. Medierna pekar ut enskilda idrottsutövare som särskilt representativa för nationen alternativt, när utövaren har ett icke svenskt ursprung, fungerar som en som tydliggör den tillskrivna skillnaden mellan det svenska och det Andra. Föreställningen om det svenska som kan integrera skillnad, men på vissa villkor, reproduceras genom dessa artikulationer. Sportjournalistiken utestänger ingen från att konsumera bilder av det svenska men för att kunna ta del av denna Vi-symbolik krävs ett igenkännande och den aspekten har inte alla tillgång och tillträde till. Att inneslutas och tillhöra denna symboliska nationella gemenskap framställs i medierna i termer av lycka (, 2006). Mediernas skapande av den nationella Vi-gemenskapen sker inte bara på nationell grund utan också när svenska medier rapporterar om händelser som inträffar utanför nationsgränsen. Dikotomin Vi– Dom är verksam även i dessa rapporteringar men inryms i Vi:et också föreställningen om Västvärlden medan Dom återigen åter- skapas som det Andra. Nohrstedts artikel visar hur en ensidig rap- portering från krig där värdiga offer respektive ovärdiga offer produceras i relation till dem som har makten att tolka situationen. Identifikation och identifieringsmöjligheter är avgörande för Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter känslor av samhörighet till nationen eller det symboliska Vi som dessa känslor förutsätter. När medierna utesluter andra förståelser än dem som vilar på en nationell grund som medborgar- skapet förutsätter en nationell tillhörighet blir effekten att den dis- kriminerade inte kan identifiera sig med det Vi som medierna beva- kar genom att förutsätta det svenska i absoluta termer. Medieforskningen i lider brist på studier som undersöker mediernas effekter i det vardagliga livet (FAS, 2003:39; SOU 2005:56, s. 161). I artikel, eller brygga? De nationella medierna i globaliseringen, finns den aspekten med.5 I artikeln framgår hur den underordnades röst inte representeras på ett sådant sätt att identifikation med nyhetshändelser och skeenden blir möjlig. De frågor och den kritik som är en del av ett aktivt medborgarskap utestängs och blir osynliggjorda. Resultaten ger således vid handen, att det är långt ifrån alla individer och grupper inom de nationella gränserna, som faktiskt involveras i det natio- nella, svenska ideologiska tänkandet, och därigenom upplever inklusion i den svenska gemenskapen (, 2006: 320). skriver att: gränsen mellan gemenskapens insida och dess utsida är en skör tråd (Azár, 2005: 159). Medierna upprättar, förhandlar och fördelar dessa gränser utifrån en nationell diskurs men i en framställningsram som ger sken av objektivitet. Flera av författarna tar upp relationen mellan medierna, politiken och politikerna. Relationen syns bli allt tätare genom det ömsesi- diga beroende som råder mellan dem. Nohrstedt diskuterar detta genom krigsjournalistikens nyhetsförmedlande och menar att poli- tikers budskap lätt kan offentliggöras genom medierna (Nohrstedt, 2006: 296). I artikel exemplifieras det genom en kom- munpolitikers uttalanden, i synnerhet hans åsikter om en muslimsk friskola. Kommunpolitikern menar att svenska friskolor är uttryck för föräldraopinioner medan den muslimska friskolan bara är till för elever med en och samma bakgrund. Kommunpoliti- kerns ord förblir oemotsagda och okritiskt återgivna medan före- målet för kommunalrådets upprördhet, representanter från dem som vill starta friskolan inte hörs (, 2006: 179). Frågan är också i vilken mån medierna rapporterar om de friskoleansökningar som tar emot om det inte handlar om religiösa frisko- 5 Det analyserade källmaterialet består av fokusgruppsintervjuer som behandlar Göteborgsbranden , 1999 och Göteborgskravallerna 2001. I anslutning till den sistnämnda händelsen gjordes även intervjuer med demonstranter. Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter lor.6 En oreflekterande journalistik och politikers diskriminerande utsagor gör att medierna i praktiken blir både ett följsamt red- skap åt och en reproducerande aktör av dominanta perspektiv. (Ibid: 186). Det framkommer även i Utredningens . En studie av svenska valrörelser (SOU 2006:52) som visar att journalister under valrörelser ställt invandringskritiska frågor till politiker med hänvisning till att vissa tycker att . Detta är ett tecken på att medierna inte endast spelar rollen som verktyg eller återskapare utan också själva driver utvecklingen av perspektiv i en viss riktning. Med en tydlig uppmärksamhetsförskjutning, där medierna riktar sina blickar mot olika perspektiv och olika förhållningssätt till nyhetshändelser, ser en mer demokratisk journalistik. Att agera i opposition till de dominanta diskurserna, det vill säga mot de meningstillskrivningar som medierna skapar innebär att kritiken riktas mot det nationella Vi:et. Medierna har av medialt spektakulära händelser, som material bygger på, möjlighet att ta in flera och motstridiga perspektiv och därmed på allvar vara ett forum för demokratiska krafter. Det finns en potential att diskutera demokrati och mening, vilket är nödvän- digt för en fungerande och aktiv demokrati (, 2006: 332f). Sammanfattning – ojämlikheten normaliseras Artiklarna har olika frågeställningar, fokus och metodiska grepp. Det som sammanför dem är de processer för diskriminerande praktiker som den Andra å ena sidan utsätts för och å andra sidan är tvungna att verka i. Det är slutsatser som återkommer i uppsat- serna oavsett metod, källmaterial och den tid som studeras. Det är alltså viktigt att slå fast att den strukturella diskrimineringen är närvarande i det dagliga medieutbudet. Den strukturella diskrimi- neringen fördelas genom mediesystemets olika led. Oavsett om personen har utländsk bakgrund på en medieredaktion eller om hon möter medierna genom journalisternas texter och bilder beskriver rapporten en medielogik som har nationen och tanken på en homogen nationell publik som grund för sitt arbete. Det skapar ett medborgarskap med olika skiktningar och utsorteringar utifrån 6 I Brunes artikel beskrivs en metod för hur den strukturella diskrimineringen kan synliggöras i mediernas representationer, frågan om inte? (, 2006: 116). Hade det blivit en nyhet om inte friskolan hade varit muslimsk? Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter föreställningar om olika tillhörigheter till det nationella. Vidare är det tydligt att oavsett i vilken del av tidningen som analysen äger rum, på sportsidorna, ledarsidorna eller kultursidorna så är ett symboliskt Vi och Dom ständigt närvarande vilket gör att före- ställningen om vad som är normalt och önskvärt kopplas till ett tänkt Vi. Den polära kategoriseringen av människor som tillskrivs essenti- alistiska, ofta kulturrasistiska värden, skapar och cementerar olik- het. Föreställningen om olikhet är central i mediernas maktutöv- ning genom att det är i förhållandet till den tanken som den nor- maliserade och osynliggjorda ideologin formeras. En praktik som uttrycks genom journalisters hänvisningar till objektivitet. Medier- nas diskriminerande praktiker är en grundförutsättning för skapan- det och återskapandet av samhällets distribution av ojämlika med- borgarskap. Medborgarskap som sorteras efter tillhörighet eller exkluderingar i förhållande till sociala positioner och kategorise- ringar. Positioner som svenskar/svenskhet/vithet utmålas som det önskvärda och invandrare/Andra/icke-vita som en oönskad olikhet, eller i mångkulturella sammanhang, som önskad och vill- korad olikhet. , (1983), Imagined Communities: Reflections on the Origin and Spread of Nationalism. Azár, (2005), Det symboliska objektet. Delen, delandet och den nationella gemenskapen i: de los , , (red. ), Bortom Vi och Dom: Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskrimine- ring. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. (2004), Nyheter från gränsen – tre studier i nyhetsjourna- listik om invandrare, flyktingar och rasistiskt våld. , (2006), Den dagliga dosen. Diskriminering i Nyhe- terna och Bladet i: Camauër, , (red. ), Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimineringen. Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter utredningen om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. Camauër, (2006), Mediearbetare med utländsk bakgrund och majoritetsmediers diskrimineringsmekanismer i: Camauër, , (red. ), Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimi- neringen. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. de los , (2001), Mångfald och differentiering: diskurs, olikhet och normbildning inom svensk forskning och samhälls- debatt. : SALTSA: . , (2004), Haunting Experiences of Images. Blind Spots and Fantasy-Frames in the , 34(2): 97–106. , (2006), Det här är lycka. Om sportjournalisti- kens inkluderande mekanismer i: Camauër, , (red. ), Mediernas Vi och Dom. Medier- nas betydelse för den strukturella diskrimineringen. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Essed, (2005), Vardagsrasism i: de los , , (red. ), Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskrimine- ring. FAS (2003), An Evaluation of Migration and Ethnic Relations (), Research 1995–2002. Fiske, (2000), , In Ethnic Minorities and the Media. (ed.) , (2002), Mediernas syn på De Andra. En medieanalytisk studie i samband med mordet på . Arbetsrapport 2002:9, . Avdelningen för Geografi och Turism, . , (1998), nation, Fantasies of in a . Annandale, N.S.W. : Pluto Press. , (2006), Främlingar i nationens spegel i: Camauër, , (red. ), Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimi- Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. , (2006), Husbondens röst i etnifierad lokal- press i: Camauër, , (red. Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den struktu- rella diskrimineringen. Rapport från utred- ningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Kamali, (2005), Ett europeiskt dilemma: Struktu- rell/institutionell diskriminering i: de los , , (red. ), Bortom Vi och Dom: Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskrimine- ring. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. , , (2004), Makt, integration och diskriminering – det svenska dilemmat. En första överblick av kunskapsluckor i forskningen. Utredningen om strukturell diskriminering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet. , (2005), Diskrimineringens andra ansikte: svenskhet och det vita västerländska i: de los , , (red. ), Bortom Vi och Dom: Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. , (1997), Stadens rasifiering. Etnisk boendesegregation i folkhemmet. : Kulturgeografiska institu- tionen, Geografiska regionstudier nr 32. Nohrstedt, (2006), Krigsjournalistiken och den struktu- rella diskrimineringen i: Camauër, , (red. ), Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimineringen. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell dis- kriminering. , (2006), eller brygga? De nationella medi- erna i globaliseringen, i: Camauër, , (red. ), Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimineringen. Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter från utredningen om makt, integration och strukturell dis- kriminering. SOU 2005:56 Det blågula – strukturell diskriminering i . Betänkande av utredningen om strukturell diskrimi- nering på grund av etnisk eller religiös tillhörighet. SOU 2005:69 inifrån. Röster om etnisk diskriminering. Kamali, , Rapport från utredningen om makt, integ- ration och strukturell diskriminering. Rapport från utred- ningen om makt, integration och strukturell diskriminering. SOU 2006:21 Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimineringen. Camauër, , (red. ), Rapport från utredningen om makt, integ- ration och strukturell diskriminering. SOU 2006:40 Utbildningens dilemma. Demokratiska ideal och andrafierande praxis. Kamali, , (red.). Rapport från utredningen om makt, integration och struktu- rell diskriminering. SOU 2006:52 Diskrimineringens retorik. En studie av svenska val- rörelser 1988–2002, . Rapport från utred- ningen om makt, integration och strukturell diskriminering. Strand , (2006), Hedersmord, eurocentrism och etnicitet. Mordet på – en fallstudie i: Camauër, , (red. ), Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimine- ringen. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. , Teun (2005), Elitdiskurser och institutionell rasism, i: de los , , (red. Bortom Vi och Dom: Teoretiska reflektioner om makt, integra- tion och strukturell diskriminering. Rapport från utredningen om makt, integration och strukturell dis- kriminering. Sammanfattande slutsatser av utredningens rapporter Demokratiska ideal och andrafi- erande praxis (SOU 2006:40) syftar till att belysa och studera den strukturella och institutionella diskrimineringens mekanismer inom utbildningssystemet. Den moderna utbildningens roll i skapandet av en vi-känsla och tillhörigheten till en nation med en gemen- sam historia, ett gemensamt språk, en gemensam kultur, och ibland till och med en gemensam religion har länge varit känd. Skolans roll i det moderna samhället är mer än en . Skolans demokratiska målsättning är ett nyare område som har uppmärksammats och diskuterats . Dess demokratiska roll motverkas dock dels av skolans institutio- nella praxis och dels genom spill over-effekter från andra sam- hällsområden som t.ex. arbetsmarknaden. Skolan är en institution som direkt eller indirekt bär ett ansvar för reproduktionen av de socioekonomiska orättvisorna i samhället. Utbildningens roll i återskapandet av socioekonomisk differentierade grupper är också ett känt forskningsområde.