sou · GUB330 · 2007-01-01 00:00:00 — Om man antar att dessa grupper lagförs för lik- artad brottslighet som övriga lagförda så indikerar resultaten att dessa grupper diskrimineras vid domstolarnas påföljdsval. Resulta- ten består när hänsyn tas till andra variabler som kan vara relevanta för påföljden. 3Se dock Diesens och resultat i denna antologi 4Han visar att risken är större för alla personer med icke svensk bakgrund men att den är högst för utomeuropeiska invandrare. Personer med icke svensk bakgrund har signifikant högre risker att dömas till fängelse , och jämfört med personer med svensk bakgrund. SOU 2006:30 Strukturell diskriminering i rättsväsendet på grund av etnisk och religiös tillhörighet. Särbehandlas gärningspersoner med utländsk bakgrund vid anmälningar om våldtäkter, grov misshandel och eget bruk av narkotika? första kapitel i antologin kan sägas utgöra en för- djupning av den statistiska analysen som presenteras i Kardells undersökning ovan. har valt några strategiska brott (våldtäkt och grov misshandel anmälda 1998–2000 i , och samt eget narkotikabruk anmälda i ) och granskat om handläggningen av dessa brott inom rättssystemet skiljer sig när det gäller misstänkta från olika etniska grupper. Totalt omfattar undersökningen 2 150 brottsanmälningar. Undersökningens grundmaterial är hämtat från polisens förundersökningar som sedan kompletterats med uppgif- ter från lagföringsregister och, liksom i Kardells undersökning, data från SCB om de undersöktas och deras föräldrars födelseland och medborgarskap samt uppgifter från rörande de undersöktas utbildning, inkomst och sysselsättning. Tack vare den metod som använder (genom- gång av förundersökningsmaterialet) kan hon – i motsats till Kardell – följa de enskilda fallen genom hela rättssystemet. Nack- delen är att antalet fall som kan studeras på detta sätt måste begrän- sas. När det gäller etnisk bakgrund har på grund av materialets storlek fått nöja sig med att dela upp den undersökta populationen i tre grupper: personer med svensk bakgrund, personer med annan europeisk bakgrund samt personer med utom- europeisk bakgrund. De två sistnämnda kategorierna har definierats med utgångspunkt i individens egen och föräldrarnas födelseland där grupptillhörigheten bestämts av om minst en förälder är född utanför respektive . I de fall där den ena föräldern är född utanför men inom , och den andra föräldern är född utanför har individen klassificerats som en person med utomeuropeisk bakgrund. använder sig i huvudsak av logistiska regressionsana- lyser. Med dessa undersöker hon vilka faktorer som påverkar olika typer av beslut rörande de undersökta personerna. Hon finner i princip inga skillnader mellan hur ärenden rörande personer med svensk, europeisk respektive utomeuropeisk bakgrund hanteras i samband med förundersökningarna. Personer ur alla tre grupperna blir förhörda, anhållna och häktade i ungefär samma utsträckning. Inga tecken på diskriminering kan alltså konstateras i dessa avseen- Strukturell diskriminering i rättsväsendet på grund av etnisk och religiös tillhörighet. När det gäller misshandelsbrott lades förundersökningarna ner mer ofta för personer med utomeuropeisk bakgrund jämfört med övriga grupper. Detta resultat överensstämmer med Kardells re- sultat som presenterats ovan. När det gäller domar finner emellertid att personer med utomeuropeisk bakgrund löper nästan större risk än personer med svensk bakgrund att dömas till fängelse för grövre sexualbrott, misshandel och grov misshandel. Denna förhöjda risk för fängelsedom kan inte förklaras av sådana faktorer som brotts- typ, brottets grovhet, tidigare lagföringar för brott, etc. som kontrollerar för i sina analyser. Hennes resultat, liksom Kardells samt Diesens (se nedan), tyder alltså på att personer med utomeuropeisk bakgrund diskrimineras när det gäller fängelsepå- följder. Representationer av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar andra kapitel i denna antologi innehåller en text- analys av tingsrättsdomar, främst med utgångspunkt i domskäl och påföljdsdiskussioner. Materialet består av samtliga domar som rör anmälningar om grov misshandel (1999) och våldtäkt (1998–2000) i , och (se föregående avsnitt). Totalt omfattar analysen drygt 250 domar. Den huvudsakliga frågeställningen handlar om förekomsten av andrafiering och kulturalisering i domarna. Med andrafiering menas en process där människor definieras utifrån t.ex. etnisk grupptillhörighet som andra i motsats till vi (Kamali 2005). Begreppet kulturalisering avser istället en process där en viss grupp tillskrivs egenskaper utifrån dess etniska/kulturella tillhörighet. Förekomsten av andrafiering kan sägas vara en förutsättning för att en grupp ska diskrimineras. Kulturalisering skapar förutsättningar för diskriminering genom att uppfattningar om en viss individ ba- seras på dennes kulturella grupptillhörighet. påpekar att domar är formella dokument där utrym- met för domstolsledamöternas personliga hållningar och stereoty- per är ganska begränsat. Om uttryck för andrafiering och kulturali- sering kan spåras i dessa dokument så är sannolikheten stor, menar , att dessa processer också är betydligt mer framträdande i andra sammanhang i rättssystemet. SOU 2006:30 Strukturell diskriminering i rättsväsendet på grund av etnisk och religiös tillhörighet. hittar förhållandeviss få exempel på andrafiering och kulturalisering i det omfattande domstolsmaterialet hon har stude- rat. De uttryck för dessa processer som hon ändå hittar återfinns främst i de delar av domarna där domstolen redovisar parternas ut- talanden. ifrågasätter i några fall om hänvisningar till etniska/religiösa/kulturella förhållanden i parternas utsagor har relevans för målet, och om det därmed är berättigat att domstolen återger dessa. Hennes uppfattning är att sådan relevans ibland sak- nas. I de fall där domstolen övervägt att utvisa den åtalade ur landet hittar i sitt material två fall som hon bedömer som and- rafiering och kulturalisering. Hon menar att det i domstolens dis- kussioner kring utvisningen av män som har barn i fram- kommer att domstolens ledamöter ger uttryck för stereotypa före- ställningar om män med invandrarbakgrund5. Dessa män beskrivs som mindre viktiga för barnens utveckling och framtid, vilket medför att männen diskrimineras och i större utsträckning kan dömas till utvisning. påtalar också ett synsätt som framkommer i flera domar när det gäller muslimska kvinnor. Dessa framställs som pas- siva offer utsatta för ett kulturellt och religiöst förtryck av de när- stående männen. frågar sig här om denna syn inte kan betecknas som nedvärderande. Generellt finner , föga förvånande, att domstolarna tar sin utgångspunkt i svenskheten som norm, och att det är det icke svenska som diskuteras och problematiseras i domarna. I detta avseende reproducerar, enligt , domstolarna det normsy- stem som finns i det övriga samhället. Negativ särbehandling av etniska minoriteter – ett processrättsligt perspektiv kapitel baseras på resultat från projektet inför lagen som bedrivits vid juridiska institutionen, , åren 2001–2005. Kapitlet bygger i huvudsak på resulta- ten från ett stort antal examensarbeten på juristlinjen även om också annat material, såsom författarens egen forskning m.m., 5 Vi saknar kunskaper om hur svenska domstolar agerar när det gäller vårdnadsmål där den ena föräldern har invandrarbakgrund och den andra har svensk bakgrund. Det är av intresse att studera om diskriminering förekommer i den typen av mål. Strukturell diskriminering i rättsväsendet på grund av etnisk och religiös tillhörighet. De flesta undersökningarna som används avser , men data har också inhämtats från , , , , och . De brott som studeras är mord, dråp, rån, misshandel, våldtäkt, sexuellt utnytt- jande, narkotikabrott, skattebrott, bokföringsbrott, olaga hot, ratt- fylleri och snatteri. Antalet undersökta fall i varje uppsats varierar mellan cirka 50 och 350. Totalt omfattar genomgången omkring 2 500 förundersökningar och 4 700 domar. Även om vissa kvanti- tativa redovisningar finns så är uppsatserna i huvudsak kvalitativt inriktade. Totalt rör det sig om ett femtiotal examensarbeten, av vilka ett mindre antal helt fokuserar på likhet inför lagen med avseende på etnicitet. I sina slutsatser påpekar att undersökningsmaterialet inte räcker för att hävda att alla invandrare är utsatta för diskriminering inom alla delar av rättssystemet. Han anser sig emellertid ha till- räckliga belägg för att hävda att personer födda utanför är underkastade en sådan diskriminering. Han sammanfattar sina fynd i följande att-satser: Att negativ särbehandling av invandrare tycks ske över hela lin- jen, i alla skeden av processen, men att den är mer tydlig hos polisen än i domstolarna, att den överrepresentation av invandrare som finns i anmäl- ningsstatistiken inte enbart kan förklaras med högre brottslighet i sig och/eller låg social status utan åtminstone i vissa typer av fall måste kopplas till just den etniska tillhörigheten, att överrepresentationen i polisanmälningarna i betydande grad kan tillskrivas högre anmälningsbenägenhet mot invandrare hos allmänheten och större ingripandebenägenhet hos polisen, att prioriteringar och sållningar hos polisen, men också in- vandrares lägre benägenhet att erkänna (och brottsoffrens lägre benägenhet att göra upp i godo), leder till att invandrares andel är ytterligare förhöjd när åtal väcks, att invandrare har särskilt svårt att hävda sig i utredningar där trovärdigheten är av betydelse (ord-mot-ordsituationer), att den negativa särbehandlingen främst förekommer vid me- delgrova brott, där straffvärdet kan medföra ett kortare fängel- sestraff, att invandrare i betydligt högre grad än svenskar riskerar fängelsestraff när alternativen villkorlig dom, skyddstillsyn eller samhällstjänst står öppna, att invandrare häktas oftare och får färre förmåner inom kri- minalvården, samt SOU 2006:30 Strukturell diskriminering i rättsväsendet på grund av etnisk och religiös tillhörighet. att fler invandrare blir oskyldigt frihetsberövade, men att det inte finns bevis för att fler invandrare (procentuellt sett) skulle bli oskyldigt dömda. I vissa avseenden överensstämmer Diesens slutsatser med de resultat som i denna antologi presenteras av Kardell och . Så är det bl.a. när det gäller hur personer som tillhör vissa etniska minoriteter och/eller personer med invandrarbak- grund döms i de svenska domstolarna. I samtliga kapitel i antologin som diskuterar frågan får tesen om negativ särbehandling av främst utomeuropeiska invandrare med avseende på straffets hårdhet ett klart stöd. Däremot skiljer sig Diesens slutsatser rörande sannolik- heten att åtalas för brott från de fynd som presenteras av både Kardell och . Medan Diesen hävdar att brottsmisstänkta invandrare (främst utomeuropeiska) åtalas mer ofta, visar Kardells och statistiska resultat att de, tvärtom, åtalas mer sällan. En möjlig förklaring till denna skillnad skulle, som Diesen påpe- kar, kunna vara att misstänkta definieras olika i de olika studi- erna. Exempelvis använder Kardell en mer snäv definition som enbart omfattar personer som registrerats som skäligen misstänkta, medan Diesens material rymmer alla de personer som noterats som misstänkta i förundersökningen6. Teoretisk skulle man alltså kunna tänka sig att invandrare särbehandlas negativt i den del av förunder- sökningen där personer registreras som skäligen misstänkta. Denna särbehandling förefaller sedan delvis korrigeras när beslut om åtal ska tas. Korrigeringen är dock inte fullständig, och kompenserar alltså inte helt för tidigare särbehandling. Det kan inte uteslutas att processen verkligen ser ut på detta sätt. Det finns tillräckligt starka vetenskapliga belägg för att hävda att det förekommer någon form av särbehandling av, i första hand, utomeuropéer i samband med misstanke om brott och under förundersökningen. Hur denna diskriminering ser ut i detalj vet vi dock inte. Här krävs betydligt mer forskning. 6 Å andra sidan använder sig av samma definition av misstänkta som Diesen och kommer ändå fram till ett annorlunda resultat. Det är uppenbart att det krävs mera forskning på detta område. Strukturell diskriminering i rättsväsendet på grund av etnisk och religiös tillhörighet. Diskriminering av ungdomar intagna på särskilda ungdomshem? kapitel i denna antologi bygger på ett material från hans forskningsprojekt om ungdomar intagna på särskilda ung- domshem. Dessa ungdomar har antingen tvångsplacerats på dessa institutioner genom beslut av kommunala socialnämnder eller mot- svarande (efter ett LVU-beslut som konfirmerats av länsrätten)7 eller blivit dömda av en allmän domstol till sluten ungdomsvård (LSU). Även LSU-påföljden verkställs alltså på särskilda ungdoms- hem. Ungdomar som vårdas på särskilda ungdomshem är vanligen kraftigt brottsbelastade och/eller har allvarliga sociala problem av annat slag. Det är känt att det bland ungdomar intagna på dessa institutioner finns en hög andel individer som antingen själva är födda i utlandet eller har föräldrar som är födda utanför . undersöker om denna överrepresentation kan förklaras av etnisk diskriminering. Hans undersökning omfat- tar sammanlagt 1 775 pojkar och 787 flickor i åldrarna 12–som –2001 placerades på dessa hem. konstaterar att placeringarnas längd och typen av pla- cering8 på särskilda ungdomshem inte skiljer sig mellan de tre grup- per han jämför, nämligen ungdomar födda i av svenska för- äldrar, ungdomar födda i av invandrarföräldrar samt utri- kesfödda ungdomar. Han finner således att det inte tycks föreligga någon diskriminering av invandrarungdomar när ungdomarna väl har tagits in på särskilda ungdomshem. Resultaten rörande den process som leder fram till att ungdo- marna placeras på särskilda ungdomshem är inte lika enkla att tolka. Den kända brottsbelastningen, är enligt resultat ungefär lika stor hos ungdomarna i de tre undersökta grupperna. Denna likartade belastning bland ungdomar intagna på särskilda ungdomshem antyder att det inte heller föreligger någon särbe- handling av de olika grupperna när beslut om placering fattas. Frågan kvarstår dock om det förekommer diskriminering när uppgifter om brottslighet och annan social belastning samlas in hos inför placeringsbeslutet. När det gäller uppgifter om brottslighet kommer dessa uppgifter från polisen, vilket åter aktua- 7Om den individen är föregås ett sådant beslut ibland av att den unge döms till vård enligt socialtjänstlagen av en allmän domstol. 8Akut/utredning eller behandling. SOU 2006:30 Strukturell diskriminering i rättsväsendet på grund av etnisk och religiös tillhörighet. liserar frågan om det förekommer diskriminering inom rättssyste- met i stort. gör vidare en jämförelse av självrapporterad brottsbe- lastning hos ett riksrepresentativt urval av svenska niondeklassare (dessa data avser och 1999), registrerad brottslighet hos 16-åringar misstänkta för brott i , registrerad brotts- lighet hos 16-åringar lagförda för brott under samt upp- gifter om brottslighet som skäl till placering på särskilda ungdoms- hem hos de ungdomar i åldern 15–som ingår i undersök- ningen. I vart och ett av dessa datamaterial har de mest brottsbe- lastade grupperna urskiljts. En uppdelning har sedan gjorts efter kön och etnisk bakgrund. De slutsatser som kan dras av dessa jämförelser är att andelen ungdomar med invandrarbakgrund – och i synnerhet utrikesfödda – är påtagligt större bland de misstänkta och lagförda för brott jämfört med den mest brottsbelastade grup- pen i självrapporteringsundersökningen. Tendensen är starkare för pojkar än för flickor. Om den självrapporterade brottsligheten verkligen återspeglar den faktiska brottsligheten bland ungdomar (alltså både sådan brottslighet som registreras av myndigheterna och sådan som är dold) tyder detta resultat på att invandrarungdo- mar diskrimineras i rättssystemet. Diskrimineringen skulle i så fall innebära att dessa ungdomar mer ofta blir registrerade för brott i jämförelse med svenska ungdomar. visar jämförelsen mellan andelen utrikesfödda bland samtliga ungdomar i skolurvalet och bland de mest brottsbelastade i samma urval att utrikesfödda även enligt egna uppgifter i genomsnitt är mer brottsbelastade än den svenska gruppen. Denna överrepresentation är dock långt ifrån lika stor som bland dem som registreras för brott i statistiken över misstänkta och lagförda. Med andra ord kan de utrikesfödda ungdomarnas överrepresen- tation i lagföringsstatistiken, och därmed även bland de intagna på särskilda ungdomshem, förklaras dels av att dessa ungdomar de facto begår flera brott, och dels av att de diskrimineras inom rätts- systemet. Samma fast i mindre utsträckning gäller ungdomar som är födda i av utrikesfödda föräldrar. Det ovan förda resonemanget bygger emellertid på ett antagande om att självrapporterad brottslighet verkligen avspeglar den fak- tiska brottsligheten, eller i varje fall att svenska ungdomar och in- vandrarungdomar är lika benägna att redovisa sin brottslighet i självrapporteringsundersökningar. Det bör påpekas att detta anta- gande kan ifrågasättas. Det finns skäl att misstänka att invandrar- Strukturell diskriminering i rättsväsendet på grund av etnisk och religiös tillhörighet. ungdomar av olika anledningar (t.ex. mindre förtroende för sam- hällets institutioner) är mindre benägna att redovisa sin brottslig- het även om de i undersökningen garanteras anonymitet. Ett pro- blem är också att alla ungdomar inte deltar i skolundersökningar. Detta gäller bl.a. dem som är frånvarande vid undersökningstillfäl- let (bl.a. ungdomar som skolkar och kan antas vara mera belastade än genomsnitt) och sådana som är omhändertagna för samhälls- vård. Även detta kan påverka undersökningens utfall. Åklagares och advokaters syn på likabehandling i domstolen du Rées har genomfört en intervjuundersökning med 16 åklagare och 11 advokater verksamma i . Urvalet omfat- tar intervjupersoner verksamma i olika delar av länet och omfattar individer med varierande yrkeserfarenheter specialiserade antingen på allmänna brottmål eller på eko-brottmål. 16 av de intervjuade är män, 11 kvinnor. Syftet med undersökningen har varit att studera hur olika aktö- rer (andra än den brottsmisstänkte och i förekommande fall advo- kater respektive åklagare) uppfattar behandlingen av brottsmiss- tänkta. I intervjuns första del ställdes allmänna frågor kring den misstänktes situation i brottsprocessen. Den andra delen av inter- vjun utgick från fyra korta fallbeskrivningar (vinjetter), av vilka en rörde narkotikabrott, en bokföringsbrott, en misshandelsbrott och slutligen en sexualbrott. Respondenten ombads att besvara ett antal frågor om huruvida han/hon trodde att olika typer av omständig- heter/egenskaper hos den tilltalade skulle kunna komma att på- verka bemötandet i domstolen i de fyra fallen. du Rées fann att nästan samtliga av de intervjuade (två advokater undantagna) ansåg att rättens ledamöter påverkas av sina stereotypa föreställningar vid behandlingen och bemötandet av de brotts- misstänkta. De egenskaper hos de misstänkta som främst ansågs kunna påverka rätten var kön, social tillhörighet och etnicitet. Främst menades dessa faktorer ha betydelse när det gäller brott som misshandel och sexualbrott, d.v.s. brott där det finns en fysisk person som målsägare. I synnerhet vid sexualbrott framstod här den misstänktes egenskaper som särskilt viktiga eftersom det i dessa mål ofta handlar om ord mot ord och där den åtalades trovär- dighet kan ha en avgörande betydelse. SOU 2006:30 Strukturell diskriminering i rättsväsendet på grund av etnisk och religiös tillhörighet. En av intervjuns centrala frågor var alltså respondenternas upp- fattning om etnisk bakgrund och/eller kulturell/religiös tillhörighet kan påverka bemötandet (behandlingen och bedömningen) av den åtalade i domstolen. En majoritet av de intervjuade ansåg att en icke svensk bakgrund skulle kunna ha en negativ effekt på be- mötandet. Vissa av de intervjuade framhöll till en början att princi- pen om likhet inför lagen styrde arbetet i de svenska domstolarna och att etniciteten saknade betydelse, men ändrade uppfattning vid närmare eftertanke. Andra framförde spontant uppfattningen att etniciteten har betydelse. Det fanns dock även en grupp (ungefär en tredjedel av de intervjuade) som ansåg att etniciteten saknade betydelse vid domstolens bemötande av de åtalade. Uppfattningarna om vad som hos den icke svenska åtalade skulle kunna tänkas påverka domstolens bedömning negativt varie- rade mellan olika respondenter. En förhållandevis vanlig uppfatt- ning var att en åtalad som avviker från svensk standard, t.ex. när det gäller språk, uppförande, utseende och åsikter, kan bemötas som mindre trovärdig och därför lättare uppfattas som skyldig. Faktiska beteenden hos, och/eller stereotypa föreställningar om, vissa etniska minoriteter kan också leda till en strängare bedömning av domstolen. Om en person håller långa utläggningar i stället för att svara kort och koncist på domstolens frågor kan detta tas som en intäkt för att personen försöker vilseleda domstolen. Tillhör en person en etnisk grupp som anses ha en föråldrad kvinnosyn, blir det lättare att uppfatta honom som skyldig i ett mål om kvinno- misshandel. Bland de stereotypa föreställningarna om olika etniska minoriteter finns även föreställningar om att vissa brottsliga bete- enden är typiska för vissa grupper. Detta kan, enligt responden- terna, påverka domstolen. du Rées utgår i sin analys av intervjumaterialet från (1989, 1993) teori om symboliskt kapital. Kvinnor och personer med hög social status har en form av symboliskt kapital som vanli- gen signalerar konformitet och trovärdighet. En icke svensk bak- grund, det vill säga avsaknad av symboliskt kapital som svensk, innebär ofta att den åtalade uppfattas som mindre trovärdig än den som uppfattas som svensk, eller åtminstone som västeuropé, skriver hon. Personer med vad man skulle kunna kalla för bristande svensk social kompetens riskerar också att tillämpa icke ända- målsenliga strategier för att framstå som trovärdiga. Vidare kan personer med språkproblem få svårigheter att föra fram sina ver- sioner av det inträffade. Strukturell diskriminering i rättsväsendet på grund av etnisk och religiös tillhörighet. du Rées intervjuer kan sägas illustrera de fenomen som mer ge- nerellt har beskrivits av och i början av denna antologi, men här utifrån ett särskilt fokus på domstolsmiljön. Hon drar också delvis likartade slutsatser som dessa författare. De dis- kriminerande processerna förekommer mer eller mindre omedvetet i bl.a. domstolssituationen. Skadeverkningarna kan dock begränsas genom att de olika aktörerna blir medvetna om dessa processer. Kulturella försvar, likhet och diskriminering kapitel i denna antologi har karaktären av en rättsfilosofisk betraktelse och är klart kontroversiellt. Författaren kan sägas ifrågasätta innebörden av den grund som alla de hitintills refererade kapitlen i denna antologi i större eller mindre utsträck- ning bygger på, nämligen principen om likabehandling inom rätts- systemet. Författaren ställer sig frågan om en snäv likabehandling av människor som har olika etniska/religiösa/kulturella bakgrunder och som begått samma sorts brott alltid är förenlig med vårt sam- hälles likhets- och rättviseideal. Hans tes är att det i ett multikultu- rellt samhälle i vissa fall måste anses orättvist – och i strid med ett rimligt likhetstänkande – att inte ta kulturella faktorer i beaktande vid prövning av mål mot åtalade med olika bakgrund. Han pläderar därför för att domstolarna i vissa fall bör ta hänsyn till kulturella faktorer i samband med prövning av straffansvar. Vad som med en samlingsbeteckning kallas för kulturella försvar kan utgöra för- mildrande omständigheter och t.o.m. utgöra grund för friande dom. Att bortse från kulturella faktorer kan enligt Lernestedt i vissa fall vara oförenligt med principen om likhet inför lagen.