sou · GUB376 · 2007-01-01 00:00:00 — SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003.. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utre- dare med uppgift att lämna förslag till hur och rådets direktiv /29/EG av om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsu- menter på den inre marknaden och om ändring av rådets direktiv /450/EEG och och rådets direktiv /7/EG, 98/27/EG och 2002/65/EG samt och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 (direktivet om otillbörliga affärsmetoder) skall genomföras i svensk rätt (dir. 2005:72). Till utredare förordnades fr.o.m. ordföranden och chefen för . Som experter förordnades fr.o.m. ämnes- sakkunniga , docenten , kanslirådet , jur. kand. , interna- tionelle sekreteraren , kanslirådet , jur. kand. och ställföreträdande konsument- ombudsmannen . Sekreterare åt utredningen har fr.o.m. varit hovrättsassessorn . har varit utredningens assistent. Utredningen har antagit namnet marknadsförings- utredning (Jo 2005:03). Genom tilläggsdirektiv har utredningen fått i uppdrag att även utvärdera och överväga om konsumentskyddet vid telefonförsäljning behöver förstärkas (dir. 2006:69). I denna del skall uppdraget redovisas . Jag får härmed överlämna betänkandet Otillbörliga affärsme- toder. Experterna och har avgett ett särskilt yttrande. Härigenom är utredningens arbete i enlighet med de ursprungliga direktiven avslutat. Utredningens arbete fortsätter nu i enlighet med tilläggsdirektiven. Utredningens uppdrag och arbete ................................ 2.21919 års lag med vissa bestämmelser mot illojal 2.31931 års lag med vissa bestämmelser mot illojal års lag mot otillbörlig marknadsföring .......................... Annan lagstiftning på det marknadsrättsliga området........... Översikt över gällande rätt........................................... Marknadsföringslagen (1995:450) .......................................... 3.2Specialförfattningar om marknadsföring och Avtal om tidsdelat boende.......................................... Distansavtal avseende icke finansiella tjänster .......... Distansavtal avseende finansiella tjänster .................. TV- och radioreklam................................................... 3.3Lagstiftning om processuellt samarbete, lagval och 3.3.1Talerätt för vissa utländska konsumentmyndigheter och Samarbete mellan tillsynsmyndigheter ...................... Myndigheter och domstolar........................................ Yttrandefriheten på Internet................................................. 5.6Gränsdragningen mellan kommersiell och Internationella handelskammarens regelverk....................... 6.2.2 för reklam.................................... ICC:s övriga uppförandekoder.................................. Andra bransch- och uppförandekoder ................................. 6.4Några nämnder och organ för bedömning av 6.4.2 Näringslivets Etiska Råd mot Könsdiskriminerande Reklam () ....................... 6.4.3 för direktmarknadsföring (DM- Den fria rörligheten för varor och tjänster.................... Fri rörlighet för varor ............................................................ Fri rörlighet för tjänster ........................................................ 8.1.2 riktlinjer för elektronisk handel................. 8.1.3 riktlinjer om bedrägliga och Lagstiftning i andra medlemsländer ...................................... Direktivet om otillbörliga affärsmetoder....................... 9.1.1 direktiv om vilseledande och jämförande 9.1.2 Andra rättsakter på det konsumenträttsliga 9.1.4 Förslag till förordning om säljfrämjande åtgärder .... 9.1.5 om det framtida konsumentskyddet Översikt över direktivet......................................................... Allmänt om genomförande av EG-direktiv.......................... Utgångspunkter för genomförandet av direktivet om En ny lag ................................................................................. Den nya lagens grunddrag ..................................................... 10.6 Den nya lagens tillämpningsområde..................................... 10.6.1 Marknadsföring och andra affärsmetoder 10.6.2 Näringsidkare – konsument....................................... 10.7 Begreppet genomsnittskonsument ....................................... 10.8 Generalklausulen om otillbörliga affärsmetoder.................. 10.9 Näringsidkarens informationsplikt....................................... 10.9.1 En allmän informationsplikt ...................................... 10.9.3 Informationskrav i andra EG-rättsakter ................... 10.9.4 Begränsningar och utrymme .............................. 10.10Reklamidentifiering och sändarangivelse ............................. 10.11Vilseledande marknadsföring och andra affärsmetoder ...... 10.15Användningen av vissa begrepp vid marknadsföring........... 10.16Obeställda produkter och fakturaskojeri ............................. 10.19Andra förbjudna affärsmetoder ............................................ 10.21.1 Barnreklamförbudet i radio- och TV-lagen ........ 10.21.4 Lagstiftning om finansiella tjänster ..................... 10.21.5 Lagstiftning om hälsa och säkerhet ..................... 10.22.1Närmare om hur olika överträdelser bör 10.22.3 Publicering av rättelse och beslut om förbud...... 10.23.1 Vem kan föra talan? 10.23.2 Mot vem kan talan riktas? 10.24Uppförandekoder och egenåtgärder ..................................... 10.25Den fria rörligheten................................................................ 10.26Information om genomförandelagstiftningen...................... 10.27Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser........................ Förslaget till marknadsföringslag ......................................... Obeställda produkter och fakturaskojeri.............................. Begränsningar i kommunikationsmediet .............................. Förbud och ålägganden.......................................................... Utplånande m.m. av vilseledande framställningar................ Upplysningsskyldighet m. m................................................. Var och av vem talan får väckas ............................................. Rättens sammansättning m. m. 12.2 Förslaget till lag om ändring i luftfartslagen (1957:297)..... 12.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m................................... Förslaget till lag om ändring i lagen (1970:417) om Förslaget till lag om ändring i konsumenttjänstlagen (1985:716) .............................................................................. Förslaget till lag om ändring i konsumentköplagen (1990:932) .............................................................................. Förslaget till lag om ändring i konsumentkreditlagen (1992:830) .............................................................................. Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1672) om Förslaget till lag om ändring i tobakslagen (1993:581) ....... 12.10Förslaget till lag om ändring i alkohollagen (1994:1738).... 12.11Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:1571) om 12.12Förslaget till lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844) .............................................................................. 12.13Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet........... 12.14Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:1118) om marknadsföring av kristallglas............................................... 12.15Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:218) om konsumentskydd vid avtal om tidsdelat boende.................. 12.16Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:268) om betalningsöverföringar inom Europeiska ekonomiska 12.17Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:158) om 12.18Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:1175) om talerätt för vissa utländska konsumentmyndigheter och 12.19Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informationssamhällets 12.20Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:299) om 12.21Förslaget till lag om ändring i prisinformationslagen (2004:347)............................................................................... 12.22Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:59) om distans- och hemförsäljning................................................... 12.23Förslaget till lag om ändring i försäkringsavtalslagen (2005:104)............................................................................... 12.24Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:405) om Särskilt yttrande av experterna Bilaga 1 Kommittédirektiv................................................. Bilaga 2 Direktivet om otillbörliga affärsmetoder ........................ Bilaga 3 direktiv om vilseledande reklam .................... Bilaga 4 direktiv om ändring av direktiv så att det omfattar jämförande reklam.................................... Utredningen har enligt sina direktiv haft i uppdrag att lämna för- slag till hur och rådets direktiv /29/EG av om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden och om ändring av rådets direktiv /450/EEG och Europaparlamen- tets och rådets direktiv /7/EG, 98/27/EG och 2002/65/EG samt och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 (direktivet om otillbörliga affärsmetoder) skall genomföras i svensk rätt. I uppdraget har ingått att lägga fram förslag till de författnings- ändringar som bedöms vara nödvändiga och andra åtgärder som direktivet kan ge anledning till. Utredningen har därutöver varit fri att lämna de förslag i övrigt som utredningsarbetet kan föranleda. I utredningsdirektiven har särskilt framhållits vikten av att genom- förandet av direktivet så långt som möjligt anpassas till den nuva- rande lagstiftningen på det marknadsrättsliga området. Marknadsföringslagen (1995:450) innehåller den grundläggande regleringen av reklam och annan marknadsföring i svensk rätt. Lagen trädde i kraft då marknads- föringslag upphörde att gälla och syftar till att främja konsumen- ternas och näringslivets intressen i samband med marknadsföring av produkter och att motverka marknadsföring som är otillbörlig mot konsumenter och näringsidkare. Lagen bygger på två generalklausuler om otillbörlighet i mark- nadsföring (4 § första stycket) respektive informationsskyldighet (4 § andra stycket), vilka kompletteras med en katalog med speci- fika regler rörande bl.a. reklamidentifiering, vilseledande reklam, jämförande reklam, obeställda produkter, fakturaskojeri, förmåns- erbjudanden, garantier och obeställd reklam (5–13 d §§). Därutöver finns i 17 och 18 §§ särskilda bestämmelser med förbud mot mark- nadsföring av otjänliga produkter. Marknadsföringslagen genomför helt eller delvis ett antal EG-direktiv, bl.a. rådets direktiv /450/EEG av om vilseledande och jämförande reklam. Kompletterande bestämmelser om marknadsföring och krav på informationslämnande finns i en rad andra författningar. Många av dessa genomför helt eller delvis EG-rättsakter. Som exempel kan nämnas lagen (1992:1672) om paketresor, tobakslagen (1993:581), alkohollagen (1994:1738), lagen (1997:218) om konsumentskydd vid avtal om tidsdelat boende, prisinformationslagen (2004:347) och distans- och hemförsäljningslagen (2005:59). Direktivet om otillbörliga affärsmetoder Direktivet om otillbörliga affärsmetoder syftar till att bidra till att den inre marknaden fungerar korrekt och att säkerställa ett högt konsumentskydd. Detta skall uppnås genom en fullständig harmo- nisering av medlemsstaternas lagar och andra författningar om otillbörliga affärsmetoder som skadar konsumenternas ekonomiska intressen. får medlemsstaterna tillämpa sådana nationella bestämmelser inom det område som till- närmas genom direktivet som är mer långtgående än bestämmel- serna i direktivet och som genomför direktiv som innehåller klau- suler om minsta harmonisering. Sådana bestämmelser måste vara väsentliga och proportionella. Kommissionen skall underrättas om bestämmelserna. Den centrala bestämmelsen i direktivet är en generalklausul med ett generellt förbud mot otillbörliga affärsmetoder (artiklarna 5.1– 5.2). Generalklausulen kompletteras med bestämmelser om vilsele- dande och aggressiva affärsmetoder (artiklarna 6–9). Som grund- läggande krav för att en affärsmetod skall anses som otillbörlig gäller att den dels strider mot god yrkessed, dels är ägnad att leda till att en genomsnittskonsument fattar ett annat affärsbeslut än denne annars skulle ha fattat. Därutöver finns i direktivet en bilaga med en uppräkning av ett trettiotal affärsmetoder som under alla omständigheter skall betraktas som otillbörliga. Direktivet om otillbörliga affärsmetoder och den nuvarande mark- nadsföringslagen är uppbyggda enligt samma grundmodell, med en generalklausul som kompletteras med mer specifika förbud. Ett fullständigt genomförande av direktivet om otillbörliga affärs- metoder kräver dock en hel del ändringar och tillägg i marknads- föringslagen. Dessa ändringar och tillägg är så pass omfattande och genomgripande att utredningen föreslår att den nuvarande lagen ersätts med en helt ny marknadsföringslag. Den föreslagna nya lagen bygger på och har samma grundläggande struktur som marknadsföringslag. Marknadsföringslagen är tillämplig då näringsidkare marknadsför eller själva efterfrågar produkter i sin näringsverksamhet, oavsett om marknadsföringen riktar sig till konsumenter eller närings- idkare. Med marknadsföring avses reklam och andra åtgärder i näringsverksamhet som är ägnade att främja avsättningen av och tillgången till produkter. Marknadsföringsbegreppet omfattar såle- des inte åtgärder efter det att avtal ingåtts. Lagen tar i första hand sikte på skyddet av konsumenters och näringsidkares ekonomiska intressen. Även icke ekonomiska konsument- och näringsidkar- intressen såsom skyddet av hälsa och säkerhet omfattas dock av lagens skyddsintressen. Direktivet om otillbörliga affärsmetoder är tillämpligt på otill- börliga affärsmetoder som skadar konsumenternas kollektiva eko- nomiska intressen. Begreppet affärsmetod innefattar en näringsid- kares handlande, underlåtenhet eller någon annan åtgärd i övrigt före, under eller efter försäljning eller leverans av produkter. Direktivets tillämpningsområde är således på samma gång såväl snävare som vidare än tillämpningsområdet för marknadsförings- lagen. Utredningen föreslår att den nya marknadsföringslagen skall vara tillämplig på marknadsföring i begreppets vedertagna bety- delse och vid användningen av andra affärsmetoder, dvs. också på affärsmetoder efter det att avtal ingåtts, exempelvis vilseledanden rörande reklamations- och preskriptionsfrister. Den nya lagen skall enligt utredningens förslag vidare vara tillämplig på åtgärder som riktas mot såväl konsumenter som näringsidkare. Lagen kommer således att genomföra både direktivet om otillbörliga affärsmetoder och direktiv om vilseledande och jämförande reklam. En generalklausul om otillbörliga affärsmetoder Marknadsföringslagen innehåller en generalklausul om otillbörlig marknadsföring. I generalklausulen föreskrivs att marknadsföring skall stämma överens med god marknadsföringssed och även i övrigt vara tillbörlig mot konsumenter och näringsidkare. Med god marknadsföringssed avses god affärssed eller andra vedertagna normer som syftar till att skydda konsumenter och näringsidkare vid marknadsföring av produkter. Enligt generalklausulen i direktivet är en affärsmetod otillbörlig om den strider mot god yrkessed och är ägnad att leda till att en genomsnittskonsument fattar ett annat affärsbeslut än denne annars skulle ha fattat. God yrkessed definieras i direktivet som den nivå av fackmässighet och aktsamhet som en näringsidkare skäligen kan förväntas visa gentemot konsumenter motsvarande hederlig marknadspraxis och /eller den allmänna principen om god tro i näringsidkarens bransch. Utredningen gör bedömningen att generalklausulen i direktivet i sak i allt väsentligt motsvarar generalklausulen i den nuvarande lagen och föreslår därför att den i huvudsak oförändrad förs över till den nya lagen. Uttrycket god marknadsföringssed föreslås dock bli ersatt med begreppet god marknadssed. Den nuvarande marknadsföringslagen innehåller även en general- klausul om informationsplikt som innebär att en näringsidkare är skyldig att vid sin marknadsföring lämna sådan information som är av särskild betydelse från konsumentsynpunkt. otillbörliga affärsmetoder innehåller inte någon motsvarande skyl- dighet. Däremot finns i artikel 7 bestämmelser om vilseledande underlåtenhet som innebär att en näringsidkare inte får underlåta att lämna information av väsentlig betydelse för konsumenter. Därmed avses information som en genomsnittskonsument behöver för att fatta ett välgrundat affärsbeslut och vars utelämnande är ägnat att föra med sig att konsumenten fattar ett annat affärsbeslut än denne annars skulle ha fattat. Utredningen föreslår att direktivets bestämmelser om vilse- ledande underlåtenhet genomförs genom en positiv skyldighet att lämna information av väsentlig betydelse för konsumenter i direk- tivets mening. Vid s.k. köperbjudanden skall viss i direktivet när- mare angiven information om bl.a. produktens pris och egenskaper anses vara av väsentlig betydelse för konsumenter, i den utsträck- ning informationen inte redan framgår av sammanhanget. Även information som skall lämnas enligt olika EG-rättsakter skall anses som väsentlig för konsumenter. Förbud mot vilseledande affärsmetoder Direktivet innehåller vid sidan av bestämmelserna om vilseledande underlåtenhet även bestämmelser om vilseledande handlingar (arti- kel 6). Dessa överensstämmer i huvudsak med vad som gäller enligt den nuvarande marknadsföringslagen och direktiv om vil- seledande och jämförande reklam. Utredningen föreslår att även den nya lagen skall innehålla ett förbud för en näringsidkare att använda sig av vilseledande påståenden och andra framställningar. Utredningen gör bedömningen att bestämmelserna om vilsele- dande förpackningsstorlekar, användningen av vissa uttryck såsom konkursförsäljning, utförsäljning, realisation m.m., fakturaskojeri, obeställda produkter och förmånserbjudanden är förenliga med direktivet om otillbörliga affärsmetoder. Utredningen föreslår därför att motsvarande bestämmelser tas in i den nya lagen. Som ett allmänt krav gäller att förfarandet skall vara ägnat att påverka en konsuments eller näringsidkares affärsbeslut. Även de nuvarande bestämmelserna om jämförande reklam förs i huvudsak över till den föreslagna lagen. När det gäller förbudet mot marknadsföring av s.k. otjänliga produkter har utredningen däremot kommit fram till att det prak- tiska behovet av bestämmelserna är så ringa att det saknas tillräck- liga skäl för att behålla dem. Utredningen föreslår att den nya lagen i enlighet med direktivet skall innehålla ett särskilt förbud mot aggressiva affärsmetoder. En affärsmetod är aggressiv, om den genom trakasseri, tvång, fysiskt våld, hot eller någon annan otillbörlig påverkan är ägnad att inskränka en genomsnittskonsuments eller näringsidkares valfrihet eller handlande avseende produkter och därmed vara ägnad att leda till att konsumenten eller näringsidkaren fattar ett annat affärs- beslut än denne annars skulle ha fattat. I bilaga 1 till direktivet finns en uppräkning av ett trettiotal vilsele- dande och aggressiva affärsmetoder som skall anses otillbörliga under alla förhållanden. Utredningen föreslår att uppräkningen i bilaga 1 tas in som en bilaga till den nya lagen och att det i lagen föreskrivs att de förfaranden som anges i bilagan alltid skall anses otillbörliga. Enligt den ordning som gäller kan en näringsidkare vars mark- nadsföring strider mot god marknadsföringssed eller på något annat sätt är otillbörlig mot konsumenter förbjudas att fortsätta med den marknadsföringen. Ett sådant förbud kan även riktas mot andra som medverkat till marknadsföringen. En näringsidkare kan vidare åläggas att bl.a. lämna information, om näringsidkaren vid sin marknadsföring låter bli att lämna information som är av sär- skild betydelse från konsumentsynpunkt. Ett åläggande eller för- bud skall normalt sett förenas med vite. En näringsidkare som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot katalogbestämmelserna i marknadsföringslagen kan dessutom för- pliktas att betala en särskild avgift till staten, marknadsstörnings- avgift, som kan uppgå till lägst och högst fem miljo- ner kronor. I direktivet om otillbörliga affärsmetoder föreskrivs i likhet med direktiv om vilseledande och jämförande reklam att med- lemsstaterna skall se till att det finns sanktioner vid överträdelser av genomförandelagstiftningen. Utredningen gör bedömningen att det nuvarande sanktionssystemet väl tillgodoser direktivets krav och föreslår därför att det behålls i allt väsentligt oförändrat. Konsekvenser av utredningens förslag Den föreslagna lagstiftningen kommer inledningsvis att kräva insatser främst från och Konsumentombuds- mannens sida. Detta kommer i vart fall inledningsvis att föra med sig ett resursbehov, som dock bör kunna tillgodoses genom om- prioriteringar i den egna verksamheten. En harmoniserad lagstiftning på det marknadsrättsliga området kommer att få positiva effekter för näringslivet och underlätta för företagen, inte minst småföretagen, att marknadsföra sina produk- ter på den inre marknaden. I övrigt bedömer utredningen att förslaget inte kommer att ha några statsfinansiella eller andra beaktansvärda effekter. Genomförandelagstiftningen skall enligt direktivet vara antagen och publicerad i medlemsländerna . Lag- stiftningen skall vara i kraft . Utred- ningen gör bedömningen att erforderliga lagförslag bör kunna föreläggas och att lagstiftningen där- med kan träda i kraft inom föreskriven tid, dvs. Remit of the inquiry Under the Inquirys terms of reference its remit has been to pre- sent proposals for the implementation in Swedish law of the Practices Directive, i.e. Directive 2005/29/EC of Parliament and of 2005 concer- ning unfair business-to-consumer commercial practices in the internal market and amending Council Directive 84/450/EEC, Directives 97/7/EC, 98/27/EC and 2002/65/EC of Parliament and of the Council and Regulation (EC) No 2006/2004 of Parliament and of the Council. The remit has included the presentation of proposals for the legislative amendments considered necessary and other measures that may be warranted by the Directive. In addition, the Inquiry has been free to present the other proposals that its work may lead to. The terms of reference place particular emphasis on the impor- tance of gearing implementation of the directive as far as possible to current legislation in the area of market law. The Marketing Act (1995:450) contains the fundamental regula- tions concerning advertising and other marketing in Swedish law. This Act entered into force on 1 January 1996, replacing the 1975 Marketing Act, and aims to promote the interests of consumers and business in connection with the marketing of products and to prevent marketing that is unfair to consumers and traders. The Act builds on two general on unfair marketing prac- tices (Section 4, first paragraph) and on the duty to provide infor- mation (Section 4, second paragraph), which are supplemented with a catalogue of specific rules concerning identification of advertising, misleading advertising, comparative advertising, unsolicited products, misleading invoices, sales promotion offers, guarantees, unsolicited advertising and other matters (Sections 5- 13 d).