sou · GUB346 · 2007-01-01 00:00:00 — delar också ut hot- och riskbedömningen till och med- delar att hon lägger den i posten . 9.4Förbättrade möjligheter till stöd och skydd för förtroendevalda verksamma i Bedömning: På samma sätt som gäller förtroendevalda inom kommuner och landsting bör det finnas en kontaktperson inom de politiska partierna och som har hand om förebyg- gande och uppföljande åtgärder bland annat i fråga om informa- tion, utbildning och kurativa insatser. Det bör också utarbetas handlingsplaner för hur frågor om brott mot förtroendevalda Ökade möjligheter till stöd och hjälp för förtroendevalda bör hanteras i de avseenden som inte omfattas av personskyddet för den centrala statsledningen. De politiska partierna bör ansvara för det kurativa stödet till förtroendevalda verksamma i och övriga förtroende- valda inom den centrala statsledningen på sätt motsvarar den fö- reslagna ordningen inom kommuner och landsting. Av våra direktiv framgår att det i vårt uppdrag inte ingår att kart- lägga och analysera regelverket och rutinerna för personskyddet för den centrala statsledningen. Som redogjorts för i avsnitt XX analyserades regelverket och rutinerna för personskyddet avse- ende den centrala statsledningen av un- der 2004.9 Att den centrala statsledningen undantagits från upp- draget innebär att strukturerna för personskyddet för riksdagsle- damöterna inte kommer att diskuteras i betänkandet. I personskyddsbetänkandet beskrivs hur rutinerna för hur in- formation om den centrala statsledningen skall hämtas in och för- medlas till dem som har ett ansvar för bland annat riksdagsleda- möternas säkerhet. Vi ansluter oss till de förslag som Person- skyddsutredningen lämnat beträffande personskyddet för den cen- trala statsledningen och anser att det är av stor vikt att den struktur som nedan föreslås för förtroendevalda inom kommuner och landsting så långt som möjligt korresponderar med vad som kom- mer att gälla för förtroendevalda på statlig nivå. Utanför den nu nämnda utredningens uppdrag faller emellertid hur de förtroendevalda som omfattas av begreppet den centrala statsledningen skall ges annat stöd än det som är hänförligt till per- sonskyddet. Vad gäller säkerheten i lokalerna omfattas dessa frågor av en särskild lagstiftning i lagen (1983:953) om säkerhetsskydd i . Den nu nämnda lagstiftningen är för tillfället föremål för översyn inom . Därmed återstår frågor av mer kurativ karaktär och vem som bör bära ansvaret för dessa frågor. Vad gäller förtroendevalda inom kommun och landsting har vi föreslagit att det bör finnas minst en kontaktperson inom varje parti med ansvar för frågor om brott mot förtroendevalda. Vilka ansvarsområden som de olika aktörerna bör ansvara för framgår av avsnittet ovan. Behovet av stöd och hjälp genom samtal och genom att komma i kontakt med andra förtroendevalda som utsatts för samma sak är naturligtvis lika stort oavsett om den förtroendevalde 9 Personskyddet för den centrala statsledningen (SOU 2004:108) Ökade möjligheter till stöd och hjälp för förtroendevalda är verksam i kommun, landsting eller Riksdag. Samma möjligheter till utbildning, kurativt stöd och information bör därför också ga- ranteras de förtroendevalda som omfattas av begreppet den centrala statsledningen. I enlighet med vad som sagts nu bör den eller de kontaktperso- ner som enligt våra förslag bör ha ansvaret för utbildning, inhäm- tande och spridning av information samt förmedling av kurativt stöd också ha ett sådant ansvar för förtroendevalda verksamma på statlig nivå. I likhet med vad vi anser skall gälla för förtroendevalda inom kommun och landsting bör kontaktpersonen i anledning av brott som riktas mot riksdagsledamöterna utarbeta strukturer för hur information skall lämnas och hämtas in från och . Beträffande kontakterna med bör dessa ske med säkerhetschef. Denna bedömning grundar sig på att det redan nu fungerar på detta sätt och att det inte framförts några synpunkter som visar på att det bör diskuteras en annan ordning. Förslag till lag om ändring i 29 kap. Om straffmätning och påföljdseftergift Såsom försvårande omständigheter vid bedömningen av straffvär- det skall, vid sidan av vad som gäller för varje brottstyp särskilt be- aktas 9. om brottet begåtts mot en förtroendevald eller dennes närstå- ende på grund av förtroendeuppdraget. Innebörden av begreppet förtroendevald ansluter sig till definitio- nen i 3 kap. 1 § och 6 kap. 1 § RF och 4 kap. 1 och 24 §§ kommu- nallagen. I enlighet med vad som sägs i bestämmelserna i reger- ingsformen avses med förtroendevalda på statlig nivå de 349 leda- möterna i och deras ersättare samt statsministern och statsråden. I enlighet med bestämmelsen i kommunallagen avses med förtroendevalda ledamöter och ersättare i fullmäktige, nämn- der och fullmäktigeberedningar, revisorer och revisorsersättare, ledamöter och ersättare i den beslutande församlingen, förbunds- styrelse eller annan nämnd, de beslutande församlingarnas bered- ningar, borgarråd samt revisorer och revisorsersättare i ett kom- munalförbund. Med närstående syftas på samma personkrets som omfattas av bestämmelsen i 4 kap. 4 a § . I första hand en person med vilken den förtroendevalde till exempel har eller har haft ett förhållande. Det kan till exempel vara någon som är eller har varit gift med den förtroendevalde eller sammanbor eller har samman- bott med denne under äktenskapsliknande förhållanden. Begreppet omfattar också personer som är närstående på annat sätt, exempel- vis den förtroendevaldes mamma eller pappa, syster eller bror, barn eller styvbarn. Som nämnts ovan krävs att brottet dels begåtts mot en förtroen- , dels begåtts på grund av förtroendeuppdraget. Om det kan visas att ett brott begåtts på grund av att en förtroendevald exem- pelvis fattat ett beslut, deltagit i en politisk debatt eller liknande arrangemang eller vidtagit andra sådana åtgärder kommer bestäm- melsen att vara tillämplig. Som exempel kan nämnas hot som riktas mot förtroendevalda i samband med nedläggningar eller omdispo- sitioner av skolor eller sjukhus, där det direkt av hoten framgår att dessa är kopplade till de politiska besluten i frågorna. Bestämmel- sen skall däremot naturligtvis inte gälla brott som begåtts mot nå- gon som är förtroendevald, men där det saknas en koppling till förtroendeuppdraget. Om en förtroendevald får sin cykel stulen, däcken på bilen sönderskurna, telefonpåringningar eller utsätts för ofredande i en krogkö, utan att det finns ett samband med förtroendeuppdraget skall den föreslagna punkten i 29 kap. 2 § BrB inte tillämpas. De nu redovisade principerna gäller också bedömningarna i de fall där förtroendevalda utsätts för personförföljelse. Om den för- troendevalde förföljs på grund av att han eller hon exempelvis fattat ett beslut eller deltagit i en debatt kommer straffskärpningsgrun- den att vara tillämplig förutsatt att förföljelsen är brottslig. Är förföljelsen däremot resultatet av en tidigare relation mellan den förtroendevalde och den som förföljer, utan att detta har med för- troendeuppdraget att göra, är straffskärpningsbestämmelsen natur- ligtvis inte tillämplig. I de fall där det rör sig om personförföljelse kan det naturligtvis förekomma att förföljelsen inledningsvis sker på grund av förtroendeuppdraget för att sedan motiveras av andra hänsyn. Också i dessa fall måste det ske en bedömning av varje gärning utifrån omständigheterna kring denna. Bedömning: Kommitténs förslag torde leda till en viss kost- nadsökning i ett initialskede, men kan i ett längre perspektiv inte antas leda till några ökade kostnader för det allmänna. Grunden för våra förslag är att brott mot förtroendevalda visar på en demokratisk problematik som kan få allvarliga konsekvenser för vårt samhälle i olika avseenden. Vi har kontinuerligt i vårt arbete tagit hänsyn till de olika rutiner som redan nu finns för att hantera denna problematik. En stor del av vårt arbete har också bestått i att medvetande- och synliggöra problematiken för att därigenom få olika berörda myndigheter och organisationer att ta egna initiativ till förändringsarbeten. I den delen av vårt arbete som bestått i att se över hur frågorna om brott mot förtroendevalda handläggs inom de politiska partierna, kommunerna, landstingen, , polismyndigheterna och har vid genomgången utgått från de nu redan gällande strukturerna. Vi har valt denna utgångspunkt för att i största möjliga mån underlätta genomförandet av de av oss föreslagna förändringarna och för att undvika ökad ekonomisk belastning för de aktörer som berörs. Att våra förslag i denna del bör utformas så, har också varit ett ofta framfört krav från de politiska partierna. I avsnitt 8, Ett förstärkt straffrättsligt skydd för rätten att utöva förtroendeuppdrag föreslår vi att det bör införas en ny straffskärp- ningsgrund för de brott som begås mot förtroendevalda på grund av förtroendeuppdraget. Att under förundersökningsstadiet beakta en sådan omständighet kan inte sägas medföra några ytterligare kostnader jämfört med vad som är fallet när en förtroendevald gör en anmälan om brott. Tillämpningen av en sådan bestämmelse kan inte antas skapa något merarbete jämfört med det som utförs i ärenden där det kan föreligga omständigheter som kan motivera en tillämpning av 29 kap. 2 § BrB. I avsnitt 9, Ökade möjligheter till stöd och hjälp för förtroendevalda diskuterar vi en organisatorisk struktur för de po- litiska partierna, kommunerna, landstingen, , polismyn- digheterna och . Som nämnts redan inled- ningsvis har vi här haft som utgångspunkt att anpassa kommitténs resonemang till hur det ser ut inom respektive organisation. Att arbetssätten inom organisationerna och myndigheterna bör ses över kan initialt komma att leda till en kostnadsökning. De reella förändringar som vi föreslår består dock i att ett mycket begränsat antal personer delvis tilldelas nya arbetsuppgifter. De tjänstemän som kommer att beröras har dessutom i de flesta fall redan nu kun- skap och erfarenhet av frågorna, dock utan att det funnits system för att kanalisera information eller skapa intern och extern utbild- ning. Enligt vad kommittén erfarit består det nuvarande arbetet i mångt och mycket i att bygga upp och utnyttja personliga kon- taktnät eller att skapa sådana. Att genomföra de av oss föreslagna åtgärderna skulle därmed kunna leda till att resurser frigörs genom att arbetet i stället struktureras upp genom att det skapas kontaktnät som kan utnyttjas av ett större antal personer. Samma sak gäller de resonemang som vi fört kring polisens arbete med hot- och riskbedömningar. Genom att införa klara rutiner för hur sådana bedömningar skall ske kan också bedömningarna i de ären- den som inte rör brott mot förtroendevalda underlättas och för- enklas. Också detta kan leda till en mer effektiv resursför- delning. Vad slutligen gäller inrättandet av en delegation som bevakar och följer upp kommitténs arbete så kommer inrättandet av en sådan delegation att leda till en viss ökad kostnad för det allmänna. Detta främst genom att delegationen bör bistås av ett sekretariat som kan bereda de frågor som delegationen bör hantera. De kostnader för löner och för eventuella resor som uppkommer i detta samman- hang bör enligt vår mening rymmas inom de befintliga ramar som finns för sådana frågor. Allmänheten om politiker, hot och mediernas roll, Opinionsinsti- tutet Temos undersökning T-111739, gjord på uppdrag av Kommuner och Landsting, publicerad . Amnå, , red. (1999) Politikens medialisering, Demokratiutred- ningens forskarvolym III, : offentliga publikationer, SOU 1999:126. , (2005) Journalister och politiker drabbas av samma våld, i , , red. I mediernas våld? föreskrifter om hot och våld på arbetsplatsen, AFS 1993:12 , (1990) Kommentar till II, Brotten mot allmänheten och staten m.m. : . , , m.fl. (2000) , En kommentar, Kap. 25–38, : . , (2005) Med mot , krönika på debattsidan i den 24/12 2005. , , red. (2005) I mediernas våld? En antologi från kommittén om hot och våld mot förtroendevalda, : offentliga publikationer. Boken finns även tillgänglig som Pdf-fil på adress . , Bertholof (2005) Demokratin måste försvaras med demokratiska medel, i , , red. I mediernas våld? (1998) Governing with the News. Media as a , : . , (1994) Demokrati som procedur, i Idéer om demo- krati. , , J. (1999) Political Support in Advanced Industrial Democracies, i . Pippa (ed), Critical Citizens. Global Support for Democratic Governance. Deltér, (2004) Ett hot mot demokratin, Förtroendevalda som utsätts för våld eller hot om våld. : Kom- muner och Landsting. (2006) Framtida riktlinjer för säkerhetsarbete i domstolsväsendet, rapport 2002:06. Dovelius, , , , (2006) Omfattning och åtgärder. : , rapport 2006:3. Rapporten finns även tillgänglig som Pdf-fil under adress &name=Stalkning%20slutred.pdf&url=/dynamaster/file_ar chive/060228/377b0434c69b0ab53145a6d8cfb91207/Stalknin g%20slutred.pdf Ds 2002:48, Sekretess för fotografier i offentliga register m.m., . Economou, , (1999) Den medialiserade demokratin – ett slag om representationen, i Amnå, (red) Politikens medialisering , och , (2003) Besöksförbud – En utvärdering av lagen och dess tillämpningsområde. : , rapport 2003:2. Rapporten finns även tillgänglig som Pdf-fil under adress &name=03031823889.pdf&url=/dynamaster/file_archive/0 50118/dc2b9eed432a174798eb408d29ce9952/03031823889.p df , (2005) Konsten att vara snäll. , (2005) I journalistikens skyttegrav, ledarkrönika i den 23/12 2005. (1960) Tillräckliga skäl: studier över förutsättning- arna för allmänt åtal. , (2005) Demokratin lever farligt – hot och våld mot politiker i andra Europeiska länder, i , , red. I mediernas våld? , (2005) Göbber å kärringar, huk er i bänkera för nu ladder han ôm! Om TV, politiker som kändisar och en förändrad medborgarroll, i , , red. I mediernas våld? Etiska vägmärken 1. Etik – en introduktion (2002) Statens medi- cinsk-etiska råd. : offentliga publikationer. Etiska vägmärken 4. Det svårfångade människovärdet – en debatt- skrift (1993) . : offentliga publikationer. Fitger, 1, : . Fitger, 2, : . Fitger, 3, : . Gidlund, , (1999) Demokratins trotjänare, forskarvolym X, : offentliga publikationer, SOU 1999:130. , Axel (2001) Demokrati. En jämförande analys, : Liber. , , (2005) Massmedier, : (8:e upplagan). , (1993) Introduktion till , i Idéer om rättvisa. , (1994) Introduktion till uppsatserna om Varför demokrati? i Idéer om demokrati. , (1993) Det svårfångade människovärdet, i Etiska vägmärken 4. Det svårfångade människovärdet – en debattskrift. , , m.fl. (1995) Kommentar till , Del I, 1– 12 kap: brotten mot person och förmögenhetsbrott, : offentliga publikationer. , (1999) Down and Down We Go: Political Trust in , i . Pippa (ed), Critical Citizens. Global Support for Democratic Governance. , , red (2004) Lyckan kommer, lyckan går, nr 36, : . , , (2004) Lyckan kommer, lyckan går i , , red. Lyckan kommer, lyckan går. , , (2004) Rimligt förtroende? i , , red. Lyckan kommer, lyckan går. Idéer om demokrati (1994) Volym 5 i Tidens idéserie, : . Idéer om rättvisa (1993) Volym 1 i Tidens idéserie, : . Ingelhart, (1999) Postmodernization Erodes for Authority, but Increases Support for Democracy, i . Pippa (ed), Critical Citizens. Global Support for Democratic Governance. , , , , (2005) Etiska dilemman i vården. Hur skulle du ha gjort?, : . , (2005) Vems är ansvaret? Journalistiskt ansvars- utkrävande och dess konsekvenser, i , , red. I mediernas våld? JO:s ämbetsberättelse, 1984/85 JO:s ämbetsberättelse, 1987/88 JO:s ämbetsberättelse, 2001/02 betänkande 2005/06:KU15 Författnings- frågor. Kremenyuk, . ed. (1991) International Negotiation. Analy- sis, Approaches, Issues, , : Jossey-Bass. Lambertz, (2005) Svensk press kan vänta sig hårdare tryck- frihetslagar debattartikel av Justitiekanslern i Dagens Nyhe- ter den 30/12 2005. , (2005) Inte bara makten behöver granskas, i , , red. I mediernas våld? Motion till 2005/06:K455 Demokrati av , m.fl. (kd). , (2000) Politikens meningslöshet. Om misstro, cynism och utanförskap, : Liber. , (1998) Våld och hot i arbetet. Statistik över anmälda arbetsskador, utsatthet och besvär, , rapport 1998:2. Pippa, ed. (1999) Critical Citizens. Global Support for Democratic Governance, : . , Pippa (1999) Introduction. The Growth of Critical Citi- zens?, i . Pippa (ed), Critical Citizens. Global Support for Democratic Governance. , , , , , och , (2005) Mediernas integritet. Demokrati- rådets rapport , : . Politiker måste sluta kränka varandra, debattartikel i . 1975:78 Om lagstiftning angående ansvar för funktioner i offentlig verksamhet, m.m. 1979/80:2 Förslag till sekretesslag, m.m. 1981/82:141 Om ändring i lagstiftningen om kriminalvård i anstalt, m.m. 1983/84:111 Förslag till polislag, m.m. Prop. 1987/88:107 Om målsägandebiträde. 1992/93:141 Om ändring i , m.m. 1993/94:143 Brottsoffren i blickpunkten – en brottsoffer- fond och andra åtgärder för att stärka brottsoffrens ställning. 1994/95:23 Vissa ändringar i smittskyddslagen, m.m. Prop. 1997/98:9 Migration och asylpolitik. Rawls, (1993) Rättvisa som rent spel i Idéer om rättvisa. , , (2001) Offentlighet och sekre- tess. Kommentar till sekretesslagen. , redovisning av regeringens uppdrag om riktlinjer för Polisens hot- och riskbedömning i ärenden om våld i nära relationer samt rutiner och riktlinjer för Polisens arbete med ärenden om besöksförbud (POL- 428-438-5584/03, JU 2003/88772KRIM) , Polislagen med kommentar, 1999 föreskrifter, FAP 224-2, föreskrifter och allmänna råd om polisverksamhet rörande bevaknings- och säkerhetsarbete avseende den centrala statsledningen, statsbesök m.m. Riksåklagarens rapport 1995:2 Säkerhet och skydd för bevispersoner. Riksåklagaren, 2005:09, föreskrifter och allmänna råd om ledning av förundersökning i brottsmål. (1991) Psychological Approach, i Kremenyuk, . (ed.) Analysis, Approaches, Issues. & , B. (1975) The Social Psychology of Bargaining and Negotiation, , : Academic Press. (1993) Förhandling för furstar, småfisk och deras ombud, : Juristförlaget Sannerstedt, (1992) Förhandlingar i , : . , (1996) Praktisk etik (2:a upplagan). SOU 1975:1 Demokrati på arbetsplatsen. Betänkande av arbetsrätts- kommittén. SOU 1987:72 om händelserna efter mordet på statsminister . : Allmänna förlaget. SOU 1988:18 Rapport av Parlamentariska kommissionen med anledning av mordet på . : Allmänna förlaget. SOU 1990:44 Demokrati och makt i . , : offentliga publikationer. SOU 1996:169 Förnyelse av kommuner och landsting. Betänkande från , : offentliga publikationer. SOU 2000:1 En uthållig demokrati. : offentliga publikationer. SOU 2001:3 Offentlighetsprincipen och den nya tekniken. Del- betänkande från Offentlighets- och sekretesskommittén. : offentliga publikationer. SOU 2001:48 Att vara med på riktigt. Kommundemokrati- utredningens betänkande, : offentliga publikationer. SOU 2002:97 Ordning och reda bland allmänna handlingar. Del- betänkande från Offentlighets- och sekretesskommittén. : offentliga publikationer. SOU 2003:99 Ny sekretesslag. Huvudbetänkande från Offentlighets- och sekretesskommittén. : offentliga publikationer. SOU 2004:75 Insyn och sekretess – i statliga företag – i internationellt arbete. Offentlighets- och sekretesskommittén. : offentliga publikationer. SOU 2004:108, Personskyddet för den centrala statsledningen. : offentliga publikationer. Stjernquist, (1999) Land skall med lag byggas. författningshistoria, i konstitutionella urkunder Strömbäck, (2000) Makt och medier. , (2005) Smygande hot – en bok om stalkning, : Nätnavet (andra upplagan). konstitutionella urkunder(1999) : . , , , och , (2005) Otillåten påverkan riktad mot myndighetspersoner. BRÅ Rapport 2005:18. Rapporten finns även tillgänglig som Pdf- fil på adress &name=Otillaten%20paverkan.pdf&url=/dynamaster/file_ archive/051220/52d2499c7493c343d3ddd1a3867d646c/Otilla ten%2520paverkan.pdf Westerhult, Bo (1980) Straff- och disciplinansvar vid fel och för- summelser i offentlig verksamhet, FT 1980. Widestedt, (2005) Mediernas våld mot offentliga personer, i , , red. I mediernas våld? , (2005) Politikerna har sig själva att skylla, eller som man bäddar, i , , red. I mediernas våld? RÅ 1992 not 457 RÅ 1994 not 613 Hot och våld mot förtroendevalda En parlamentarisk kommitté tillkallas med uppdrag att motverka och förebygga hot och våld mot förtroendevalda i stat, kommun och landsting. Kommitténs ena huvuduppgift skall vara att kartlägga och analy- sera förekomsten av hot och våld mot förtroendevalda samt lämna förslag till åtgärder som motverkar och förebygger sådant hot och våld. Kommitténs andra huvuduppgift skall vara att genom informa- tion och utbildning öka medvetenheten och beredskapen på statlig, och landstingskommunal nivå vad gäller frågor som rör hot och våld mot förtroendevalda. Hot och våld mot förtroendevalda Gällande ordning - brott och organisationen för brottsutredningar I finns olika typer av brott som kan aktualiseras när det gäller hot och våld mot förtroendevalda. Bland dessa kan näm- nas misshandel (3 kap. 5 §), olaga tvång och olaga hot (4 kap. 4 och 5 §§), ofredande (4 kap. 7 §), förtal och förolämpning (5 kap. 1– 3 §§), skadegörelse och åverkan (12 kap. 1–3 §§) våld, hot och för- gripelse mot tjänsteman (17 kap. 1–2 §§) och brott mot medbor- gerlig frihet (18 kap. 5 §). Polisen och åklagarväsendet har ett gemensamt ansvar för att brott utreds. Den öppna polisen och Säkerhetspolisen har till stora delar olika ansvarsområden. Säkerhetspolisens verksamhet för för- fattningsskydd har till uppgift att förebygga och avslöja hot mot rikets inre säkerhet. Med detta avses olaglig verksamhet som syftar till att med våld, hot eller otillbörligt tvång ändra stats- skick, förmå politiska organ eller myndigheter att fatta beslut i en viss riktning eller hindra den enskilde medborgaren från att utöva sina grundlagsfästa fri- och rättigheter, samt förhindrande av terro- rismhandlingar, omstörtande eller subversiv verksamhet. I Säker- hetspolisens säkerhetsskyddsverksamhet ingår bl.a. personskydds- verksamhet vilken omfattar bevaknings- och säkerhetsarbete som avser den centrala statsledningen, kungafamiljen och utländsk di- plomatisk personal eller som har samband med statsbesök eller lik- nande händelser. När förtroendevalda utsätts för hot eller våld kopplas Säkerhetspolisen in så fort det gäller hot mot den centrala statsledningen även om det inte rör rikets inre säkerhet i strikt me- ning. I övrigt är det den öppna polisen som har ansvaret. genomförde –en kartläggning av förekomsten av hot och våld mot förtroendevalda. Inom ramen för kartläggningen genomfördes en enkätundersökning riktad till nämndordförandena i samtliga kommuner. har och samverkat kring en uppföljning av kartläggning. kartläggning har även omfattat presidier i styrelser och nämnder i samtliga landsting och regioner i . Sammanfattningsvis visar de båda kartläggningarna att hot och våld mot förtroendevalda totalt sett inte har ökat, men att någon minskning inte heller har skett. För de förtroendevalda som besit- ter ledande positioner har utsattheten för hot eller våld ökat mar- kant. Av den senaste kartläggningen framgår också att en större andel landstingspolitiker än kommunpolitiker uppger att de själva, eller någon dem närstående, har utsatts för hot eller våld på grund av det politiska uppdraget. Av de båda kartläggningarna framgår också att en stor del förtroendevalda som har utsatts för hot eller våld har övervägt att sluta sitt uppdrag. kartläggning visar att förekomsten av hot och våld mot förtroendevalda är störst i storstäderna. Det har dock skett en ökning i förortskommuner och större kommuner. Det bör också noteras att numera är den mest utsatta delen av landet. Vid båda undersökningstillfällena var de vanligaste formerna av hot verbala hot framförda via telefon eller vid annan personlig kontakt med den förtroendevalde. Även hot via brev eller e-post förekom.