sou · GUB340 · 2007-01-01 00:00:00 — Boken gavs ut första gången och har sedan givits ut i nya upplagor 1994, 1998 och 1999. Författarna börjar sin historieberättelse med att redogöra för människans djuriska ursprung. Sedan skriver de om de första hög- Skolböcker och kognitiv andrafiering får en särställning och betraktas som ett rike som påverkade andra folk: På en rad områden kom egypterna tidigt med nyheter och blev före- bilder för andra folk. Inte minst grekerna tog intryck av kulturutveck- lingen i , ett arv som sedan har förmedlats till oss. Därför har Egypterns arkitektur, konst och vetenskap haft en enorm betydelse för västerlandet (s. 15, min kursivering). Författarna slår redan i bokens inledningsfas fast att det finns ett västerland. De utgår ifrån att det verkligen finns ett västerland med säregna egenskaper som skiljer det från de andra; en sorts occident/eller väst/öst tudelning av världen (jfr. , 1978; Eze, 1997; Kamali, 1998, 2001, 2006). Historiebeskrivningen blir då från början ett bidrag till att re- producera västerlandets särart och överlägsenhet gentemot de andra. Den diskursiva vi-et börjar sin diskursiva resa i förhållan- det mellan Grekerna och Perserriket. hade perserna börjat utvidga sitt rike från högslätter. Den ena staten efter den andra erövrades och till slut sträckte sig per- sernas rike från i väster till floden i öster. Till de folk som kom under perserna hörde också grekerna på . Perserna behandlade grekerna milt, liksom andra underkuvade folk, men grekerna hade svårt att ta order från främmande ställhållare (s. 31, min kursivering). Författarna betraktar Perserriket tillhörande ett folk, perserna, som erövrade andra folk och framför allt grekerna på . Även om de skriver att perserna behandlade grekerna liksom andra folk milt, skriver de inget om det politiska systemet i Perserriket. Perserna hade ett system med konungarnas konung (shahan- shahi) där olika folk som ingick i det persiska riket fick behålla sin religion, sitt politiska system, sina konungar och sina kulturer (in- klusive sin arkitektur) och (istället) betala skatt till centralmakten. Detta trots att hade en officiell monoteistisk religion, Zarastoraism med dess krav på universalism. Detta bedöms av för- fattarna som irrelevanta historiska fakta eftersom det inte direkt tycks röra grekerna eller vårt västerland. Sedan handlar historien bara om grekerna och deras kulturella storhet i form av hellenismen. Författarna skriver att grekiskan blev världsspråk som alla bildade i och i Medelhavsvärl- den förstod (s. 33). Författarna introducerar här begreppet Ori- enten som ett historiskt fakta, ett område med gemensam historia Skolböcker och kognitiv andrafiering och kultur, dock utan att precisera var denna var. Det- samma gäller begreppet Medelhavsvärlden. Det verkar som att författarna inte alls har tagit intryck av den kritiska granskningen av den Orientalistiska diskursen under . Grekerna uppfattade skönheten som en gudomlig egenskap och sö- kandet efter skönhet blev därför en religiös uppgift. Skönhetens hem- lighet låg i de rätta proportionerna, och därför finner vi välavvägda måttförhållanden i de grekiska templen. Vi i västerlandet har alltid beundrat de grekiska templen. Överallt i vår omgivning träffar vi på pelare, kolonner och fasader som har sina förebilder i grekiska tempel, framför allt (s. 39, min kursivering). Genom att hävda att grekerna uppfattade skönheten som en gudomlig egenskap görs känslan för skönhet i form av den antika arkitekturen till en uteslutande grekisk egenskap. Denna föreställ- ning är falsk och en eurocentrisk konstruktion, givet de arkitektur- och skulpturkonster som existerade i andra civilisationer, som till exempel den egyptiska och den persiska. Bernal (1991) dis- kuterar i sitt klassiska verk, , bl.a. hur egyptiska sam- hällsorganisationer, gudar och gudinnor samt arkitektur påverkade den grekiska. Antikens värld, precis som , är full av ömsesidig påverkan mellan olika civilisationer, inte minst genom krig, eröv- ringar, föränderliga gränser och handel. Men här görs (och implicit västerlandet) till den sköna arkitekturens vagga. Utmärkande för författarnas beskrivning av forntidens historia är tudelningen av de gamla civilisationerna i flodkulturerna och den grekiska världen som beskrivs som den västerländska civili- sationens vagga. De framställer som någonting unikt som trots en viss påverkan av det egyptiska kulturarvet hade ut- vecklats av egen social-kraft, men relaterar den egyptiska civilisatio- nen till att vara Nilens gåva och att vara landet mellan floderna, dvs. en slags framställning av dessa civilisationer som naturens gåva. Dessutom framställer författarna återigen ett vi som har sina rötter i och kallas för västerlandet som någonting unikt. Begreppet vi i västerlandet som förekommer frekvent i boken är en diskursiv gränsbevarande strategi som innesluter de som tillhör vi och utesluter de andra, dvs. Detta genomsyrar hela boken och trots sporadiska deklarationer av författarna rörande någon påverkan av andra kulturer på den västerländska kulturen framställer författarna västerlandet som Skolböcker och kognitiv andrafiering ett enhetligt fenomen med bestämda geografiska, sociala och kultu- rella gränser. Ytterligare ett exempel kan hämtas från diskussionen om orsakerna till det fall. Under rubriken gick under skriver de: Romarikets nedgång och fall har livligt diskuterats under tidernas lopp. Hur kunde det ske? Någon slutgiltig förklaring har forskarna inte lyckats komma med. Klart tycks emellertid vara att det inte är möjligt att peka ut en orsak. Svaret måste sökas i en samverkan mellan flera (s. 49, författarnas kursivering). Med dessa frågor och att det inte finns en enda orsak öppnar för- fattarna för en del spekulationer om varför det föll. Att börja en diskussion om orsakerna till varför det föll är positivt och kan ha en vetenskaplig uppfostringseffekt på eleverna och träna dem att inte leta efter orsakernas orsak. Men är det märkligt att författarna lämnar utrymme för rasis- tiska föreställningar som kan påverka elevernas föreställningar om personer med invandrarbakgrund. Författarna presenterar en del orsaker som kan tänkas ha påverkat det fall. Bland dessa orsaker finns att läsa också följande tvivelaktiga förklaring: Intressant är att forskarna ofta har varit påverkade av samtidsdebatten och i tyckte sig se paralleller till sin egen tids problem. Ra- , främst , har hävdat att invandringen av folk från öster orsakade en rasblandning med undermåliga egenskaper hos be- folkningen (s. 49). Författarna försöker att på ett objektivt sätt framställa olika för- klaringar till det fall men erbjuder ele- verna en rasbiologisk orsakssambandsförklaring som skiljer sig markant från alla andra orsaker som de tar upp i sin beskrivning. Dessutom lever det rasbiologiska tänkandet kvar, även om det är i nya former, och påverkar våra ungdomars föreställningar om värl- den och olika folkgrupper. Detta gör att sådana objektiva for- muleringar blir ett tillskott till att förstärka de negativa och rasis- tiska föreställningarna om de andra, dvs. invandrarna från öst och se dem som mindervärdiga raser och kulturer. Skolböcker och kognitiv andrafiering Den islamiska civilisationens frammarsch som innefattade tre kontinenter inklusive delar av , diskute- ras på en sida av boken med rubriken . Författarna skriver att: Likt en virvelvind svepte araberna fram över de omgivande länderna och på något lade de under sig ett område som var dubbelt så stort som det (s. 53). En jämförelse mellan hur författarna beskriver de grekiska och ro- merska rikenas spridning och etablering, som framställs nästan som på förhand givet, och det arabiska är mycket talande. Det finns nästan ingen förklaring till etableringen av ett av de största rikena i människans historia, förutom att flera arabstammar hade blivit enade. Dessutom framställs det arabiska riket som ett hot mot . – efter död – sträckte sig det ara- biska väldet från och gränser till . Huvudstaden var nu . Hotet mot det germanska hade avvärjts av frankerna och det kunde för tillfället hejda anstorm- ningen (s. 53). Diskursen om det arabiska hotet mot som kunde avgöra öde (Ibid.) vittnar än en gång om bokens historiska paradigm där den mänskliga historien indelas längs en skiljelinje mellan vår historia och de andras. Detta genomsyrar hela dis- kussionen om araberna. Även när författarna försöker presentera det positiva med arabernas intåg i under rubriken berna – en länk mellan öst och väst (s. 54) framställs två världar, öst som står i motsatsförhållande till och som spegelbilden av väst. Den arabiska influensen i reduceras till arabernas roll som förmedlare av andra folks positiva egenskaper och upp- finningar. Genom handeln fick araberna ta emot kulturimpulser från skilda håll Intresset för olika vetenskaper var stort och araberna skaffade sig stora kunskaper inom geografi och astronomi och gjorde betydande fram- steg på matematikens områden. Om det vittnar ett sådant arabiskt lå- neord som algebra. Däremot är vårt siffersystem, som vi kallar det ara- biska, en bearbetning av indiska förebilder. Man studerade grekiska filo- sofer och naturvetenskapsmän, och i översatte kristna och muslimer i samarbete de grekiska tänkarnas verk till latin. Skolböcker och kognitiv andrafiering alltså via araberna som européerna lärde känna åtskilligt av den gre- kiska kulturen (s. 54, min kursivering). Det är helt riktigt att araberna fick influenser från många olika folk i det stora arabisk/islamiska riket. Att däremot inte skriva om Is- lams mycket positiva inställning till vetenskap, och att kristendo- men och stora delar av hade en skolastisk och närmast fientlig inställning till naturvetenskap, är att förvrida historien och presentera den selektiv som passar den destruktiva tudelningen av världen i vi och dem. Det finns inte heller ett enda ord om de statsvetenskapliga och sociologiska utvecklingarna och teoribild- ningarna i det arabisk/islamiska riket. Utvecklingen av det civila samhället och den offentliga sfären i det arabisk/ islamiska riket har diskuterats genomgående (Hoexter, & Levtzion, 2002) men ignoreras av författarna till denna histo- riebok. Araberna framställs som enbart förmedlare mellan två delar av väst nämligen grekerna och . Som går att läsa av texten, är författarna måna om att förklara var olika positiva inslag i arabernas kultur kommer ifrån. Boken fortsätter sin historieberättelse med att diskutera medeltida historia. Kyrkans roll diskuteras specifikt med inslag av bilder på kyrkor från katedralen i till Lunds och domkyrkor i . Författarna behandlar också korståget mot muslimerna och pre- senterar kyrkans inställning och Påvens tal i ett kyrkomöte där han berättade hur kristna pilgrimer på väg till de heliga plat- serna i blivit utsatta för överfall och plundring och ma- nade till kamp mot de otrogna. Påven propagerade att: måste man i västerlandet gripa till vapen och dra ut för att befria från islams välde (s. 71). Detta ledde till av krig och mord där många av båda sidor miste livet. Författarna skriver att orsaken till korståget inte bara var religiös utan också andra faktorer spelade in, t.ex. ökad folkmängd i , ökad handel och stadsliv, förstärkning av staterna och och ökad krigskapacitet. De drar sedan slutsatsen att: Västerlandet hade efter en period av svaghet blivit starkt nog att övergå från försvar till anfall. Skolböcker och kognitiv andrafiering mycket gynnsam: Den islamska världen hade råkat in i ett skede med politisk splittring och försvagning (s. 71, min kursivering). Återigen ser vi prov på reproduktionen av paradigmen två världar delade i ett vi vilket likställs med kristna i och ett dem som kategoriseras som den islamska världen vilka som befinner sig utanför . Författarnas misstag att inte se muslimerna i , under den tiden både i och i , är iögonfal- lande. Det finns inte ett ord om det moriska riket i , utan renodlas som en västlig kontinent. Den andrafie- rande diskursen som används i detta sammanhang talar sitt tydliga språk. Följande stycke är en illustration: gick förlorat och föll de sista kristna fästet. Korstågsrörelsen, som då pågått , hade misslyckats med att tränga undan muslimerna och behålla det heliga landet (s. 71, min kursivering). Diskursen av att gick förlorat och att korstågsrörelsen misslyckats med att tränga undan muslimerna och behålla det he- liga landet indikerar återigen författarnas iver för att ställa de två kategorierna kristna och muslimer mot varandra. Om Jerusa- lem hamnar under muslimskt styre så är den lika med förlorad. Likaså framställs muslimerna som ett främmande element i Jerusa- lem som skulle trängas undan. Författarna fortsätter sin historiebeskrivning med att redogöra för hur tog form genom upptäckterna och renässansen. Sedan skriver de om nya religiösa tolkningar och reformationen och mot- reformationen som lett till religiösa krig i , där även dras in. De redovisar också för den Westfaliska freden där vårt land framstod nu som en europeisk stormakt (s. 104). Hela den delen av boken präglas av den västeuropeiska och nordiska histo- rien. Upplysningen diskuteras också i boken. Författarna tar upp idé- erna bakom upplysningen och härleder den från den tyske filosofen som myntade begreppet upplysningen. Förnuft och vetenskap ersatte den religiösa tron och optimism och nyttig- hetsdyrkan tog över. En viktig tanke som trädde fram under upp- Skolböcker och kognitiv andrafiering lysningen var människornas lika värde som författarna kallar för naturliga rättigheter och skriver: Tanken om människors naturliga rättigheter, som är ett arv från an- tik och filosofi, hävdades av upplysningstänkarna. Enligt denna s.k. naturrätt är alla människor födda fria och lika och alla har rätt till liv, frihet och egendom. Från denna utgångspunkt angreps slaveri, li- vegenskap och barbariska straff som stympning och spöslitning (s. 134). Författarna berättar, som på många ställen tidigare i boken, selek- tivt om upplysningen. Det är ett faktum att naturvetenskapsdyrkan och nyttighetsdyrkan också innehåll tron på existensen av olika raser med olika kvaliteter där den vita europeiska rasen stod över alla andra (se exempelvis, , 1993; Eze, 1997). De ko- loniala krig som följde, folkmord på lokalbefolkningen i kolonierna och slaveriet var också ett resultat av den upplysta eurocentrismen och rasismen. Författarna själva presenterar en bild av en slavauk- tion i i från där en hel svart familj auktioneras ut av vita slavhandlare och slavägare (s. 189). Kolonialismen och slaveriet behandlas ytterst sparsamt i boken. I ett par sidor skriver författarna om behov av råvaror och sedan behovet av arbetskraft som ledde till att europeiska makter som och startade med slavhandel. Sedan skriver författarna att: och blev centra för slavhandeln och båda växte ut till storstäder. Slavhandeln bidrog i hög grad till rikedom (s. 139). Författarna väljer att inte ta upp relationen mellan det etablerade rastänkandet och slaveriet och kolonialismen. Inte heller slav- handels roll för utvecklingen av kapitalismen som system i diskuteras. Faktum är att den kapitalistiska utvecklingen i hänger samman med den systematiska slavhandeln (, 1964). deltog i den bland annat genom ägande av och försök att omvandla ön i till ett slavhandelscentrum (Catomeris, 2004) samt genom handel med järn och koppar som användes i slavhandeln (, 1980: 205, 208). Skolböcker och kognitiv andrafiering Ett intressant inlägg i avslutningen av den korta diskussionen om slaveriet är den information som författarna väljer att presentera: Det var emellertid inte bara européer som ägnade sig åt slavhandel. Från , främst via slavhamnen , förde arabiska upp- köpare ut stora mängder slavar till islamiska världen (s. 139–40). Det är första gången i boken som den gemensamma historien, dvs. likheten mellan Västerlandet och den islamiska världen diskuteras; alltså det faktum att folk från båda sidor, oavsett om- fattning naturligtvis, varit inblandade i slavhandel. Som om detta minskar hemskheten i slavhandel eller gör västerlandets skuld till ett av de mest avskyvärda brotten mot mänskligheten, nämligen slaveriet, till ett mindre avskyvärt brott. Författarna väljer att inte heller diskutera de europeiska moderna staternas folkmord på miljoner människor i kolonierna. Detta tycks inte ha lika mycket historiskt värde som exempelvis Barock- konsten som flyktigt diskuteras i boken. Boken fortsätter med sin eurocentriska eller västcentriska syn på den historiska utvecklingen och diskuterar den amerikanska och de europeiska revolutionerna. En stor del av historia, nämli- gen det , diskuteras inte alls, utan nämns i ett par ställen i boken i en bisats till någonting annat. – en krisfylld värld Diskussionen om är som i andra historieböcker för gymnasiet en viktig del som visar på hur man drar linjerna mellan ett vi och ett dem. Muslimerna andrafieras tydligt i detta sam- manhang. Författarna skriver att: Politisk splittring har präglat området. religion har dock varit ett enande band och de flesta islamstater har även det arabiska språket gemensamt (s. 334, min kursivering). Författarna skriver om politisk splittring som präglad området . Detta stämmer inte och beror på vad man menar med tillbaka. Området var en del av de otto- manska och persiska rikena vilka mest präglades av politisk stabili- tet. Det var inte förrän kolonialmakterna och intresserade sig för området, dess strategiska betydelse och dess rikedomar, som splittringen uppstod. Om detta skriver inte för- Skolböcker och kognitiv andrafiering Sedan benämner författarna islam som reli- gion, medan de skriver kristendomen och inte religion ge- nom hela boken. De diskuterar sedan den israeliska statens uppkomst och krigen mellan och araberna. En intressant berättelse i samman- hanget är om massakern på palestinier i flyktinglägerna och i . Världsopinionen blev alltmer kritisk mot israelerna. Pinsam uppmärk- samhet väckte bl.a. deras passivitet vid en massaker i palestinska flyk- tingläger som utfördes av kristna libaneser (s. 338). Författarna väljer att beröra massakrerna på palestinier i förbigå- ende och i relation till anseende i världen som skadas ge- nom en pinsam uppmärksamhet. Shahens blir islamisk republik Presentationen av den islamiska revolutionen i är också mycket intressant och är ytterligare ett exempel på det vi-och-dem tänkande som genomsyrar boken. Det verkar som att författarna inte är inlästa på moderna historia, utan i bästa fall använt sig av några sporadiska tidningsartiklar. Landets härskare med titeln shah satte som mål att med oljepengarnas hjälp föra det medeltida in i det 20:e århundradet (s. 339, min kur- sivering). Denna presentation om historia visar på författarnas okun- skap om historia och deras västcenterism. De betraktar innan shahen, som förmodligen är (1942– 1979), som ett medeltidsland. Det land som de kallar för medel- tida hade genomgått sekel av modernisering och demokrati- sering. var en av de första konstitutionella regimerna i . Den Iranska konstitutionella revolutionen (1905–09) etablerade en konstitutionell regim . hade ge- nomgått moderniseringsprojekt och program som förändrade lan- det grundligt (, 1990; Kamali, 1998, 2006). Dessutom accelererade moderniseringsprocessen och fick nya former genom maktövertagandet av den första shahen av Pahlavi dynastin, Reza (1924–1941). Att kalla för ett medeltidsland är att för- neka och våldföra sig på historiska fakta. Skolböcker och kognitiv andrafiering Det verkar som att författarna utgår ifrån existensen av en enda modernitet och att den måste vara den modernitet som kallas för den västerländska. Därför framställs reaktionerna till shahens modernisering som anti-moderna. Det var också många i som uppfattade det nya som främmande och opersiskt (s. 339). Därmed framställer författarna iraniernas motstånd till shahen som en reaktion mot shahens moderniseringsprocess som av iranierna betraktades som främmande och opersiskt. Som nämndes tidi- gare, moderniseringen hade en lång historia i och författarna kunde, om de ville undvika vi-och-dem-tänkandet, ta del av existe- rande forskning inom området. Även om boken använder en sida för att diskutera den islamiska revolutionen i , finns det också i denna beskrivning många exempel på undermålig kunskap och spår av andrafiering av det iranska samhället och revolutionen. De skriver exempelvis att: I vitt skägg och svart mantel gick den gamla mannen till storms mot allt som enligt hans mening stred mot islams lära (s. 339). Här använder författarna en diskurs där Khomeinis utseende och klädsel, som indikerar hans islamiska hemvist, kopplas till hans tra- ditionella ambitioner. Med andra ord, Khomeini som en islamisk religiös ledare kan per automatik inte vara modern eller moderni- sera. Detta är en föreställning som inte stämmer med den islamiska republikens historia. Den islamiska republiken är modern och har fullförd många tidigare moderniseringsprojekt som initierades av den tidigare shahen (se t.ex. , 1990; Kamali, 1998). Republiken tog över ett modernt land och fortsatte modernise- ringen av landet, dock på sitt sätt. Den islamiska republiken i är också modern, fast kan betraktas ingå i alternativa moderniteter (se t.ex. Kamali, 2006). Det finns inte en enda moderniseringsmo- dell utan flera som har tagit olika regionala former i olika delar av världen (se t.ex. , 2000). Bokens avslutning skiljer sig inte så mycket från dess inledning. Västerlandet ställs gentemot de andra, bl.a. mot länder och folk i . Författarna visar återigen att de inte är insatta i frå- gor som rör konflikten i , västerlandets roll i denna konflikt och den s.k. islamiska fundamentalismen. De diskuterar inte alls orsakerna till de islamiska rörelsernas framväxt och de västerländska makternas roll i området. De skriver bl.a. om Skolböcker och kognitiv andrafiering som om det var berättigat och att det skulle lösa pro- blem i området. De skriver exempelvis att inte har löst särskilt många av problem (s. 382) och fortsätter att att sitter kvar vid makten med delar av sin krigsmaskin intakt oroar också många (Ibid.). Även om texten är skriven innan fall genom invasion av , ställer sig författarna på vi-sidan och skriver att arme oroar många. Frågan ställs inte en enda gång om arme eller arme och den oro som finns av dessa makter hos de andra. Sammanfattningsvis kan man säga att trots vissa sporadiska för- sök att visa på influensen av andra kulturer på västerlandet är boken präglad av ett vi-och-dem tänkande, som manifesteras genom föreställningen av existensen av ett vi i västerlandet och ett dem i övriga delar av världen, vilket gör att boken förblir ett bidrag i reproduktionen av dualismen vi och dem. Föreliggande studie visar att skolböckerna framställer de andra som underlägsna oss och på ett systematiskt sätt reproducerar den destruktiva tudelningen av människor i ett vi och ett dem. Resultatet bekräftas också av tidigare studier som delvis redovisats i inledningen av föreliggande artikel. Gränsdragningar mellan vår religion, vår historia och de andras genomsyrar de skolböcker som har studerats i denna studie. Det symboliska våldet utövas hänsynslöst. Begreppet västerland och vi i västerlan- det är en ständigt förekommande föreställning som lärarna disci- plinerar eleverna med. Det är ett ständigt tema som skapas och återskapas i alla böcker. Fraser som vi i västerlandet har svårt att förstå andra religioner eller föreställda religio-kulturella egen- skaper och handlingar upprepas som om de som tillhör vi-kate- gorin endast utgörs av vita majoritetssvenskar och att böckerna är skrivna uteslutande för dem. Man kan sammanfatta böckernas innehåll på följande sätt: a.Religionsböckerna präglas av ett kristocentriskt förhållnings- sätt i förhållande till andra religioner. b.Historieböckerna presenterar en västcentrisk och selektiv bild av världshistorien. Skolböcker och kognitiv andrafiering