sou · GUB344 · 2007-01-01 00:00:00 — Läxor och prov samt vad man får lära sig i skolan är områden där många uttrycker en vilja att kunna påverka och där avståndet mellan att vilja och kunna är stort. När det gäller elevernas uppfattning om hur mycket de kan påverka finns skillnader mellan skolformerna, till exempel anser gymnasie- eleverna att de kan påverka arbetssätt samt läxor och prov mer än grundskoleeleverna. Drygt hälften av eleverna tycker att deras inflytande i skolan bör öka. Flickor vill påverka mer än pojkar på de flesta områden. har andelen lärare som tycker att elevernas in- flytande skall öka minskat från . Betydligt färre lärare tycker att eleverna klarar att ta det ansvar som krävs för mer inflytande i skolan jämfört med . Endast drygt två av tio lärare tycker att eleverna klarar att ta det ansvar som krävs för mer inflytande i skolan, sex av tio instämmer inte i påståendet. Det är en mindre andel av lärarna som tycker att eleverna borde ha mer inflytande över de yttre förutsättningarna för verksamheten, såsom skolmiljön och resursanvändningen, och en större andel som Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet tycker att eleverna borde ha inflytande över arbetssätt och vad de ska lära sig. Även bland skolbarnsföräldrarna är trenden en minskad tilltro till att eleverna klarar att ta det ansvar som krävs för ökat inflytande. Av rapporten elevers attityder till skolan 2003 framgår att de allra flesta trivs bra i skolan men att det också finns problem- områden. Mer än var sjätte elev i årskurs 4–6 känner sig stressad i skolan eller . Var sjätte elev är rädd för andra elever på skolan och är rädda för en eller flera lärare. känner sig mobbade av andra elever, medan en procent av eleverna känner sig mobbade av sin lärare. Om elev- inflytande sägs bl.a. följande. Fler än hälften av eleverna upplever att de ofta eller ibland får vara med och bestämma om hur de ska arbeta i skolan, hur de ska ha det i klassrummet, om klassfest och klassresa. Minst andel av eleverna upplever att de får vara med och bestämma om schema och skolmaten. Förhållandevis många elever är dock osäkra på hur ofta de får vara med och bestämma om olika saker i skolan och även elever i samma klass kan ha olika uppfatt- ning om detta. Ju oftare eleverna upplever att de får vara med och bestämma om en viss sak i skolan, desto vanligare är det att de be- dömer denna sak som bra. enkät till de yngre eleverna avslutades med en öppen fråga där eleverna fick ta upp viktiga frågor. Flera elever skrev här om elevinflytande. Dessa var alla överens om att de vill vara med och bestämma om mer i skolan än de får göra . De vill vara med och bestämma om skolgården, skolmaten, raster, ordnings- regler, schema och arbetssätten i olika ämnen. 4.5.6Skolverkets årsrapport från utbildningsinspektionen I 2004 – sammanställ- ningar och analyser av inspektionsresultaten anges följande i fråga om samverkan mellan elever och skola. När det gäller är en vanlig uppfattning hos inspek- törerna att skolan inte i tillräcklig omfattning samverkar med för- äldrar och elever i arbetet med normer och förhållningssätt eller om den fysiska och psykosociala arbetsmiljön i övrigt. I gymnasie- skolan brister samverkan mellan elever och skola i flera avseenden. Mer än var fjärde inspekterad gymnasieskola har bedömts behöva Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet förbättra sitt arbete med att upprätthålla formella samverkans- organ. Även bland de studerande i vuxenutbildningen förekommer brister i skolornas sätt att samverka med de studerande i arbetet med normer, förhållningssätt och om den fysiska och psykosociala arbetsmiljön i övrigt. 4.5.7Barnombudsmannens rapport om arbetsmiljön i skolan har gett ut en rapport om arbetsmiljön i skolan.7 Rapporten bygger på en enkät om arbets- miljön i skolan som besvarades av kontakt- klasser . Knappt 800 personer svarade på enkäten, varav pojkar och flickor. Av dessa gick i och i gymnasieskolan. De flesta gick i årskurserna 7–9 medan knappt en tredjedel var . I enkätundersökningen ställdes bl.a. frågor angående elev- skyddsombuden på skolan. I rapporten redovisas resultatet så här. Resultatet från vår enkät är nedslående. av eleverna i kontaktklasserna vet inte om det finns elevskyddsombud på deras skola. Med tanke på att av de svarande går i årskurserna 7–9 är siffrorna anmärkningsvärda. Det är en större andel flickor än pojkar som inte vet om det finns elevskyddsombud på deras skola – . Hälften i åldersgruppen vet inte om det finns elevskyddsombud på deras skola jämfört med två av tre i de två yngre åldersgrupperna uppger att de inte har något elevskyddsombud på sin skola. har dock elevskyddsombud som fungerar bra medan har elevskyddsombud som inte fungerar särskilt bra. i den äldsta åldersgruppen tycker inte att elevskyddsom- buden på deras skola fungerar särskilt bra. I rapporten upprepar de förslag till föränd- ringar i arbetsmiljölagen som framställts i de tidigare årsrappor- terna (se avsnitt 4.4.2 ovan). I fråga om elevskyddsombudens befo- genheter framförs att elevskyddsombuden måste få samma rättig- heter som andra skyddsombud, såsom rösträtt på skydds- kommittémöten och stoppningsrätt. 7 Vill man gå på toa ligger man illa till, Om arbetsmiljön i skolan, BR2006:01. Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet 4.5.8Arbetsmiljöverkets kartläggning av universitet och högskolor har genomfört en kartläggning av studenternas medverkan i arbetsmiljöarbetet på landets samtliga 48 universitet och högskolor. Undersökningen skedde i form av en enkät som besvarades av arbetsgivare, personalens skyddsombud och elevskyddsombud. En rapport från kartläggningen färdig- ställdes . I rapporten anges generellt att antalet elevskyddsombud på de flesta universitet och högskolor är så pass få att en övergripande påverkan på arbetsmiljöfrågorna troligen får ses som ganska ringa. Enligt undersökningen finns det vid åtta av de tio största universi- teten och högskolorna mellan noll och tio elevskyddsombud.8 utmärker sig med 40 elevskyddsombud. Antalet elev- skyddsombud kan jämföras med undersökningens uppgifter om antalet skyddsombud för personalen vid samma universitet och högskolor; vid hälften av dessa finns över 100 skyddsombud (då skall också beaktas att de studerande är fler till an- talet än arbetstagarna). I ett avsnitt i rapporten där resultaten diskuteras konstateras bl.a. följande. Svaren visade tydligt att systemet med elevskyddsombud fungerar bristfälligt på de flesta universitet och högskolor. Endast fem av universiteten och högskolorna anger att de ger elevskydds- ombuden en arbetsmiljöutbildning trots att det är tydligt i arbets- miljölagen att arbetsgivaren skall se till att ombuden får den utbild- ning de behöver. En slutsats beträffande studenterna är att de i de flesta fall inte är integrerade i det arbetsmiljöarbete som pågår. Det finns skäl att ta den kritik som representanterna för studentkårerna framför på allvar. Det finns två utgångspunkter i kritiken. Den ena är att det sätt som lagstiftningen slår samman begreppet elev- skyddsombud för myndiga studenter på universitet/högskolor och elever från och med årskurs 7 kan bidra till att rollen inte tas på allvar på universitet och högskolor. Den andra delen är att elev- skyddsombuden inte har någon egen möjlighet att påkalla Arbets- miljöverkets uppmärksamhet genom att åberopa 6 kap. 6 a och 7 §§ AML. Elevskyddsombuden är dessutom att betrakta som adjunge- 8 Det anges dock i rapporten att det kan finnas en felkälla i denna statistik beroende på att de som svarat inte har kännedom om antalet elevskyddsombud, samt att ett universitet har påtalat i efterhand att svaret angående antal elevskyddsombud är helt felaktigt. Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet rade ledamöter i skyddskommittéer och har därför ingen förslags- rätt i formell mening. har beslutat att universitets- och högskole- studenternas arbetsmiljö skall vara en prioriterad fråga . Samtliga distrikt skall göra inspektioner och undersök- ningen är tänkt att ligga till grund för dessa inspektioner. 4.6Synpunkter som framkommit under utredningsarbetet Under utredningsarbetet har hämtats in synpunkter om elev- representanternas befogenheter från organisationer på arbetsmark- naden och från några berörda myndigheter. I syfte att få in syn- punkter från barn och unga har vi haft möten med flera elev- och studentorganisationer samt några enskilda studerande. Vi har även varit med och diskuterat frågor kring elevskyddsombud vid ett ungdomsråd hos och vid ett möte med barn- och ungdomsreferensgrupp. Frågor om arbetsmiljö och inflytande har också tagits upp med ett par skol- klasser i årskurs 4–5. Slutligen har några elev- och studentorganisa- tioner skrivit till utredningen på eget initiativ. Här följer en sammanfattning av vad som framförts i dessa olika sammanhang. Bristerna i systemet med elevrepresentanter i arbetsmiljöfrågor rör tillämpningen av bestämmelserna i den praktiska verksamheten snarare än brister i själva regleringen kring elevrepresentanterna. Utifrån denna bedömning är en förändring av elevrepresentanter- nas befogenheter enligt Kommuner och Landstings mening inte nödvändig, utan den befintliga regleringen ger dessa representanter ett tillräckligt inflytande. En förstärkning av deras roll i arbetsmiljöarbetet inom skolan sker bäst genom arbete med att förbättra det sätt på vilket arbetsmiljöarbetet bedrivs rent praktiskt vid de enskilda skolorna. Kommuner och Landsting menar att det inte finns anledning att införa ytterligare en skyddsombudskategori eller krav på att elever upp till årskurs sex skall utse elevskyddsombud. Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet heller delas Barnsäkerhetsdelegationens uppfattning att 8 a § AMF bör ändras så att elevskyddsombuden ges en rösträtt i skydds- kommittéfrågor som rör elevernas arbetsmiljö. Medverkan i arbetsmiljöarbetet är till viss del en utbildning inom arbetsmiljöområdet och det skyddsarbete som bedrivs för eleverna. Det finns därför ingen självklarhet i att eleverna skall ha samma rättigheter och möjligheter som övriga ledamöter redan från start. Vissa rättigheter och möjligheter bör tillkomma eleverna allt efter- som deras mognad och erfarenhet ökar. Beträffande elevskyddsombud vid universitet och högskolor är problemet att man inte känner till att rättigheten att utse elevskyddsombud finns, att dessa har rätt till utbildning och ledig- het för uppdraget, vilket stöd man har för att driva frågor och så vidare. Elever i skolåldern skall tränas i medverkan och ansvarstagande. De yngre barnen från förskoleklassen till årskurs 6 bör därför beredas rätt att utse elevskyddsombud. Elevskyddsombuden bör dessutom beredas möjlighet till att få framlägga förslag, vilket till stor del redan är praxis. Det är däremot inte lämpligt att låta elever få ut- ökade befogenheter rörande stoppningsrätt eller att delta i omröst- ningar. Detta kan få negativa konsekvenser för avtalsfrågor som rör överenskommelser om till exempel arbetstid och arbetsmiljö för avtalsbundna arbetstagare. Elever kan inte förväntas ha den fulla kunskapen om konsekvenser av sina beslut för andra arbetstagare i skolan. När det gäller de yngre eleverna rör sig arbetsmiljöfrågorna om den fysiska miljön medan det för de äldre eleverna kan röra sig lika mycket om arbetsmiljöaspekter med konsekvenser för studie- situationen. I det senare fallet sammanfaller lärarnas och elevernas intressen medan lösningsförslagen kan variera. Lärarna har det fulla ansvaret för alla elevers inlärningssituation. Eleverna kan inte för- väntas ha den fulla kunskapen om vilka pedagogiska lösningar som gynnar alla elever i verksamheten. Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet Svårigheterna när det gäller elevskyddsombudens deltagande i arbetsmiljöarbetet ligger enligt förbundets uppfattning inte i regel- verket utan i tillämpningen av detsamma. Den höjning av ambi- tionsnivån som föreskrifter om elevskyddsombud innebar, liksom samarbetet mellan och Skol- verket i initieringen av reglerna, har ännu inte visat det slutgiltiga resultatet. Organisationen av skolans arbetsmiljöarbete och skyddskommittéarbete måste anpassas till eleverna och elevskydds- ombudens möjligheter att delta. Det innebär också att olika sorters utbildningsinsatser krävs. För att genomföra detta krävs inte ändringar av arbetsmiljölagen. (Se även Skolledarnas synpunkter om de små barnen, redovisade i föregående kapitel om förskola och fritidshem.) TCO anser att det finns brister med nuvarande system med elev- representanter i arbetsmiljöfrågor. Eleverna är engagerade, men de hinner inte se resultatet av sitt inflytande. Därtill tar inte alltid skolledningen de organisatoriska frågorna på allvar. Det kan för- hoppningsvis bli en bättre återkoppling om man mer aktivt börjar . Med anledning av förslagen från och Barnsäkerhetsdelegationen anser TCO att elevinflytandet kan kompletteras med elevskyddsombud från förskoleklassen 6. Därtill anser att elevskyddsombuden bör få utökade rättigheter att känna delaktighet i det systematiska arbetsmiljöarbetet och skyddskommittéarbetet, dock med den be- gränsning som följer beroende på begränsad kompetens och med anledning av ett begränsat företrädarskap. har i huvudsak följande synpunkter på Barn- ombudsmannens och Barnsäkerhetsdelegationens förslag. anser inte att elevskyddsombud skall utses från förskoleklass. Om barn ges samma rättigheter som vuxna i 6 kap. AML så urholkas det kapitlet. Skyddsverksamheten skall drivas seriöst av kunniga personer. Barnen riskerar att endast Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet bli en sorts gisslan som inte har så mycket att sätta emot utan får acceptera allt. är också tveksamt till att barn i förskola och fritids behöver särskilda barnskyddsombud som har samma ställning som skyddsombud. Barn – elever – lärare – övrig personal – skolledning är alla varandras arbetsmiljö. De påverkas av varandra och det som är dåligt för den ena är oftast dåligt för den andra. Vad skolan i stället behöver bli bättre på är att ta med ett barn/elev-perspektiv i sina beslut. På skolan måste man också bli bättre på att lyssna till eleverna. tror inte att man löser de bristerna i skolan med utökade befogenheter för yngre barn och elever. Det är vuxna som måste ta ansvar. En professionell förskolelärare borde se till såväl sin egen som barnens arbetsmiljö. Då konflikter uppstår mellan elev och lärare bör eleven få stöd av ett vuxet ombud; skol- sköterska, kurator, skolpsykolog eller annan. håller med om att elevskyddsombudens roll bör stärkas. De skall ha förslags- och rösträtt i skyddskommittén. Vuxenstuderande kan behöva få en egen beteckning på rollen (de ser sig inte som elever). Utbildningen av elevskyddsombud måste förbättras. anser däremot inte att elever skall ha stopp- ningsrätt. De har inte utbildning och erfarenhet för att avgöra om det är omedelbar risk för ohälsa och olycksfall. Sammanfattningsvis anser att det är bättre att stärka barns och elevers arbetsmiljö genom bättre utbildning i barnperspektiv och arbetsmiljö på förskole- och lärarutbildningar. Sedan bör förskola och skola lära ut arbetsmiljö i etapper efter barnens mognad genom att börja i förskolan med att lära barnen respekt och att inte uppföra sig störande gentemot kamraterna. Såväl som Barnsäkerhetsdelegationen föreslår att även elever från förskoleklassen upp till årskurs sex skall ges rätt att utse elevskyddsombud, att dessa barn skall företrädas av vuxna barnskyddsombud samt att elevskyddsombudens roll skall stärkas. är av uppfattningen att arbetsmiljölagen som den är utformad på många sätt är dåligt anpassad till de för- hållanden som är specifika för just skolan och dess uppdrag att Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet undervisa och fostra barn och unga (se vidare vad har anfört om detta i föregående kapitel om förskola och fritidshem). En sådan utvidgning av arbetsmiljölagen som Barnombuds- mannen och Barnsäkerhetsdelegationen föreslår, uppfattar Skol- verket därför som lämplig bara om alternativa vägar att nå dessa mål inte är tänkbara. Om utredningen ändå skulle välja att gå vidare med dessa förslag föreslår att följande synpunkter be- aktas. Den av föreslagna elevhälsan kommer att stärka arbetet med att främja en god arbetsmiljö även i förskola och fri- tidshem. Kommunerna utvecklar redan olika arbetssätt för elev- hälsa. Vidare pågår ett särskilt lagstiftningsarbete vid sidan om en ny skollag som syftar till att skärpa kommunernas, rektors och personalens åligganden avseende arbetet med kränkande behand- ling och som omfattar barn i förskola, fritidshem och skola. anser att denna fråga i synnerhet behöver utredas ytterligare. Exempel på frågor som uppkommer är följande: Är tanken att barnskyddsombuden skall utföra de uppgifter som anges för arbetstagare i arbetsmiljölagstiftningen? Vilka rättigheter skall barnskyddsombudet ha? Vad händer om elevskyddsombud och barnskyddsombud har olika uppfattningar i en arbetsmiljöfråga? Elevernas rätt till inflytande i skolan finns reglerad både i skol- och arbetsmiljölagstiftning. Denna rätt förstärks ytterligare i förslag där elevernas representanter också ges rätt till information inför exempelvis förändringar av verksamheter. En utökning av rättigheterna utöver detta måste enligt bedömning sättas i relation till hur arbetet med elevskyddsombud har fungerat så här långt. Hänsyn måste också tas till vilka förut- sättningar yngre barn har att göra den typ av bedömningar och av- vägningar som ingår i arbetsmiljöarbetet. bedömer där- för att en sådan ändring, om den ändå införs, måste göras i form av en stegvis ökning av elevskyddsombudens ansvar och befogenheter i takt med stigande ålder och mognad och med ett fortlöpande vuxenstöd. De relativt omfattande kostnaderna för dessa föränd- ringar måste då också tas i beaktande. Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet Ökade befogenheter för elevskyddsombuden ställer sig positivt till att elevskyddsombuden får ökade befogenheter och föreslår att följande förslag beaktas av utred- ningen. För elevskyddsombud från årskurs 7 till och med gymna- siet bör ökade befogenheter jämfört med övervägas. Elev- skyddsombuden bör få rätt att lägga förslag och att rösta vid skyddskommittésammanträden. vidhåller tidigare lagda förslag. Notera att för- slaget om att elevskyddsombuden skall få en förstärkt roll bl.a. innebär att de skall ges förslags- och beslutanderätt i skyddskom- mittéerna samt utbildning och relevanta kunskaper i arbetsmiljö- arbetet. Vidare vill framhålla att genom att ge barn och unga ett reellt inflytande i arbetsmiljöarbetet stärks också deras rätt till säkra och utvecklande miljöer. Eleverna känner själva bättre till de brister och faror som finns i skolmiljön än de vuxna som finns i skolan. Elev- och studentorganisationer m.fl. Både vid ungdomsrådet hos och vid mötet med barn- och ungdomsreferensgrupp var det många barn och ungdomar som framförde synpunkter om att ingen tar elevskyddsombuden på allvar, att elevskyddsombuden och deras arbete inte märks av på deras skola och att elevskyddsombuden inte har någon makt att påverka. Flera av eleverna ansåg att elevskydds- ombuden bör få ökade rättigheter såsom förslags- och rösträtt. Vidare efterfrågades mera information kring verksamheten och utbildning för elevskyddsombuden. I de skolklasser i årskurs 4–5 som vi träffat trodde en klar majoritet av eleverna att skolan bryr sig om vad de tycker om arbetsmiljön. De flesta av eleverna i dessa klasser skulle vilja vara med och bestämma mera över sin egen arbetsmiljö än de gör . Vid ett möte med utredningen där representanter för Elevråd – samt i deltog lämnades bland andra följande synpunkter. Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet Gränserna mellan och tillsyn är oklar och det är svårt för elever och elevskyddsombud att veta vart de skall vända sig för att påtala problem med t.ex. skollokaler. Pro- blemet med systemet med elevskyddsombud är inte så mycket själva reglerna, utan att det brister i genomförandet av dessa. Ett stort problem är att elevskyddsombud inte får tillräcklig utbildning i arbetsmiljöfrågor, inbegripet information om sina rättigheter som elevskyddsombud. Det brister också i kunskaper redan hos rektorer och lärare, vilket i sin tur bidrar till att eleverna inte får någon utbildning på området. Elevskyddsombud har särskilda pro- blem eftersom de inte har någon facklig organisation bakom sig som kan ge stöd i olika former, såsom exempelvis utbildning och annan information. Det är viktigt med samverkan mellan lärarnas och elevernas skyddsorganisationer, men det finns också en risk med att arbetsmiljöfrågor avseende elever och lärare behandlas i samma forum eftersom det kan leda till att frågorna behandlas mera på lärarnas villkor. Ett sätt att göra rollen som elevskyddsombud mera attraktiv skulle kunna vara att utbildning på arbetsmiljöområdet och arbetet som elevskyddsombud fick tillgodoräknas inom skolarbetet, dvs. som ett ämne som genomförs på ordinarie skoltid och ger rätt till betyg. Det krävs en attitydförändring hos lärare och skolledning till detta arbete och det är viktigt att betygen i andra ämnen inte på- verkas negativt av elevens arbetsmiljöarbete. Elevskyddsombuden borde kanske knytas samman med elevråden och utses genom elev- rådsrepresentanter. har också gett oss ett dokument som beskriver hur vill förbättra elevskyddsombudens situation, där i huvudsak följande framförs. Målet är att elevskyddsombuden skall likställas med de vuxna skyddsombuden i arbetsmiljölagen. För att detta skall fungera krävs: bestämmelser kring elevskyddsombudens utbildning, så att alla får en tillräckligt bra utbildning för att klara sitt uppdrag att elevskyddsombud och vuxna skyddsombud hittar en modell för överlämning när elevskyddsombuden byts, för att åstadkomma kontinuitet i arbetet elevskyddsombuden, som inte har fackförbund, behöver någon annan typ av organiserat stöd och resurser för detta arbetsmiljölagen behöver skrivas om för att anpassas till skolan, genom ett eget kapitel eller en helt egen lag för skolan. Elevers och studerandes medverkan i arbetsmiljöarbetet Vid ett möte med representanter för , Elevkårernas , studentkårers central- organisation och några enskilda KY-studenter (= kvalificerad yrkesutbildning) framkom i huvudsak följande synpunkter. En uppdelning av elevskyddsombud och studerandeskydds- ombud behövs. Studerande bör ges samma rättigheter och skyldig- heter som vanliga skyddsombud, såsom stoppningsrätt och röst- rätt. Ett ansvarsskydd för studerandeskyddsombud som exempelvis felaktigt stoppar arbetet kan ordnas, eventuellt skulle studentkåren kunna ha någon försäkring. Framförallt krävs det utbildning för att fel inte skall begås. Det är ett problem att studenterna saknar kun- skaper om gällande regler på området – inbegripet sina rättigheter som elevskyddsombud – vilket leder till att de inte kan påverka arbetsmiljön. Inte heller utbildningsanordnarna och lärarna vet vad som gäller för studenterna på detta område. Det skulle därför underlätta om studenterna omfattades av samma regler som vanliga skyddsombud. När det gäller möjligheterna till samverkan mellan studerande och anställda i arbetsmiljöarbetet på detta område är ett problem att studerande och doktorander är i en stark beroendeställning till lärare och handledare. Detta är ytterligare ett skäl för att studerande bör få samma rättigheter som vanliga skyddsombud. I frågan om val av elevskyddsombud anser att det fungerar bra på deras område eftersom det är lagstadgat att valet sker via studentkåren. På Elevkårernas central- organisations område (i huvudsak komvux, folkhögskola och KY) finns inga regler om val och de har stora problem att rekrytera elev- skyddsombud, bl.a. på grund av att många studenter läser korta kurser, på distans eller dylikt. studentkårers centralorganisation har i en skrivelse till utredningen framställt följande förslag.