sou · GUB360 · 2007-01-01 00:00:00 — Dock är det stor skillnad på sätten de framställer sig själva, tolkar sin situation som långtids- arbetslös och drar praktiska slutsatser från det. I följande avsnitt kommer jag att lyfta fram några aspekter kring hur dessa unga människor talar om deras tillgång specifikt till arbetsmarknaden och om deras föreställningar om arbete generellt. Kendos drivkraft att hitta ett jobb är påtaglig, genom rytmen i hans talande. Han talar fort, beskriver i detalj de saker som han har gjort för att skaffa ett jobb. I have helped to build this centre, I have painted, I have been respon- sible for the café, I worked as technical assistant, I worked one day a week at the youth centre, I worked at a second hand store, I have been in very many things, damn all the time, but I did not get a job. I have perhaps looked for 80 jobs during the past 5 months. I write my application, I send 10 at a time. Sometimes they answer, most of the time not, I call them, I mail them, but nothing happens. It is so difficult to find a job. Nobody can offer you a job if you do not know the right people. The people I know, they do not work, so it is difficult to find something.TPF11FPT Under hela intervjun var han koncentrerad kring denna fråga, att hitta ett jobb, svårigheterna och omöjligheten med detta. 11TP PT Den här intervjun genomfördes på svenska men dokumenterades på engelska och jag har valt att ha den kvar på engelska då det bättre uttrycker intervjun så som jag uppfattar den. Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig anklagade huvudsakligen sig själv och hans brist på utbildning för oförmågan att finna ett jobb. Även då han klagade över att arbets- förmedlingen inte erbjöd honom några jobb, betonade han att huvudproblemet var hans oavslutade studier, men att det inte kunde driva honom till att studera. Han hade gjort, som han uttryckte det, come back till skolan, utan någon framgång. Så hans mål är att hitta vilket jobb som helst, vad det än är för att stabilisera sitt liv. Tillfrågad om hans framtidsambitioner svarade han: I do not think about the future, I think about now, one has to stabilise ones life now before one can think about the future. I cannot go around and think about the future because that would be an extra bur- den. I dont think about a luxury job, or a specifically great job. I just want to have a normal job, a normal car, an apartment, I want to live normally, I want to marry, live in a marriage, that is very important. Efter av intensivt jobb sökande efter vilket jobb som helst har han beslutat: If I do not find a job, I will fix another thing. Society has to blame itself then, I have struggled, I have done my best. I will look one year, one year of my life I spend looking for a job, but if nothings happens, I will go into criminality again. It is a better life. You dont have to pay taxes, you dont give a damn about rules or anything. Den sista kommentaren var inte nödvändig för att övertygas om den desperation och ilska som Kendo känner. Jag var chockad efter intervjun och tänkte att jag var tvungen att göra någonting för att hjälpa till. Jag kunde inte förbli en opartisk forskare. Men å andra sidan var jag tvungen att bevara information för mig själv. Jag gick till den ungdomsgård där jag hade träffat Kendo , , och berättade för personalen att han var i en väldigt desperat situation, att jag kände att han var på väg att passera grän- sen och om de kunde göra något för att hjälpa honom? De ryckte på axlarna. De hade tidigare anställt honom för ett antal timmar, men det hade inte blivit någon succé: ibland hade han kommit, ibland inte. Han var inte pålitlig. Det är kanske förklaringen till varför den andra ungdomsgården, där han hade jobbat mycket, inte hade gett honom något jobb i utbyte, utan i stället anställt två andra unga män: I have done good things in the centre, I have not lost that time of my life. I have done that for young people at my age so they do not have to be on the street. But what have I got back? Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig thing is this. The people who come here, they do not even know that I have worked here from the beginning. I did not get a job here, I did not get anything back. They gave the job to a friend of mine here, but not to me. I am not the person who has luck on his side. I do not have any competence. So I do not get anything. Så här har jag två sidor av historien: å ena sidan, en ung man uppenbarligen arg och desperat över att inte hitta ett arbete, fram- ställande sig själv som fastbesluten och redo att jobba till vilket pris som helst. Det är en egendomlig samtidighet av stolthet och själv- nedvärdering i hans framställande. Han känner att han har gett mycket utan att få någonting tillbaka, men nedvärderar han sitt arbete genom att betona sin inkompetens. Hursomhelst, om han har jobbat så hårt måste han ha erhållit någon kompetens. Å andra sidan, fanns det socialarbetare för ungdomar som var besvikna på hans verkliga prestationer på jobbet och hade gett upp hoppet om honom. De höll med om de negativa egenskaper Kendo tillskrev sig själv. Låt oss anta att denna negativa bild oftare visas i dagliga praktiker än den positiva, att Kendo är en opålitlig arbetare, även då han vill jobba bra. Var lämnar det oss som ett samhälle och var lämnar det människor som Kendo? Vad ska ett samhälle göra med sina medlemmar, som inte kan hitta styrkan i dem själva för att fullfölja deras lilla dröm om ett normalt liv? Ska de lämnas till laglöshet så att de slutar bakom galler? Visserligen vill inte majori- teten av läsare, politiker och socialarbetare ha en sådan utveckling. Men ändå verkar det som om det inte finns en plats för en person som Kendo. Även om Kendo inte själv tror att svårigheterna med att hitta ett arbete beror på hans invandrarbakgrund, kan vi anta att han kommer att dela ödet med dem som har ett namn som inte klingar svenskt. Det gör hans jobb sökande redan till ett Sisyfos- jobb. Och på toppen av detta har han hoppat av skolan utan några gynnsamma kvalifikationer och den enda institutionen som har möjlighet, om inte att skaffa ett jobb åtminstone stötta honom, har gett upp hoppet om honom. Om det inte ens på en ungdomsgård, där människor är hängivna sitt arbete och aktiva i kampen mot rasism, finns plats för någon som inte fungerar under normala för- hållanden, vilket innebär att fullfölja sina uppgifter på ett pålitligt sätt, vart ska en sådan person gå? Således faller Kendo helt enkelt genom alla stora maskorna i samhälles trygghetssystem. , på en annan plats i , finns , en ung man i ungefär samma ålder som Kendo men utan invandrarbakgrund och nöjd med att vara utan arbete (intervjun utfördes på engelska): Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig I: Are you satisfied with your life? L: Yes, I love it, its the best. I dont miss the money, money is not important for me, I can live with a month. I am happy, I like what I am doing: to hang around with friends all the time. We do fun stuff, crazy stuff. We fool around. We are making movies. We just do crazy stuff. And I like to do politics, human rights. I: Do you think you could continue like that until the end of your life? L: Yes, I think so. Human rights is my thing, I could do that forever. I: What does your mother say? She does not say anything. She supports me with that stuff. She thinks its OK as long as I am happy. I: And social insurance, do they put pressure on you? L: Yes, I have to do something in . But I can choose the place to be, so I can choose something that has to do with human rights. I can look for it myself, so its OK. for a few months anyway, as long as it is not for ever. Kendo och lever i två olika städer i samma land, de är i samma ålder och har båda varit arbetslösa , men det är svårt att föreställa sig två liv som skiljer sig mer åt. Medan Kendo tittar med förtvivlan hur hans liv rinner iväg utan att han uppnår någon stabilitet, njuter av att leva i gränslandet mellan barndomen och vuxenvärlden. Han deklarerar under intervjun att han är bara ett barn och planerar inte att växa upp inom den närmsta framtiden. tar han något enstaka jobb för att tjäna lite pengar, men oftast gör han det inte. Till trots för fattigdom har han lyckats att resa till en mängd länder, från till , ibland inbjuden av vänner. Han är intresserad av konst, men tycker inte att han är tillräckligt bra för att ägna sig åt det seriöst, han tycker om djur, men tror inte att han vill studera någonting som är kopplat med dem och inte heller något som är relaterat till andra länder, vilka han tycker om att besöka. En karri- ärplanerare skulle förtvivlas över den fullständiga bristen på ambi- tion som visar. Individuella karaktärsdrag kanske förklarar till en viss gräns de olika sätten som Kendo och hanterar en liknande situation. Men det finnas också strukturella faktorer som spelar in: behöver inte den stabiliteten som Kendo eftersträ- var genom ett jobb eftersom han har ett stabilt socialt nätverk. Hans familj stöttar honom, han har vänner, med vilka han tycker om att spendera tid med, han har politiska aktiviteter som ger hans liv mening – varför skulle han bry sig om ett betalt arbete när han inte är intresserad av pengar? är inte ett hot för honom. Han gör sin praktik då det krävs och fortsätter sedan som Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig vanligt med sitt liv. , musikern, har samma attityd. Allt han vill göra är att spela musik. Han är med i två band, har redan varit på turné i , har gjort en CD med ett av sina band och vill fort- sätta att göra det och inte bry sig om pengarna som han inte tjänar genom musiken. blir regelbundet tillfrågad av försäkrings- kassan att ha praktik för att visa att han är villig att arbeta. Han gör detta motvilligt eftersom det distraherar honom från att spela sin musik. Han skulle vilja att accepterade att han faktiskt jobbade, men det är omöjligt eftersom han tjänar så lite. För arbetsförmedlingen och för är ett jobb definierat efter pengarna man tjänar. Då inte tjänar tillräckligt mycket pengar för att försörja sig jobbar han inte. Tryggheten som och känner beror även på det faktum att de inte har invandrarbakgrund och att de är mer förank- rade i det svenska samhället än Kendo, som inte har svenskt med- borgarskap. Medan Kendo är fast i en ofrivillig cirkel av vänner och släktingar som är lika marginaliserade som honom, har och valt marginalen som sitt föredragna rum. De är förankrade i alternativa kulturer, kritiska till den dominerande och är därför nöjda med att vara missanpassande. I motsatts till detta, har Kendo och andra marginaliserade unga människor med invand- rarbakgrund aldrig valt att leva i marginalen. Allt de vill är att vara normala och passa in. De är missanpassade mot sin vilja. Ironiskt, eller i Kendos fall tragiskt, behandlar de sociala institutionerna dessa olika unga människor på samma, och således på ett felaktigt sätt: medan de trycker på för att båda grupperna av unga människor ska framföra institutionernas normalitet, försöker de att predika för redan övertygade unga människor med invandrarbakgrundTPF12FPT medan de talar för döva öron när det gäller unga infödda. De skulle bli mer framgångsrika om de koncentrerade sig på de sociala strukturer som hindrar eller gör det ytterst svårt för unga männi- skor med invandrarbakgrund att få ett betalt arbete, likväl att upp- märksamma de speciella behov hos unga människor med invand- rarbakgrund angående deras specifika förutsättningar i termer av intressen, talanger, förmågor, utbildning och också deras utsatthet som i Kendos fall. För unga infödda, skulle det bli helt enkelt mer effektivt om de hade vetskap om att några unga människor har 12TP PT Jag använder plural eftersom i en annan studie gjord i har jag fått liknande resultat: unga marginaliserade människor med invandrarbakgrund, vars dröm var att leva ett normalt och accepterande liv. Ju mer de försökte att fullfölja deras dröm utan att ha de nödvändiga resurserna och blev behandlade som farliga män, desto mer kom de att likna de föreställningar de ville fly från. (Räthzel 2003). Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig gjort andra livsval än de som samhället har designat för dem. När unga människor är engagerade i alternativa projekt och nöjda med att leva med en liten inkomst, verkar det vara smartare att stötta deras projekt och deras sätt att leva i stället för att hindra dem från deras aktiviteter genom regelbundna interventioner för att försäkra att de utför någon form av arbete som legitimerar det lilla stöd de erhåller. I en situation där det inte finns tillräckligt med jobb för de unga människor som aktivt letar efter dessa, varför tvinga dem som är nöjda med sin situation in i ett meningslöst jobb sökande efter jobb de inte vill ha och inte kommer att finna? Exemplen som presenterades i detta avsnitt var avsiktligen extrema: inte många av de unga människor med invandrarbakgrund i vår undersökning var i en sådan desperat situation som Kendo (dock mötte jag några fler som var i behov av omedelbar hjälp som inte fanns att finna) och och var de enda arbetslösa unga människor som faktiskt var nöjda med sina självbeslutande aktiviteter och strävade inte efter en anställning. Anledningen till att lyfta fram dessa fall tillsammans i ett avsnitt var att visa hur olika liknande ekonomiska situationer kan levas beroende på olika tillgängliga samhälliga positioner inom specifika sociala kontexter. Arbetslöshet kan för en ung person hota den sociala överlevnaden när det gäller marginalisering på olika nivåer: som person med invandrarbakgrund, som arbetarklass kille, som avhoppande från skolan med liten benägenhet för teoretiska studier. Samma situa- tion av arbetslöshet kan upplevas som frigörande från alienerande arbetsförhållanden när det rör personer som är väl förankrade i den alternativa kultur de har varit en del i att skapa och om de har till- räckligt med sociala resurser (en fullföljd utbildning) för att ha möjlighet att klättra upp för den sociala stegen om de skulle känna för det i deras liv. Således, argumentet att män- niskor kan vara överkvalificerade på grund av att de har lärt sig mer än vad som är nödvändigt för deras jobb är ett kortsiktigt syn- sätt på många sätt: 1. Kunskap och förmågan att lära sig ger männi- skor möjlighet att utveckla alternativ om dem inte kan eller inte vill passa in i en normal arbetskarriär. Även om det inte är realis- tiskt, eftersom inte alla med tillräcklig utbildning får ett jobb, kan tryggheten som en utbildning erbjuder bidra till att människor vill testa andra möjligheter, utan att bli deprimerande, när de miss- lyckas träda in till arbetsmarknaden av orsaker som inte kan härle- das till dem själva. En bra utbildning möjliggör sannolikt att människor kan förstå de sociala förutsättningarna de lever under Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig och påverka dem, i stället för att bli dess offer. Medan begreppet överkvalificerad kanske verkar användbart på en funktionell nivå, i studiet av varför lägre utbildade människor inte kan hitta ett jobb, även om det finns fler av dessa jobb än människor med så låg utbildningsnivå (2003), om man skulle använda det som ett argument för att minska ansträngningarna att ge alla människor den bästa möjliga utbildning, blir det ett farligt verktyg. Genom presentationen av unga människor i detta avsnitt vill jag inte påstå att det är arbetslösa med invandrarbakgrund som alltid är angelägna i sitt jobb sökande, medan arbetslösa utan invandrarbak- grund är nöjda inbegripna i alternativa praktiker. Till exempel, i min undersökning, letade och desperat efter jobb, när jag först träffade dem. Emellertid, i skillnad från och , när jag träffade dem en andra gång, arbetade de, fast de jobb de hade gav dem ingen framtidsutsikt. Dessa krävde inga specifika kvalifikationer och är per definition jobb som inte kan utföras särskilt länge på grund av hälsorisker. Dessa två unga män har många fler förmågor och (informella) kvalifikationer än vad som krävs för det jobb de har . Vad jag vill säga med dessa exempel i detta avsnitt, är att unga människor med invandrarbak- grund, som inte kommer från medelklassen, har svårare att upp- finna en alternativ livsstil för dem själva om dem inte klarar av att få ett betalt arbete. Det är lättare att utveckla ett kritiskt förhållnings- sätt gentemot samhället och skapa alternativa kulturer när man är väl förankrad och accepterad som en legitim medborgare. Objektiva förutsättningar, subjektiva strategier och ingen ideal typ I denna artikel har jag lyft fram en variation av strategier som unga arbetslösa med och utan invandrarbakgrund använder för att utveckla förmågan att handla inom de förutsättningar som är svåra och ofta fientliga mot dem. Som jag har betonat har det inte varit min intention att konstruera en ofrånkomlig länk mellan social position och specifika praktiker, som om det fanns ett rationellt och idealt sätt att agera under givna förutsättningar. Strategierna som jag har lyft fram ska därför inte missförstås som ideal typer. Jag är medveten att detta är, om inte DEN accepte- Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig rade metodiken i samhällsvetenskapen. Webers betydelse av ideal typ as heuristic instrument förutsätter att det finns ett rationellt sätt att handla under givna förutsättningar och att det finns ett rationellt syfte för dessa handlingar. hävdade att ideal typer av ens handlingar knappast förekommer i det verkliga livet, efter- som individen handlar känslomässigt och således irrationellt (2005:5, 14ff). Emellertid, påståendet att det finns ett ratio- nellt sätt att handla på under givna förutsättningar är redan pro- blematiskt, eftersom förutsättningar som vi konfronteras med i en modern kapitalistiskt ekonomi redan är irrationella, det är mot- sägande och oförutsebara. Det finns därför inte ett rationellt sätt att handla ut efter; olika sätt att handla framstår som förnuftiga utifrån olika synvinklar. Det är utan tvekan så att sociala positioner så som klass, kön och etnicitet konstruerar möjligheter, såväl som begränsningar i att handla i den mening att de tillhandahåller kultu- rella och materiella resurser, diskurser att förstå världen, såväl som erfarenheter som gör att vissa tolkningar av världen ses som mer troliga än andra. På nivå med det vardagliga, kan man finna omfat- tande bevis för hur individer tolkar världen och agerar inom den, i enlighet med deras sociala position(er). Det finns emellertid en fara i samhällsvetenskapen ser dessa relationer som statiska och därmed avläser klass, kön och etniska relationer från individens hand- lingar eller, omvänt, förutser handlingar på grundval av sociala relationer. Det är till och med så att det som vi uppfattar som rasism är just detta: slutsatser som dras av individers karaktärsdrag och handlingar på grund av individens ursprung. I det avseendet är det en väldigt tunn linje mellan att stereotypisera och samhällsve- tenskap. Medan syftet med det sistnämnda är att förstå relationer mellan samhälleliga strukturer och individuella handlingar, för att förstå hur individer är konstruerade av samhället och konstruerar samhället, kan denna förståelse lätt glida över till en reducerande syn på individer som helt enkelt effekter av de förutsättningar de lever under. Således, vad som är formulerat i ideal typer inom samhällsvetenskapen tenderar att bli tolkat som verkliga typer i samhället i stort och forskare finner sig själva producerande stere- otypiserande verktyg. När vi arbetar empiriskt med kvalitativ data måste vi undvika Scyllas determinism likväl som Charybdis totala godtycke. Jag har därför försökt att betona likheterna så väl som skillnaderna kring strategierna som unga människor med liknande bakgrund använder. Medan den första delen diskuterar strategier som unga människor Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig med invandrarbakgrund använder oberoende deras klass eller köns position, utvecklas i den andra delen andra former av strategier, nämligen dem som troligtvis är mer tillgängliga för unga med invandrarbakgrund från en medelklass bakgrund eller historisk ställning som överlägsna i termer av etnicitet. Jag argumenterade att möjligheten att undkomma kategorin invandrare är lättillgäng- ligare för unga med invandrarbakgrund med kulturella resurser erhållna från en medelklass status, men jag visade också att med hjälp av just dessa resurser är det möjligt att definiera sig själv som invandrare i politiska termer och således utveckla en samhällelig, i motsats till en begränsad, handlingsförmåga. Den tredje delen lyf- ter fram unga människor som anses av de svenska institutionerna att vara speciellt problematiska. Här introducerade jag två olika typer av marginalisering: en påtvingad genom samhälleliga struktu- rer av etnifiering såväl som klassbakgrund samt en självvald form genom politisk aktivism. Intentionen var att åskådliggöra att jäm- förbara socioekonomiska förutsättningar kan leda till två ganska olika resultat på grund av tillgången på sociala nätverk och trygg- heten av att bli erkänd som en del av befolkningen, vilket även erbjuds de medborgare som anses problematiska. Uttryckt på ett mer teoretiskt sätt: liknande klasspositioner kan hanteras på olika sätt, beroende på hur de korsar sig med etnisk positioneringen. Sammanslagna världssyner, överträda gränslinjer Som Knocke/(2000), (2003) och ett antal andra studier i andra europeiska länder lyfter fram, är unga männi- skor med invandrarbakgrund per definition konstruerade som ett problem. De anses sakna de nödvändiga kunskaperna för ett inträde på arbetsmarknaden, en konstruktion som är betecknad med metaforen av otillräckliga kunskaper i det nationella språket och frammanad genom markörer så som icke-svenska namn och vad som uppfattas som icke-svenskt fenotyp. Unga människor etikette- rade på detta sätt är väl medvetna om dessa konstruktioner och för- söker undvika dem genom att byta namn, framställa sig själva som kapabla unika individer för att undvika att ses som representanter för en underordnad grupp, anstränger sig extra för att få bra betyg, lägger ner fullständig energi för att ansöka om jobb, särskiljer sig själva från begreppet invandrare genom att reproducerar den dominerande diskursen om dem. Alla dessa strategier har en lik- Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig Medan de används för att övervinna de dominerande föreställningarna om invandrare förstärker och stabiliserar de den dominerande förklaringen som ligger bakom verksamheten hos institutioner som arbetsförmedlingen och , nämligen att unga människors tillgång till arbetsmarknaden är fastställd, först och främst, av deras individuella agerande. Ironiskt nog går denna övertygelse hand i hand med dess motsats, nämligen konstruktio- nen att unga människor med invandrarbakgrund saknar nödvändiga egenskaperna för den svenska arbetsmarknaden på grund av deras bakgrund – en konstruktion som förvägrar dem deras individuali- tet. Unga människor med invandrarbakgrund är således expone- rande i en dubbelbottnad diskurs: medan de är interpellerade som individer och uppmanande att utveckla sina kunskaper, är de samti- digt interpellerade som problematiska och oförmögna på grund av sitt ursprung – de är rasifierade. Då den dominerande idén i moderna, kapitalistiska samhällen är den självständiga individen, fri från alla sociala band och arvTPF13FPT, är det ingen överraskning att majoriteten av unga människor strävar efter detta ideal och försöker frigöra sig från sina invandrarbak- grundsposition.