sou · GUB346 · 2007-01-01 00:00:00 — Detta resulterade i att de sociala reformer som genomfördes inte kom att byggas på överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter utan genomfördes istället lagstiftningsvägen. De borgerliga regeringarna fortsatte som sagt den socialdemokratiska väl- färdspolitiken vilket ytterligare ökade de statliga kostnaderna och resulterade i allt sämre statsfinanser och en fortsatt stagflation. När socialdemokraterna återkom till makten valde de istället att följa den borgerliga hegemonin. Genom att föra en marknadsliberal politik som förespråkade avregleringar minskade också behovet av att förhandla mellan maktpoolerna. Orsaken är enligt Horgby att förhandlingsmomentet i stor utsträckning byggde på att ekonomin och politiken var sammanflätade. emanciperades marknaden från politiken vilket öppnade vägen för en extremt marknadsliberal borgerlig regering –1994. Strukturkrisen ledde under dessa år till en valuta- och fastighetskris som i sin tur resulte- rade i ekonomisk depression. Synen på marknadens emancipation kom även att dela arbetarrö- relsen och låg bakom rosornas krig. Inom de fackliga leden hade missnöjet visat sig då man, pressade av vilda strejker och en alltmer kritisk syn på arbetslivets och arbetsmark- nadens villkor och en stegrad arbetslöshet, inte längre var intresse- rade av att fortsätta den reformpolitik som baserades på den solida- riska lönepolitiken. Med marknadens emancipation följde ett mins- kat behov av att upprätthålla arbetarrörelsens egen hegemoni. Kon- sekvensen blev att maktpoolerna försköts i industrins favör vilket enligt Horgby förändrade politikens förutsättningar både mellan de politiska blocken och inom arbetarrörelsen. Den finanskris som blev följden av mark- nadens avreglering, i kombination med den strukturella krisen, bi- drog till en mycket snabb industriell nedgång. innebar det växande beroendet av den internationella marknaden att förut- sättningen för en inhemsk svensk tillväxtpolitik reducerades kraf- tigt. De ekonomiska lösningarna kom istället att bli övernationella vilket resulterade i att fackföreningsrörelsen blev ett särintresse. Förutsättningarna för arbetarrörelsens hegemoni hade därmed i grunden förändrats och löstes upp, LO och det socialdemokratiska partiet hade helt enkelt inte längre sammanfallande intressen av en gemensam välfärdspolitik. kom den borgerliga hegemo- nins extrema marknadsanpassning, som den tog sig uttryck under den nyliberala regeringen , att råka i politiskt vanrykte. Re- sultatet kan sägas vara att både den socialdemokratiska regeringen och den borgerliga hegemonin förflyttat sina positioner från nyli- beralism till en kombination mellan avreglerad marknad, stimulan- ser av industrin och försvar av en något bantad välfärdsstat. Hur har då den svenska välfärdsstatens förändrade utseende på- verkat förhållandet mellan politiker och allmänhet? och menar att trots det faktum att 1990-talets nedskär- ningar av välfärdspolitiken sannolikt har punkterat idén om en svensk folklig identitet skapad kring stoltheten över ett svenskt välfärdsprojekt så har den svenska välfärdspolitiken inte tappat sitt folkliga stöd. Tvärtom så menar de att bland allmänheten är stödet för de centrala delarna i den svenska modellen kanske större än nå- gonsin. Den avgörande förändringen utgörs av att marknaden och inte politiken kommit att utgöra den sociala trygghetens grundval. Det som därmed har gått förlorat är grundtanken om det starka samhället, välfärdsprojektet utgör inte längre en enhetlig nationell reformprocess. Denna idé menar de har utmanats inte minst av minskade ekonomiska resurser. Därmed är det allt svårare att tala om välfärdspolitiken som en grund för skapandet av nationell poli- tisk identitet.55 Med utgångspunkt från syn på he- gemonin som oskrivet kontrakt så kan utvecklingen beskrivas som politikerna frånsagt sig sitt ansvar som garant för välfärden. Politikerna kan därmed sägas ha brutit sin del av det osk- rivna hegemoniska kontraktet, kvar står den konfliktrelation som hegemonin försökt dölja. Det är svårt att övervärdera den betydelse som den amerikanske statsvetaren studier av det demokratiska systemets variationer fått i den internationella samhällsvetenskapliga debat- ten. Till skillnad från gängse förklaringar som pekar på ekonomiska 55 , , Bo (2003) Välfärdsstat i otakt – Om politikens oväntade, oavsiktliga och oönskade effekter i , , Bo (red.) (2003) Välfärdsstat i otakt – Om politikens oväntade, oavsiktliga och oönskade effekter, s. 6 f eller sociala förhållanden som utslagsgivande så har stu- dier visat att den avgörande faktorn består av tätheten och tyngden i det lokala organisationsväsendet. Förklaringen är enligt att deltagandet i organisationsväsendet skapar ett socialt kapital som gör att medborgarnas mellanhavanden kan bygga på förtro- ende för andra människor. Åtskilliga reservationer har riktats mot teser, inte minst från svenska forskare. De flesta är dock överens om att de teorier som presenterar är fascinerande, den efterföljande debatten kan också sägas komplet- tera den ursprungliga teorin på ett värdefullt sätt. Vad är socialt kapital? Enligt teorin har ett samhälle tre typer av tillgångar, fysiskt kapital, humankapital och socialt kapital. Av dessa har det sociala kapitalet länge varit ett försummat område i analyserna och villkoren för demokrati och ekonomisk tillväxt. I motsats till de etablerade ka- pitalbegreppen så härstammar dock inte socialt kapital från eko- nomiämnet utan har istället sina rötter i sociologin. Den som ur- sprungligen kan sägas ha gjort begreppet känt var som vid sidan av det mer kända begreppet kulturellt kapital även lanserade begreppet socialt kapital. betraktar socialt ka- pital som en resurs som tillkommer individer genom deltagandet i varaktiga nätverk. Här kommer dock främst definition och användande av begreppet socialt kapital att diskute- ras. Till skillnad från så menar att socialt kapital bör betraktas som en allmän nyttighet som bör skiljas från privata resurser.56 Enligt definition betyder socialt kapital in- slag i samhällsorganisationen, till exempel förtroende, normer och nätverk, som kan förbättra samhällseffektiviteten genom att un- derlätta samordnande operationer57. Deltagandet i organisations- väsendet kan därmed sägas skapa ett socialt kapital som innebär att medborgarnas mellanhavanden kan bygga på förtroende för andra människor i samhället. Man vågar samarbeta för att man hyser för- troende för att den andre också kommer att samarbeta. Teorin bygger på att i det fria organisationslivet uppstår ett sammanhål- 56Westlund, Hans, Är socialt kapital alltid positivt?, tidningen/HW3.html 050403 57Putnam (1996) s. 201 lande kitt i form av starka sociala normer om tillit och ömsesidig- het som möjliggör eller underlättar det den typ av samarbete som demokratin bygger på.58 Genom att använda begreppet socialt kapi- tal för denna form av tillit hävdar att den också bör betraktas som en tillgång som kan byggas upp och förnyas, men som också kan förbrukas.59 Liksom med konventionellt kapital tenderar de som har socialt kapital enligt att ackumulera mer. poängterar han att de flesta former av socialt kapital som förtroende, sociala normer och nätverk är s.k. moraliska resurser. Med detta menas att de ökar och inte minskar med användning och töms helt om de inte används. Socialt kapital är i vanliga fall också en allmän nyttig- het, det skiljer sig därmed från konventionellt kapital som i vanliga fall är en privat tillgång. är det sociala kapitalet i likhet med andra allmänna nyttigheter undervärderat och ställs inte till förfogande i tillräckligt stora mängder av privata aktörer. konstaterar därför att socialt kapital i motsats till andra typer av kapital ofta måste skapas som en biprodukt av andra sociala aktivi- teter.60 Förtroende utgör som sagt en avgörande komponent i det soci- ala kapitalet. konstaterar att ju högre graden av förtroende är inom ett samhälle desto sannolikare är det att det råder ett sam- arbete, och samarbetet i sig föder förtroende. I komplicerade mo- derna miljöer menar han att detta sociala förtroende kan uppstå ur två närbesläktade källor, normer för ömsesidighet och nätverk av medborgerligt engagemang. talar om den generaliserade reciprocitetens norm som en starkt produktiv beståndsdel i det sociala kapitalet. Bakgrunden är att han betraktar ömsesidigheten som den viktigaste för att förstärka det sociala förtroendet och därmed underlätta samarbete. menar han att en ef- fektiv norm för generaliserande reciprocitet sannolikt är förknip- pad med täta nätverk av socialt utbyte. talar om att nätverk av formell och informell kommunikation som kännetecknande för alla samhällen. Dessa kan vara horisontella i den meningen att de för samman personer med likvärdig status och makt. De kan också vara vertikala, bestående av ojämlika personer i hierarki- eller be- roenderelationer, de flesta nätverk är dock i regel en kombination 58Kumlin, , Bo (2003) Staten och det sociala kapitalet i (2003) s. 147 59Rothstein, Bo (1999) Korporatismens fall och den svenska modellens kris, s. 102 60Putnam (1996) s. 204 f av dessa ytterligheter. De nätverk som betraktar som sär- skilt främjande för det sociala kapitalet kallar han samhällsengage- rande, dessa kännetecknas av en intensiv horisontell kontakt.61 syn på socialt kapital har mötts av flera invändningar. Han har bland annat kritiserats för att endast fokusera på de posi- tiva effekterna av socialt kapital utan att överväga de negativa. Soci- alekonomen påpekar dock att flera amerikanska forskare, hävdat förekomsten av negativt socialt kapital. Detta tar sig uttryck i att nätverk av olika slag även tenderar att ha en ute- stängande funktion.62 menar att definition av socialt kapital är alltför bred i den meningen att den innehåller en funktionell del där tillgången på socialt kapital både utgör för- klaringen till deras samarbete och det samarbete som skall förkla- ras. För att göra definitionen teoretiskt användbar menar att den funktionella delen bör uteslutas. riktar en lik- nande kritik mot ambition att bygga in den sociala nor- men om ömsesidighet i begreppet socialt kapital. De delar som menar bör bevaras av definition är aktiviteten i frivilliga social nätverk och frågan om mellanmänsklig tillit. Samti- digt poängterar han att dessa delar bör hållas analytiskt skilda åt genom att de kan vara kausalt kopplade, de kan på olika sätt orsaka varandra. anser också att frågan om mellanmänsklig tillit bör ges en större betydelse än deltagandet i nätverk. Han nämner det s.k. Hells syndromet, dvs. att alla typer av nätverk inte skapar tillit. Många nätverk har tvärtom som sin huvudsakliga funktion att skapa motsatsen – misstro och hat mot det omgivande samhället. Det andra argumentet för att betrakta tilliten som grundstenen i definitionen av socialt kapital menar utgår från det faktum att utan någon form av tillit deltagarna emellan är det osannolikt att frivilliga organisationer alls kommer till stånd.63 Förändringar i det sociala kapitalet I sin bok (på svenska Den ensamme bowlaren), läg- ger fram belägg för att det civila samhället i är i kris till följd av att amerikanen i mindre grad är medlem eller aktiv i frivilliga organisationer och även deltar allt mer sällan i 61Putnam (1996) s. 206 ff 62Westlund, Hans, Är socialt kapital alltid positivt?, tidningen/HW3.html 050403 63Rothstein (2003) s. 97 f olika slags sociala nätverk. menar att alla indikationer se- dan mitten av pekar åt fel håll. Det sociala kapitalet, som menar är demokratins grundbult, är på väg att erodera i . Amerikanerna är i allt mindre grad delaktiga i frivilliga orga- nisationer och deltar också mera sällan i olika slags informella nät- verk. Utvecklingen innehåller enligt både våg- toppar och vågdalar. Han konstaterar exempelvis att de samman- hållande banden bland amerikanerna särskilt blev påtagligt starkare. hävdar också att möjligheterna finns att vända de senaste årtiondenas nedgång i uppgång. För att åstad- komma detta krävs det enligt ett intensivt arbete för att öka det sociala kapitalet i det amerikanska samhället.64 Med utgångspunkt från detta finns det, som påpekats i inled- ningen, ett principiellt intresse av att undersöka det sociala kapita- lets betydelse för den svenska utvecklingen. visar på tre avgörande skäl: För det första pekar han på vikten av att under- söka förhållandet mellan de offentliga utgifternas höga nivå och det civila samhällets hälsotillstånd. Hit hör frågan om de omfattande välfärdsprogrammen gjort frivilliga organisationer och andra in- formella sociala relationer mellan individer obehövliga och därmed framkallat social isolering? Det andra skälet rör den politiska kor- poratismens betydelse. Vilken verkan har det nära samarbetet mel- lan staten och de stora nationella intresseorganisationerna haft på föreningslivets och det civila samhällets livskraft? Ett vanligt anta- gande inom forskningen är enligt att statens stöd för, och samarbete med, intresseorganisationerna skulle göra organisa- tionernas ledningar mer professionella och därmed mindre an- svarstagande i förhållande till sina medlemmar. Detta skulle i för- längningen leda till en minskad medlemsaktivitet. pekar han på att stöd från staten har visat sig öka intresseorganisationer- nas förmåga att dra till sig nya medlemmar. För det tredje frågar han sig hur ser den långsiktiga utvecklingen ser ut för det sociala kapitalet i den socialdemokratiska staten? Som påtalats ovan har konstaterat en brant nedgång för alla väsentliga former av socialt kapital i . kon- staterar att till följd av skillnaderna mellan i inte bara i storlek och demografi utan också i politiska och ekonomiska aspekter så kan jämförelsen leda till två skilda resultat. 64 Kumlin & (2003) i (red.) (2003) s. 147 f, , . (2000) Den ensamme bowlaren – Den amerikanska medborgarandans upplösning och förnyelse, s. 25 f, 422 ff serna för det sociala kapitalet överrensstämmer mellan och så menar han att detta pekar på en global ideologisk föränd- ring medan om det skulle finnas stora skillnader i det sociala kapi- talets utveckling så kan den nationella politiken utgöra en viktig förklaringsfaktor.65 Forskningen om det sociala kapitalet som grund för demokrati och ekonomisk tillväxt har fått stort genomslag även i svensk poli- tik. och pekar särskilt på den svenska demokratiutredningen, (SOU 2000:1), som i sitt betänkande bland annat hävdar att förutsättningarna för ett demokratiskt styrelse- skick bygger på en medborgaranda av ömsesidig respekt och tillit. Den svenska demokratins brister anses till stor del också vara en konsekvens av att människor inte i tillräcklig grad aktiverar sig i partier och folkrörelser. Kumlin och pekar dock på att internationella studier visat att resultat i form av en kraf- tig nedgång för mellanmänsklig tillit och deltagande i frivilliga or- ganisationer och nätverk som skett i inte har någon motsva- righet i de europeiska länder som undersökts, däribland . De SOM-undersökningar som genomförs av har undersökt graden av förtroende mellan människor bo- satta i . har dessa inte visat någon nedgång av graden av tillit, utan snarare en svag ökning. Tillsammans med de övriga skandinaviska länderna ligger för övrigt högst i in- ternationellt jämförbara mätningar av den mellanmänskliga tilliten. Kumlin och drar slutsatsen att även om det finns många brister i den svenska demokratin så kan de inte förklaras av ett minskat socialt kapital, de påpekar dock att det sociala kapitalet är ett synnerligen svårfångat fenomen.66 Kumlin och frågar sig därmed också om det för de- mokratin så centrala sociala kapitalet i form av mellanmänskligt förtroende verkligen genereras av aktivitet i frivilliga organisationer eller sociala nätverk? De konstaterar inledningsvis att teorin är väl- digt stark på makronivå. Ett land, en kommun eller en region med ett livligt frivilligt organisationsväsende och en hög social interak- tion mellan medborgarna har i regel välfungerande demokrati och en växande ekonomi. konstaterar de att dessa samband på aggregerad nivå inte är tillräckliga för att kunna dra några slut- satser om orsakssambanden på individnivå. Kumlin och hävdar också att flera forskare ifrågasatt det kausala sambandet 65Rothstein (2003) s. 118 f 66Kumlin & (2003) i (red.) (2003) s. 148 ff mellan deltagande i organisationer/nätverk och en ökad benägenhet att lita på andra människor, de resultat som framförts har inte visat på något sådant samband. Deltagandet i frivilliga organisationer och nätverk verkar alltså inte öka tilliten mellan människor, det exi- sterande sambandet mellan högt organisationsdeltagande och hög tillit beror snarare på att de som engagerar sig redan har en hög tillit. visar det ovan nämnda fenomenet på att många sociala nätverk är uppbyggda kring att skapa misstroende mot medlemmarna i andra organisationer, dessa kan knappast sägas skapa en ökad mellanmänsklig tillit. I syfte att komplettera mer sociologiska förklaringar utvecklar därför Kumlin och ett embryo till en teoribildning om (välfärds)staten och det sociala kapitalet. Utgångspunkten är att staten både kan skapa och förstöra socialt kapital förtroendekapital genom sin organisation av de offentliga institutionerna.67 Välfärdsstaten och det sociala kapitalet Kumlin och konstaterar att medborgare i utvecklade välfärdsstater ofta kommer i kontakt med offentliga verksamheter, de nämner socialförsäkringar, barnomsorg, offentlig sjukvård, äld- reomsorg och utbildning som några sådana exempel. Utifrån detta formulerar de en hypotes om att människors syn på det omgivande samhället och andra medborgare i hög grad formas i kontakt med sådana välfärdsinstitutioner. Utgångspunkten för teorin är kraven på likabehandling som åligger offentliga verksamheter och förbju- der diskriminering, partiskhet, godtycke och liknande. Därmed ser de möjligheten att undersöka i vilken utsträckning de individer som haft personliga kontakter med offentliga institutioner anser sig rättvist behandlade. Mot bakgrund av tidigare forskningsresultat som pekat på ett samband mellan uppfattningar om rättvis behand- ling i kontakter med välfärdsstatens institutioner och generellt po- litiskt förtroende riktar Kumlin och sitt intresse mot hur förtroendet mellan medborgarna påverkas av i vilken utsträckning de anser sig rättvist behandlade.68 Efter att empiriskt ha prövat hypotesen konstaterar och att erfarenheter av selektiva, behovsprövande välfärdsin- stitutioner ofta reducerar mellanmänsklig tillit. 67Kumlin & (2003) i (red.) (2003) s. 149 ff 68Kumlin & (2003) i (red.) (2003) s. 153 f universella institutioner tenderar på motsvarande sätt att bygga upp densamma. Med utgångspunkt från att deras teoretiska tolkningar är riktiga så anser de att förklaringen till att är ett land med hög mellanmänsklig tillit är att relativt få svenskar har erfarenhet av selektivt distribuerad offentlig välfärd och service, som många möter universella verksamheter. Dessa resultat är särskilt intressanta mot bakgrund av förändringsprocesser i många europe- iska välfärdsstater. Till följd av påtryckningar från externa globali- serade marknader och interna demografiska befolkningsföränd- ringar har selektiva välfärdslösningar långsamt blivit allt vanligare. är enligt Kumlin och ett exempel på denna trend. Om teorin skulle visa sig hålla för mer omfattande empiriska pröv- ningar menar och att detta kan visa på hur tillit kan skapas på andra sätt än genom det svårdefinierade organisa- tionsdeltagandet. Det skulle också innebära att för att skapa en bättre fungerande demokrati och ökad ekonomisk tillväxt så skall politiken inte stödja frivilliga organisationer eller informella nät- verk utan istället öka kvalitén i de politiska institutionerna, särskilt de som ansvarar för offentliga uppgifter.69 har förhållandet mellan politiker och allmänhet diskuterats i termer av en hegemonisk relation där förhållandet fram till 1970- talet kan sägas bygga på en gemensam strävan att bygga ett väl- färdssamhälle. Till följd av minskade ekonomiska resurser kombi- nerat med en utmaning uppifrån av den ökade betydelse som in- ternationaliseringen och EU fått så har denna strävan kommit att utmanas.70 Konsekvensen av detta kan sägas vara att den tidigare intressegemenskapen mellan politiker och allmänhet har försvunnit och parterna kan istället sägas befinna sig i en konfliktrelation. Detta kan illustreras av att allmänheten visar ett fortsatt stöd för existerande välfärdssystem71, medan både en socialdemokratisk och borgerlig hegemoni kan sägas pendla mellan ett stöd för en nylibe- ral politik i form av en avreglerad marknad och ett försvar av en bantad välfärdsstat. 69Kumlin & (2003) i (red.) (2003) s. 166 70Pierre & (2003) i (red.) (2003) s. 7 71Blomqvist, , Bo (2000) Välfärdsstatens nya ansikte. Demokrati och marknadsreformer inom den offentliga sektorn, s. 48 Den redogörelse för välfärdsstaten och det sociala kapitalet som presenterats av och kan sägas utgöra ett konkret exempel på hur denna konfliktrelation kan ta sig ut- tryck. Deras teori säger att den mellanmänskliga tilliten i moderna välfärdsstater formas i kontakterna med offentliga välfärdsinstitu- tioner såsom barnomsorg, sjukvård, äldreomsorg och utbildning. Intresset för skapandet av tillit härleds till betoning av den mellanmänskliga tilliten som den mest betydelsefulla bestånds- delen i det sociala kapitalet. Det sociala kapitalet som ut- pekat som en allmän nyttighet med sådan betydelse att mängden av det kan utgöra skillnaden mellan en fungerande och en icke-funge- rande demokrati. har argumenterat för att det sociala ka- pitalet skapas genom människors deltagande i organisationer och mer informella nätverk. teori har fått ett kraftigt genom- slag både hos politiker och hos den breda allmänheten, vilket kan förklaras av den starka efterfrågan på en förklaring till den väster- ländska demokratins problem, såsom bristande engagemang, sjun- kande valdeltagande och en ökad misstro mot politiker. teser har också fått en stark effekt på svensk politik. Inte minst hos de många svenska politiker med en ideologisk och organisatorisk bas i de traditionella folkrörelserna har tolkning funnit ett kraftigt stöd.72 Tvärt emot den utbredda uppfattningen att en omfattande väl- färdsstat skulle undergräva det sociala kapitalet kan de resultat som presenterats av Kumlin och sägas visa att ju mer univer- sella de offentliga välfärdsinstitutionerna är, desto högre är den mellanmänskliga tilliten och därmed det sociala kapitalet. Förklar- ingen till att tilliten liksom det frivilliga organisationsväsendet är starkast i de skandinaviska länderna kan alltså sökas i det traditio- nellt sett utbredda systemet av universella välfärdsinstitutioner. Men kanske ännu viktigare, teorin ger också en möjlig förklaring till det minskade förtroendet för den representativa demokratins institutioner – nämligen införandet av selektiva välfärdslösningar. 72 , , Bo (2001) Förord i (2001) s. 9 Förändringar i det sociala landskapet Inom sociologin talar man ofta om värdeförändring, med detta me- nas en ständig om- och nybildning av kulturella former och värden. Eftersom tunga värdeförändringar oftast samspelar med grundläg- gande sociala förändringar har detta kommit att benämnas socio- kulturell förändring. I boken landskapet konstaterar , och att sociokultu- rella förändringar är sammansatta processer som teoretiskt är svåra att fånga i en enda formel. I en redogörelse för det sociala landska- pets förändring i gör de därför en distinktion mellan å ena sidan vardagen, och å andra sidan ekonomi och politik. Genom att ta fasta på de två senare försöker de visa att kulturen verkar som en förmedlingsinstans mellan vardagslivet och de ekonomiska villkoren i det sociala landskapet. Detta förhållande menar de ger en mer konkret uppfattning om hur sociokulturell förändring går till.73