sou · GUB345d2 · 2007-01-01 00:00:00 — För elever med intresse för estetiskt inriktade utbildningar finns grundskolor med estetisk inriktning eller profilklasser inom någon av konstarterna såsom dans, bild, teater, musik, musikal. estetiskt program med inriktning bild och form, dans, musik eller film Riksrekryterande utbildning för yrkesdansare, musik, anima- tion, folkmusik och cirkus Teknikprogram med inriktning på design, form, virtuell design m.m. Hantverksprogram med olika inriktningar. Kultursyn i kommunala strategier och skolplaner För skolledare, som har en nyckelposition i dagens skolutveckling, är de kommunala styrdokumenten viktiga och ibland avgörande för hur kulturen kan räknas in i sammanhanget. Skolplanerna är offent- liga politiska beslut som ska vara vägledande för kommunernas skolor. De måste vara tydliga utan att verka begränsande. De indikerar inriktningen som skolan har att följa. Dokumenten kan inspirera och legitimera, men de kan också fungera tillbakahållande. 2 Barn, elever, personal och utbildningsresultat , , rapport 241. Deras innehåll är i hög grad styrande för verksamheten, både med pedagogik och ekonomi för ögonen. Vad skrivs om kultur, krea- tivitet, estetik, ett vidgat textbegrepp, media etc.? En detaljerad inventering har inte kunnat göras inför denna rapport. Här presenteras i stället ett axplock från Sverigekartan som ger olika bilder och variationer att reflektera utifrån. Hela landet – Skolplaner Den mest genomtäckande belysning som gjorts avseende kom- munala skolplaner har genomförts av . I en första omgång tillfrågade alla kommuner som bedrev organiserad verksamhet med film om de hade fastställt målsätt- ningen med filmarbetet i den kommunala skolplanen eller i ett kulturpolitiskt program. Resultatet presenterades i rapporten bio i Skolplanen, . Året därpå begärde institutet in kommunala skolplaner från hela landet. Avsikten var att göra en analys av hur kommunerna i dessa planer, vid sidan av film i skolan, behandlade frågor kring kultur och medier. Av 289 kommuner omnämner 203 kommuner kultur eller estetisk verksamhet i sin skolplan. 52 kommuner exemplifierar med film eller skolbio eller anger den lokala biografen som en resurs för skolan. Det faktum att begreppet kultur förekommer i en skolplan säger dock inget om vilket värde verksamheten med kultur tillmäts eller hur man avser utveckla området. är det i skolplanerna oklart vad man överhuvudtaget menar med begreppet kultur. Kultur anses inte självklart vara en fråga för hela skolan – eller ibland anges olika tonvikt, beroende på stadium. Exempelvis har som mål för förskolan att: Alla barn erbjuds kultur i olika former som ett stöd i sin utveckling. I återkommer inte detta, utan där handlar kultur om att elever utanför det obligatoriska musikämnet ska erbjudas frivillig undervisning i valfritt instrument. kommun anger kultur under rubriken förskola. För anges kulturarv. Några få kommuner (t.ex. och ) hänvisar i skol- planen till att de har en särskild plan för arbete med kultur i skolan. Begreppet skrivs ofta i den meningen att kultur är något som ska in i skolan, och att det ska ske med viss regelbundenhet, t.ex. en gång per termin eller läsår. Då handlar det om elevernas möte med professionella kulturevenemang som musik, teater, film, dans osv. menar att det är anmärkningsvärt att skolans eget arbete med skapande så sällan uppmärksammas i anslutning till frågan om kultur som produkt. Många kommuner är ändå medvetna om de kulturella processer som äger rum i skolan. definierar skolan som en del av det lokala kulturlivet: I kommunen finns det ett omfattande kultur- och föreningsliv. En betydelsefull del av kulturlivet är de aktiviteter som bedrivs inom skolan. De är ofta av hög kvalitet och har en viktig roll i det över- gripande pedagogiska arbetet. Många kommuner talar om att arbeta med kulturarvet. Men anser att det är i vaga ordalag och att bilden är otydlig; Vems kulturarv – och på vems villkor? I vårt mångkulturella och globaliserade samhälle, där kulturer och religioner inte självklart är nedärvda, kan alltför snäva formuleringar i en skolplan göra det svårt för unga människor att känna delaktighet och lojalitet inför politiskt fattade beslut. En studie har gjorts av 26 kommunala skolplaner i (Graviz & , , uni- versitet 2002). Uppdragsgivare var det regionala resurscentret Film . En första analys gjordes genom att ta utgångspunkt i ett trettiotal begrepp som sökord, t.ex. Media, Bild, Film, , Estetik, IT, Vidgat textbegrepp etc. Resultat erbjöd en del över- raskningar. En enda kommun hade skrivit in vikten av att använda olika medier. Bild omnämndes , och då främst avseende förskoleverksamhet. För skolverksamhet fanns det endast en som betonade skapande med bild, i meningen att få in den estetiska dimensionen brett i undervisningen – att barn skulle få pröva och utveckla olika uttrycksformer. Film nämndes i en skolplan. Begreppet kultur förekom ofta (i 17 av de 26 skolplanerna), men med väldigt olika innebörd och ofta i sammanskriven form. Det skrivs om kulturarv, kulturella traditioner, mångfalden av (etniska) kulturer etc. Kulturliv står omskrivet på två ställen där själva begreppet kultur i övrigt inte förekommer. förekommer mer renodlat står det ofta för olika typer av kulturella inslag (t.ex. att använda kulturella uttrycksformer, ). Kulturupplevelser ska integreras i verksamheten och barn/elever ska få kunskap om andra kulturer, med särskilt fokus på de som finns repre- senterade i kommun. Verksamheten skall utformas så att varje elev ges möjlighet till dagliga kulturella upplevelser. Estetik finns inte som begrepp i någon av skolplanerna, däremot står estetisk i fem kommuners plan. står det då som sam- lingsord för en pedagogisk aktivitet. Tydligast markering gör : I skolans uppdrag ingår att uppmärksamma de intellektuella såväl som de praktiska, sinnliga och estetiska aspekterna i skolarbetet, och att ge eleverna möjlighet att uppleva olika uttryck för kunskaper Skapande/Kreativitet och fantasi förekom ofta tillsammans (t.ex. ). Skapande fanns i sju skolplaner, kreativitet i tio, i några av dem främst i samband med förskolans verksamhet. Gestaltning förekom inte alls. IT (el. ord med släktskap som multimedia, data, Internet) var det mest förekommande begreppet. Endast två av kommunerna hade ingenting inskrivet. Kommunikation förekom i hälften av skolplanerna. En kommun hade lyft det som ett särskilt utveck- lingsområde: kommunikation som inbegriper språkutveckling, kultur och kommu- nikationsteknologi. Musik förekom i nio av skolplanerna, även i betydelsen av ett estetiskt redskap för att lära och gestalta kunskap. Drama, dans och teater fanns med i sex olika skolplaner. Ett vidgat textbegrepp är inte specifikt uttryckt. I hela (49 kommuner) finns en stark influens av kultur i de kommunala skolplanerna. kom- mun ger i sina kommunala direktiv en tydlig markering av kultur i olika former som väsentliga för individens växande. är en av de kommuner i som visar en framsynt hållning både i sin verksamhet och i sina kommunala styrdokument. En medveten vilja som tog utgångspunkt i doku- ment som läroplaner och nationella mål för kulturpolitiken ledde till en Kulturplan för barn och ungdom i , 1998. Skol- planen antogs 2000. I kommunen initieras mycket kulturverksamhet genom den så kallade Kulturbyrån. Handlingsplan för Kultur i 0 16/Kultur- byrån gjordes i samråd med kulturledare, förvaltning och politiker från och och antogs även den . Inom finns också Kultur- skolan, , konsthallen och Magasin 15 (som bedriver musik- och medieverksamhet för unga mellan 13 ). Skolplanen i anger viktiga aspekter, som flickors och pojkars olika villkor vad gäller ny teknologi, IKT som offensivt verktyg och skolbibliotekens centrala roll. Alla elevers språkut- veckling betonas med syftet att nå goda kunskaper i svenska språket och kulturen. Betydelsen av att teori och praktik samt fysiska och kulturella aktiviteter varvas för att befrämja lärandet skall uppmärksammas. Varje elev skall få tillgång till skapande uttryckssätt som en del i lärandet. Film och media skall få vara en källa till kunskap och verktyg för att utveckla elevernas kreativitet. skolplan anger vidare att handlingsplanen för Kultur- byrån ska utarbetas i samverkan mellan Utbildnings-, kultur- och fritidsförvaltningen. Ett utdrag från årsredovisning 2005, Troll- kommun, Kultur/Utbildning/Barnomsorg, visar i kvalitets- redovisningen att: samarbetet med Kulturbyrån har bidragit till ökad måluppfyllelse. Vem bekostar kulturen i skolan? För att rätt besvara den frågan behövs en intervju med varje enskild förskola och skola i landet. Ekonomin är en samverkan mellan skolans och den lokala kulturförvaltningens resurser, lands- tingets/regionens resurser och statliga subventioner till institu- tioner och arrangörer. Samt i vissa fall (många?) Rapporter från kulturproducenterna säger relativt samstämmigt att skolorna i långt mindre utsträckning än har råd att köpa in kulturpedagoger och föreställningar. Även i de regioner som har en god struktur, ett samlat och rikt utbud och arrangörssubven- tioner talar kulturkonsulenterna om vita fläckar på kartan. Kulturkonsulenterna i Region uttrycker problemet så här: Vi har ett rikt och kvalitativt utbud för barn och unga och samarbetar mycket bra. Det största problemet för vår del är kommunernas allt mer begränsade resurser för att kunna ta emot allt vi producerar och erbjuder dem. Ansvaret för barn-/skol-/ungdomskultur ligger nästan uteslutande hos skolförvaltningarna numera. Där finner vi enstaka intresserade lärare, skolbibliotekarier och rektorer som försöker hinna med ett kulturansvar också. Många gör ett fantastiskt jobb. Kultur- förvaltningarna som formulerar de kulturpolitiska målen i sina respek- tive kommuner och har kompetens och insyn i kulturfrågor har alltså inte ansvaret för barn och ungas kultur. Bristen på helhetssyn, tydligt ansvar, resurser i form av personer och ekonomiska medel är vårt största hinder. För att skapa mer jämlika förutsättningar och få en större lik- värdighet är detta ett område som bör undersökas och utvecklas. Verksamheten i förskoleklass, grundskola och fritidshem integreras i allt större utsträckning vilket innebär att fler personalkategorier än tidigare kommer in i skolan. Enligt nya mätningar i lärarregistret som tar hänsyn till bl.a. förskollärares och fritidspedagogers tjänst- i ligger lärartätheten på 8,4 heltidstjänster per 100 elever. Ett område som vi inte har lyckats få kunskap om är i vilken mån fritidshemmen arbetar med estetisk verksamhet i orga- niserad form. 1990-talets försämrade ekonomi ledde till besparingar i skolan. Nedskärningar av personal blev en följd. ökade antalet elever, vilket tillsammans med besparingarna gav en Regeringen inrättade därför ett särskilt statsbidrag, de s.k. Wärnerssonpengarna, som stöd till personalför- stärkningar i skola och fritidshem. Vid uppföljningen av hur pengarna använts konstaterade att personalförstärkningarna består till av peda- gogisk personal, främst lärare. består av övrig personal, exempelvis elevassistenter och elevvårdspersonal. För genomförandet av läroplanens intentioner om estetiska lär- processer hade det varit intressant att veta om kommunerna hade utnyttjat möjligheten till att anställa andra typer av personal, exem- pelvis dramapedagoger, bibliotekarier osv. Det finns enligt ingen relevant mätning av vilka gruppen övrig per- sonal egentligen består av. Vi vet genom enskilda skolors berättelser att författare, konst- närer och andra kulturarbetare kommer in i skolan för att samverka i olika teman och projekt. För samordningen av detta är ofta kom- munens kultursamordnare och/eller de regionala kulturkonsulent- erna nyckelpersoner. I tidigare satsningar kring kultur i skolan kunde projekt blomma upp för att senare falna, när kultur-experten försvann ur det pedagogiska sammanhanget. I senare års utveck- lingsarbeten har ofta mer långsiktiga implementeringsarbeten efter- strävats. Allt fler kommuner har startat verksamheter där kulturpedagoger inom olika konstarter finns i en pool för förskolor och skolor att samverka med. Det finns dock ingen samlad redovisning för vilka kommuner eller i hur många det förekommer. Man har löst organiserandet av detta på olika sätt. Så har man till exempel i kommun genom samverkan med obligatorisk undervisning i dans 1, musik och rytmik 2, bild 3 och teater 4. Därefter fortsätter lärare att undervisa i bild och musik inom den vanliga timplanen samt har grupper i olika skapande ämnen och teman under fritidsverk- samheten. är exempel på en kommun där man byggt upp en särskild enhet för samordning av kultur i skolan, kallad Kultur- byrån, som har ansvar för att alla barn får tillgång till både ett professionellt kulturutbud och samverkan med kulturpedagoger. AV-centraler/mediecentraler finns i många kommuner som en resurs för skolorna att få stöd i arbetet med film och media. Allt fler kommuner ser vinsterna med att samordna de olika aktörerna inom kommunen för att erbjuda helhetsperspektiv. En kommun får exemplifiera: Kulturen i är den avdelning inom i som har till uppdrag att producera och koordinera kulturverksamhet i kom- munen. Kommunen har marknadsfört sig som en upplevelse- kommun. Samverkare med förskola och skola är bl.a. , , Bildverkstan, Järnåldersbyn Hogslaby, Kulturpedagogiska enheten, Framtidsverkstan, Bot- kyrka mediecenter och Kulturmånaden. Kommunen har som mål att erbjuda alla Botkyrkabor, särskilt barn och unga, möjlighet till kulturupplevelser och eget skapande. I kommunen sker samarbete även med och med Mångkulturellt centrum, där kulturupplevelser och forskning finns i symbios. Den samverkan som finns mellan förskola/skola och nationella och regionala kulturinstitutioner, regionala resurscentra för film och media samt fria grupper redovisas under respektive konst- art/verksamhet. 5.4.4Den nationella utvärderingen av skolan Genom att kortfattat redovisa den nationella utvärderingen av 2003 (NU-03) i ämnena bild, musik och slöjd får vi en uppfattning om hur kultur och estetik uppfattas av elever och pedagoger i skolan. Redovisningen beskriver ämnenas förändring avseende läro- och kursplaner, förutsättningar för undervisningen samt måluppfyllelse. Utvärderingen är gjord av forskare vid olika universitet och högskolor och bygger på enkäter till såväl lärare som elever. I ämnet slöjd har utvärderingen också baserats på processtudier. Forskarna hävdar att utvärderingens resultat bör ses i ljuset av vissa utvecklingstendenser i samhället som generellt påverkar bildämnet; data- och mediesamhällets snabba utveckling under , ökad betoning på design och kreativitet som national- ekonomisk konkurrensfaktor och slutligen förändringar i konst- världen i riktning mot ökad användning av s.k. relationell konst, i vilken många medier används. Den sistnämnda tendensen kan förklaras som en konstform som använder olika medier, stillbild, video, dator och Internet för att kommunicera i bredare grupper. Som motsats till relationell konst finns det som är mer traditionellt avseende teknik och kommunikationsform. Enligt forskarna innebär utvecklingstendenserna att skolan måste ställa sig frågan vad kultur och konst är eftersom ett traditionellt konstbegrepp i bildämnet inte är lika relevant som . De krav som finns i Kursplan på arbete med tra- ditionella och moderna metoder och tekniker ställer enligt forskar- na bildämnet inför stora utmaningar med tanke på den digitala bildhanteringens snabba utveckling. Den senaste utvärderingen visar att undervisningsgrupperna är för stora mot bakgrund av ämnets laborativa karaktär. De bildlärare som arbetade heltid i NU-03:s urval uppgav att de hade i genomsnitt 310 elever/vecka, ett antal som enligt försvårar individuella elevkontakter. I en rikstäckande undersökning har av bildlärarna behörighet i ämnet och lärarutbildning medan inte är lärarutbildade eller utbildade i ämnet. En tredje- del av lärarna är alltså obehöriga. Tre fjärdedelar av eleverna tycker att det stämmer mycket eller ganska bra att bildämnet är intressant, och mer än var fjärdedel tycker att det är ett av skolans roligaste ämnen, men de tycker inte ämnet är särskilt viktigt för framtida studier eller yrkesliv. En förklaring till detta kan, enligt forskarna, vara att bildämnet upplevs som ett ämne som hör fritiden till: över hälften av eleverna uppger att de framställer bilder för hand ofta eller ibland, och uppger att de på sin fritid ägnar sig åt annan form av bildframställning (via fotografering, videokamera eller dator). Överlag visar utvärderingen att bild är ett lågstatusämne men ett ämne som eleverna önskar få mer tid för. Det är också ett ämne som visar den högsta andelen elever som tycker att ämnet är svårt (jämfört med t.ex. i idrott). En stor grupp elever är missnöjda över att de lämnas alltför mycket ensamma i sitt eget skapande. Bildämnet är vidare det ämnet som har störst andel elever som inte anser sig få reda på vad som krävs för att få ett visst betyg. Enligt är detta anmärkningsvärt ur rättssäker- hetssynpunkt. De statliga styrdokumenten som kursplaner och betygskriterier kan behöva ses över för att tydliggöra bedömnings- kriterierna. Ingenting sägs i kursplaner eller i utvärderingen om samverkan mellan skolan och konstnärer eller lokala konstinstitutioner. Forskarna visade att närmare hälften av eleverna () ansåg att det var för lite tid i bild, och endast var femte elev () att det var för mycket tid i ämnet. Önskemålet från eleverna om mer tid i bild och i övriga praktiskt – estetiskt inriktade ämnen är värt att reflektera över. Många elevers tydliga behov av alternativa kommunikations- och uttrycksformer i en alltmer teoretiserad skola, är enligt NU 03 en signal till beslutsfattare på alla nivåer; en signal om att betoning av ämnenas mer teoretiska eller abstrakta målsättningar inte självklart är rätt väg att gå för att utveckla dessa ämnen. Revideringen av kursplanen 2000 innebar bl.a. ett förtydligande av musikämnets roll och funktion i kursplanen. Musikens personlighetsutvecklande kraft lyftes fram i kursplanen och en fokusering gjordes på ämnets kärna – musicerande och skapande. En övergripande slutsats från utvärderingen är att det finns stora variationer i fråga om vilka kunskaper i musik som utvecklas hos eleverna i olika skolor, klasser och grupper i musikundervisningen. Det finns också stora variationer när det gäller musiklärarnas arbetssituation och arbetsvillkor, tillgång till ändamålsenliga lokaler eller datorer. Det råder enligt utvärderingen inte likvärdiga förut- sättningar ur ett nationellt perspektiv. Enligt officiella statistik för /05 fanns det totalt 2 488 tjänstgörande lärare i musik, varav hade pedagogisk utbildning. Vid utvärdering uppgav att de har behörighet att undervisa i musik på högstadiet. Siffrorna kan ställas i relation till att statistik3 under rubriken antalet lärare per ämne och skolår för fram att 16 300 lärare undervisar i musikämnet 1 9. bygger i det fallet på uppgiften att grundskollärarnas utbildning innefattar kompetens i att undervisa i ämnet musik. Elever uttrycker att musiken i skolan utgör ett andningshål jämfört med de andra ämnena i skolan. försöker många lärare och Kursplan 2000 legitimera ämnet som ett kunskapsämne. I elevernas svar finns även en antydan om att ämnet är omodernt 3 Undervisningen per ämne i Resultat av en undersökning om utbildning i undervisningsämnet. Dnr 2003:2735 / Publicerad . eller brister i genrebredd. Drygt en fjärdedel av eleverna upplever att de skulle kunna visa sig bättre i ämnet om de bara fick chansen. Det finns en tydlig koppling mellan elevers betyg och i vilken utsträckning de musicerar samt föräldrarnas inställning till ämnet och utbildningsnivå. En slutsats är att lärarna använder läroplanen, lokala arbetsplaner och andra dokument i relativt liten skala som utgångspunkt i undervisningen i musik. Lärarens per- sonliga kunskaps- och intresseprofil kan enligt få stor betydelse för vilka aspekter av ämnet som får störst utrymme. Ingenting sägs i kursplanen eller utvärderingen om samverkan mellan skolan och musiker, musik- och eller lokala och regionala musikinstitutioner. Enligt NU-03 riskerar utvärdering av ett estetiskt ämne alltid att få kritik för att inte ta tillräcklig hänsyn till de affektiva och estetiska kvaliteterna. I våra nordiska grannländer och är man av tradition försiktig med att göra nationella utvär- deringar av konstämnen. Den modell som forskarna använt för utvärderingen av musik är tydlig med hur ämnet betraktas i ut- värderingen. En matrismodell har använts för musikämnet. Det är viktigt att vara medveten om och hålla sig öppen för att musik- ämnet är mer och får vara mer än det som behandlas i NU-03. Slöjdämnet är ett av de grundskoleämnen som är minst utforskat. Forskningen har framförallt handlat om själva slöjdämnet snarare än forskning om slöjdverksamheten i skolan. Vidare har inte slöjdämnet varit föremål för nationella och internationella utvärde- ringar som de andra ämnena i . Genom den nationella utvärderingen uppmärksammades slöjden från centralt håll, vilket bidrog till att slöjdprocessen kom att stå i centrum i Kursplan för slöjdämnet. Enligt gällande kursplan är slöjd ett ämne. Organisationen i två separerade slöjdarter finns inte föreskriven men finns i praktiken. Nästan hälften av lärarna uppger dock att de arbetar med slöjden som ett sammanhållet ämne. Eleverna har slöjdarterna växelvis upp till årskurs 5/6, därefter ökar valfriheten mellan skolorna. När eleverna får välja slöjdart väljer av flickorna textilslöjd och av pojkarna trä- och metallslöjd. Styrdokumenten överlåter beslutet om hur slöjdämnets 330 tim- mar ska fördelas till lokal nivå. De flesta elever möter slöjdämnet i årskurs 3 utan att slöjdlärarna kan motivera varför. En förklaring, enligt , kan vara ett direktiv från tidigare styrdokument som lever kvar. /04 fanns det 3 366 lärare i trä- och metallslöjd, varav hade pedagogisk utbildning. Samma läsår fanns det 3 358 lärare i textilslöjd, varav hade peda- gogisk utbildning. En tredjedel av lärarna menar att en positiv effekt av timplanens avskaffande skulle bli att det ämnesöverskri- dande arbetet i skolan ökade, och att slöjden där skulle inta en viktig plats. En del uttryckte också farhågor om ett avskaffande av timplan och menade att skolan skulle bli alltför teoretisk. av lärarna uppger att ämnesövergripande verk- samhet förekommer. Här har det skett en förändring , då av lärarna uppgav samverkan med andra ämnen. Detta är något som enligt , går i motsatt riktning i jämförelse med skolutveckling i stort. Lärarna uttrycker dock en önskan att arbeta mer ämnesövergripande (), men arbetar inte aktivt för att få igång ett sådant arbete (). Slöjden är det ämne i skolan där eleverna anser att de kan påverka innehåll och arbetssätt mest (av eleverna). Elevernas syn på slöjden är mycket positiv: de känner engagemang (), intresse (), får ta egna initiativ (). Lärarna upplever också att trivseln är stor, de upplever sin lärarroll som utvecklande och engagerande. När eleverna beskriver vad som är dåligt i slöjd är tidsfaktorn återkommande: för lite tid, väntan på lärarhjälp eller att tiden går för fort under slöjd- lektionerna. Tre av fyra elever menar att slöjd är ett ämne där eleverna hjälper varandra. Att få arbeta och prata är något som är kännetecknande för slöjdämnet () och som antas bidra till elevernas trivsel. Ingenting står i kursplanen eller utvärderingen om samverkan mellan skolan och hantverkare, konsthantverkare, designers och hemslöjdskonsulenter. Sammanfattningsvis är eleverna positiva till slöjden, ämnet intresserar dem. Utvärderingen visar att de känner arbetsglädje och att de får arbeta i sin egen takt. Dock uppfattar eleverna inte i någon större utsträckning att de har nytta av kunskaperna från slöjden vare sig för fortsatta studier eller för kommande arbetsliv.