sou · GUB396 · 2007-01-01 00:00:00 — En av principerna är lojalitetsprincipen eller solidaritetsprincipen i artikel 10 i i dess nu gällande lydelse. Principen innebär att varje medlemsstat skall vidta alla de åtgärder som är ägnade att säkerställa att staten kan uppfylla de för- pliktelser som följer av eller av åtgärder vidtagna av någon av EU:s institutioner. Den innebär också att medlemsstaten skall avstå från varje åtgärd som kan äventyra att fördragets mål uppnås. har slagit fast att nationella domstolar och andra myndigheter, i enlighet med lojalitetsprincipen, är skyldiga att tolka nationell lagstiftning med hänsyn tagen till relevanta bestämmelser i gemenskapsrätten oberoende av om dessa har direkt effekt eller ej. Skyldigheten att tillämpa s.k. direktivkonform tolkning får anses omfatta alla nationella rättsregler som har en utformning som är öppen för tolkning. Det torde däremot inte finnas någon skyldig- het att tolka nationell lagstiftning på ett sätt som klart står i strid med dess lydelse. Det måste också noteras att slagit fast att nationella domstolar i vilket fall som helst är förpliktade att inte tillämpa nationella bestämmelser som står i strid med gemen- skapsrätten (m.fl. Europarättens grunder, 2002, s. 95 f). Artikel 6 i i dess nu gällande lydelse säger bl.a. att unionen skall som allmänna principer för gemenskapsrätten respektera de grundläggande rättigheterna, så som de garanteras i om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och så som de följer av medlemsstater- nas gemensamma konstitutionella traditioner. Dessa allmänna prin- ciper anses utgöra en del av EG-rätten och binder EG:s beslutande organ, t.ex. rådet och parlamentet, vid deras normgivning. yttrandefrihetsskydd är generellt utformat och tillåter begränsningar inom ganska vida ramar (artikel 10). Det är alltså inte ett lika tydligt skydd som det svenska grundlagsskyd- det i TF och YGL men det ger ändå ett starkt skydd för yttrande- friheten även om det utformas närmare i praxis. Konventionen innehåller också ett stadgande till skydd för den per- sonliga integriteten (artikel 8). Av konventionen framgår inte någon rangordning mellan yttrandefrihets- och integritetsskyddsintresse- na. Det kan dock noteras att har framhållit den politiska yttrandefriheten som särskilt viktig. Hur påverkar EU-medlemskapet TF och YGL? Monaco-målet1 gör domstolen en avvägning mellan skyddet för yttrandefriheten och skyddet för privatlivet. Domstolen uttalar bl.a. att den vid sådana avvägningar alltid har fäst vikt vid om de aktuella yttrandena eller fotona har utgjort ett bidrag till en debatt av all- mänt intresse (moment 60 i domen). Vid regeringskonferensen i antog EU en egen sär- skild stadga om skydd för de grundläggande rättigheterna som delvis bygger på . Stadgan är inte juridiskt bindande men högtidligt proklamerad av , rådet, kommis- sionen och medlemsstaterna. I kapitel II om friheter finns bl.a. bestämmelser om skydd av personuppgifter (artikel 8) och om ytt- randefrihet och informationsfrihet (artikel 11). Rättighetsstadgan riktar sig till EU:s institutioner och till medlemsstaterna till den del dessas domstolar och andra organ tillämpar EG-rätt eller annan unionsrätt. Flertalet av artiklarna i stadgan grundar sig antingen på och dess tilläggsprotokoll eller på EG-för- draget. Skyddsnivån enligt skall alltid iakttas enligt stadgan. I fråga om sociala och ekonomiska rättigheter utgår artiklarna till stor del från den europeiska sociala stadgan. EU:s stadga om skydd för de grundläggande rättigheterna ingår som en del i förslaget till nytt konstitutionellt fördrag (se avsnitt 6.5.1). Det kan tänkas att den kommer att påverka EG-rätten även om förslaget till nytt konstitutionellt fördrag inte kommer att antas (jfr avsnitt 6.6). Så har i en dom (mål C-540/03, mot rådet) hänvisat till stadgan, se SvJT 2006 s. 732 f. Den europeiska unionens verksamhet brukar delas in i tre s.k. pelare. Den första pelaren, gemenskapspelaren, består av europeiska gemen- skapen (EG) och specialgemenskapen Euratom. Den andra pelaren omfattar EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik (GUSP) och den tredje pelaren innefattar polissamarbete och straffrättsligt samarbete. Det är endast samarbetet inom den första pelaren som har överstatlig karaktär. Samarbetet inom den andra och tredje pelaren är mellanstatligt. En egentlig normgivningsmakt för EU finns endast inom den första pelaren och det är i huvudsak endast samarbete 1 dom i mål ./. , application no. 59320/00. Hur påverkar EU-medlemskapet TF och YGL? inom denna pelare som faller inom kompetensom- råde (m.fl., Europarättens grunder, 2002, s. 33 f). Nedan behandlas den första och den tredje pelaren närmare. Den andra pelaren med den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiska verk- samheten är inte av intresse i detta sammanhang. Den europeiska gemenskapen i den första pelaren grundar sig på . Detta fördrag handlar om den ekonomiska gemen- skapen mellan medlemsländerna som ett medel att nå det grundläg- gande integrationssyftet och fred och frihet i . Den grund- läggande vägen att uppnå den ekonomiska gemenskapen är enligt fördraget upprättandet av en gemensam marknad. Den gemensamma marknaden är EG:s kärna och består huvudsakligen av tullunionen, den gemensamma utrikeshandelspolitiken och den inre marknaden. Den inre marknaden bygger på de fyra friheterna, dvs. fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital. innehåller ett stort antal bestämmelser som anger EU-organens kompetens. På vissa viktiga områden har EG exklusiv kompetens. Hit hör bl.a. strukturen av den inre marknaden. På andra områden har gemenskapen och medlemsstaterna delad kompetens enligt regler vars utformning varierar. De olika särskilda bestäm- melser som anger omfattningen av EG:s lagstiftningskompetens är emellertid inte uttömmande. Rådet har härutöver getts en generell utfyllande kompetens, s.k. restkompetens, att på förslag av kommis- sionen och efter hörande av utfärda bestämmel- ser för att tillgodose EG:s mål också på områden där fördraget inte förutsett erforderliga handlingsbefogenheter (artikel 308 i Rom- fördraget). Artikeln anger att åtgärden skall visa sig nödvändig för att inom den gemensamma marknadens ram förverkliga något av gemenskapens mål. Rådets beslut skall vara enhälligt. Artikeln mot- svaras i sina huvuddrag av den s.k. flexibilitetsklausulen i förslaget till nytt konstitutionellt fördrag för (Ds 2004:52 s. 116), se avsnitt 6.5.1. Det finns en mängd EG-rättslig lagstiftning som syftar till att förverkliga den inre marknaden. Sådan lagstiftning kan vara svår- förenlig med det svenska skyddet för tryck- och yttrandefriheten enligt TF och YGL. Ett exempel är dataskyddsdirektivet (95/46/EG) där vissa av direktivets bestämmelser sedda för sig strider mot TF Hur påverkar EU-medlemskapet TF och YGL? Problemet löstes genom att man i den lag som imple- menterar direktivet, personuppgiftslagen (1998:204), tog in en regel (7 § första stycket) om att lagen inte skall tillämpas i den utsträck- ning som det skulle strida mot bestämmelserna om tryck- och yttran- defrihet i TF eller YGL. Den tillåtelse till undantag i yttrandefri- hetens intresse som direktivet med preambeltext innehåller ansågs nämligen ge möjlighet att i princip helt undanta verksamhet som faller under TF och YGL från lagens tillämpningsområde (prop. 1997/98:44 s. 50). Ett annat exempel på EG-rättsliga regler inom den första pelaren som har aktualiserat frågan om förenlighet med TF och YGL är och rådets förordning (EG) nr 2887/2000 av om tillträde till accessnät. Förordningens be- stämmelser om skyldighet för nätinnehavare att bereda plats för annan operatörs överföringar i nätet för att främja konkurrens stred mot bestämmelserna om etableringsfrihet för trådsändningar i YGL. Problemet löstes genom att undantagen från etableringsfriheten för trådsändningar i 3 kap. 1 § andra stycket YGL utvidgades så att de täckte förordningens bestämmelser (prop. 2001/02:74). Även och rådets direktiv /6/EG av om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) med därtill knutna genomförandedirektiv och genomförandeförordning utgör ett exempel på EG-rättsliga regler inom den första pelaren som har aktualiserat frågan om förenlighet med TF och YGL. Marknadsmissbruksdirektivets bestämmelser om att medlemsstaterna skall införa förbud mot röjande av insiderinfor- mation och förbud mot otillbörlig marknadspåverkan samt regler om tillsyn kan bl.a. komma i konflikt med meddelarfriheten, ano- nymitetsskyddet och efterforskningsförbudet enligt TF och YGL. I ingresspunkt 44 i direktivet anges emellertid att direktivet respek- terar de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som bland annat erkänns i Europeiska unionens stadga om grundläggande rättig- heter, särskilt dess artikel 11, och artikel 10 i om de mänskliga rättigheterna, och att direktivet alltså inte på något sätt hindrar medlemsstaterna från att tillämpa sina konstitutionella bestämmelser om pressfrihet och yttrandefrihet i medier. Detta upp- repas i ingresspunkt 11 i det andra genomförandedirektivet. Direktivet har implementerats genom bl.a. en ny lag om straff för marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument och nya regler i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument. De nya reglerna trädde i kraft (prop. 2004/05:142, Hur påverkar EU-medlemskapet TF och YGL? 2004/05:FiU27, rskr. 2004/05:264). I propositionen anges (s. 170, 74, 171, 118 och 135) att de intressen som direktivets bestämmelser är avsedda att skydda inte har sådan tyngd att de bör föranleda grundlagsändringar. Med åberopande av de ovan nämnda ingress- punkterna föreskrivs det därför i 14 § lagen om straff för marknads- missbruk vid handel med finansiella instrument och i 1 kap. 3 § lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument att bestämmelser- na i de respektive lagarna inte skall tillämpas i den utsträckning som det skulle strida mot bestämmelserna om tryck- och yttrandefrihet i TF eller YGL. Ytterligare ett exempel på EG-rättsliga regler inom den första pelaren som kan vara svårförenliga med TF och YGL finns att hämta ur det pågående arbetet med utarbetande av en förordning om tillämp- lig lag för utomobligatoriska förpliktelser (II). I ett tidigare utkast angavs att tillämplig lag för en utomobligatorisk förpliktelse som härleder sig från en kränkning av privatlivet eller personlighets- skyddet eller från ärekränkning skulle vara lagen i det land där den skadelidande hade hemvist. Detta kunde komma i konflikt med TF:s och om bl.a. att straff och skadestånd endast får dömas ut för gärningar som utgör tryck- eller yttrandefrihetsbrott samt reglerna om ensamansvar och meddelarfrihet. har fram- fört kritiska synpunkter. I ett senare förslag har tryckfrihetsbrott och andra liknande brott undantagits från förordningens tillämpnings- område. Det anges i en ny punkt 2 h i artikel 1 att förordningen inte är tillämplig på kränkning av privatlivet eller personlighetsskyddet i media. Även om en sådan utformning är klart bättre från svensk synpunkt kan en del problem kvarstå. Det förefaller t.ex. inte troligt att uttrycket kränkning av privatlivet eller personlighetsskyddet kan tolkas som innefattande samtliga de brott som omfattas av exklu- sivitetsprincipen enligt TF och YGL och som kan tänkas föranleda yrkande om skadestånd enligt utländsk rätt. Det kan också ifråga- sättas om alla de uttrycksformer som faller in under TF och YGL, t.ex. databaser med utgivningsbevis, skulle anses utgöra media. Förordningen väntas kunna antas eller början av 2007. Inom EU pågår också arbete med en förordning om ett euro- peiskt småmålsförfarande, innehållande såväl processbestämmelser som verkställighetsregler för sådana mål, och en förordning om in- rättande av ett europeiskt betalningsföreläggande. Reglerna kan komma i konflikt med TF och YGL och verkar för att få till stånd ett undantag för TF och YGL från förordningarnas tillämp- Hur påverkar EU-medlemskapet TF och YGL? Förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande väntas kunna antas och börja tillämpas . Förordningen om ett europeiskt småmålsförfarande väntas kunna antas /07. Även det pågående arbetet med ett direktiv om tjänster på den inre marknaden (tjänstedirektivet) och den pågående översynen av TV-direktivet aktualiserar frågor om förenligheten med TF och YGL. Enligt förslaget till tjänstedirektiv är bl.a. elektroniska kommunika- tionstjänster och -nät undantagna från direktivet liksom även audio- visuella tjänster. Förslaget innefattar bl.a. regler om marknadskom- munikation. Rådet antog en gemensam ståndpunkt om direktivför- slaget (1003/06). Direktivet väntas kunna träda i kraft . När det gäller TV-direktivet diskuteras en utvidgning av direktivets tillämpningsområde som kan komma i konflikt med om grundlagsskydd för databaser och etableringsfrihet för trådsändningar om regler om innehållet skulle bli tillämpliga på databaser. Kommissionens förslag till direktiv remitterades till . Slutligen kan nämnas att och rådet antog ett direktiv om lagring av trafikuppgifter (2006/24/EG). Direktivet syftar till att harmonisera medlemsstaternas regler om teleoperatörernas skyldighet att lagra trafikuppgifter som genereras eller behandlas i samband med kommunikation per fast eller mobil telefon samt via Internet. En särskild utredare har fått i uppdrag att utreda hur direktivet kan genomföras i svensk rätt. Uppdraget skall redovisas . Den tredje pelaren (avdelning VI i unionsfördraget) rör numera endast polissamarbete och straffrättsligt samarbete. Frågor som har direkt avseende på den fria rörligheten för personer som visa, asyl, invandring m.m. har förts över till första pelaren och samordnats med för avskaffande av gränskontroller. Samarbetet inom tredje pelaren är mellanstatligt. Detta innebär att medlemsstaterna fattar beslut med enhällighet i ministerrådet och att de inte lämnat ifrån sig beslutsmakt till EU:s institutioner. Enligt m.fl. i Europarättens grunder, 2002 (s. 320) torde det dock finnas en viss kompetens att lagstifta genom direktiv och förordningar på straffrät- tens område inom ramen för första pelaren (jfr den i avsnitt 6.5.3 Hur påverkar EU-medlemskapet TF och YGL? nämnda domen från i mål C-176/03 där ogiltigförklarade ett rambeslut om skydd för miljön genom straffrättsliga bestämmelser i tredje pelaren och angav att det borde vara ett direktiv inom första pelaren i stället). Inom tredje pelaren kan medlemsländerna besluta om 1) operativt samarbete mellan medlemsländernas polis, tull och åklagarmyndig- heter i brottsbekämpande syfte, 2) samarbete mellan medlemslän- dernas rättsliga myndigheter för att underlätta verkställandet av domar, utlämning och annan rättslig hjälp i brottmål samt 3) harmo- nisering av medlemsländernas straffrätt som rör organiserad brotts- lighet, narkotikahandel och terrorism. Den europeiska polisbyrån Europol och den europeiska åklagarenheten Eurojust har inrättats av EU för att underlätta samarbetet mot organiserad internationell brottslighet (se avsnitt 6.5.2). Rådet kan med enhällighet anta gemensamma ståndpunkter. Det kan också upprätta konventioner med ställning av internationella överenskommelser. Konventioner måste ratificeras av medlemslän- derna för att kunna träda i kraft. Rådet kan också, med enhällighet, fatta s.k. rambeslut om tillnärmning av medlemsländernas lagstiftning. Rambeslut är bindande för medlemsstaterna i fråga om resultatet men överlåter åt dem att bestämma formerna för genomförandet. Detta kräver oftast nationell lagstiftning. Rådet kan också med kva- lificerad majoritet besluta om genomförandeåtgärder för att verk- ställa rambesluten. Varken rambeslut eller genomförandeåtgärder har direkt effekt. Det är oklart vilka rättsverkningar i övrigt som rambeslut och genomförandeåtgärder har (m.fl. Europa- rättens grunder, 2002 s. 321). har en viss behörighet att meddela förhandsavgöranden inom tredje pelarens område. Det gäller närmast tolkningen av konventioner och rambeslut. EG-dom- stolens behörighet är dock beroende av att medlemsländerna har godtagit den på detta område. har gjort detta. Kompetens- gränserna mellan första och tredje pelaren är delvis oklara. En klarare gränsdragning var en viktig fråga vid utarbetandet av fördraget om den nya (se avsnitt 6.5.1). Det finns en hel del regler som härrör från samarbetet inom tredje pelaren som kan komma i konflikt med skyddet för tryck- och ytt- randefriheten enligt TF och YGL. Ett exempel är konven- tion om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan EU:s medlems- stater (se Ds 2004:50) och dess tilläggsprotokoll. har i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål införlivat stora delar av konventionen och protokollet i svensk rätt. Hur påverkar EU-medlemskapet TF och YGL? till lagen anges att den inte gäller på TF:s och (prop. 1999/2000:61 s. 73). Resterande delar av konventionen och protokollet har fr.o.m. införlivats i den svenska lag- stiftningen. Tilläggsprotokollet innehåller bl.a. bestämmelser om information om och övervakning av bankkonton i samband med en brottsutredning och föreskriver en skyldighet att se till att uppgifts- lämnandet eller den pågående brottsutredningen inte avslöjas för kunden eller någon annan utomstående. Sådana regler om s.k. med- delandeförbud infördes fr.o.m. i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse, lagen (1992:543) om börs- och clearingverk- samhet, lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora expone- ringar för kreditinstitut och värdepappersbolag, lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument, lagen (2002:149) om ut- givning av elektroniska pengar, lagen (2004:46) om investerings- fonder och lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse (prop. 2004/05:144, bet. 2004/05JuU33, rskr. 2004/05:275 och 276). Reglerna kan komma i konflikt med meddelarfriheten enligt TF och YGL. I propositionen (s. 134) påpekas att det kan uppstå situationer då meddelandeförbudet och en därtill knuten straffbestämmelse inte får tillämpas på grund av att förutsättningarna för meddelarfrihet är uppfyllda. Det anges att detta är en fråga för rättstillämpningen. ägnade stats- och regeringscheferna ett särskilt möte i åt de rättsliga och inrikes frågorna. Slutsatserna från detta toppmöte har haft stor betydelse för politikområdet. Av slutsatserna från toppmötet (punkterna 33–37) framgår att Euro- anser att ömsesidigt erkännande av rättsliga avgöranden bör bli en hörnsten i det rättsliga samarbetet på både det civilrätts- liga och det straffrättsliga området inom unionen. Principen skall avse både domar och andra beslut meddelade av rättsliga myndig- heter. Tanken med ömsesidigt erkännande är att medlemsstaterna skall verkställa varandras beslut utan att ifrågasätta den materiella grunden. Rådet antog ett åtgärdsprogram för att genomföra principen om ömsesidigt erkännande. Arbetet har resulterat i rambeslut om 1) en europeisk arresteringsorder och över- lämnande mellan medlemsstaterna, 2) erkännande och verkställighet av beslut om frysning av egendom eller bevismaterial, 3) tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på bötesstraff, 4) tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande på beslut om förverkande och 5) ett europeiskt bevisupptagningsbeslut avseende föremål, handlingar eller uppgifter som skall företes i brottmål. Hur påverkar EU-medlemskapet TF och YGL? Rambeslutet om en europeisk arresteringsorder har genomförts i genom lagen (2003:1156) om överlämnande från en- ligt en europeisk arresteringsorder. I rambeslutets beaktandesatser punkten 12 anges bl.a. att rambeslutet inte hindrar att en medlems- stat tillämpar sina konstitutionella regler om tryckfrihet och yttrande- frihet i andra medier. I förarbetena till lagen om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder anges med hänvisning till beaktandesatsen att om en myndighet i en annan stat har inlett lagföring eller meddelat dom rörande en gärning som i reg- leras av TF eller YGL dessa grundlagar får anses hindra ett över- lämnande som syftar till att sådan lagföring genomförs eller att en sådan dom verkställs (prop. 2003/04:7 s. 71 f). Rambeslutet om erkännande och verkställighet av beslut om frys- ning av egendom eller bevismaterial har genomförts i fr.o.m. genom en ny lag om erkännande och verkställighet inom Europeiska unionen av frysningsbeslut (prop. 2004/05:115, bet. 2004/05:JuU34, rskr 2004/05:287). I fråga om rambesluten om tillämpning av principen om ömse- sidigt erkännande på bötesstraff och beslut om förverkande har antagit godkännandepropositioner (rskr. 2003/04:279 resp. 2004/05:22). Inom pågår arbete med att ta fram förslag till en ny lag om verkställighet av domar och beslut inom EU. En proposition planeras till . Beträffande rambeslutet om ett europeiskt bevisupptagnings- beslut avseende föremål, handlingar eller uppgifter som skall företes i brottmål nåddes en politisk överenskommelse . Det finns dock vissa utestående frågor som det återstår att förhandla om. Det pågår också förhandlingar om rambeslut om överföring av dömda och om reseförbud och anmälningsskyldighet. Det finns även pågående arbete angående förlust av rättigheter, för del närmast näringsförbud. har lagt fram ett eget förslag rörande förbud att arbeta med barn för den som dömts för sexualbrott mot barn. Förhandlingarna om det belgiska initia- tivet pågår. Det kan tilläggas att de nuvarande svenska reglerna om näringsförbud inte har verkan på verksamhet som innebär utövning av rättigheter enligt TF och YGL (6 kap. 4 § lagen 1986:436 om näringsförbud). Vidare kan nämnas att förhandlingar förs rörande rättssäkerhets- garantier i brottmål. Vid Europeiska rådets möte den 4–antogs det s.k. Haagprogrammet. Programmet bygger vidare på Tammerfors- Hur påverkar EU-medlemskapet TF och YGL? slutsatserna och syftar bl.a. till att ytterligare utveckla det rättsliga samarbetet inom unionen, bl.a. principen om ömsesidigt erkännan- de. och kommissionen har antagit en handlingsplan för genomförandet av Haagprogrammet som omsätter programmets mål i konkreta åtgärder. Haagprogrammet skall halvtidsutvärderas . 6.4Särskilt om EG-rättens förhållande till svensk lag och grundlag Bestämmelser med anledning av anslutning till EU finns i lagen (1994:1500) med anledning av anslutning till Euro- peiska unionen. I lagens andra paragraf finns en regel om införli- vande med svensk rätt av gemenskapernas vid tillträdestidpunkten existerande regelverk och i den tredje paragrafen finns en bestäm- melse om överlåtelse av beslutsbefogenheter till EG. Den senare paragrafen lyder: Europeiska gemenskaperna får efter anslutning till Europeiska unionen fatta beslut som gäller här i landet i den omfattning och med den verkan som följer av de fördrag och andra instrument som anges i 4 §. Lagens fjärde paragraf innehåller en uppräkning av alla de grund- läggande fördragen. Det konstitutionella stödet för denna överlåtelse av beslutande- rätt finns i 10 kap. 5 § första stycket RF. Av anslutningslagen och 10 kap. 5 § RF följer att de rättsregler som gemenskaperna beslutar med stöd av den överlåtna beslutanderätten har den verkan här som följer av EG-rätten. Av praxis framgår att EG-rätten har företräde framför nationella lagar och grundlagar. Inför anslutning till EU fick 10 kap. 5 § första stycket första meningen RF följande lydelse: kan överlåta beslutanderätt till Europeiska gemenskaperna så länge som dessa har ett fri- och rättighetsskydd motsvarande det som ges i denna regeringsform och i den europeiska konventionen angå- ende skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande frihe- terna. I grundlagsärendet anlades ett synsätt som kortfattat kan sägas inne- bära att vi inte bör ge avkall på vårt grundlagsskydd enligt TF och YGL annat än när det är alldeles nödvändigt. KU betonade (bet. Hur påverkar EU-medlemskapet TF och YGL? 1993/94:KU21 s. 25 ff.) att ändringen av paragrafen inte innebar att kunde överlåta vilken beslutskompetens som helst till EU.