sou · GUB365 · 2007-01-01 00:00:00 — i uppger att bristen på skyddade boenden och stödboenden är en orsak till att kvinnorna ibland går tillbaka till hemmet innan insatserna givit resultat.TPTF51FTPT I en undersökning av Amnesty uppger endast 55 kommuner av 214 svarande att man kan erbjuda boende via kommunens egna jourlägenheter.52 Lägenheterna har skyddad adress men är inte bemannade med någon stödpersonal. Ett par kommuner uppger dock att man har möjlighet till tillsyn för de kvinnor som bor i kommunernas 49P P Dessa uppgifter är framtagna speciellt för utredningen och finns inte publicerade i Social- styrelsens hemlöshetsrapport. 50P P Även dessa uppgifter är speciellt framtagna för utredningen. 51P P (2005). 52P P Amnesty (2005a). Beskrivning och analys av insatser SOU 2006:65 I något fall finns också larm kopplade till polisen. Två kommuner i undersökningen uppger vidare att man använt sig av hotell och en av dessa kommuner uppger även att campingstugor används i akuta fall. Detta är också något som påtalats i våra samtal med olika aktörer. Exempel har givits på att använt sig av vandrarhem och liknande, vilket i många fall måste betraktas som mindre lämpligt i sammanhanget. Man kan givetvis ifrågasätta om detta verkligen utgör skyddat boende, beroende på hur ett sådant definieras. I de fall kommunen saknar egna jourlägenheter, när dessa inte räcker till eller av andra skäl inte anses lämpliga synes standardlös- ningen vara att förlita sig på en kvinnojour. Detta gäller också de kommuner där det inte finns en kvinnojour. och har studerat stödet till våldsutsatta kvinnor i kommuner utan ide- ella kvinnojourer.53 De identifierade 138 sådana kommuner, varav 127 besvarade en enkät. 111 av dessa kommuner uppgav att man på något sätt använder sig av en kvinnojour i en grannkommun. 71 kommuner uppgav att man använder jouren vid behov och då för att ordna ett skyddat boende för utsatta kvinnor och deras barn. I den ovan refererade undersökningen av Amnesty uppger 105 kom- muner att det finns en ideell jour i den egna kommunen. 19 kom- muner uppger att man har en ideell kvinnojour gemensamt med en eller flera kommuner. Så gott som samtliga av de 89 kommuner som saknar en ideell kvinnojour uppger att man hänvisar kvinnor till kvinnojourer i grannkommunen. Situationer kan också uppstå då kvinnojourerna på grund av platsbrist måste avvisa kvinnor från ett skyddat boende. rapporterar exempelvis ROKS medlemsjourer (av de 58 som inkommit med uppgifter) att man fick avvisa 597 kvinnor och tjejer av denna anledning. Dessa hänvisades till en annan jour, organisa- tion eller myndighet.TPTF54FTPT Även om det kan råda brist på jourlägenhe- ter och att man ibland får hänvisa kvinnor till andra kommuner, till andra kvinnojourer eller aktörer har ingen av dem vi haft kontakt med givit uttryck för att tillgången till skyddat boende utgör det största problemet. Situationen brukar lösa sig som någon uttrycker det (detta gäller dock inte situationen för de våldsutsatta kvinnor som har funktionshinder eller en missbruksproblematik, som beskrivs nedan). Det kan dock finnas anledning att kartlägga och analysera behovet av skyddat boende, något vi återkommer till. 53P P , C. & , C. (2001). 54P P Se . Motsvarande statistik från saknas. Beskrivning och analys av insatser man ha synpunkter på hur man ibland löser denna situation (att använda sig av campingplatser, för att ta ett exempel) och kvali- teten på det skyddade boendet. En frivilligorganisation framhåller i linje med detta att kvinno- jourernas boende kan se väldigt olika ut: Vissa jourer är fullt be- mannade med personal, medan andra har telefonjour vid vissa tid- punkter. granskar sällan det skyddade boendet och jourerna borde, menar man, själva i högre utsträckning diskutera kvaliteten i det de gör.TPTF55FTPT Behov av olika typer av boende Andra som vi talat med ser det som önskvärt med ett mer differen- tierat skyddat boende, dvs. att det skulle finnas olika typer av bo- ende utifrån kvinnornas behov. En del kvinnor kan exempelvis vara så traumatiserade att de behöver ett boende med personal, andra klarar sig själva i högre utsträckning och kanske mer eller mindre endast behöver ett tillfälligt tak över huvudet. För en del kvinnor kan ett tillfälligt boende hos en vän eller släkting vara den bästa lösningen. Vissa kvinnor behöver ett boende med mycket starka skyddsåtgärder, medan andra är betydligt mindre hotade. Enligt flera informanter skulle alltså dels behöva göra en bedömning av varje kvinnas behov av stöd och insatser, dels en säkerhetsbedömning och utifrån detta kunna välja den typ av boende som är mest lämpligt. Sådana möjligheter har man dock inte ofta – olika typer av skyddat boende finns sällan att tillgå. Exempel på att man försöker arbeta enligt denna princip finns dock. Kriscentrum för kvinnor i gör en bedömning av kvinnans skyddsbehov vid den första kontakten och avgör på basis av denna om det är lämpligt att hon flyttar in på Kriscentrum (som har en offentlig adress) eller om hon är i behov av en annan typ av boende. kvinnofridsteam – en verksamhet inom social- tjänstens individ- och familjeomsorg i stadsdelsförvaltning – gör också utförliga behovsanalyser. Vid varje nybesök görs en kartläggning av det våld kvinnan varit utsatt för – fysiskt, psykiskt, sexuellt, materiellt och ekonomiskt våld. Barnens situation upp- märksammas särskilt. Denna kartläggning är en viktig del av be- dömningen av vilken typ av insats kvinnan är i behov av. Man gör också en riskbedömning av mannen; kvinnan får svara på en rad 55P P Samtal med SKR, . Beskrivning och analys av insatser frågor utifrån ett formulär för att se hur farlig han är för henne. Vidare kartläggs kvinnans nätverk vilket dels leder till ökad förstå- else för hennes utsatthet, dels framkommer det om det eventuellt är fler än mannen som utgör ett hot mot henne. Utifrån dessa be- dömningar beslutar socialsekreteraren om vilken typ av placering som är lämplig. Till sin hjälp har man en boendetrappa där olika typer av skyddade boenden som finns tillgängliga graderas efter skydds- respektive stödbehov. Man använder sig av fyra olika typer av boenden: Frivilligorganisationer – kvinnojourer; HVB-hem och Kriscentrum för kvinnor; HVB-hem för unga kvinnor samt mel- lanboende (utslussningslägenheter). härbärge är ett exempel på skyddat boende i för kvinnor med stora behov av både stöd och skydd. Här finns utbildad personal runt och man har hemlig adress och hemligt telefonnum- mer. Detta kan jämföras med en ideell kvinnojour, där skyddet kanske inte är lika starkt och där bemanningen kanske består av ideellt arbetande kvinnor . Det finns ett behov av båda dessa och andra typer av skyddade boenden då våldsutsatta kvinnors situation ser olika ut. är det långt ifrån alltid man har möjlighet att välja mellan olika typer av boenden. Som tidigare nämnts, finns det inte ens all- tid en lokal kvinnojour i kommunen. Men även i de fall då möjlig- heten att välja faktiskt finns, tas denna inte alltid till vara. Social- tjänstens trängda ekonomiska läge eller - enligt vissa av de organi- sationer och aktörer vi talat med - prioriteringar av resurser, gör att man ändå inte utnyttjar denna valmöjlighet. Man väljer det billi- gaste alternativet, även om detta kanske inte är det bästa för kvin- nan. Förhållningssättet kan exemplifieras med erfarenheter från Hvilan, ett boende inom för hemlösa kvinnor med missbruksproblem. har man speci- ella platser för våldsutsatta kvinnor med missbruksproblem. Dessa platser är något dyrare och två behandlingsassistenter är knutna till verksamheten. Trots att det kan vara uppenbart att en kvinna är våldsutsatt och skulle behöva den hjälp man kan få av de två be- handlingsassistenterna finns exempel på att den placerande förvalt- ningen ändå väljer, enligt företrädare på Hvilan, att köpa de billi- gare platserna. Andra verksamheter ger exempel på samma förhål- lande. härbärge har också erfarenhet av att väljas bort till förmån för ett billigare alternativ, även i fall kvinnor behöver just den typen av verksamhet härbärget erbjuder (exempelvis kvinnor med ett mycket stort skyddsbehov). En kvinna som av socialjouren Beskrivning och analys av insatser placerats på ett dyrare, personaltätt alternativ, kan flyttas till ett billigare ställe av ansvarig förvaltning. Ytterli- gare ett exempel: När man sänkte priset för boende på Kriscentrum för kvinnor i blev detta snabbt fullbelagt. Det indikerar att det inte råder någon brist på våldsutsatta kvinnor; att det fanns lediga platser innan prissänkningen berodde snarare på en sparsam socialtjänst. Prioriteringar och samhällsekonomiska vinster Ovan har givits några exempel på en tämligen sparsam socialtjänst. I den mån det är en fråga om prioriteringar mot bakgrund av en stram budget så är det dock inte nödvändigtvis så att det är insatser för våldsutsatta kvinnor som grupp som bortprioriteras till förmån för insatser för andra grupper. En mängd faktorer styr priorite- ringsarbetet och det finns ett antal problem för en beslutsfattare att ta ställning till, oavsett vilken grupp av klienter och typer av insat- ser vi talar om. En beslutsfattare står inför en balanssituation där en konkret, väldefinierad och säker kostnad för att genomföra en viss insats ska värderas i förhållande till en osäker, i de flesta fall diffus intäkt , som dessutom kanske tillfaller någon annan aktör. Det är inte konstigt att man i denna typ av be- slutssituation ofta låter dagens näraliggande perspektiv väga tyngre än den osäkra framtidens.TPTF56FTPT Det bör dock påpekas att en del länsstyrelser i sina rapporter drar slutsatsen att arbetet med vålds- utsatta kvinnor är ett alltför lågprioriterat område inom social- tjänsten. Det kan, som några av de verksamheter vi talat med gör, också vara relevant att fråga sig hur stora de budgetmässiga besparingarna faktiskt är för kommunerna vid det förfaringssätt som ovan ex- emplifierats. I ett kortare perspektiv, måhända, men i ett längre? Kvinnor med utländsk bakgrund och skyddat boende Det finns även andra problem med det skyddade boendet som i vissa delar har anknytning till det ovan skrivna. Enligt Terrafem – som bl.a. driver en rikstäckande jourtelefon för kvinnor och flickor med utländsk bakgrund – förekommer det att place- 56P P , och (2004), s. Beskrivning och analys av insatser SOU 2006:65 rar kvinnor med utländsk bakgrund på platser där det inte finns kompetens att ta hand om våldsutsatta kvinnor.TPTF57FTPT I stället för att ge en kvinna en plats på Kriscentrum för kvinnor kan hon exempelvis placeras på ett hem för kvinnor med missbruksproblem (även då kvinnan inte har en sådan problematik) eller på ett vandrarhem. Enligt Terrafem beror denna särbehandling på okunskap, bespa- ringskrav och kanske på ett visst mått av diskriminering. Å andra sidan finns det också uppgifter om att kvinnor med utländsk bak- grund har lättare att få någon form av skyddat boende av social- tjänsten än vad kvinnor med svensk bakgrund har. räknar i högre grad med att en kvinna med svensk bakgrund har ett eget socialt nätverk som hon kan ta sin tillflykt till, medan man ut- går från att så inte är fallet för kvinnor med utländsk bakgrund. De senare skulle alltså ha större behov av ett skyddat boende från sam- hällets sida. Att kvinnor med utländsk bakgrund har ett sämre nätverk och är mer isolerade har flera aktörer som vi träffat vittnat om. Det kan också vara så att kvinnor med svensk bakgrund i högre utsträckning har egna resurser i form av nätverk att söka skydd hos. Förekomsten eller frånvaron av nätverk och resurser torde dock inte kunna tas för given, baserat på kvinnans bakgrund – misshandeln i sig leder inte sällan till social isolering. Länsstyrelserna har för perioden –2007 tillförts medel för insatser för ungdomar som riskerar att utsättas för hedersrelaterat våld. En sådan insats är skyddat boende. Här har storstadslänen haft ett uppdrag att i samarbete med berörda utveckla sådant boende. I den senaste uppföljningen redovisar länsstyrelserna att det finns 105 platser fördelade på 27 skyddade boenden.58 69 av dessa fanns tidigare, för uppföljningen har det alltså tillkommit 36 platser. 21 av de 27 boendena är så gott som fullbelagda, dvs. av platserna utnyttjas nästan fullt ut. I uppföljningen får länsstyrelserna kommentera hur angeläget det är att arbeta med olika insatser på området . Ingen av länsstyrelserna anser det vara särskilt angeläget att satsa mer på skyddat boende, tre uppger att det är angeläget och 18 att det är mindre angeläget. Av kommentarerna framgår dock att flera länsstyrelser anser att det är viktigt med skyddade boenden, men att det inte är den egna som ska bygga upp en sådan funktion. 57P P Intervju med Terrafem, . 58P P och Länsstyrelserna (2006). SOU 2006:65 Beskrivning och analys av insatser Kvinnor med funktionshinder och skyddat boende Kvinnojourerna – inklusive de kommunala – är i regel dåligt rustade för att ta emot kvinnor med funktionshinder. Detta gäller även kvinnor med psykiska handikapp. Jourerna är sällan handikappan- passade och man tar inte alltid emot kvinnor med psykiska funk- tionshinder. De senare kräver resurser och kompetens som man van- ligtvis inte har. har, som tidigare nämnts, undersökt olika verksamheters beredskap och möjlighet att ta emot våldsutsatta kvinnor med funktionshinder.TPTF59FTPT Resultaten visar att inte någon av de svarande verksamheterna uppfyller alla de efter- frågade kriterierna på tillgänglighet för de olika kategorierna av funktionshinder. En dryg tredjedel av verksamheterna tar enligt undersökningen emot kvinnor med psykiska funktionshinder och med utvecklingsstörning. De två stora riksorganisationerna för kvin- nojourer och enskilda jourer har dock uppmärksammat kvinnor med funktionshinder på andra sätt. Alla Kvinnors Hus i har exempelvis en speciell jour för döva och hörselskadade kvinnor. ROKS har vid ett flertal tillfällen anordnat sommarläger för kvin- nor med funktionshinder. SKR har bl.a. utbildat sina jourer internt och man har haft ett visst samarbete med RSMH. Flera aktörer pekar också på behovet av ett speciellt skyddat boende för vålds- utsatta kvinnor med funktionshinder, och att kommunen måste ta detta ansvar. RSMH framhåller att det inte är rimligt att varje kommun ska ha jourboende för dessa kvinnor men det borde finnas tillgängligt i varje län.60 I ett sådant sammanhang är det vik- tigt att kommunerna samordnar sina insatser. En våldsutsatt kvinna med funktionshinder, t.ex. en syndskada, kan exempelvis behöva färdtjänst för att ta sig till ett skyddat boende i en annan kommun. Detta måste alltså lösas över kommungränserna. Det är en fråga om tillgänglighet. Kvinnor med missbruksproblem och skyddat boende Likt situationen för kvinnor med funktionshinder finns det en påtaglig brist på skyddat boende för våldsutsatta kvinnor med miss- bruksproblem. Några exempel på särskilda satsningar finns dock. Hvilan, som tidigare nämnts, är ett exempel på akutboende för 59P P (2003). 60P P Samtal med RSMH, . Beskrivning och analys av insatser SOU 2006:65 våldsutsatta kvinnor med missbruksproblem. bedriver på några orter verksamheter specifikt för dessa kvinnor, exempelvis projekt i och Tigrarna i . Klaragården i , också i regi, är ett daghärbärge för hemlösa kvinnor. Tanken är att detta ska vara en från droger, våld, misshandel och prostitution. På Frösö LVM-hem har man haft ett projekt med skyddat boende för kvinnor med missbruksproblem. Inledningsvis kartlades behovet genom förfrågningar till olika aktörer: Kommunerna i länet, polisen, akutmottagningen, kvinno- jouren samt LVM-hemmets erfarenheter av våldsutsatta kvinnor med missbruksproblem. Ett boende inreddes i en flygeldel av Frösö LVM-hem, bestående av tre små enkelrum, ett kök samt ett allrum. Särskild personal fanns på plats . Boendet hade jour och . hade man dock endast en kvinna inskriven, trots att de inledande kartläggningarna pekade på ett större behov. Projektet är nu nerlagt. Vissa indikationer finns på att informationen om det skyddade boendet varit otillräcklig, trots att ett antal informationsträffar ägt rum och att riktad information gått ut till ett stort antal berörda.TPTF61FTPT Ytterligare en anledning kan vara att boendet krävde drogfrihet, vilket kan utgöra ett hinder i en akut situation. Hjälpen till våldsutsatta kvinnor med missbruksproblem synes överlag vara undermålig. Få av länsstyrelserna berör insatser – inklusive tillgången till skyddade boenden – för dessa kvinnor i sina rapporter. De uppgifter som finns och som också framkommit vid de samtal vi haft med några kommuner vittnar om en viss osäkerhet och kanske också uppgivenhet inför frågan. I en länsstyrelserapport från län uttalar en kommun följande: För s k vanliga kvin- nor finns en på Kvinnohuset, men för stökiga eller missbru- kande kvinnor finns ingenstans att söka skydd! Detta är ett problem och vi ser ingen direkt lösning, trots att vi ser dessa kvinnors dubbla utsatthet.TPTF62FTPT i konstaterar också att det inte finns några särskilda insatser i länet för våldsutsatta kvinnor med missbruksproblem. Enligt enkätsvaren från kommunerna hän- visar man i regel dessa kvinnor till traditionella insatser för miss- brukare och löser bekymren från fall till fall.63 I en kartläggning av insatser i framkommer att en 61P P Information via e-post , av ansvarig handläggare, . 62P P län (2000). 63P P (2005). Beskrivning och analys av insatser femtedel av de inom aktuella våldsutsatta kvinnorna är kända missbrukare eller vistas i missbruksmiljöer. Man uppger att man har svårt att ordna skyddat boende för dessa då de inte tas emot av kvinnojourerna. I enkätsvaren finns också exempel på kri- tik mot kvinnojourerna för detta. Att sådan kritik framförs måste dock tas som exempel på att skjuter problemet ifrån sig och avhändar sig sitt ansvar gentemot dessa kvinnor. Kvinnojourerna och kvinnor med missbruksproblem Kvinnojourerna kan sägas ha goda skäl till att man inte gärna tar emot kvinnor med missbruksproblem. Detta framkommer också i ett projekt som Alla kvinnors hus bedrev 2003–2004 om våldsut- satta kvinnor med missbruksproblem. Projektet berörde frågan om skyddat boende. Bland annat fick landets kvinnojourer besvara en enkät om sina erfarenheter av dessa kvinnor. Svarsfrekvensen var dock relativt låg - cirka en tredjedel av jourerna besvarade enkäten. Sju av dessa jourer uppgav att man i alla fall delvis tar emot kvinnor som man vet har missbruksproblem. Några röster: I oerhört akuta fall. ; På ett första besök, men sedan hänvisar vi till öppenbehand- lingen, som vi har ett bra samarbete med. ; Om de inte är påverkade eller aktiva i sitt missbruk. samt Vi tar emot för stödsamtal.64 Majoriteten av jourerna tar dock inte alls emot dessa kvinnor. Som skäl till detta anger man bl.a.: Vi har inte tillräckligt med resurser för det och inte heller den kompetens som krävs. Vi tar inte emot i det skyddade boendet av säkerhetsskäl. Omöjligt att hantera i ett kollektivboende med barn. Vi försöker hjälpa, men det skyddade boendet måste förbli skyddat. Vi är rädda för att adressen röjs. Vi vill inte riskera att de andra kvinnorna mår sämre, vilket vår erfarenhet har visat. Av princip tar vi inte emot kvinnor med aktivt missbruk, eftersom vi inte tror att vi kan hjälpa dem på ett bra sätt. Men det hindrar inte att vi då och då (ganska ofta) tar emot kvinnor som senare visar sig vara alkohol- eller narkotikaberoende, eller medicinberoende. Då försöker vi göra så gott vi kan. 64P P Ibid., s. 5. Beskrivning och analys av insatser Vi har haft några missbrukande kvinnor i vår lägenhet, vilket har vållat oss mycket arbete. Dels med personen, som ofta har ångest och därför inte går att lämna utan tillsyn. /---/ Dels innebär det mycket arbete med att få socialförvaltningen att ta sitt ansvar. När man ringer dem om hjälp är det svårt att få dem att ställa upp. De tycker ofta att det är vårt arbete och anser att dessa kvinnor också har rätt att få skydd hos oss. Det förnekar vi inte, men vi har varken mänskliga resurser eller kunskap till att arbeta med missbrukare.TPTF65FTPT Enkätsvaren visar också att det råder brist på samverkan och upp- arbetade kanaler med . Kvinnojourerna beskriver vi- dare att det kan vara svårt att nå ansvarig handläggare och svårt att få att ta sitt ansvar. En slutsats som dras i rapporten är att hjälpen till våldsutsatta kvinnor med missbruksproblem på många orter är dålig. Ofta får de ingen hjälp alls. Det är framför allt möjligheten till skyddat boende som saknas. I en annan kartlägg- ning av verksamheten på ett antal kvinnojourer återges också erfa- renheter av att det kan bli problem när man blandar kvinnor i kris med kvinnor som förutom misshandeln också har en annan tung problematik, så som missbruk, att bearbeta.TPTF66FTPT I en intervjustudie med våldsutsatta kvinnor med missbrukspro- blem uppger den absoluta merparten av de intervjuade kvinnorna att de aldrig sökt hjälp hos en kvinnojour.TPTF67FTPT Kvinnorna har ofta utgått från att de ändå inte får någon hjälp där på grund av sitt missbruk. efterlyser kvinnorna en kvinnojoursverk- samhet där man kan få skydd och stöd även om man är i missbruk. Flera av kvinnorna uppger att man förmodligen skulle ha sökt hjälp tidigare om det hade funnits en sådan hjälp.68 Andra problem kring det skyddade boendet Det finns även andra problem gällande skyddat boende. En organi- sation lyfter fram att en del jourer inte släpper in pojkar som upp- nått en viss ålder. Gränsen kan gå vid exempelvis 14 eller , vil- ken inte överensstämmer med hur definierar barn. Grunderna för att inte ta emot dessa kan vara att det finns 65P P Ibid., s. 66P P (1998). 67P P (2005). 68P P Ibid., s. 143. SOU 2006:65 Beskrivning och analys av insatser pojkar som redan vid unga år tagit efter pappans mönster. Det kan dessutom vara problematiskt för en del kvinnor att i det skyddade boendet möta äldre, nästan vuxna pojkar. kan det också utgöra ytterligare ett hinder för en kvinna att söka skydd. Några kommuner säger sig vara för små för att kunna erbjuda skydd inom kommunens gränser. nämner att det finns kommuner som använder akutlägenheter till våldsutsatta kvinnor, vilket uppges vara mindre lämpligt då dessa lägenheter ofta är kända i kommunen. har också nämnts exempel på andra mindre lämpliga lösningar, så som vandrarhem, campingplat- ser och hotell. Med tanke på säkerhetsaspekten och på det stöd kvinnan är i behov av måste sådana lösningar be- traktas som mindre lämpliga, inte minst ur ett barnperspektiv i de fall kvinnan har barn. Våld i samkönade relationer är inte inkluderat i utredningens uppdrag. I samband med detta avsnitt om skyddat boende vill vi dock uppmärksamma de små möjligheter till hjälp som homosexu- ella män och kvinnor i våldsamma relationer har. En våldsutsatt homosexuell man kan knappast söka sig till den lokala kvinnojou- ren. En våldsutsatt lesbisk kvinna borde däremot i princip kunna få skydd på en kvinnojour. Kunskapen och erfarenheterna på jourerna tycks dock variera. I en kartläggning av våld i samkönade relatio- ner, intervjuades också fem kvinnojourer.69 Svaren fördelas på ett I ena änden finns jouren som inte tror att våld i les- biska relationer förekommer överhuvudtaget. I den andra änden finns jouren som kontinuerligt mottar samtal från lesbiska kvinnor som misshandlas och där man har återkommande diskussioner om lesbiskt partnervåld. Erfarenheterna visar även att våldsutsatta lesbiska kvinnor ofta uppfattar jourverksamheten som heterosexuell – något som är till för kvinnor som misshandlas av män. Möjligheten att få skydd undan sin misshandlande partner är under alla omständigheter betyd- ligt sämre för homosexuella.70 Ytterligare ett problem som flera aktörer lyfter fram kretsar kring vistelsebegreppet – kommuner tvistar om vem som ska stå för de kostnader det skyddade boendet för med sig, om kvinnan behö- ver skydd i en annan kommun. Detta hanteras något utförligare i avsnittet nedan om det permanenta boendet. 69P P (2005).