sou · GUB345d2 · 2007-01-01 00:00:00 — av de unga tittarna ser på en sådan kanal en genomsnittlig dag. Ett exempel är MTV. av barnen lyssnar på radio en genom- snittlig dag. Det är nästan en fördubbling jämfört med . av barnen lyssnar . De barn som lyssnar på radio lyssnar i genomsnitt . Barnen lyssnar framför allt på kommersiell radio och P4. Det finns inga siffror i Barnbarometern över hur många barn som lyssnar på barnradion i P1 och P4. Radiolyssnandet ökar med stigande ålder. Mediebarometern 2003 visar att av 9 14-åringarna lyssnar en genom- snittlig dag och av 15 24-åringarna. Lyssnartiden bland lyssnarna ökar också med åldern. 9 14-åringarna lyssnar genom- snitt per dag och 15 24 åringarna lyssnar i genomsnitt . Det är viktigt att komma ihåg att lyssnandet inte behöver vara aktivt – handlar det om en radio som står på i bakgrunden som man sysslar med annat. Av kanaler är det endast P3 som har något större genomslag bland ungdomar. av de 9 14-åriga radio- lyssnarna och av de 15 24-åriga lyssnar på P3 en genomsnittlig dag. De privata lokalradiostationerna har överlägset flest lyssnare bland ungdomar. av 9 14-åringarna och av 15 24-åringarna väljer en sådan kanal. beslutar om villkor för i det s.k. sändningstillståndet. Vissa villkor i sändningstillståndet är särskilt intressanta för den här kartläggningen. I 12 § står det att SVT ska ägna ökad uppmärksamhet åt pro- gram för och med barn och ungdomar samt i dessa program förmedla kulturella och konstnärliga upplevelser samt nyheter och information. SVT skall ta särskild hänsyn till de språkliga behoven hos barn som tillhör språkliga eller etniska minoritetsgrupper. (Regeringsbeslut 27, ) 14 § tar upp att SVT ska öka sina insatser för att göra pro- grammen tillgängliga för funktionshindrade. Barn och ungdomar ska särskilt prioriteras. lämnar SVT en s.k. public service-redovisning till rege- ringen där man redogör för hur man har uppfyllt sitt uppdrag. kan man följa den senaste utvecklingen för SVT:s sändningar för barn och unga. SVT:s digitala kanal Barnkanalen introducerades . Barnkanalen sände mellan 6.30 och 18 på vardagar och mellan 7 och 18 på helgerna. I och 2 sändes sammanlagt barnprogram . 418 av de timmarna var repriser. har ut- budet för barn och ungdom minskat i och 2. Andelen repriser har ökat. var mer än hälften av sänd- ningstimmarna repriser. Den här sammanställningen bygger på SVT:s public service- redovisning så eventuella förändringar i tablån som har gjorts redovisas inte här. Barnprogrammen sänds i ett block mellan 18 och 19.30 och 18 18.15. och jul- och sommar- lov sänds barnprogram på morgnarna och finns också en kort sändning varje vardagmorgon. Sändningarna mellan och 19 ramas in av ett särskilt barnhallå – mer känt som Boli- bompagänget. Barnprogrammen på vardagar är tänkta för olika åldersgrupper, med program för barn den , för 7 10-åringar och sist för ungdomar upp till . Hur tittarsammansättningen ser ut i praktiken kan man ju fundera på när man ser statistiken i Mediebarometern, som vi redovisar ovan. SVT strävar efter att erbjuda barnpubliken ett programutbud inom alla genrer: fakta, fiktion, underhållning, nyheter osv. SVT sänder barnprogram för språkliga minoriteter på finska, meänkieli och samiska. Döva barn har ett eget småbarnsmagasin, Teckenlådan, och startade även ett program för lite äldre döva barn. av barnprogrammen och av ungdoms- programmen med svenskt ursprung sändes med text-tv-textning. På så sätt fick även hörselskadade barn och ungdomar möjlighet att ta del av programmen. SVT arbetar medvetet för att spegla etnisk och kulturell mång- fald när man väljer medverkande och programledare i barnprogram- men. I konsumentprogrammet REA och pysselprogrammet Fixat hade av de medverkande barnen invandrarbak- grund, i vetenskapsprogrammet Hjärnkontoret var motsvarande siffra . Kommentarer från SVT:s barnredaktion Uppgiftslämnare: , vikarierande genrechef för på SVT och , programinköpare och tablåansvarig. SVT har inte längre en särskild barnredaktion. Ansvaret för barn- programmen finns i stället på flera nivåer. Barn har en särskild genrechef, som finns i och lyder under programdirek- tören . (Andra genrer med egna chefer är drama, fritid och fakta, kultur, nyheter, underhållning och sport.) Genrecheferna arbetar med helheten, tablån, vilken inriktning och vilka teman SVT ska satsa på. De beställer barnprogrammen. Själva programmen produceras i SVT:s regioner (Syd, Mellan, Väst och Nord) men även på tre stockholmsredaktioner: Fiktion, Nyheter och Sport. På Fiktion och Syd har barn en egen program- chef, på övriga finns projektledare med ansvar för barnprogram- men. Småbarnsprogrammen görs i , Syd har framför allt ansvar för ungdomsprogram och sommarlovsprogram. SVT:s barnprogram sänds i två kanaler: och den digitala Barnkanalen. I är egen produktion och 30 pro- cent inköpt. I Barnkanalen råder det omvända förhållandet. Barnprogrammen i SVT har bra sändningstider. I kommersiell TV skulle ett program som Bolibompa inte kunna sändas , eftersom det inte skulle ge tillräckliga reklamintäkter. är en förutsättning för kvalitetsprogram för barn på bra sändningstider, menar . och ser det som ett genom- brott att TV och radio är inskrivet i Aktionsgruppens direktiv. TV är den enda barnkultur som verkligen når alla barn menar de, men TV har tidigare inte ansetts tillräckligt fint för att ens omnämnas i barnkultursammanhang. Det finns inget organiserat samarbete mellan SVT och UR eller SVT och SR när det gäller barnprogram och uppdelningen i olika bolag försvårar samarbete. Mellan de nordiska länderna finns dock ett väl fungerande samarbete inom Nordvision. Ländernas barnredaktioner träffas en gång och utbyter idéer. De producerar också dramaserier ihop. Varje land producerar en serie på 5 program . Sedan byter man med varandra, så att alla får fem serier till priset av en. För att det ska fungera har serierna ingen dialog, utan en speaker så det ska gå lätt att göra olika språkversioner. Liknande samarbeten finns inom EBU, . Just nu finns det inga konkreta tankar på rena kulturprogram för barn typ bokprogram eller filmad barnteater, men det förs dis- kussioner om filmad barnteater. Det finns större möjligheter att göra sådana program , med olika produktionsbolag och möjlig- heter att sälja programmen på DVD för att få bättre ekonomi i projekten. Men upphovsrätter kan vara ett problem. Det nuvarande sändningstillståndet för gäller mellan och fram till sista . Sändnings- tillståndet innehåller följande skrivningar om barn och ungdom: SR skall ägna ökad uppmärksamhet åt program för och med barn och ungdomar samt i dessa program förmedla kulturella och konstnärliga upplevelser, nyheter och information. SR skall ta särskild hänsyn till de språkliga behoven hos barn som tillhör språkliga eller etniska mino- ritetsgrupper. SR ska också beakta behoven hos funktionshindrade och öka in- satserna för att göra programmen tillgängliga. I SR:s sändnings- tillstånd står det dock, till skillnad från i SVT:s, ingenting om att insatser för barn och unga med funktionshinder ska prioriteras. verksamhet redovisas i den s.k. public serviceredovisningen. sände , varav var lokala sändningar i SR:s 26 lokala kanaler och var utlandssändningar. sändes barn- och ungdoms- program på svenska i . Den absoluta merparten vände sig till ungdomar mellan : . vände sig till barn mellan och till barn mellan . För gruppen 15 25-åringar sändes nyheter, 121 tim- mar samhällsprogram, kultur, sport, 196 tim- mar underhållning och musik. För gruppen 9 sändes kultur, under- hållning och musik. För den yngsta målgruppen rubricerades samtliga som kultur. SR har en särskild webbplats för barnprogrammen med program- information, spel och vissa möjligheter att lyssna på redan sända program. På barnwebben presenteras också de program som görs av UR. SR sänder barnprogram på tre av de nationella minoritets- språken. Sameradion sände barnradio och ung- domsradio . Barnradion gjordes i samarbete med sameskolorna i . Barnprogram på tornedalsfinska för barn i förskoleåldern har sänts i SR:s tornedalsfinska program i P4 över . Hur omfattande sändningstiden har varit går inte att utläsa i SR:s redovisning. Barnprogram på finska sänds , i P2, P6, i Sisuradions digitala sändningar och via SR:s webbplats. Inga barnprogram sändes på chib eller jiddisch. Barnprogrammen i radio sänds i P1, P3 och P4. Sändningstiden är varje vardag i P3 och i P4. Hälften av sänd- ningarna i P4 produceras av UR. Radioteatern i P1 producerar de program som sänds för mål- gruppen 9 i lovteatern på påsk, jul och sommarlov. Programmen i P 3 och P4 produceras framför allt i , , , och . Inga Rexed, producent i , samordnar de olika producenterna. Producenterna har tele- fonmöten och träffas , men sitter inte i någon samlad redaktion. Innehållet i programmen är framför allt gestaltade sagor. I P4 är hälften av SR:s sändningar repriserade klassiker och hälften nypro- ducerat. Det spelas knappast barnmusik i radio – annat än det som finns med i sagorna. P3 spelar inte heller barnskivor i sina vanliga program. De program som SR kategoriserar som ungdomsprogram vänder sig till en målgrupp i gränslandet mellan ungdom och vuxen. Till programmen som vänder sig till 15 25-åringar räknar SR bl.a. P3 , , , Transit, Nyheter i P3, Tracks och delar av satir- och humorutbudet. UR producerar program både för radio och TV. UR:s upp- drag ligger inom utbildningsområdet. I sändningstillståndet 2005 står följande: Programverksamheten skall bedrivas inom utbildningsområdena för- skola, ungdomsskola, högskola och vuxenutbildning. Om barn och unga står det så här: UR skall ägna ökad uppmärksamhet åt program för och med barn och ungdomar samt skall i dessa program förmedla kulturella och konst- närliga upplevelser. UR skall ta särskild hänsyn till de språkliga be- hoven hos barn som tillhör språkliga eller etniska minoritetsgrupper. Liksom övriga public serviceföretag ska UR öka sina insatser för att göra programmen tillgängliga för funktionshindrade. UR:s utbud görs med syftet att programmen ska vara beständiga framåt. Allt bandas och ska kunna användas i skolorna som utbildningsmaterial. Utbudet i UR styrs till stor del av skolor- nas styrdokument. UR:s program ska ses som ett komplement i skolornas under- visning. Många skolor använder UR:s program, användningen skiljer sig åt mellan olika stadier och ämnen. Några exempel: av språklärarna på gymnasiet använder material från UR och av lärarna i åk 4 6 använder UR-material. UR har en barnredaktion som gör program för barn , både för radio och TV. Redaktionen har ett tätt samarbete med barnradion i SR. UR står för sändningarna i P1 19.03 19.40. Dessutom delar man ansvaret för sändningarna i P4 på vardagar 17.45 18.00 med SR. Hälften av sändningarna görs av UR och hälften av SR. SR:s sändningar i P4 är främst sagor, medan UR även gör dokumentärer och reportage. sände UR radio för förskolan och radio för skolan. P4-sändningarna vänder sig till barn från förskoleåldern till . är första halvan för förskolebarn och andra halvan för 9 . Enligt en aktuell mätning (RUAB Period 2- 2005) lyssnar runt en halv miljon personer på barnradion i P 4 på vardagseftermiddagar. UR gör också ungdomsprogram i radio. sändes programmet Stop! Personligt , som ett inslag i SR:s ungdomsprogram . I genomsnitt lyssnade 69.000 personer på programmet. UR producerar också barnprogram för TV. sände UR program för skolan. Programmen sänds dels för att bandas av AV-centralerna, dels i sändnings- blocket Krokodill som sänds sen eftermiddagstid, så att barn och ungdomar kan titta på programmen hemma. UR producerar program inom de flesta av skolans områden. Naturvetenskap, språk, matematik, geografi, musik och svenska. Det finns även UR-program om demokrati, arkitektur, litteratur, film m.m. Mediebiblioteket är den redaktion på UR som arbetar med att göra UR:s utbud tillgängligt på olika sätt. Redaktionen gör beskriv- ningar av alla UR:s program: programmens längd, innehåll, mål- grupp, och kopplar ihop det med provbitar ur programmen, som man kan se via UR:s webbplats. Målet är att alla UR:s program ska finnas i sin helhet att ladda ner från webbplatsen i slutna nätverk. Just nu pågår försöksverksamhet på AV-centralen i . Redaktionen består av 20 personer, bl.a. fem projektutvecklare som arbetar med behovsanalys. Till avdelningen hör också 8 medie- pedagoger, placerade i , , , , och . Deras uppgift är att föra ut programmen och samla in synpunkter, bl.a. genom olika partnerskolor. Skolorna ska återkoppla till UR vad de anser har fungerat bra eller dåligt. På så sätt bygger UR upp sin kompetens. Det finns också en öppen verksamhet inom UR dit skolorna kan komma och göra egen radio, TV animationer m.m. Syftet är att lära sig mer om barns verklighet. Den öppna verksamheten tar också emot barn från särskolan. I diskussion med Aktionsgruppen har UR:s barnredaktion och Mediebiblioteket fört fram vissa problem när det gäller att distri- buera UR:s material till skolor och förskolor: Dålig utrustning på skolorna är ett hinder för att använda medier i undervisningen. UR har inte makt över alla länkar i distributionen till skolorna. AV-centraler och bibliotek kan ofta inte samarbeta, utan ser varandra som konkurrenter. UR kan inte mäta hur många som ser programmen när de lånas ut via AV-centraler och bibliotek. Det är svårt att nå ut till förskolan, eftersom de inte får låna från AV-centralerna. 3.3Kunskapsutveckling om barn och medier Det finns flera institutioner som arbetar med att samla och sprida kunskap om barns medievanor. startade som en kommitté utan slutdatum – under namnet . Rådet har ett brett uppdrag när det gäller barn, unga och medier. Bl.a. ska man följa och sprida forskning om medievåldets påverkan på barn och unga, verka för förbättrad medieundervisning i skolan och på lärarutbild- ningar, följa den tekniska utvecklingen och marknadsutvecklingen för våldsskildringar i TV, video, dataspel och Internet, stödja branschernas självsanering m.m. är också svensk partner i SAFT som syftar till en säkrare användning av Internet för barn och unga. rapportserie är en viktig källa till kunskap om barn och unga i det nya medielandskapet. Bland annat har rådet i olika rapporter undersökt hur dator- och TV-spel påverkar unga, vad som styr utbudet av filmer, TV-serier och såpor vi kan se i TV och hur barn lever sitt liv på Internet. Nordicom är ett nordiskt kunskapscenter för medie- och kom- munikationsområdet vid . Nordicom ger ut Mediebarometern, som visar hur mycket befolk- ning använder ett antal utvalda medier under en genomsnittlig dag och vecka: radio, TV, text-TV, video, bio, ljud- kassett, CD, morgontidning, kvällstidning, vecko-/månadstidning, tidskrift, bok, direktreklam och ny medieteknologi. Mätningarna har genomförts – nya frågor har dock till- kommit , t.ex. gällande internet och olika TV-kanaler. Vid Nordicom finns centret Clearinghouse on Children, Youth and Media. Centret startades på uppdrag av . Arbetet syftar till att öka kunskapen om barn, ungdomar och medier och därmed ge underlag för relevant beslutsfattande, bidra till en konstruktiv samhällsdebatt samt främja barns och ungdomars mediekunnighet och mediekom- petens. Det är också en förhoppning att Clearinghusets arbete ska stimulera vidare forskning om barn, ungdomar och medier. Verksamheten är uppbyggd kring ett globalt nätverk med 1 000-talet deltagare som representerar forskarsamhället, medie- branschen, politiken och frivilliga organisationer. En årsbok och ett nyhetsbrev utges. Clearinghusets arbete sker i samarbete med . har centret slutit ett femårigt samarbetsavtal med om ett fördjupat samarbete i frågor som rör forsknings- kommunikation inom området barn, unga och medier och även forskning kring media literacy som syftar till att stärka unga i dess roll som mediekonsumenter. 4Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga När det gäller barns möjligheter att skapa själva beskriver vi enligt uppdraget verksamheter som är offentligt finansierade och som finns i någon större omfattning. Vi har inte haft möjlighet att samla in exempel på verksamheter som bedrivs i liten skala, kanske bara på en ort eller i en skola eller förskola. Avsnittet baseras på uppgifter om studieförbunden, de kommunala kultur- och musik- skolorna samt de kommunala barnkulturcentra som finns runtom i landet. Vi har också med ett kort avsnitt om fritidsgårdar. Musikskola finns 2005 i 169 kommuner och kulturskola finns i 113 kommuner (enligt siffror från musik- och kulturskole- råd, SMoK). 275 av dem har kommunen som huvudman, 3 drivs av studieförbund, 2 av ideella föreningar och 2 av ekonomiska för- eningar. Åtta kommuner saknar musik- eller kulturskola: , , , , , , och . Samtliga musik- och kulturskolor erbjuder musikverksamhet , 133 har dans, 116 har drama eller teater, 73 har bild, 25 har media och 47 har annat utbud, t.ex. cirkus, keramik eller skrivar- kurser. Många musik- och kulturskolor samverkar med förskolan och skolan. I vissa kommuner driver musik- och obliga- torisk undervisning i skolan, t.ex. i , där ger alla elever undervisning i musik, drama och bild under vardera ett läsår. För att få veta mer om hur musik- och kulturskolorna samverkar med skola och förskola har Myndigheten för skolutveckling gett SMoK i uppdrag att genomföra en kartläggning. Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga I kartläggningen ingår dels en enkätundersökning som skickas ut till ca 100 kommuner, dels beskrivningar av olika modeller för samverkan mellan skola, förskola och skola. Kartläggningen tittar också på vilka uppdrag som styr skolan och övriga skolformer. I enkäten frågar man bl.a. om: vilken typ av samverkan som finns samverkan mest finns inom förskola, skola eller gymnasium hur många tjänster och hur stor del av anslaget som används för samverkan vill ha mer samverkan och vilka hinder som finns vilka grupper som önskar mer samverkan (lärare, skolledare, föräldrar m.fl.) Kartläggningen genomförs och ska lämnas till Myndigheten för skolutveckling . Musik- och kulturskolorna är också en stor distributör av kon- serter och föreställningar. Både lärarna och eleverna genomför en stor mängd uppträdanden – framför allt i skolan. genom- förde musik- och kulturskolorna 18 400 konserter/föreställningar för en total publik på 1,6 miljoner besökare. I många kommuner, framför allt små och medelstora, finns en nära samverkan mellan det lokala amatörkulturlivet och musik- och kulturskolorna. Musik- och kulturskolorna kan, med bl.a. elev- och lärarresurser, stärka och utveckla ett lokalt kulturliv. Hur många deltar? SMoK har samlat in uppgifter från musik- och kulturskolorna . hade musik- och kulturskolorna i totalt 359 000 elever, varav ca 190 000 deltog i frivillig verksamhet. Antalet elever har stigit: från 320 1997 till 359 000 elever 2005. Därutöver står ett stort antal barn i kö för att få delta i undervisningen. Siffror från SMoK visar att 11 191 barn stod i kö i ett slumpvis urval av 37 kommuner. Längst var köerna till gitarr, piano och slagverk. En jämförelse visar att antalet rena musik- skolor har sjunkit från 232 till 169 till förmån för kulturskolor, som har en större ämnesbredd. Men det är fortfarande musiken som dominerar. Enligt SMoK deltar ca 150 000 av eleverna i den fri- Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga villiga verksamheten i musikdelen och 40 000 i någon annan konst- form. Terminsavgiften varierar stort. Fyra kommuner erbjuder verk- samheten utan avgift – det är , , och . Högsta avgifterna per termin hittar vi i (), (), () och (). Musik- och kulturskola för alla? gjorde Rädda barnen en kartläggning av avgifterna till kommunala , för att ta reda på om musik- och kultur- skolorna är tillgängliga för barn i ekonomiskt utsatta familjer. Enligt Rädda barnens årsrapport om barnfattigdomen i (med siffror ) levde 252 000 barn i i fattiga familjer. Det motsvarar av alla barn i . Andelen fattiga barn varierar stort mellan olika kommuner: från fattiga barn i till i . Rapporten om du är rik visar att skillnaderna i avgifter mellan olika kommuner är mycket stora. Det är inte bara termins- avgifterna som skiljer sig åt, utan också kostnaden för att hyra instrument. För en familj med två barn som vill spela blockflöjt respektive gitarr kan de totala kostnaderna skilja eller mer per termin mellan olika kommuner. 1977 fanns det enligt Rädda barnen helt avgiftsfri musikskola i 57 kommuner, 2005 är siffran 4, som vi redovisat ovan. gjorde SMoK en kartläggning över vilka möjligheter barn med funktionshinder har att ta del av musik- och kultur- skolans verksamheter. Funktionshinder – hinder eller möjlighet i kommunala musik- och ? SMoK skickade ut en enkät till rektorerna för musik- och kulturskolorna. 126 av 283 skolor svarade. Det man ville ta reda på var: upplevda praktiska möjligheter och hinder (lokaler, instrument m.m.) samt upplevda andra former av möjligheter och hinder (kompetens, synsätt m.m.). Av de 126 rektorer som svarat anger hälften att de inte har någon speciellt anpassad verksamhet för funktionshindrade och lika många uppger att de inte gör några aktiva försök att få barn med funktionshinder att börja i musik- och . har färre än tio eller inga elever alls med funktionsnedsättningar i sin Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga Nio skolledare svarade att de inte vet om de har elever med funktionsnedsättning. Några av de hinder som rektorerna upplever när det gäller att göra sin verksamhet mer tillgänglig för barn med funktionshinder är: Dålig tillgång till anpassad utrustning och pedagogiska hjälp- medel Brist på samarbetspartners. En dryg fjärdedel samarbetar dock med särskolan Endast ett fåtal pekar på bristande ekonomi som ett hinder. Det finns 19 barnkulturcentrum i om man räknar dem som också är medlemmar i föreningen i – vi har inga uppgifter på om det finns fler. De är spridda över landet från till . Alla utom ett har kommunen som huvud- man – de kan ligga under kulturförvaltningen, barn- och skol- nämnden eller någon annan förvaltning, beroende på hur kom- munens kultur- och barn- och ungdomsverksamhet är organiserad. Gemensamt för barnkulturcentra (bkc) är att de utgår från och de nationella kulturpolitiska målen i sitt arbete. Uppgiften är att stödja barn och unga i deras eget skapande och att göra vuxna uppmärksamma, medvetna och kunniga om barns och ungas behov av att uttrycka sig med konstnärliga uttrycksmedel. Eftersom barnkulturcentra är kommunala skiljer sig verksam- heten åt mellan dem – både var det gäller innehåll och omfång. De flesta arbetar nära förskolan och skolan, men har också verksamhet för barn . Vilka åldrar och vilka konstformer man arbetar med skiftar. Tillsammans har bkc 228 anställda, når 437 990 barn och har en omsättning på . Siffran 437 990 anger inte unika individer, utan antal besök/deltagare i verksamhet. Samma barn räknas alltså , om de är med i regelbunden verksamhet. Här är några exempel på vad ett barnkulturcentrum kan göra: På i har man verksamhet för barn från och uppåt, med kulturförskola, barnteaterlördagar, Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga författarbesök, skapande verksamhet på bibliotek, drama i skolan, skolbio med mera. Drömmarnas hus i , är ett kooperativ som finansieras med projektmedel – huvudsakligen från kommun. Drömmarnas hus arbetar med barn och ungdomar upp till – i , där man har sina lokaler, men också i resten av . Barnkulturcentrum i i har två delar: kultur- och musikskola och , som erbjuder teaterföre- ställningar, författarbesök, sagostunder, dramagrupper, dockteater- verkstad m.m. Kulturcentrum för barn och unga i har dels teater- och dramagrupper för barn , dels har man ett pedagogiskt och kulturpedagogiskt utvecklingscentrum, Idéan, som genomför projekt i samarbete med för- och grundskoleförvaltningen, där man arbetar både med pedagogerna och barnen.