sou · GUB36 · 2007-01-01 00:00:00 — By means of the Reception of Asylum Seekers and Others Act (1994:137), the Act and the agreements made between the central government and municipalities on the recep- tion of refugees, Swedish legislation guarantees that beneficiaries of refugee and subsidiary protection status gain access to housing on conditions that fully satisfy the requirements of the Qualification Directive. to free movement within the Member State Under the Qualification Directive, beneficiaries of refugee and subsidiary protection status must be allowed to move freely within the Member States territory under the same conditions and with the same restrictions that apply for other third country nationals legally resident in the . Aliens freedom of movement is limited either through legislation or through ordinances. These provisions make no distinction between aliens on the basis of the grounds they have for living in the country. Accordingly, Swedish law fulfils the require- ments of the Qualification Directive. Access to integration facilities Appropriate integration programmes must be available to refugees. If appropriate, beneficiaries of subsidiary protection status are to be given access to such programmes. In , beneficiaries of both refugee and subsidiary protec- tion status have access to integration facilities, in part through the provisions of the Ordinance regarding state compensation for refugee services (1990:927) and in part through the provisions of the Education Act (1985:1100) regarding Swedish for immigrants. The EC Directive makes no additional obligations beyond this. The Qualification Directive contains an optional provision on assistance for repatriation. In Swedish law provisions on assistance for repatriation are found in the Repatriation Ordinance (1984:890). Administrative cooperation within the EU The Qualification Directive makes clear that Members States are to appoint a national contact point. It should be up to the Government to determine a Swedish contact point and to inform the Commission which body or agency has been appointed. The Qualification Directive prescribes that those in charge of implementing the Directive are to have the necessary training and be bound by the confidentiality principle. According to the Inquiry, the point of this provision is to ensure that decisions made are objective and legally correct. The Qualification Directive does not specify the extent to which training is to be provided and involves no obligation for Member States to take legislative measures in the area. The Secrecy Act and other legislative provisions on prohibiting the release of documents and the confidentiality principle meet the requirements of the Directive. No legislative amendments are needed to implement the Qualification Directive. Costs and consequences of the submitted proposal The proposals for legislative provisions submitted by the Inquiry are intended in part to codify what is already clear from established case-law and in part to give legislative form to the provisions of the Qualification Directive, primarily with regard to beneficiaries of subsidiary protection. The proposal of giving the task of tracing an accompanied childs family members will entail higher costs for the Board. However, the proposal is intended to meet the demands the Qualification Directive places on Swedish law. Refugee status and subsidiary protection categories – a statistical comparison Only a small percentage of persons who are granted a permit in having called for protection are recognised as refugees. is one of the countries in the EU with the lowest percentage of decisions granting permits on the grounds of having refugee status, while relatively large scope is accorded to subsidiary protection categories. The gap to the EU average for granting permits on the grounds of having refugee status is substantial. The difference between Swedish and foreign practice cannot be linked to a single or a limited number of legal factors. lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Härigenom föreskrivs i fråga om utlänningslagen (2005:716), dels att 4 kap. 1, 2, 3 §§, 5 kap. 1, 17, 24 och 25 §§, 12 kap. 3 § samt 14 kap. 6 § och rubriken närmast före 4 kap. 1 § och 14 kap. 6 § skall ha följande lydelse, dels att det skall införas fem nya paragrafer, 4 kap. 2 a §, 3 a §, 5 a § samt 5 kap. 1 a § och 5 a § av följande lydelse samt närmast före 2 kap. 2 a §, 4 kap. 3 a och 5 a §§ och 5 kap. 5 a § nya rubriker av följande lydelse, dels att orden skyddsbehövande i övrigt skall bytas ut mot alter- nativt skyddsbehövande. Flyktingar och alternativt skyddsbehövande Med flykting avses i denna lag en utlänning som befinner sig utanför det land som utlänningen är medborgare i, därför att han eller hon känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av ras, nationalitet, tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller på grund av religiös eller politisk uppfattning, och inte kan, eller på grund av sin fruktan inte vill, begagna sig av detta lands skydd. Detta gäller oberoende av om det är landets myndigheter som är ansvariga för att utlänningen utsatts för förföljelse eller om dessa inte kan antas erbjuda trygghet mot förföljelse från Detta gäller oberoende av om det är landets myndigheter som är ansvariga för att utlänningen riskerar att utsättas för förföl- jelse eller om dessa inte kan antas erbjuda trygghet mot förföljelse från enskilda. Som flykting skall även anses en utlänning som är statslös och som av samma skäl som anges i första stycket befinner sig utanför det land där han eller hon har haft sin vanliga vistelseort, och inte kan, eller på grund av sin fruktan inte vill, återvända dit. styckena framgår att en utlänning som avses i första – tredje styckena i vissa fall inte skall anses som flykting. övrigt avses i denna lag en utlän- vande avses i denna lag en ning som i andra fall än som utlänning som i andra fall än avses i 1 § befinner sig utanför det land som utlänningen är utanför det land som utlän- medborgare i, därför att han eller ningen är medborgare i, men där det finns grundad anledning att anta att utlänningen vid ett åter- för att straffas med döden eller 1. skulle vara i fara att straffas med döden eller att utsättas för 2. behöver skydd på grund av behandling eller bestraffning, en yttre eller inre väpnad kon- 2. skulle som civilperson löpa flikt eller på grund av andra allvarlig och personlig risk till liv svåra motsättningar i hemlandet eller hälsa på grund av urskill- ningslöst våld med anledning av utsättas för allvarliga övergrepp, en yttre eller inre väpnad kon- 3. inte kan återvända till sitt hemland på grund av en miljö- 3. skulle i annat fall behöva skydd på grund av en yttre eller inre väpnad konflikt, eller skulle för förföljelse på grund av sitt på grund av andra svåra mot- kön eller sin homosexualitet. att utsättas för allvarliga över- statslös utlänning som befinner sig utanför det land där han eller 4. skulle vara i fara att utsättas hon har haft sin vanliga kön eller sin homosexualitet1 och utlänningen inte kan, eller på grund av sådan risk inte vill, begagna sig av detta lands skydd. Detta gäller oberoende av om det är landets myndigheter som är löper sådan risk som avses i första stycket 1–4 eller om dessa inte kan antas bereda trygghet mot sådana handlingar från enskilda. statslös utlänning som befinner sig utanför det land där han eller hon har haft sin vanliga Av 2 a § tredje stycket framgår att en utlänning som avses i första tredje styckena i vissa fall inte Om det i fråga om en utlän- ning som avses i 1 § finns syn- nerliga skäl att anta att han eller hon 1.har förövat brott mot freden, krigsförbrytelse eller brott mot mänskligheten, så som dessa defi- nieras i de internationella instrument som har upprättats för att beivra sådana brott, 2.har förövat ett grovt icke- 1 Punkten kan komma att upphävas se prop. 2005/06:6. innan han eller hon fick tillträde hit som flykting, eller 3. har gjort sig skyldig till gär- ningar som strider mot syften och grund- satser, skall utlänningen inte anses som flykting. En utlänning som avses i 1 § skall heller inte anses som flyk- ting, om han eller hon 1. åtnjuter beskydd eller bistånd av andra organ eller kontor inom än FN:s flykting- kommissariat, eller 2. av myndigheterna i bosätt- ningslandet tillerkänns samma rättigheter och skyldigheter som följer med medborgarskap i det landet. Om det i fråga om en utlän- ning som avses i 2 § finns syn- nerliga skäl att anta att han eller hon har begått handlingar som avses i första stycket 1 eller 3 eller i övrigt har begått ett allvarligt brott eller utgör en fara för all- män ordning eller för rikets säkerhet, skall utlänningen inte anses som alternativt skydds- behövande. Om en flykting begär det, skall En utlänning som avses i 1 §, det antingen i samband med att skall förklaras som flykting uppehållstillstånd beviljas eller (flyktingförklaring). därefter förklaras att utlänningen är flykting (flyktingförklaring). En flyktingförklaring skall återkallas, om det kommer fram att utlänningen kan anses som flykting. En utlänning som avses i 2 §, skall förklaras som alternativt skyddsbehövande (skyddsstatus- förklaring). En skyddsstatusförklaring skall återkallas, om det kommer fram att utlänningen kan anses som alternativt skydds- behövande. När ställningen som alternativt skyddsbehövande upphör En utlänning som avses i 2 § upphör att vara alternativt skyddsbehövande när de omstän- digheter som ledde till att han eller hon bedömdes som sådan inte längre föreligger eller har ändrats i sådan grad att skydd inte längre behövs. Flyktingar och skyddsbehö- vande i övrigt som befinner sig i har rätt till uppehållstill- stånd. Flyktingar och alternativt skyddsbehövande som befinner sig i har rätt till uppe- hållstillstånd. Uppehållstillstån- det skall vara permanent eller ha en giltighetstid, för flyktingar och för alternativt skyddsbehövande utlänningar samt vara förnybart, om inte tvingande hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen kräver något annat. Uppehållstillstånd får dock vägras 1.en flykting enligt 4 kap. 1 § och en skyddsbehövande i övrigt enligt 4 kap. 2 § första stycket 4, om det finns synnerliga skäl att inte bevilja uppehållstillstånd på grund av vad som är känt om utlänningens tidigare verksam- het eller med hänsyn till rikets säkerhet, 2.en skyddsbehövande i övrigt enligt 4 kap. 2 § första stycket 2 och 3, om det på grund av hans eller hennes brottslighet finns särskilda skäl att inte bevilja utlänningen uppehållstill- stånd eller om det finns syn- nerliga skäl att inte bevilja så- dant tillstånd på grund av vad som är känt om utlänningens tidigare verksamhet eller med hänsyn till rikets säkerhet, Uppehållstillstånd får dock vägras 1.en flykting enligt 4 kap. 1 § och en alternativt skyddsbehö- vande enligt 4 kap. 2 § första stycket 4, om det finns synner- liga skäl att inte bevilja uppe- hållstillstånd på grund av vad som är känt om utlänningens tidigare verksamhet eller med hänsyn till rikets säkerhet, 2.en alternativt skyddsbehö- vande enligt 4 kap. 2 § första stycket 3, om det på grund av hans eller hennes brottslighet finns särskilda skäl att inte be- vilja utlänningen uppehållstill- stånd eller om det finns synner- liga skäl att inte bevilja sådant tillstånd på grund av vad som är känt om utlänningens tidigare verksamhet eller med hänsyn till rikets säkerhet, 3.en asylsökande som har rest in från , , eller och kan sändas tillbaka till något av dessa länder i enlighet med en överenskommelse mellan och det landet, om det inte är uppenbart att utlänningen inte kommer att beviljas uppehållstillstånd där, 4.en asylsökande som i annat fall före ankomsten till har uppehållit sig i ett annat land än hemlandet och där är skyddad mot förföljelse och mot att sändas till hemlandet eller ett annat land där han eller hon inte har motsvarande skydd, 5.en asylsökande som har särskild anknytning till ett annat land och där är skyddad på det sätt som anges i 4, eller 6.en asylsökande som kan sändas till enligt konven- tionen rörande bestämmandet av den ansvariga staten för prövningen av en ansökan om asyl som framställts i en av medlemsstaterna i de Europeiska gemenskaperna () och där är skyddad på det sätt som anges I Dublinförordningen finns bestämmelser som tillämpas gent- emot Europeiska unionens medlemsstater samt och . till en flykting eller en alternativt skyddsbehövande utlänning, har även utlänningens make eller sambo och ogift barn som inte omfattas av uteslut- ningsgrunderna i 4 kap. 2 a § rätt till uppehållstillstånd, om inte hänsyn till den nationella säker- heten eller den allmänna ord- ningen föranleder annat. Uppehållstillståndet skall vara permanent eller ha en giltighetstid och vara förny- bart, om inte hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen kräver annat. Uppehållstillstånd på grund av en miljökatastrof En utlänning som på grund av en miljökatastrof inte kan åter- vända till sitt hemland har rätt till uppehållstillstånd. Tillstånd får dock i vissa fall vägras. Där- vid har 1 § andra stycket 2 mot- svarande tillämpning. Vid prövningen av en ansökan Vid prövningen av en ansökan detta kapitel skall det, utom i detta kapitel skall det, utom i fall som avses i 1, 2 eller 4 §, sär- fall som avses i 1, 2, 4 eller 5 a §, särskilt beaktas om den sökande gjort sig skyldig till brottslighet eller brottslighet i förening med annan misskötsamhet. Vid prövning av uppehållstillstånd enligt 3 § första stycket 5 och 6 skall det särskilt beaktas om utlänningen eller utlänningens barn kan antas bli utsatt för våld eller för annan allvarlig kränk- ning av sin frihet eller frid, om uppehållstillstånd skulle beviljas. gjort sig skyldig till brottslighet eller brottslighet i förening med annan misskötsamhet. Vid prövning av uppehållstillstånd enligt 3 § första stycket 5 och 6 skall det särskilt beaktas om utlänningen eller utlänningens barn kan antas bli utsatt för våld eller för annan allvarlig kränk- ning av sin frihet eller frid, om uppehållstillstånd skulle beviljas. Regeringen får i fråga om en Regeringen får i fråga om en viss grupp av utlänningar med- viss grupp av utlänningar med- dela föreskrifter om permanent dela föreskrifter om permanent 1. de är alternativt skydds- enligt 4 kap. 2 § första stycket 2 behövande enligt 4 kap. 2 § för- sta stycket 3, eller 2. de omfattas av tillstånds- bestämmelsen i 5 a §. Regeringen får meddela före- Regeringen får meddela före- skrifter om att uppehållstillstånd skrifter om att uppehållstillstånd inte får beviljas för skyddsbehö- inte får beviljas för vande i övrigt enligt 4 kap. 2 § 1. alternativt skyddsbehövan- första stycket 2 eller 3, om det de enligt 4 kap. 2 § första styck- behövs därför att möj- et 3, eller ligheter att ta emot utlänningar 2. utlänningar som omfattas av har blivit begränsade. tillståndsbestämmelsen i 5 a § om det behövs därför att möjligheter att ta emot utlänningar har blivit begräns- Regeringen skall anmäla sådana föreskrifter till genom en särskild skrivelse . Avvisning och utvisning av en utlänning som avses i 4 kap. 2 § första stycket 2 och 3 får inte verkställas till utlänningens hem- land eller till ett land där han el- ler hon riskerar att sändas vidare till hemlandet, om det inte finns synnerliga skäl för detta. Avvisning och utvisning av en utlänning som avses i 4 kap. 2 § första stycket 3 och 5 kap. 5 a § får inte verkställas till utlänning- ens hemland eller till ett land där han eller hon riskerar att sän- das vidare till hemlandet, om ut- länningen har synnerliga skäl mot detta. Flyktingförklaring, resedokument och skyddsstatusförklaring beslut enligt 4 kap. 3 och 4 §§ i fråga om flyktingförklaring eller rese- dokument eller om återkallelse av flyktingförklaring får över- klagas till en migrationsdomstol. beslut en- ligt 4 kap. 3, 3 a och 4 §§ i fråga om flyktingförklaring, resedoku- ment eller skyddsstatusförklaring eller om återkallelse av flykting- förklaring eller skyddsstatusför- får överklagas hos migra- tionsdomstol. Denna lag träder ikraft den förordning om ändring i utlänningsförordningen (1989:547) Härigenom föreskrivs i fråga om utlänningsförordningen (1989:547) dels att 1 kap. 11 § skall ha följande lydelse, dels att det i förordningen skall införas två nya paragrafer, 3 kap. 1 a § och 7 kap. 8 c § av följande lydelse , dels att det närmast före 7 kap. 8 c § skall införas en ny rubrik av följande lydelse, dels att orden skyddsbehövande i övrigt skall bytas ut mot Om en utlänning inte har någon handling som gäller som pass och saknar möjlighet att skaffa en sådan handling, får Migrations- verket utfärda främlingspass för honom att gälla som pass. skall till en utlänning som är alternativt skyddsbehövande utfärda främ- lingspass när det är påkallat av allvarliga humanitära skäl, om inte tvingande hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen kräver något annat. Verket får utfärda främlingspass även i andra fall, om det finns särskilda skäl. skall i sam- band med att en utlänning bevil- jas uppehållstillstånd som flykting eller alternativt skyddsbehövande informera om de rättigheter och 1 Senaste lydelse 2000:391. skyldigheter som är förbundna med beviljad status. Informa- tionen skall, i den utsträckning det är möjligt, lämnas på ett språk som utlänningen kan förstå. När uppehållstillstånd har meddelats för ett barn som anlänt till utan sina föräldrar eller annan person som trätt i för- äldrarnas ställe eller som efter ankomsten lämnats utan sådan ställföreträdare, åligger det att skyndsamt vidta erforderliga åtgärder för att efterspåra barnets familje- medlemmar. Att redan under asylförfarandet har skyl- dighet att efterspåra barnets familje- medlemmar framgår av 2 d § för- ordning (1994:361) om motta- gande av asylsökande m.fl. Europeiska unionens råd antog direktivet 2004/83/EG om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet, det s.k. skyddsgrundsdirektivet.1 är som medlem i EU bundet av skyddsgrundsdirektivets regler på så sätt att svensk rätt måste uppfylla de minimikrav som anges i direktivet. Skyddsgrunds- direktivet skall vara genomfört i nationell rätt . I ingressen till skyddsgrundsdirektivet anges i punktform skälen för antagandet av direktivets bestämmelser. Det konstateras att en målsättning inom EU är att utarbeta en gemensam asylpolitik, ink- lusive ett gemensamt europeiskt asylsystem för medlemsstaterna och att gradvis upprätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, öppet för personer som tvingade av omständigheterna söker skydd inom Europeiska gemenskapen på laglig väg (punkt 1). Vidare anges att Europeiska unionens råd enats om att ett gemensamt europeiskt asylsystem skall vara grundat på en fullständig och absolut tillämpning av om flyktingars rättsliga ställning av (Genève- konventionen), kompletterad av protokollet av (protokollet) och på så sätt garantera att ingen skickas tillbaka som kan bli utsatt för förföljelse, och att således principen om non-refoulement bekräftas (punkt 2). 1 EUT L 304, 30.9.2004, s. 12, Celex 32004L0083, efter ompublicering EUT L 204, s. 24, Celex 32004L0083R(02). Det anges att huvudsyftet med skyddsgrundsdirektivet dels är att garantera att medlemsstaterna tillämpar gemensamma kriterier för att fastställa vilka personer som har ett verkligt behov av internationellt skydd, dels är att garantera att en miniminivå av förmåner är tillgänglig för dessa personer i samtliga medlemsstater (punkt 6). En harmonisering av reglerna om erkännande och innebörd av flyktingstatus och status som alternativt skydds- behövande syftar till att begränsa asylsökandes sekundära förflyttningar mellan medlemsstaterna när sådana förflyttningar endast motiveras av skillnader i de rättsliga ramarna (punkt 7). Det ligger i miniminormernas natur att medlemsstaterna bör ha befogenhet att införa eller behålla förmånligare bestämmelser för tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som ansöker om internationellt skydd i en medlemsstat, om en sådan ansökan anses bygga på förutsättningen att personen i fråga antingen är flykting i den mening som avses i artikel 1 A i , eller en person som av andra skäl behöver internationellt skydd (punkt 8). De som tillåts stanna inom medlemsstaternas territorier av skäl som inte hänför sig till ett behov av internationellt skydd utan efter en skönsmässig bedömning av ömmande eller humanitära skäl faller utanför direktivets tillämpningsområde (punkt 9). Skyddsgrundsdirektivet står i överensstämmelse med de grund- läggande rättigheter och principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Medlems- staterna är också bundna av de internationella överenskommelser som de är parter i (punkt 11). Skyddsgrundsdirektivet påverkar inte tillämpningen av protokollet om asyl för medborgare i Europeiska unionens medlemsstater, som fogas till Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (punkt 13). Vid genomförandet av skyddsgrundsdirektivet skall medlems- staterna i första hand ta hänsyn till barnets bästa (punkt 12). När underåriga ansöker om internationellt skydd är det nödvändigt att medlemsstaterna vid sin prövning beaktar vilka typer av förföljelse som är specifika för barn (punkt 20). Det är nödvändigt att införa kriterier för att fastställa vilka av dem som ansöker om internationellt skydd som är berättigade till status som alternativt skyddsbehövande (punkt 25). Medlemsstaterna får vidare, inom de gränser som följer av inter- nationella åtaganden, föreskriva att beviljande av förmåner avse- ende tillträde till sysselsättning, sociala förmåner, hälso- och sjuk- vård samt tillgång till integrationsfrämjande åtgärder förutsätter att ett uppehållstillstånd har utfärdats (punkt 30). Utan diskriminering och inom ramen för det sociala stödet, skall personer som innehar flyktingstatus och status som alternativt skyddsbehövande, tillhandahållas tillräckliga sociala förmåner och medel för uppehället (punkt 33). När det gäller socialt stöd och hälso- och sjukvård bör villkoren och de närmare föreskrifterna för tillhandahållande av grundläggande förmåner till personer som innehar status som alternativt skyddsbehövande fastställas i den nationella lagstiftningen och förmånerna omfatta åtminstone mini- miinkomst, bistånd vid sjukdom och graviditet samt föräldra- bistånd (punkt 34). Tillträde till hälso- och sjukvård bör garanteras personer som innehar flyktingstatus eller status som alternativt skyddsbehövande (punkt 35). Regeringen beslutade att uppdra åt en sär- skild utredare att ta ställning till hur rådets direktiv skall genom- föras i (dir. 2004:114). Utredarens uppdrag består enligt direktiven av tre delar. Dessa är i korthet en analys av om de omständigheter som grundar rätt till skydd i står i överensstämmelse med skyddsgrundsdirektivets bestämmelser om flyktingstatus respektive status som alter- nativt skyddsbehövande. en analys av om de förmåner och rättigheter som i knyts till beviljad skyddsstatus står i överensstämmelse med skyddsgrundsdirektivets krav. I dessa delar skall utredaren ta ställning till hur skyddsgrundsdirektivet skall genomföras i svensk rätt. Utrednings- uppdraget omfattar skyddsgrundsdirektivets konsekvenser och behovet av eventuella författningsändringar eller andra åtgärder. en kartläggning av hur många personer som beviljats flykting- status och status som skyddsbehövande i övrigt i förhållande till det totala antalet beslut i asylärenden i under perio- den 2003. Resultatet skall jämföras med motsvarande siffror för några andra länder. Stora skillnader skall analyseras. Regeringen beslutade propositionen Ny instans- och processordning i utlännings och medborgarskapsärenden (prop. 2004/05:107).2 Den nya lagen, NUtlL, avses träda i kraft .