sou · GUB319d2 · 2007-01-01 00:00:00 — Detta förslag kvarstår i allt väsentligt förutom vad som bör gälla för samerna och samiska språket. Den tillsyn som berör rättigheterna för det samiska folket och rätten att använda samiska vid myndighetskontakter bör förläg- gas till . Myndigheten skall på eget initiativ eller efter anmälan kunna vidta de åtgärder som behövs. Detta föreslås in- nefatta styrning, tillsyn, fördelning av ekonomiska medel, sam- ordning samt bevakning och rapportering av minoritetsfrågorna. Enskilda skall kunna vända sig till myndigheten med klagomål om lagens efterlevnad. Tillsynen omfattar inte frågor där andra myndigheter har tillsynsansvar. Förslaget förutsätter att myn- digheten tillförs medel för detta ändamål. I delbetänkandet föreslogs att en länsstyrelse i landet bör ges na- tionellt tillsynsansvar för att säkerställa syftet med den föreslagna lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk.2 Tanken med förslaget är att detta skall leda till ett tydligare statligt ansvarsta- gande för implementeringen av internationella åtaganden rörande nationella minoriteter. Utredningens bedömning i delbetänkandet var att de länsstyrel- ser som i första hand kunde komma ifråga för detta ansvar, var en av länsstyrelserna i , , , Väst- manlands eller , eftersom dessa områden skulle omfattas av de föreslagna förvaltningsområdena för främst finska språket. Utredningen har förordat att ansvaret bör läggas på Läns- styrelsen i . För skälen härtill redogörs närmare i delbetänkandet. Under utredningens fortsatta arbete har även Da- 2 se delbetänkandet avsnitt 6.5 Åtgärder för att främja och stärka det samiska språkarbetet larnas, och tillkommit med anledning av förslag till utvidgning av förvaltningsområdet för samiska. I samband med remissförfarandet av delbetänkandet har det från samiskt håll framförts att det nationella ansvaret rörande det sa- miska språket istället borde läggas på . Detta har fram- förts i remissvar från bl.a. , Svenska samernas riksför- bund samt Gaaltije sydsamiskt kulturcentrum. Med anledning av detta har utredningen fört en dialog i denna fråga med i samband med dess plenum i i no- vember 2005. plenum uttryckte en vilja att åta sig det nationella tillsynsansvaret för säkerställandet av rätten att använda samiska och rätten att få tillgång till samhällsservice på samiska. framfördes från sida att en förutsättning för detta är att myndigheten i sådana fall tillförs medel som är tillräck- liga för att utföra detta tillsynsuppdrag. nuvarande ramanslag är avsedda för andra ändamål, varav en del är lagstadgade och skall inte användas för detta syfte. Från kommunerna inom nuvarande förvaltningsområden i har förslaget om val av länsstyrelse mött skepsis. Flera av kommunerna tillstyrker förslaget om nationellt ansvar för en länsstyrelse. Man anser dock att ansvaret för denna tillsyn inte bör ligga i . , , , och kommuner förordar istället i Norrbot- tens län. kommun anför att tillsynsansvaret bör delas mellan och i . Som utredare anser jag att det primära är att ett nationellt till- synsansvar kommer till stånd. Skälen till detta har jag redogjort för i delbetänkandet3. som kan tänkas vara lämpli- gast bör regeringen avgöra. Det är viktigt att kommer till rätta med de problem som pekat på. Det finns även starka skäl för att hitta nya sätt att få större effektivitet i genomfö- randet av minoritetslagstiftningen. Ur ett rättighets- och rättsäker- hetsperspektiv måste enskilda som inte får sina minoritetsrättighe- ter tillgodosedda kunna vända sig till något statligt organ med sina klagomål. I sammanhanget vill jag påtala att det är viktigt att inte dela upp ansvaret på för många myndigheter. Helhetsansvaret och över- blicken kan delas upp på två myndigheter som bistår varandra. 3 se delbetänkandet avsnitt 6.5 Åtgärder för att främja och stärka det samiska språkarbetet dela upp ansvaret på ännu fler skulle riskera att splittra verksamhe- ten och försämra effektiviteten. När det gäller möjligheterna att lägga tillsynsansvaret på Same- tinget finns det flera skäl som talar för att detta skulle kunna vara en bra lösning. Det vore naturligt att utöka roll i ett sammanhang som berör den samiska befolkningens möjligheter att tala samiska och få tillgång till samiskspråkig service. Att välja en särlösning för det samiska folket är heller inget unikt. Det har gjorts i andra sammanhang inom det same- och minoritetspolitiska området, bl.a. för språkarbetet. Jag vill i sammanhanget påpeka att man i infört en lik- nande lösning. Det finska har ålagts att följa tillämp- ningen av den samiska språklagen i , vilket bl.a. innefattar att ta initiativ för att rätta till brister. Vad beträffar språkkompetens, kulturell kompetens och kunska- per rörande den samiska befolkningen utgör en resurs för landet. har ett nära samarbete med de norska och finska Sametingen, vilket sannolikt skulle bidra till att vi i kan hitta nya lösningar för att förbättra tillgången till och efterfrå- gan på samiskspråkig service på den lokala nivån. Både i och i har man liknande erfarenheter från förvaltningsområdena. Det vore även naturligt för den samiska befolkningen i att vända sig till i samband med tillsynsärenden, sannolikt mer naturligt än till en länsstyrelse. Jag delar bedömning att nya medel skulle behöva anslås för denna uppgift, på motsvarande sätt som utredningen re- dan föreslagit för med tillsynsansvar. Det vore olämpligt om till exempel de tillgängliga medlen för arbetet med att leda det samiska språkarbetet kom att användas för till- synsuppgifter. Väljer man en lösning med som till- synsmyndighet, måste en tydlig boskillnad göras, enligt min be- dömning. Jag ser inga hinder i att dela upp tillsynen för de olika minori- tetsspråken på två olika organ, för samiska och en läns- styrelse för de övriga minoritetsspråken, under förutsättning att dessa organ har ett nära samarbete och bistår varandra och erhåller tillräckliga resurser. Bestämmelser rörande tillsyn med följande ly- delse bör därför införas i den nya lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk samt i sametingslagen: Åtgärder för att främja och stärka det samiska språkarbetet Lag (2006:xx) om nationella minoriteter och minoritetsspråk 15 § (är lika med delbetänkandets förslag) Tillsynen skall säkerställa syftet med denna lag. skall för detta ändamål på eget initiativ el- ler efter anmälan i nödvändig utsträckning kontrollera efterlev- naden av lagen. skall dessutom, genom rådgivning, infor- mation och liknande verksamhet, skapa förutsättningar för att lagens ändamål skall kunna tillgodoses. Tillsyn över kommunernas verksamhet enligt denna lag utövas av i XX län och i enlighet med vad regeringen bestämmer. Tillsyn i frågor som rör kommuners anordnande av förskole- verksamhet och äldreomsorg utövas av annan myndighet. Förslag till ändring i Sametingslag (1992:1433) Härigenom föreskrivs att 2 kap 1 § skall ha följande lydelse skall verka för en levande samisk kultur och därvid ta initiativ till verksamheter och föreslå åtgärder som främjar denna kultur. Till uppgifter hör särskilt att 4. utöva tillsyn över kommuner enligt lag (2006:xx) om na- minoriteter och minoritetsspråk i enlighet med vad regeringen bestämmer, Det finns även anledning att kommentera det som kommunerna i anfört i remissvaren. och kommuner uttalar en oro för att en utvidgning av förvaltningsområdet för finska inte får ske på bekostnad av stödet till meänkieli. Som utre- dare vill jag klargöra att de åtgärder som vidtas för stöd och skydd för respektive nationellt minoritetsspråk inte får göras på bekost- nad av ett annat minoritetsspråk. Det är redan ett problem att man Åtgärder för att främja och stärka det samiska språkarbetet från statsmakten ibland tenderar att sammanföra de nationella mi- noriteterna och deras språk och kulturer i olika sammanhang. De nationella minoriteterna och deras språk har olika behov och olika förutsättningar för att bestå som levande språk i . De nationella minoriteterna är dessutom olika stora. Det innebär att de åtgärder som kan behöva vidtas också skiljer sig från varandra och därmed även kostnader. har åtagit sig ett ansvar för dessa minoriteter och för fortlevnaden av respektive språk. har därmed en folkrättslig förpliktelse att uppfylla sina åtaganden i en- lighet med den ratifikation som gjorts för respektive språk. Det vore ytterst olyckligt om de nationella minoriteterna eller minori- tetsspråken hamnade i ett konkurrensförhållande därför att man från statsmaktens sida inte förmår hålla isär sina åtaganden. Det skulle inte gynna uppfyllandet av åtaganden i konventionerna om minoriteterna ställs mot varandra. Inte nog med att de nationella minoriteterna måste konkurrera med det svenska majoritets- samhällets intressen i olika sammanhang och att de därvid ofta hamnar i ett demokratiskt underläge.4 12.3Samiska språkcenter som del av en fast struktur för det samiska språkarbetet För att det språkliga revitaliseringsarbetet skall kunna effektivi- seras, behövs det kompletterande insatser som kan stödja det formella och informella språkarbetet. Samiska språkcenter kan etableras som en resurs för samhällsservice, förskola, skola samt gruppers och enskildas språkarbete. Uppsökande verksamhet och attitydförändrande arbete bör prioriteras i ett första skede. Genom att också länka samman olika verksamheter och tillföra nya aktiviteter, kan språkstimulering och nya språkmiljöer främjas. Av betydelse är att sådana språkcenter kan ingå i en struktur som ger kontinuitet och möjliggör ett långsiktigt ar- bete. Den närmare utformningen för samiska språkcenter ut- vecklas genom lokal/regional delaktighet. Två samiska språkcenter bör inrättas inom det sydsamiska om- rådet för arbetet med det samiska språkets revitalisering. Lämp- liga lokaliseringar är inom kommun samt i Öster- 4 rörande demokratiskt underläge, se delbetänkandet avsnitt 6.8.1 Åtgärder för att främja och stärka det samiska språkarbetet sund eller i dess närhet. Det närmare lokaliseringen bör dock avgöras av . skall vara huvudman för verksamheten. Staten skall aktivt stödja uppbyggnad och trygga en långsiktig drift som inkluderar tillräckligt antal anställda. bör ytterligare samiska språkcenter inrättas i de lule- och nordsamiska områdena. Det språkliga revitaliseringsarbetet för samiska har svårhanterliga förutsättningar. Förutom dialektsplittring och olika ortografiska regelverk är den samiska befolkningen spridd över stora områden som medför färre tillfällen till språkanvändning. Bristen på lärare och läromedel samt ett knapphändigt utbud av media och litteratur är försvårande omständigheter. Mot denna bakgrund finns det be- hov av stödjande resurser som kan ingå i en fast struktur för språkarbetet och som kan rikta sig direkt till enskilda individer och komplettera samhällets lagstadgade insatser. Språkarbetet på fältet har alltför ofta vilat på engångsinsatser med ideella förtecken och tillfälliga projekt. Ett språkcenter är inget entydigt begrepp. Med ett samiskt språkcenter menas här en fast stödjepunkt för det samiska språkar- betet, ett koordinerande resurscentrum som tillhandahåller service för flera parter och som tar egna samt stöttar andras initiativ och engagemang. Det betyder att sådana centra skall verka på det lokala planet. Genom att varje språkcenter kan anpassas efter den omgi- vande språksituationen, kan den språkliga revitaliseringen effektivi- seras. De olika språkvarieteterna har olika behov av språkfrämjande insatser. har i sitt handlingsprogram för samiska språket pekat på samiska språkcenter som lärande mötesplatser, kom- plement till skolan och hemmet, flerspråkig samlingsplats för fritidsaktiviteter, språknav i områden där språket sviktar, arena för kunskapsöverföring över generationer som binder ihop kultur, traditionell kunskap och språk och som kontaktorgan för myn- digheter.5 På grund av språkgeografins faktiska utseende behöver de lokala stödinsatserna kunna erbjudas över en större region. Det fordrar tillgång till teknik och kommunikationer. I det nätverksbygge som kan förutses bör det stora antalet lokala, oftast kommunala, lär- centra kunna utnyttjas för samverkan. De har i de flesta fall tillgång till lokaler samt distansöverbryggande teknik och andra mediere- 5 (2004) s 38. Citaten är här förkortade. Åtgärder för att främja och stärka det samiska språkarbetet Här finns också goda exempel på utveckling för ett flexibelt lärande, särskilt på distans. Motiv för det lokala arbetet kan visuali- seras så här: Överallt i är samerna i minoritet. Det är svårt att hitta miljöer där samiska hörs och där den samiska kulturen dominerar i gatubild eller i bygden. Med hjälp av ett samiskt centrum kan sådan förstär- kande miljö skapas, där samiskan och samiskheten är . I dessa samiska rum kan man komma för att bada i språket och kulturen.6 I finns ett flertal språkcenter med olika organisationsfor- mer, t.ex. kommunala, som stöd för det samiska språkarbetet.7 Utbudet för språkarbetet är varierat. Här finns regelrätt samisk un- dervisning inom skolsystemet och distansutbildningar samt ett kompletterande kursutbud. Utbudet är ofta anpassat efter olika språkliga förkunskaper. Distansutbildningar ges även till vanliga skolor genom teknik för videokonferens. Språkbad8 och interna språkkurser för verksamheter förekommer. Ett centrum verkar som koordineringsorgan för det lulesamiska språkarbetet. Familje- nätverk är en språkstödjande aktivitet. Uppföljande seminarier för språkcentren anordnas, till exempel på temat Hur nå målet med att få deltagare att komma över barriären och börja tala samiska?. För att visa vilka möjligheter som finns till hands presenteras i avsnitt 8.6 projektet språk- och kultursita som verkat inom finska delen av Sápmi och sydsamisk språkrevitalisering vid Svah- ken sijte på Norsk sida. Man har strävat efter att ge samer som förlorat eller riskerat att förlora det samiska språket möjligheter att återta språket och kulturen. Barnfamiljer har varit den viktigaste målgruppen. Det finns behov av ett flertal språkcenter över hela svenska Sápmi från till norra . En sådan struktur kan göra det språkliga revitaliseringsarbetet mer ändamålsenligt genom att arbetet anpassas efter olika förutsättningar och behov för syd-, lule- , och nordsamiska. På grund av sydsamiskans utsatta ställning föreslår jag att två samiska språkcenter inrättas inom det sydsamiska området. 6 , , Hur skall den samiska revitaliseringen gå vidare? 7Ája Samisk Senter, språksenter, Várdobáiki samisk senter, Árran lulesamisk senter, Sjøsamisk Kompetensesenter, Sørsamisk museum og kulturcentrum, Samisk kultursenter i Hattfjelldal, Samisk språk- og kultursenter i . (Förteckningen är inte med säkerhet komplett) 8Med språkbad avses olika former för intensivträning, oftast som talträning och uppbyggnad av ordförråd under informella former, till exempel genom att utföra gemensamma aktiviteter. Åtgärder för att främja och stärka det samiska språkarbetet Efter hand bör etableringar även ske i de lule- och nordsamiska områdena så att språkarbetet kan stärkas även där. I och finns, enligt min mening, tillräckligt med erfarenheter av motsvarande verksamhet för att föreslagna aktiviteter skall kunna komma igång relativt snabbt. Samarbete med norska språkcenter äger rum . är naturlig huvudman för verksamheten. Det uteslu- ter inte att de två språkcentren kan organiseras tillsammans med kommuner, kommunalförbund och landsting med flera. En lo- kal/regional delaktighet har betonats vid utredningens besök i ett par kommuner. Lokal/regional delaktighet har även visat sig vara en förutsättning för framgångsrikt revitaliseringsarbete internatio- nellt sett.9 Samebyar och sameföreningar är självklara samarbets- partner. Den statliga basfinansieringen skall trygga kontinuitet och långsiktighet i verksamheten. Av vikt är en fast bemanning av minst två språkarbetare per center. Uppsökande verksamhet, lokala arrangemang och stora reseavstånd kräver sådan minimistandard. Min tanke är inte att ett språkcenter utför arbete inom språk- vårdens expertfunktioner. kommun har aktivt visat intresse för idén med ett samiskt språkcenter. Den samiska anknytningen är god, särskilt inom Tärnabyområdet med flera samiska institutioner. Utred- ningen har vid besök och särskild anordnad konferens10 bland annat noterat möjligheten till gränsöverskridande samarbete med norska sidan. Ett samiskt språkcentrum i kommun förutsätts betjäna de norra delarna av det sydsamiska området i denna första etableringsetapp. För de södra delarna föreslås eller ort i närhet som etableringsplats för det andra språkcentret. För detta talar först och främst kommunikationsmöjligheterna och närheten till samiska institutioner i . Åtgärder för att främja och stärka det samiska språkarbetet Jag förespråkar tre huvuduppgifter för de föreslagna språkcenterna. 1.Genomföra uppsökande verksamhet och utföra ett attitydföränd- rande arbete För att nå fram med arbetet att vidmakthålla, återta och komplet- tera språkkunskaper fordras med största sannolikhet en uppsö- kande verksamhet som når så många som möjligt. Det gäller upp- lysning om språkliga rättigheter, korrekt information om tvåsprå- kighetens möjligheter samt rådgivning och vägledning. Den en- skilde erbjuds därmed en grund för eget ställningstagande. Särskilda insatser kan behövas för att stödja föräldrar i deras roll att överföra språket till barnen och föräldrar är därför en viktig målgrupp. Det krävs betydande ansträngningar av föräldrar för att överföra samiska till barnen i en omgivning som är svensktalande. Enskild handledning och nära samarbete med förskola kan utveck- las via språkcentra. För icke-samisktalande föräldrar fordras extra förstärkande insatser. System av stödfamiljer och olika språksti- mulerande aktiviteter kan upprättas. Föräldrarna är vidare en viktig målgrupp för barnets fortsatta språkutveckling genom de språkval som görs inför förskola, grundskola och gymnasium. 2.Organisera kompletterande språkträning och stimulera språkan- vändning. Det finns behov av att komplettera skolsystemets modersmålsstöd och modersmålundervisning och elevernas varierande förkunskaper särskilt vid ett otillräckligt föräldrastöd (som beror på vuxnas egna begränsade kunskaper i samiska). Genom att organisera t.ex. språkbad i olika former, som kafékvällar, språkveckoslut, språklä- ger, språksemester och slöjdkvällar etc., kan antalet samiska språk- miljöer utökas. Man erbjuder språkrum där språket inte är ett ämne, utan ingår i något sammanhang. Drama och musik kan er- bjuda öppnande metoder. Berättarkvällar och samarrangemang med bibliotek och bokbussverksamhet med läsfrämjande aktiviteter knyter ihop kultur och språk. Här förutsätts ett inkluderande sätt att arbeta, där alla samer och övriga, oberoende av språk- och kul- turkompetens, är välkomna att delta. Härigenom kan den ordinarie skolundervisningen breddas med en språklig uppföljning. Åtgärder för att främja och stärka det samiska språkarbetet serade föräldranätverk och arrangerade temadagar och temaveckor kan direkt stödja och samverka med ordinarie skolverksamhet. Äldre samers kunskaper och förmåga att binda ihop kultur och samisk insikt med språket är en självklar del i revitaliseringen. Sy- stem med språkmentorer kan etableras där äldre och yngre förs samman i gemensamma sysslor för överföring av kulturarv och språk. Vuxnas önskemål om grundläggande utbildning och komplette- rande läs- och skrivkunskaper (alfabetisering) skall kunna kanalise- ras genom samarbete med vuxenutbildning och studieförbund. Så kallade alfabetiseringsinsatser har betydelse för att nå lagstiftning- ens mening om en fullvärdig kommunikation med myndigheter via modersmålet. Ge ett allmänt stöd till myndigheter, utbildningsväsendet m.fl. Gällande och föreslagen lagstiftning förpliktigar till en samhällsser- vice som generellt skall kunna meddelas på samiska. Mot bakgrund av den beredskap som finns i kommuner och förvaltningsorgan (se avsnitt 9) fordras olika underlättande och samordnande insatser för att kunna förverkliga lagstiftningen för det sydsamiska området. Kommuner m.fl. kan behöva vända sig till ett närbeläget center. Samiska språkcentra kan bistå denna process genom rådgivning och anvisning av samisktalande och tolkningskunniga personer. bör också assistans för skriftliga förfaranden kunna förmedlas. För allmänna bibliotek och skolbibliotek samt läromedelscentraler bör en utökad serviceinsats kunna erbjudas. Litteratur och material i olika medieformer samt modersmålsstödjande undervisningsma- terial bör kunna förmedlas. För modersmålslärare och kurslärare kan centret verka som en sammanhållande resurs. Som en möjlighet kan distansledd undervisning ske för flera skolor direkt från det samiska språkcentret. Som nämnts är det viktigt att de lokala och regionala förutsättning- arna får styra verksamheten. De föreslagna uppgifterna för ett språkcenter vilar på de iakttagelser som utredningen noterat vid samtal med samiska och kommunala företrädare. Den fasta struk- tur som föreslagits bör ingå i ett sammanhängande program för en aktiv språkrevitalisering på fältet. Det är dock inte utredningens Åtgärder för att främja och stärka det samiska språkarbetet uppgift att skapa sådana program eller kampanjer. Utredningen fö- reslår verktyg på olika nivåer som behöver samhällets stöd samti- digt som framgångsrika modeller och insatser belyses. De fram- gångsfaktorer som redovisats i avsnitten 8.5 och 8.6 bör enligt min mening kunna tillämpas i en struktur med språkcentra. 12.4Förstärkt samiskt inflytande rörande ortnamn En god ortnamnssed har lika stor betydelse för det samiska samhället som för det svenska samhället. Arbetet med faststäl- landet av samiska ortnamn har överlag fungerat väl, men inte alltid friktionsfritt. Det samiska inflytandet över namngivningen behöver formellt förstärkas när oförenliga åsikter uppstår. Att regeringen föreskriver att är det organ som, vid skiljaktig mening om samiska ortnamn, avgör rekommendatio- nen till för fastställande. Termen ortnamn är ett sammanfattande begrepp för geografiska namn, administrativa indelningar och andra områden samt namn på gårdar, samhällen, samevisten, vattendrag, sjöar, gator, berg och dalar, kommuner etc. Fastställda ortnamn är normerande för en rad samhällsaktiviteter och en viktig del av språket. har ort- namn betydelse för identitet och kulturmiljö för enskilda och grupper t.ex. ett synliggörande av samisk kultur. Ortnamn likställs med övriga kulturminnen. infördes en hänsynsparagraf om god ortnamnssed. Kulturminneslag (1988:950), 1 kap. 4 § Vid statlig och verksamhet skall god ortnamns- sed iakttas. hävdvunna ortnamn inte ändras utan starka skäl, ortnamn i övrigt stavas enligt vedertagna regler för språkrik- tighet, om inte hävdvunna stavningsformer talar för annat, påverkan på hävdvunna namn beaktas vid nybildning av ort- namn, och Åtgärder för att främja och stärka det samiska språkarbetet svenska, samiska och finska ortnamn så långt möjligt används på kartor samt vid skyltning och övrig utmärkning i flerspråkiga områden. Namn som godkänts för offentlig kartproduktion skall även i andra sammanhang användas i sin godkända form. har som nationell ortnamnsmyndighet bl.a. an- svaret för samordningen inom det statliga ortnamnsområdet. Häri ingår att fastställa ortnamn i den utsträckning inte någon annan myndighet har sådan befogenhet. Ett ortnamnsråd med företrädare för ortnamnsvårdande och namngivande intressenter skall finnas inom myndigheten.11 har en rådgivande funktion och saknar beslutsbefogenheter i formell mening. I den rollen sö- ker rådet vägleda myndigheter och andra namngivare genom att framföra synpunkter och avge utlåtanden i ärenden av principiell vikt. är representerat i rådet. använder numera särspråklig samisk ortografi vid produktion av kartorna. 1983 kom den första revideringen med den nya nordsamiska ortografin. 1988 beslöt att införa lulesamisk ortografi på de allmänna kartorna vid nyutgiv- ning.