sou · GUB345d2 · 2007-01-01 00:00:00 — Barnkulturcentrum i samarbetar med olika förvalt- ningar i kommunen för att säkerställa att man når alla barn, även barn med missbrukande föräldrar, invandrade barn, barn i sär- skolan, barn på sjukhus osv. Bkc finns också representerat i den regionala barnkulturgruppen i , där bl.a. länskonsulenter- na i dans, konst, film, slöjd, musik och teater deltar. Framtidsfrågor som flera av bkc lyfter fram i en skrivelse till Aktionsgruppen är: Bristande resurser för verksamheten – man har för lite personal och för liten budget för att kunna möta efterfrågan på verk- samheten. Anslagen står stilla eller skärs ned. Svårt att få gehör för verksamheten inom den egna förvalt- ningen – man pratar vackert om betydelsen om barnkultur, men det leder inte till handling. Bristande tillgänglighet till lokalerna om man ska kunna nå alla barn. Skolan har för liten kunskap om/intresse för att utveckla arbetet med estetiska lärprocesser. För dyrt för skolklasser att ta sig till kulturarrangemang. Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga Den öppna fritidsverksamheten för ungdomar har genomgått stora förändringar . försvann av fritidsgårdarna – främst i stora och mellanstora städer och i storstädernas förorter1. Men enligt kan man inte se en generell minskning av de ekonomiska resurserna till öppen fritidsverksamhet , vilket tolkas som att man istället har satsat på en ökad mångfald. Det kan vara , som vänder sig till äldre ungdomar än de traditionella fritidsgårdarna, det kan också vara stöd till musikhus eller till fritidsverksamhet som initieras av ungdomarna själva (se exemplet Påpp i , s. 42). I kartläggningsarbetet har vi inte hittat tillräckligt med underlag för att kunna komma med generella påståenden om hur föränd- ringen inom kommunernas öppna fritidsverksamhet har påverkat ungdomars möjligheter att ägna sig åt eget skapande eller kultur- konsumtion. Men vi har siffror som antyder att traditionell fri- tidsgårdsverksamhet inte har så stora kulturinslag. Enligt besöker av alla 13 17-åringar en fritidsgård regelbundet.2 studie om ungdomars fritidsvanor, Arenor för alla, visar att utbudet av aktiviteter med kulturinriktning på fritidsgårdarna kan vara mycket litet. I undersökningen tillfrågas 16-åringar i /, , och södra förorter om var de deltar i olika kultur- aktiviteter. Svaren visar att ingen ser teater på fritidsgården i Bengts- fors/eller . I södra förorter uppger 4 pro- cent av pojkarna att de har sett teater på fritidsgård/ungdomshus – men ingen flicka har gjort det. Spelar teater själv gör man inte heller på fritidsgården – den högsta siffran är och gäller flickor i /och pojkar i . Siffrorna för dans är också mycket låga, undantaget är södra förorter där av flickorna och av pojkarna dansar balett, jazzdans eller breakdans. 1Källa: Verksamhet utan avsikt? En debattskrift om öppen ungdomsverksamhet och kom- munernas prioriteringar, 2002. 2Om kultur- och fritidssektorerna Deltagande, vanor och nyttjande, Kultur- och fritidssek- tionen, 2004. Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga Musiken får högre siffror – men de gäller inte det egna utövan- det. Mellan lyssnar på musik på fritidsgård/ung- domshus, men den högsta siffran för eget utövande ligger på (pojkar i och ). Betydligt fler spelar i skolan (mellan ) eller hemma (mellan ). Studieförbunden når många barn och unga med studiecirklar och gruppverksamhet inom skapande och kultur. Det finns mycket skrivet om Studieförbundens verksamhet och framtidsfrågor – men det innehåller förvånansvärt lite om deras stora lokala betydelse för barn- och ungdomskulturen. Studieförbundens verksamhet utvärderades 2004 av kommit- tén för statens utvärdering av folkbildningen, förkortad SUFO 2. Slutbetänkandet, Folkbildning i brytningstid en utvärdering av studieförbund och folkhögskola (SOU 2004:30) lämnades till rege- ringen 2004. gjordes en utredning om folkbildningens förmåga att ta in deltagare från nya grupper i sin verksamhet och på beslutande positioner, med tonvikt på yngre deltagare. Resultaten redovisades i betänkandet Vem får vara med? En belysning av folkbildningens relation till icke-deltagarna (2004:51). publicerar statistik om studieförbundens verksamhet. Den innehåller uppgifter om antal deltagare i studie- cirklar och kulturprogram, vilken inriktning studiecirklarna har och hur deltagarna fördelas mellan dem, samt var i landet verksamheten bedrivs. När det gäller deltagarna finns uppgifter om andel kvinnor och män, invandrare, funktionshindrade och arbetslösa – men inga uppgifter om deltagarnas ålder. Därför går det tyvärr inte att se hur stor andel av deltagarna som är ungdomar, var i landet det finns mest verksamhet för unga, vilka studieförbund som är mest aktiva inom ungdomskulturen eller vilka cirklar och kulturprogram som lockar flest unga. Att ungdomar inte finns med i statistiken beror förmodligen på att de inte pekas ut som en särskild målgrupp i förordningen om statsbidrag till folkbildningen – de grupper som särskilt anges där är just arbetslösa, funktionshindrade och in- vandrare. De uppgifter som vi har kunnat hitta om ungdomars deltagande i studieförbundens verksamhet har vi hämtat från Folkbildnings- Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga rådet, betänkandena i de två studieförbundsutredningarna, samt i viss mån från studieförbunden själva. Det gör att den information vi kan presentera här blir betydligt mer lösryckt och slumpmässig än den hade behövt vara om statistik hade kom- pletterats med uppgifter om ålder. Det finns nio studieförbund i : ABF – Arbetarnas bild- ningsförbund, , , NBV – bildningsverksamhet, – Svenska idrotts- rörelsens studieförbund, Sensus, Studiefrämjandet, Medborgar- skolan samt . Tillsammans arrangerar de ca 310.000 studiecirklar med totalt nära 2,5 miljoner deltagare. De estetiska ämnena står för av cirklarna. Dessutom arrangerar studieförbunden ca 220 000 kulturprogram med mer än 15 miljoner deltagare. (Källa: Fakta om folkbildning, 2005.) Studieförbunden har cirklar för ungdomar och grupp- verksamhet för barn . 2004 var andelen cirkeldeltagare , vilket motsvarar 424 000 deltagare, enligt uppgifter från . Enligt Folkbildnings- rådets , , deltar hälften av studiecirkelsdeltagarna under i en estetisk cirkel. De nio studieförbunden har olika inriktning, beroende på vilka folkrörelser och andra organisationer som är medlemmar i för- bunden. Det gör också att vissa av dem är mer intressanta när det gäller barn och kultur – och vi har valt våra exempel med den utgångspunkten. Här tar vi bara upp exempel som på något sett visar hur stor volym verksamheten har. Det finns naturligtvis mängder av intressanta projekt som skulle vara intressanta att lyfta fram – men vi har inte haft möjlighet att samla in uppgifter som skulle kunna ge en samlad bild av de projekt som förekommer på lokal nivå. Sensus, som är en sammanslagning av kyrkliga studie- förbund, KFUM/och , finns i samtliga kommuner i landet. Sensus har 40 egna musikhus med bl.a. rep- lokaler för musikgrupper. Över 1 000 band deltar i verksamheten. Studiefrämjandet arrangerade 14 117 musikcirklar med sammanlagt 65 728 deltagare – de flesta unga. Studiefrämjan- det driver också musikhus och har mer än 1 000 replokaler. Vi Unga, som är , har 9 000 unga medlemmar, fördelade på 170 klubbar runtom i landet. Klubbarna styrs av de unga själva och har en bred Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga verksamhet som bestäms av medlemmarna. Kulturverksamhet är ett återkommande inslag, pågår en särskild satsning på teater inom förbundet. Stödet till Studieförbunden från kommuner och landsting har minskat kraftigt . Det statliga stödet har däremot varit i stort sett oförändrat, räknat i löpande priser. var statsbidraget till studieförbunden drygt 1,3 mdkr. Men ett oförändrat bidrag innebär i praktiken en minskning: fördelades mer till studieförbunden än vad som för- delades 1991/92. Om anslaget följt den allmänna kostnadsutvecklingen skulle det i stället ha ökat med nästan . (SOU 2004:30, s. 106) Det kommunala bidraget till studieförbunden minskade , från 663,3 mnkr till 441,4 mnkr. Men om man relaterar minskningen till den allmänna kostnads- utvecklingen har stödet från kommunerna halverats, påpekar SUFO 2 i sitt slutbetänkande. Landstingen står för en mindre andel av det offentliga stödet till studieförbunden, och deras stöd har inte minskat i samma takt som stödet från kommunerna. 1991 låg stödet på 323,1 mnkr, uppgick det till 306,5 mnkr. 4.4.2Fler studietimmar i estetiska ämnen Trots att kommunernas och landstingens stöd till studieförbunden har minskat påtagligt har inte antalet studiecirklar inom det este- tiska området minskat. 1991/92 arrangerades 134 179 studiecirklar inom musik, teater och dans, slöjd och konsthantverk, bild och form, litteratur och övrig kultur. Sammanlagt blev det drygt . arrangerades 137 770 studiecirklar på det estetiska området, med sammanlagt drygt . Musik stod vid båda tillfällena för runt hälften av studietimmarna – med en liten ökning i siffrorna . Siffrorna är hämtade från . Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga Studieförbunden har stor spridning över landet. på Dalhall , som tar upp statens roll i det lokala kulturlivet, framhåller studieförbundens stora betydelse för kulturlivet på små och medelstora orter. Särskilt i glesbygds- områden spelar studieförbunden en avgörande roll för att ett kulturutbud kommer till stånd framhåller SUFO 2 i sitt slut- betänkande: Utanför de större städerna är folkbildningens organisationer ofta de främsta arrangörerna av konserter, teaterföreställningar, utställningar m.m. Studieförbundens verksamhet är av stor betydelse för att vid- makthålla att ett utbud också är tillgängligt på mindre orter. / / Det finns anledning till oro när det gäller vilka möjligheter studieför- bunden har att fortsatt spela en aktiv roll. Minskade bidrag, ökande kostnader, färre lokalkontor bidrar till sämre möjligheter för för- bunden att erbjuda verksamheter och att de som anordnare blir mer osynliga. (SOU 2004:30, s. 333) statistik visar att det högsta cirkeldeltagande finns i Norrlandskommuner. Sju av de tio kommunerna med det högsta cirkeldeltagandet ligger i . De övriga ligger i respektive . Åtta av de tio kommuner- na med lägst cirkeldeltagande ligger i , de övriga i och län. Ett talande exempel: I deltog 87 av 1 000 invånare i en studiecirkel – i , i Väster- botten, var motsvarande siffra 751 av 1 000 invånare. Hur många av dessa som var ungdomar, framgår dock inte av siffrorna. 4.4.4Ungt deltagande i studieförbunden Åren 2003 2004 pågick en utredning med uppgift att ta reda på om folkbildningens inriktning, verksamhetsformer och organisation passar för unga människor och för dem som inte deltar i verksamheten. Utredningens slutbetänkande Vem får vara med? En belysning av folkbildningens relation till icke-deltagarna (2004:51) bygger på intervjuer med ett stort antal personer med anknytning till folkbildning. Här redovisas också en enkätundersökning som besvarats av drygt 1 000 personer . Även om de som besvarat enkäten är något äldre än den grupp som Aktions- Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga gruppen valt att rikta in sig på finns det förstås slutsatser och resonemang i betänkandet som är giltiga även för yngre ålders- grupper. Några viktiga punkter från betänkandet: Utredningens enkät visar att de flesta unga har dålig kunskap om studieförbunden, svarar ja på frågan om de har kännedom om studieförbundens verksamhet och kurser. Studieförbunden har dålig representation av unga på styrande poster. Hög medelålder bland deltagarna i vissa förbund: i ABF jämfört med i Studiefrämjandet (siffran från Folkbild- ningsrådet, gäller 2000). Kommunpolitiker har inte kunskap om studieförbundens be- tydelse för lokalsamhället. Amatörkulturen hanteras styvmoderligt (s. 69). Nuvarande statsstöd ger liten flexibilitet för att starta nya sam- arbeten eller nya studieförbund, eftersom statens bidrag ligger fast och ev. höjda anslag till ett studieförbund eller ett nytt studieförbund medför att stödet till övriga måste minska. I Aktionsgruppens direktiv står det att vi ska titta på alla barns förutsättningar att delta i kulturlivet. Vi väljer här att ta upp barn från nationella minoriteter och barn med funktionshinder i var sitt avsnitt. Det gör vi för att dessa grupper också omfattas av särskilda statliga stöd, som ska göra det lättare för dessa barn att delta i kulturlivet. Målet för den svenska minoritetspolitiken är att skydda de nationella minoriteterna och stärka deras möjligheter till inflytan- de, samt att stödja de historiska minoritetsspråken så att de hålls levande. nationella minoriteter är samer, sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar. Minoritetsspråken är samiska, finska, meänkieli, chib och jiddisch. Grunden för mino- ritetspolitiken finns i regeringens prop. 1998/99:143 Nationella minoriteter i . Följande särdrag är gemensamma för de grupper som erkänts som nationella minoriteter: Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga Grupp med uttalad samhörighet som till antalet i förhållande till resten av befolkningen har en icke dominerande ställning i samhället. Religiös, språklig, traditionell och /eller kulturell tillhörighet. Bara ett av dessa särdrag behöver finnas. Den enskilde såväl som gruppen ska ha en vilja och strävan att behålla sin identitet. Gruppen ska ha historiska eller långvariga band till . fick i uppdrag av regeringen att utreda hur de nationella minoriteterna i skulle få mer utrymme i svenskt kulturliv. begärde in underlag från de centrala organisationer- na inom respektive grupp. Kompletterande information skaffades genom företrädare för minoriteterna och organisationers hemsidor och egna skrifter. lade särskilt fokus vid de konstnär- liga uttrycksmedel som finns inom myndighetens ansvarsområde. Ungas kulturella aktiviteter var av stort intresse, därför vände man sig även till som expertorgan. Utredningen ledde till att lade fram följande i anslagsframställningen för : Ett nytt anslag ställs till disposition för stöd till de nationella minoriteterna Stöd för projektering av ett romskt kulturcentrum i och Medel för att inrätta en tjänst som finsk bibliotekskonsulent. betonade att barn och ungdom har en viktig roll för minoritetsspråkens fortlevande, och att medel för ungdomars kulturskapande borde finnas att tillgå som permanenta medel hos . (2001:4 De nationella minoriteterna och kul- turlivet. Rapport från .) I följande avsnitt har vi listat ett antal exempel på kultur- verksamheter som vänder sig till barn och ungdomar ur de olika minoritetsgrupperna. Listan gör inga anspråk på att vara fullständig – det har varit svårt att samla in exempel på kulturaktiviteter speciellt riktade till barn i minoritetsgrupperna. Det finns inga exakta siffror över hur många barn som tillhör någon av de nationella minoriteterna i , eftersom det inte är Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga tillåtet att samla in statistik över etnisk tillhörighet. Men det finns uppskattningar. Siffrorna nedan har vi hämtat ur Barnombuds- mannens faktasamling Upp till 18, . 4.5.1Kultur för samiska barn och unga Det finns uppskattningsvis 3 000 4 000 barn med samiskt ursprung i . På sex platser i finns det sameskolor. I de fall samiska barn bor på andra orter finns det i stället skolor med samisk integrering. Det innebär att de inom ram får under- visning i vissa samiska ämnen som samiska språket, slöjd och samhällsorientering. Sameskolorna leds av en särskild styrelse, Sameskolstyrelsen, som har ett kansli i . Sáminuorra är den samiska ungdomsorganisationen. Organisa- tionen arbetar för att ta tillvara sameungdomarnas intressen och rättigheter, bl.a. bedrivs olika projekt: Informationsprojekt på skolor för att skapa förståelse för samerna och deras kultur. Jojk- och slöjdprojekt för ungdomar, för att de på ett djupare sätt ska kunna ta del av kulturen som ett led i att stärka iden- titeten. Språkprojekt, dels för att språket ska få fortlevnad, dels för att unga ska få möjligheter till fördjupning i språkkunskaper. Språket ses som en viktig kulturbärare. Ett av regionala resurscentra, Filmpool Nord i , har samproducerat kort- och dokumentärfilm om den samiska ursprungsbefolkningen. Filmkulturell verksamhet för barn och ungdom har däremot inte förkommit som särskild insats gentemot minoritetsspråksbefolkningen i länet. Filmkulturella åtgärder omfattande minoritetsspråken var inte föremål för diskussion i filmavtalsförhandlingarna . Den sak- nades också i årets fattade avtal. Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga Antalet barn med tornedalsfinsk barkgrund uppskattas till ca 10 000. Här nedan finns exempel på kultursats- ningar som rör denna grupp och även andra nationella minoriteter i norra – sverigefinnar och samer. Tornedalsteatern kallar sig själva för en mångkonstnärlig scen i en levande minoritetskultur. Sedan starten har den vuxit till en folkrörelse med stort förtroende hos befolkningen i . Teatern har synliggjort den tornedalska kulturen och stärkt det egna språkets (meänkieli) status. Verksamheten erbjuder både amatörverksamhet (där olika medier och konstnärliga uttryck används), utbildning (förskola- skola, gymnasium och vuxenutbild- ning), professionella produktioner (pedagoger och konstnärer som arbetar gränslöst) och internationellt utbyte med andra språkliga minoriteter. I barn- och ungdomsverksamheten möts man både på skoltid och . Tillsammans med kultur- och musikskola erbjuds intresserade barn och ungdomar möjligheter att utveckla sitt eget skapande. En verksamhet som berör flera av minoritetsspråken i norr är Barnens polarbibliotek. Barnens polarbibliotek är en webbplats som samlar information om den regionala barn- och ungdoms- litteraturen runt (). Barnens polarbibliotek har som utgångspunkt men är tänkt att stimulera barn och unga inom hela , såväl som andra Polarområden. Projektet startade med stöd från och 1998 1999 utvecklades verksamheten med stöd från bl.a. Nordiska Minister- rådet, EU:s Arianeprogram och . Visionen är att skapa ett tvärvetenskapligt projekt som byggs upp och utvecklas utifrån aktuell forskning i ett nära samarbete med universitet, forskningscentra, barn och pedagoger, profes- sionella konstnärer, författare m.fl. i regionen. Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga I bor uppskattningsvis 90 000 barn med finsk barkgrund. Hälften av alla Sverigefinnar är bosatta i . har inrättat ett finskt språk- och kulturcentrum. Uusi teatteri Nya finska teatern i är ett nystartat teater- projekt med stöd från . i är huvudman för projektet. Uusi Teatteris produktioner turnerar som uppsökande verksamhet runt om i landet där sverige- finns och teatern har ingen egen fast scen. I bor uppskattningsvis 8 000 romska barn . invigdes Romskt kulturcentrum i . Centret ska synliggöra romsk kultur och arrangerar bl.a. utställningar, före- läsningar och musikevenemang, samt kurser i olika romska språk och romsk hantverkstradition. Syftet är att utveckla ett center för att göra barn och ungdomar mer stolta över sin etniska tillhörighet, och vidareutveckla det romska arvet. och Romska kulturcentret genom- för verksamheter för barn och unga, som till exempel sagoberättan- de, romsk musik, dockteater, film, dans och romsk matlagning. Detta var ett av de första projekten inom regeringens särskilda satsning på barns- och ungas kulturengagemang som fick stöd 2005. Projektet omfattar ca 70 förskolor och barn 0 6. I finns Romska som fungerar som mötesplats för romsk kultur. har köpt in romska böcker och bedriver musikverksamhet för barn och ungdomar. får stöd från för sin verksamhet. 4.5.6Kulturverksamhet för barn och unga med judisk bakgrund Ungdomssektionen inom den judiska gruppen har ett omfattande föreningsliv. Det finns ett tiotal aktiva föreningar med ett utbud för barn och ungdomar 10 . Judiska församlingens center i fungerar som ett allaktivitetshus. Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga har två större kulturprojekt genomförts med ung- domssektionen och kultursektionen: Judisk humor i musiken och en bok- och kulturdag. har fått stöd från för ett projekt där ungdomar ska erbjudas skrivarkurser, teater och musik i syfte att öka intresset för jiddisch och jiddischkultur. 4.5.7Statligt stöd till nationella minoriteter fördelar stöd till nationella minoriteters språk och kultur. Enligt riktlinjerna ska prioritet ges åt insatser av strukturell karaktär samt projekt med inriktning på barn och ungdom. har 6,7 mnkr fördelats. 4.6Funktionshindrade barns tillgång till kultur Att ha tillgång till kultur är bra för alla barn, men kanske i synner- het för barn med funktionshinder, skriver i skriften Många syns inte men finns ändå (2002). Kulturen kan vara en väg till ett nytt sätt att uttrycka sig eller göra sin röst hörd. Att få spela ett instrument, sjunga, dansa eller spela teater berikar livet, utvecklar ett barn och är ett sätt att stärka självförtroendet. kommuner bär ett stort ansvar för att kunna erbjuda barn och unga ett rikt kulturutbud som kommer alla barn till del, oavsett livssituation eller bakgrund (s. 11). enkätundersökning redo- visar en del nedslående fakta. Barn med funktionshinder blir alltför ofta utestängda från aktiviteter både i skolan och . Men rapporten pekar också på idéer om positiva drivkrafter och barns tilltro till sina möjligheter. Unga med funktionshinder känner inte alltid igen sig i kulturens spegling av deras liv. De värjer sig för tycka synd om-perspektiv eller att en del kultur i för hög grad lägger fokus på själva funk- tionshindret, och mindre på individen. De vill i stället lyfta fram det som enar oss, det som ger kraft och bär framåt, det allmän- mänskliga oavsett man har funktionshinder eller ej. De vill få sin egen röst hörd i kulturen och få sitt eget personliga perspektiv speglat. Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga 4.6.1Statligt stöd för ökad tillgänglighet till kultur antog en nationell handlingsplan för handi- kappolitiken – Från patient till medborgare (1999/2000:79). Planen har som mål att skapa ett samhälle där människor med funktions- hinder är fullt delaktiga. Enligt handlingsplanen ska alla inom den offentliga sektorn (inklusive skolan och kulturinstitutionerna) arbeta med frågor kring bemötande av människor med funktions- hinder. Samverkan ska ske mellan olika myndigheter. publicerades tillgång till kultur. Den innehåller ett handlingsprogram för att göra kulturen tillgänglig för personer med funktionshinder. De fem punkterna i handlingsplanen rör även barn och unga: 1.Ge kulturfrågorna tydligare uppmärksamhet inom vård och omsorg. 2.Se till att kulturinstitutionernas lokaler, verksamhet och infor- mation om verksamheten är tillgänglig för funktionshindrade. 3.Ge människor med funktionsnedsättning möjlighet att använda sin kreativitet och sina konstnärliga och intellektuella färdig- heter inom folkbildning och eget skapande. 4.Se till att litteratur finns på läsbara medier, t.ex. storstil, lättläst, tal, punkt eller elektronisk form. Statligt stödd TV, radio och film bör också vara tillgänglig för funktionshindrade. 5.Genomför ett program för ökad tillgänglighet: –förbättra kunskaperna inom kulturinstitutionerna om funk- tionshindrades behov –stärk samarbete och samverkan mellan kultursektorn och handikappsektorn –utveckla nya verksamhetsformer –utveckla ny teknik och anpassa existerande teknik fördelar stöd till verksamhet som förbättrar tillgänglig- heten till kultur för personer med funktionshinder. Stödet kan sökas av kulturinstitutioner, lokala, regionala eller nationella orga- nisationer samt landsting och kommuner. har bl.a. fördelat stöd till skapande verksamhet för dövblinda, de treåriga projektet , musikverksamhet för barn och ungdomar med funktions- hinder, bokpaket för samt projektet Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga Cirkusmobilen, uppsökande cirkusverksamhet i samverkan med Barn- och ungdomshabiliteringen i .