sou · GUB375 · 2007-01-01 00:00:00 — Svaren fördelar sig så här: Personal i förskolan 2006:75 226 Att arbeta som vanligt på sin skola (3) Att få delvis andra uppgifter inom sin tjänst (13) Att arbeta med jämställdhetsfrågor på flera skolor (16) Erhålla en annan slags tjänst i kommunen (5) Inget svar (3) Totalt (40) Som framgår av svaren är det av kommunerna (29 kommuner) som anger att genuspedagogen fått andra uppgifter sedan utbildningen och (16 kommuner) som anger att hon eller han arbetar med jämställdhetsfrågor på andra förskolor och skolor än den egna. Fem kommuner anger att fått en annan tjänst. Enligt delegationens erfarenheter är det mycket svårt att både hinna med ordinarie arbetsuppgifter och ett utåtriktat och stöttande jämställdhetsarbete. Därför är det glädjande att antalet kommuner, som anger att genuspedagogens arbetsuppgifter inte förändras efter genomgången utbildning har minskat innan. angav av kommunerna, vilket motsvarar fyra kommuner, att genuspedagogens arbetsuppgifter inte kommer att förändras efter utbildningen. Det verkar alltså som att alltfler kommuner har en plan för hur genuspedagogen ska arbeta. Det finns dock fortfarande exempel på genuspedagoger vars kompetens inte tas till vara i kommunen. Utan lokalt stöd sviktar den enskilda engagemang och förändringsarbetet riskerar att stanna upp. Vi vill därför uppmana varje kommun och enskild huvudman att utveckla en strategi för hur genuspedagogens kunskap och engagemang ska tas till vara i arbetet med jämställdhet i enlighet med intentionerna i förskolans läroplan och de jämställdhetspolitiska målen. Genuspedagogutbildningen har varit framgångsrik i relation till kunskapsmålen. Den har fått ett gott betyg av de studerande och enligt deras uppfattning förberett dem väl för att arbeta med jämställdhetsfrågor i de pedagogiska verksamheterna. Söktrycket till utbildningen har också gradvis ökat. Men målet att det ska finnas SOU 2006:75 Personal i förskolan 227 minst en genuspedagog per kommun har inte uppnåtts. Det finns fortfarande kommuner som saknar genuspedagogisk kompetens. Andra har låtit utbilda flera pedagoger. Frågan är dock hur stora förändringar en eller några få pedagoger kan förväntas åstadkomma inom det här kunskapsområdet. Som vi redan varit inne på är det viktigt att ha en utarbetad strategi i kommunen för hur genuspedagogens kompetens ska tas tillvara. Men även i de kommuner som har utvecklat en sådan, bedömer vi att effekterna av spridningsarbetet är begränsade. Jämställdhetsfrågan är av den karaktären att den måste förankras i allt arbete som bedrivs i förskolan och skolan. Det innebär att varje anställd måste få tillräcklig kunskap för att kunna utveckla en medvetenhet om hur det egna förhållningssättet och den pedagogiska verksamheten inverkar på flickor och pojkar i barngruppen ur genus- och jämställdhetssynpunkt. Den förändringen kan inte en eller några få utbildade genuspedagoger åstadkomma. Det är en process som varje enskild anställd måste genomgå. Genuspedagogerna skulle dock kunna fungera som startmotorer i den processen. Men då är det inte tillräckligt att ha en genuspedagog per kommun för samtliga skolformer. Särskilt i större kommuner finns det ett behov av betydligt fler än så. För att de stora kunskapsluckorna på det här området ska kunna fyllas, anser delegationen att det behöver utvecklas mer permanenta former för utbildning av genuspedagoger. I Kapitel 8 i avsnittet om lärarutbildningen, rekommenderar vi lärosätena att utveckla en grund- och en fördjupningskurs i genuspedagogik om 10 poäng vardera som kan läsas av de lärarstuderande som breddnings- och fördjupningsspecialiseringar inom ramen för programmet. Men det är även viktigt att det finns utbildning att tillgå för redan verksamma pedagoger. Därför behöver det utvecklas fasta kurser i genuspedagogik som ges under flexibla former så att de går att kombinera med förvärvsarbete i förskola och skola. Delegationen föreslår att Myndigheten för skolutveckling får i uppdrag att - i samråd med exempelvis () och med universitet och högskolor med lärarutbildning - utveckla en sådan utbildning anpassad till målgruppens förutsättningar och villkor som kan starta . Myndigheten bör kontinuerligt följa upp hur målsättningen med utbildningen kan nås. Behörighetskravet till utbildningen bör vara detsamma som för den tidigare satsningen på utbildning av genuspedagoger. För att antas bör man således antingen ha grundläggande högskolebehörighet eller någon pedagogisk utbildning samt minst fem års Personal i förskolan 2006:75 228 relevant yrkeserfarenhet, till exempel genom anställning som barnskötare eller förskollärare. Ambitionen med utbildningen bör vara att det ska finnas ett visst antal utbildade genuspedagoger i varje kommun. Det exakta antalet utbildade genuspedagoger per kommun kommer att variera beroende på kommunens storlek och antalet förskoleenheter. En målsättning är att det ska finnas en genusutbildad pedagog på 25 anställda som arbetar i barngrupp i förskolan. Om vi utgår från att det arbetar 72 257 personer i förskolan omräknat till årsarbete, så skulle det innebära att det behöver utbildas totalt nästan 3000 personer. Fördelat skulle det då behöva utbildas nästan 600 personer . Ett annat alternativ är att det ska finnas en genusutbildad pedagog på 50 anställda som arbetar i barngrupp i förskolan. Det skulle innebära att det behöver utbildas totalt nästan 1500 personer vilket innebär 300 personer fördelat på en femårsperiod. Ett sista, men enligt vår bedömning sämre alternativ, är att sträva efter att nå målet om minst en genusutbildad förskolepedagog per kommun. Det skulle innebära en mindre satsning i ungefär samma omfattning som den tidigare. Detta alternativ kan dock inte förväntas få lika stor genomslagskraft som de tidigare. Delegationen menar att det finns mycket att vinna på att förlägga utbildningen till lärarutbildningarna och till de institutioner som har pedagogik och utbildning som specialitet. Det är här den främsta pedagogiska kompetensen finns. Flera som genomgått genuspedagogutbildningen har tyckt att den varit för akademisk och för dåligt knutit an till deras pedagogiska praktik. En annan fördel som vi ser med att uppdra åt lärarutbildningarna att utveckla utbildningen av genuspedagoger, är att det kan skapa överspillningseffekter till kurser inom programmen. Vår tanke är att detta även kan stimulera ett intresse hos lärarutbildningarna att starta egna kurser i genuspedagogik för lärarstudenter. 7.3.4 Det behövs kompetensutveckling på flera nivåer Delegationens bedömning och förslag: Delegationen föreslår att: Myndigheten för skolutveckling får i uppdrag att tillgodose tillgången till kompetensutveckling i genus- och jämställd SOU 2006:75 Personal i förskolan 229 hetsfrågor för ledningen av förskolan på huvudmanna- och verksamhetsnivå och för lärarutbildare, samt verksam personal i förskolan i olika delar av landet. Fortbildningen av dessa målgrupper bör påbörjas samt följas fram till och med . Uppdraget att utveckla jämställdhetsarbetet i förskolan kräver engagemang, kunskap och aktiva åtgärder i och på många olika verksamhetsnivåer . En förutsättning för att förskolans personal ska få möjlighet till fortbildning och kompetensutveckling i genus- och jämställdhetsfrågor är att det finns ett engagemang hos rektorn/förskolechefen för dessa frågor. Det är oftast rektorn/förskolechefen som fattar beslut om vilka områden som ska prioriteras för kompetensutveckling av sin personal. Hon eller han är i sin tur beroende av ett strukturellt stöd från ledningen för verksamheten. Även i de fall då beslut om kompetensutveckling fattas på huvudmanna nivå har rektorn/förskolechefen ofta en nyckelfunktion som den självklara länken mellan lednings- och verksamhetsnivån. Delegationen menar att rektorn/förskolechefen måste ha kunskap om vad som krävs för att kunna arbeta med jämställdhet på ett tillfredsställande sätt. Det kan annars vara svårt att se bristen på kompetens och/eller att argumentera för resurser till kompetensutveckling inom kunskapsområdet. samarbetar alltfler kommuner, förskolor och skolor med de högskolor och universitet som bedriver lärarutbildning. En av grundtankarna med den nya lärarutbildningen som startade , var just att knyta teori och praktik närmare varandra. Stora delar av lärarstudenternas utbildning är förlagd till de pedagogiska verksamheterna runt om i landets kommuner. Det förutsätter ett nära samarbete mellan lärarutbildningarnas företrädare och kommunerna, samt verksamma pedagoger i förskolor och skolor. Som vi beskriver i kapitel 8 avsnittet om lärarutbildningen upplever många lärarstudenter att undervisningen om genus, jämställdhet och andra värdegrundsfrågor är för teoretisk och dåligt kopplad till den pedagogiska praktiken. Här menar vi att de verksamhetsförlagda delarna av utbildningen (VFU:n) skulle kunna fylla en viktig funktion och bidra till att stärka kopplingen mellan teori och praktik. Det förutsätter dock att det finns genuskompetens både hos dem som undervisar på lärarutbildningarna och hos verksamma pedagoger i förskola och skola, eftersom de fungerar som hand Personal i förskolan 2006:75 230 ledare för lärarstudenterna under VFU:n. Det mesta pekar på att det finns brister i kompetens om genus- och jämställdhetsfrågor på båda dessa nivåer. Det innebär att genus- och jämställdhetsfrågor ingår i långt ifrån alla studenters verksamhetsförlagda utbildning.48 Med detta i åtanke anser delegationen att det finns mycket att vinna på att samordna kompetensutvecklingsinsatser på genus- och jämställdhetsområdet för lärarutbildningarnas företrädare och verksamma pedagoger i förskolor och skolor. Det är inte minst viktigt för att stärka kommunikationen mellan utbildning och fält och möjliggöra för dem att utveckla en gemensam syn på vad jämställdhetsuppdraget innebär och hur det kan hanteras i praktiken. Här tror vi att de Regionala Utvecklingscentra (RUC) skulle kunna vara viktiga aktörer. Som vi redogör för i kapitel 6 är tanken att dessa centra ska skapa ökad dialog och samverkan mellan de högskolor som bedriver lärarutbildning och kommuner, förskolor, skolor och vuxenutbildning runt om i landet. Tanken är också att de Regionala Utvecklingscentra ska kunna anordna gemensam kompetensutveckling inom sinsemellan olika områden.49 finns det exempel på Regionala Utvecklingscentra som anordnar föreläsningar eller seminarieserier i genus- och jämställdhetsfrågor för anställda inom förskolans och skolans områden. Ett exempel på det är Regionalt Utvecklingscentrum vid som tillsammans med rektorsutbildningen har en föreläsningsserie om genus- och jämställdhetsfrågor och för förvaltningschefer, skolledare och kursansvariga på lärarutbildningen. Totalt arrangeras tio föreläsningar fördelade på två tillfällen per termin. Vi har dock inte funnit några exempel på Regionala utvecklingscentra som anordnar gemensam kompetensutveckling för lärarutbildningarnas företrädare och verksamma förskollärare och lärare – så kallade lokala lärarutbildare. De är ett upplägg som bör utvecklas. Även barnskötarna måste få tillgång till kompetensutveckling på det här området. Det är därför viktigt att det utvecklas kurser, seminarieserier och liknande insatser anpassade också efter deras behov. Det är med andra ord viktigt att det anordnas kompetensutveckling med varierande upplägg och innehåll anpassade efter olika målgrupper. Det är delegationens intryck att många förskolor inte vet till vem de ska vända sig för att få hjälp att inhämta kunskap och med att 48 Jämför kapitel 8. 49 SOU 1999:63, sid. 367-368. SOU 2006:75 Personal i förskolan 231 utveckla sitt jämställdhetsarbete. Vi menar att det är viktigt att säkerställa kontinuerlig tillgång till fortbildning i genus- och jämställdhetsfrågor på olika håll i landet. Det måste även finnas möjlighet att fortlöpande bli uppdaterad inom området, till exempel på grund av reformer och med anledning av ny kunskap. Här måste staten inta en mer aktiv roll. Vi föreslår därför att resurser anslås för att tillförsäkra att en kontinuerlig tillgång till kompetensutveckling inom genus- och jämställdhetsfrågor finns att tillgå i hela landet för förvaltningschefer, rektorer/förskolechefer, lärarutbildare och verksamma pedagoger och barnskötare i förskola och skola. Syftet är att öka kunskapen och medvetenheten hos dessa målgrupper för att på så sätt utveckla kvaliteten inom detta kunskapsområde . Fortbildningen av dessa målgrupper bör påbörjas samt följas fram till och med . Därefter bör insatserna utvärderas för att man ska kunna ta ställning till en eventuell fortsättning. 233 8 Utbildning En viktig förutsättning för att förskolan ska kunna leva upp till de krav som ställs på kvalitet och måluppfyllelse är att det finns välutbildad personal. Såväl de som arbetar i verksamheten som framtida personal i förskolan måste få den utbildning som krävs för att kunna leva upp till de mål och riktlinjer för jämställdhetsarbetet som läroplanen föreskriver. Det gäller både barnskötare och förskollärare. Dessutom är det viktigt att förskolechefen eller rektorn, som fattar många viktiga beslut i frågor som rör verksamheten, har lämplig utbildning och kompetens för att leda jämställdhetsarbetet. Enligt direktiven för Delegationen för jämställdhet i förskolan ingår det i vårt uppdrag att i dialog med huvudmännen för lärarutbildningarna sammanställa vilken utbildning i jämställdhet och genuskunskap som blivande förskollärare erbjuds inom ramen för lärarutbildningen.1 Men eftersom förskollärare enbart utgör hälften av förskolans personal har vi själva valt att även undersöka de nationella utbildningar som finns för barnskötare. Dessutom har vi granskat förslaget på nytt rektorsprogram som Myndigheten för skolutveckling presenterade . Detta för att ta reda på om och till vilken grad den nya rektorsutbildningen kan förväntas förbereda förskolechefer och rektorer för uppdraget att leda och utveckla jämställdhetsarbetet i förskolan. 8.1 Lärarutbildningen startade en ny lärarutbildning som integrerar alla olika tidigare specialiserade lärarutbildningar i ett och samma program. Utbildningen ersätter bland annat den tidigare barn- och ungdomspedagogiska examen om 120 poäng och innefattar lärar1 Kommittédirektiv DIR.2003:101. Utbildning SOU 2006:75 234 examen för följande skolformer och åldrar: förskola, förskoleklass, , fritidshem, undervisning i modersmål, senare år samt gymnasieskolan. 8.1.1 Utbildningens uppbyggnad Den nya lärarutbildningen byggs upp av ett allmänt utbildningsområde som är gemensamt för alla blivande lärare oavsett vilken skolform de utbildar sig för, samt inriktningar och specialiseringar mot olika ämnes- och verksamhetsområden. För undervisning och annan pedagogisk verksamhet i förskolan, förskoleklassen, och fritidshemmet krävs minst 140 poäng. Det allmänna utbildningsområdet (AUO) omfattar 60 poäng. Det ska innehålla minst 30 poäng tvärvetenskapliga ämnesstudier samt utbildning i kunskapsområden som är centrala för läraryrket. Frågor som rör lärarnas samhällsuppdrag, demokrati och värdegrund är exempel på kunskapsområden som är centrala för alla blivande lärare oavsett vilken skolform de utbildar sig mot. 10 poäng av det allmänna utbildningsområdet ska bestå av verksamhetsförlagd utbildning. Inriktningen/inriktningarna anger lärarexamens profil och svarar mot de ämnen eller ämnesområden som den blivande läraren avser att arbeta med eller knyter an till den åldersgrupp studenten riktar in sin utbildning mot. För lärarexamen avsedd för pedagogisk verksamhet i förskola krävs minst en inriktning om 40 poäng, varav minst 10 poäng ska vara verksamhetsförlagd. Specialiseringen/specialiseringarna kan utgöras av en fördjupning av en inriktning, en breddning till ett nytt ämnesområde eller en fokusering på en viss åldersgrupp eller ett kompetensområde. För lärarexamen avsedd för pedagogisk verksamhet i förskola krävs minst en specialisering om 20 poäng.2 8.1.2 Lärarutbildningarnas uppdrag Delegationens bedömning: Delegationen anser att ett av de uppsatta målen i examensordningen riskerar att uppfattas på ett sätt som går rakt emot läroplanens mål för jämställdhetsarbetet i förskolan och skolan. I 2 Prop.1999/2000:135. SOU 2006:75 Utbildning 235 vårt delbetänkande3 framfördes förslaget att ett av de uppsatta målen i examensordningen för lärare omformuleras. I stället för att den utexaminerade läraren ska inse betydelsen av könsskillnader i undervisningssituationen och vid presentation av ämnesstoffet förslog vi att det ska stå inse betydelsen av genusordningen i undervisningssituationen och vid presentation av ämnesstoffet. Som vi skrev i delbetänkandet kan dagens formulering lätt tolkas så att de blivande lärarna ska förstå att flickor och pojkar är olika och att man ska ta hänsyn till detta i undervisningen. Vi anser tvärtom att det är centralt att blivande lärare utvecklar kunskap om hur föreställningar om könens olikheter kan bidra till att påverka lärarens förhållningssätt till flickor och pojkar i barn/elevgruppen. Det är också viktigt att blivande lärare får kunskap om hur de olika värden som tillskrivs flickor/kvinnor och pojkar/män - såväl i ett nutida som historiskt perspektiv - kan påverka innehållet i ämnesundervisningen. Vi anser att detta synsätt väl speglas i den formulering vi har föreslagit. Vi står därmed fortfarande fast vid denna bedömning. Det är ett förslag som också fått starkt stöd från flera remissinstanser. I examensordningen, bilaga 2 till högskoleförordningen anges de krav som ska vara uppfyllda för lärarexamen. Studenterna ska kunna: omsätta goda och relevanta kunskaper i ämnen eller ämnesområden så att alla elever lär och utvecklas, analysera, bedöma, dokumentera och värdera elevers lärande och utveckling i förhållande till verksamhetens mål samt informera och samarbeta med föräldrar och vårdnadshavare, förmedla och förankra samhällets och demokratins värdegrund, orientera sig om, förmedla, förankra och tillämpa gällande regelverk som syftar till att förebygga och motverka diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever, orientera sig om, analysera och ta ställning till allmänmänskliga frågor, ekologiska livsbetingelser och förändringar i omvärlden, inse betydelsen av könsskillnader i undervisningssituationen och vid presentation av ämnesstoffet, 3 SOU 2004:115, sid. 59. Utbildning SOU 2006:75 236 självständigt och tillsammans med andra planera, genomföra, utvärdera och utveckla undervisning och annan pedagogisk verksamhet samt delta i ledningen av denna, tillvarata och systematisera egna och andras erfarenheter samt relevanta forskningsresultat som grund för utveckling i yrkesverksamheten, använda informationsteknik i den pedagogiska utvecklingen och inse betydelsen av massmediers roll för denna. För lärarexamen med inriktning mot undervisning i förskola, förskoleklass och ska studenten dessutom ha fördjupad kunskap i läs- och skrivinlärning och i grundläggande matematik. Alla studenter, oavsett inriktning, ska även ha de kunskaper och färdigheter som krävs för att kunna förverkliga förskolans, skolans eller vuxenutbildningens mål samt för att medverka i utvecklingen av respektive verksamhet enligt gällande föreskrifter och riktlinjer. 8.1.3 Intentionerna bakom den nya lärarutbildningen Till grund för lärarutbildningsreformen ligger lärarutbildningskommitténs betänkande Att lära och leda. En lärarutbildning för samverkan och utveckling4 och regeringens därpå följande proposition En förnyad lärarutbildning.5 Centrala motiv bakom reformen är de stora förändringar som genomförts inom det svenska skolväsendet , och som i hög grad har påverkat arbetsvillkoren för lärare inom olika skolformer. Exempelvis har personalen i förskolor, skolor och fritidshem börjat samarbeta i allt större utsträckning sedan kommunerna gick mot en samordnad organisering av de olika skolformerna. Därför finns det ett behov av att olika lärare läser delar av sin utbildning gemensamt så att grunden för samarbetet läggs redan i grundutbildningen. Ett annat argument för en integrerad lärarutbildning är att det finns uppdrag som utifrån skollagen och läroplanerna är gemensamma för lärare i olika skolformer och verksamheter, vilket förutsätter att de har vissa gemensamma kompetenser och ämneskunskaper. Tanken är också att den akademiska förankringen ska stärkas i den nya lärarutbildningen, dels genom att stärka kopplingen till 4 SOU 1999:63. 1999/2000:135. SOU 2006:75 Utbildning 237 vetenskap, forskning och forskarutbildning, dels genom att redan verksamma pedagoger ska kunna forskarutbilda sig. Kopplingen mellan teori och praktik ska också utvecklas så att utbildningens yrkesinriktning förtydligas.6 I både lärarutbildningskommitténs betänkande och i regeringens proposition betonas lärarutbildningarnas uppgift att ge studenterna den kunskap som krävs för att kunna leva upp till förskolans och skolans demokratiska uppdrag. Så här skriver lärarutbildningskommittén i sitt betänkande: Samhället vilar på ett fundament av värderingar (en s.k. värdegrund) i fråga om etik, moral, jämställdhet, jämlikhet och demokrati. Enligt skollagen (1985:1100) och läroplanerna (Lpo 94, Lpf 94 och Lpfö 98) skall denna värdegrund prägla förskolans och skolans verksamhet. I utbildningspolitiska sammanhang pågår en kontinuerlig debatt om hur denna värdegrund skall tolkas och omsättas i handling. Samhällets värderingar, så som de uttrycks i läroplanerna, påverkar dock inte alltid det praktiska handlandet. Det är, enligt kommitténs bedömning, varje lärares uppgift att uppmärksamma, tydligt ta avstånd från och aktivt motverka företeelser som hotar något av samhällsfundamentet. Som en följd av detta är samhällets värdegrund fundamental för lärarutbildningen.7 framhåller i sitt betänkande betydelsen av att studenterna lär sig att kritiskt granska sina egna värderingar och förhållningssätt. Det anses viktigt eftersom de förväntas vara goda förebilder för barn och elever, både som identifikationsobjekt och som bärare och förmedlare av normer och värderingar. De demokratiska värderingarna skall uppfattas konkret och praktiskt under lärarutbildningen. Likaså skall utbildningstid ägnas åt demokratiska begrepp och värderingar samt dess motsatser och åt hur man bör agera för att i skolvardagen hävda samhällets grundläggande värden. Studenterna skall lära sig att identifiera och kritiskt pröva värden och normer i verksamhetens styrdokument och i konkret handling. Utbildningen skall ge kunskap om hur värden och normer motiveras och därmed även hur de kan kritiseras. De skall även inse hur pedagogisk verksamhet medför val av mål, innehåll och metoder och hur värden och normer förs in i verksamheten.8 I lärarutbildningskommitténs betänkande ingår också en bilaga som särskilt behandlar lärarutbildningarnas uppdrag att ge studenterna den kunskap de behöver för att kunna förverkliga förskolans och 6 SOU 1999:63. 7 SOU 1999:63, sid. 92. 8 Ibid, sid. 92. Utbildning SOU 2006:75 238 skolans jämställdhetsuppdrag. Här utvecklar professor skälen till och förslag på hur könsteori och jämställdhetsfrågor kan komma in i utbildningen. Enligt bör könsteori och jämställdhetsfrågor integreras i alla delar av utbildningen så att den genomsyras av ett köns- och jämställdhetsperspektiv, som det också bör utvecklas specifika kurser som koncentrerar sig på de här kunskapsområdena så att studenterna får både bred och djup kunskap.