sou · GUB321 · 2007-01-01 00:00:00 — En sympati utan ord känns i tystnaden från arbetskamra- terna. I ett direktcitat säger : Jag glömmer att jag är så led- sen, när jag jobbar tillsammans med er. Bilderna förstärker Rukias kompetens. Det hon serverar är inte bara sitt hemlands mat utan hon visar också upp sitt eget kunnande och värde. I köket har hon kontroll, den här dagen är det hon som är experten, något som accentueras av bildens underifrånperspek- tiv. Hon får också beröm och uppskattning av sina arbetskamrater, inte bara av dem som arbetar med henne i köket utan även av stu- dierektor med sin högre position. Bilderna gestaltar samhörigheten och den medkänsla som Rukia får av arbetskamraterna och även Främlingar i nationens spegel symboliskt att jobbet i skolköket innehåller ett löfte om en ljusare framtid. Hon har tagits upp i en varm och välkomnande gemen- skap. Måltider, sätt att tillreda och inta föda, är mättade med kulturella föreställningar om vilka vi är, varifrån vi kommer och var vi hör hemma. Mat är något som vi intar och införlivar med våra kroppar i såväl bokstavlig som i överförd bemärkelse. Födan är omgiven av koder och normer för vad som är tillåtet och lämpligt. Den anger symboliskt vår identitet gentemot andra. Det är också på så vis som tidningsbilderna på mat används i exemplen. Att ge och dela föda är både en kommunikativ och social handling. Det kan vara ett medel för att introducera någon till en grupp och uttrycka medlemmarnas gemensamma kultur. Föda kan också användas för att markera skillnad gentemot andra, grupper, kulturer, sociala skikt och för att stärka gruppen inåt. Det ger föda en politisk och ideologisk dimen- sion. I fallstudiens bilder av mat förmedlas flera och skiftande betydelser. De handlar alla på olika vis om att bjuda andra på mat och om att genom den lära känna andra kulturer. Utbytet mellan kulturer uttrycks i utbytet av föda, som maträtter, recept, matva- nor. Matbilderna säger också något om idealbilden av som samhälle. Födan knyts till bestämda platser och på så vis till en nationell identitet. använder sig av uttrycket hem- landets deixis för hur nationell tillhörighet anges retoriskt. (1995:105). Fallstudiens matbilder har en sådan dubbel deiktisk, utpekande, karaktär. Även när de avbildar iranska kakor eller Rukias bosniska äppelkaka pekar de även ut som läsarens hemland och artikulerar en svenskhet. Men det som serveras är också en ideologi. Fotografierna uttrycker en officiell politisk dis- kurs om mångkultur och en syn på som i grunden god. Bil- derna säger något om hur läsaren bör förstå de integrationspolitiska målen uttryckta i triaden jämlikhet, valfrihet och samverkan. Det som gestaltas är en nationell fiktion, en föreställd gemenskap med ord (1996). ima- ginära gemenskap kan ses som en ideologi på det sätt som använder begreppet (Althusser 1971). Ideologin är stän- digt närvarande och erbjuder en identitet åt varje person i gruppen, Främlingar i nationens spegel introducerar begreppet banal nationa- lism för att just beteckna ideologiska vanor som gör det möjligt att reproducera nationen (Billig 1995: 8). Det sker inte främst genom det ivriga flaggviftandet på nationaldagar eller i svallande patrio- tiska yttranden, utan i vardagens språkbruk och rutinmässiga hand- lingar. Mat är exempel på en sådan vardagspraktik som kan laddas med en nationell symbolik. I sin avhandling (2005) resonerar författaren kring varför just mat ofta får en stark symbolisk och ideologisk laddning. Konstruktioner av en svensk matkultur innehåller också konstruktioner av det han kallar kulinariska motbilder, det vill säga utländsk matlagning som ställs mot det svenska (2005: 65). Medier deltar i konstruktio- ner av olika imaginära gemenskaper. Tidningarnas berättelser och bilder om främlingen, där matbilder är en del, är inbäddade en sådan imaginär nationell fiktion. Språk som spärr och samhörighet Efter en folkomröstning blev medlem i EU . Medlemskapet har påverkat den svenska håll- ningen i migrationsfrågor. Redan innan inträdet beslutade reger- ingen om att se över såväl invandrar- som flyktingpolitiken. I pro- positionen Svensk migrationspolitik i globalt perspektiv (Proposi- tion. 1996/97:25) sägs att den svenska migrationspolitiken bör ses som en helhet, som omfattar flykting-, invandrings- och återvän- dandepolitik och som i sin tur ingår i utrikes-, säkerhets-, handels- och biståndspolitiken. bildas med som dess första generaldirektör. var det som var huvudman för integrationen och därefter . ombildades det till . godkände en ändring av de migrationspolitiska målen. Den nya målformuleringen innebär att harmoniseringen av flykting- och invandringspolitiken inom EU betonades ytterligare. fick drygt 10 000 flyktingar uppehållstillstånd i . Av dessa kom drygt 4 000 personer från , 3 300 personer från det tidigare . Dessutom kom ungefär 800 från Afghani- stan. Inför valet blev frågor om invandring och främlingsfi- entlighet heta i valdebatten. TV-reportern väckte starka reaktioner när han med dold kamera gick ut i valstugor och Främlingar i nationens spegel intervjuade partifunktionärer som uttalande sig på ett främlingsfi- entligt och rasistiskt sätt. gjorde partipolitik av ämnena och gav valrörelsen bränsle genom krav på språktest för invandrare. I åtskilliga av undersökningsmaterialets artiklar spelar det svenska språket en framträdande roll. Det är en återkommande markör för som territorium, folk- och värdegemenskap. Svenska språket är för landet något av en politisk och kulturell ryggrad, skriver etnologen (2001: 118) och pekar på skolans roll för att koppla samman nationalism, demokrati och språk. Språket är djupt sammanflätat med de svenska institutionernas organisation kring värden som centralisering, homogenisering och folklighet, finner hon. Målet är att alla ska ha tillgång till samma gemensamma resurser och förenas kring samma symboler – det kan vara flaggan, naturen eller språket (2001: 122–123) . Bakom tidningstexternas betoning av det svenska språket kan en homo- geniseringsideologi skönjas. Den kanadensiska sociologen fäster vikt vid hur språket kan etablera främlingskap respektive gemenskap. För att godtas som fullgod medlem i en ny gemenskap krävs att språket behärskas. I det ligger lika mycket att förstå och kommunicera det outsagda i det språkliga budskapet (Harman 1988: 124). anger fyra faktorer för språklig förståelse vilka får betydelse för uteslutning av främlingen (1964:101).6 Gemensamt för dem är att de är tillgängliga enbart för in-gruppen, de tillhör själva uttryckssätten, de kan inte tillägnas på samma sätt som ett ordför- råd. Varje ord och varje mening är omgivna av fringes, fransar eller trådar som flätas samman i förståelsen av språket. Dessa fringes är inte översättbara och tillför språket emotionella värden. Språkliga uttryck har många konnotativa betydelser utöver de som kan anges i ett lexikon. Språkliga yttranden kan få särskilda konnotationer utifrån den sociala kontext i vilken de fälls. Varje social grupp utvecklar sin privata kod, som förstås enbart av dem som delar gemensamma för- flutna erfarenheter. Historien speglas i en språkgrupp och hur den uttrycker sig. 6 Här i min översättning och bearbetning. Främlingar i nationens spegel Harmans poäng är att de här fyra faktorerna fungerar som exklude- rande principer för främlingen. Förståelse eller tolkning av tillhö- righet och uteslutning grundas i språket (Harman 1988: 139). Tre typiska drag framträder i materialets tidningsartiklar som handlar om språk. Ofta betonas hur svårt det svenska språket är att lära sig, det blir något av ett igenkänningsmärke för svenskan. framhävs det svenska språket som en nyckel till gemenskap, exem- pelvis i rubrikerna Svenska språket ett Sesam, öppna dig och Språket som förlösare.7 Utländska språk kopplas i stället samman med hinder av olika slag som i följande rubriker: Språksvårigheter stora för finländare i , Språkproblem på sjukhus, Språk- liga brister.8 Till denna senare grupp hör följande nyhetstext, publicerad i . Artikeln är placerad på sidan två, det vill säga på tidningens första nyhetssida och får alltså en framskjuten plats. Artikeln uppmärksammas också med en för- stasidespuff med rubriken: Kyrkan tvingar unga att bara prata svenska På insidan löper rubrikens slagrad över fem av sidans åtta spalter, följd av en enspaltig nedryckare: 7VLT s 7, respektive DN s A1. 8VLT s 11, Arb bl s 13, VLT s 26. Främlingar i nationens spegel Bild 4.6 Tala svenska eller tig På kyrkans ungdomsgård får de unga ej prata hemspråk (Tala svenska eller tig, . ) Nyheten handlar kortfattat om hur föreståndaren för kyrkans ung- domsgård i , , har infört en regel som förbjuder ungdomarna att prata på något annat språk än svenska. Bryts förbudet får man inte vistas på ungdomsgården. Det skäl som anges är att regeln ska förhindra missförstånd. Förutom intervjuas i texten även syskonen som är kritiska till regeln. Textens huvudpoäng uttrycks i nedryck- Främlingar i nationens spegel aren och förtydligas i ingressen: Den som inte talar svenska åker ut. På kyrkans ungdomsgård i är hemspråken port- förbjudna. Huvudbilden upptar drygt hälften av artikelutrymmet och domineras av syskonparet . De står utanför entrén till en tegelbyggnad på vars vägg ett kors är fäst. I förgrunden står Nedan med pekfingret höjt framför munnen som för att mana till tystnad, i bakgrunden står hans syster . Bilden är tagen underifrån så att syskonen tittar något nedåt på fotografen. Korset kommer på så vis att placeras ovanför barnens huvuden. Bildens budskap kan ses som ett svar på rubrikens befallning att tiga men också som en uppmaning till andra att vara tysta. Tegel- muren med det stora korset lägger auktoritetens hela tyngd på bar- nen. Nedanför huvudbilden finns en mindre bild där fritidsledaren tittar på en inte namngiven kille på ungdomsgården. Båda ler hjärtligt i samförstånd och kontakt. Denna bild är tagen inomhus. Den står i kontrast till utomhusbilden av de båda sysko- nen. På så vis ställs uteslutning och inneslutning mot varandra även i bilderna. Artikeln är en nyhetstext och för dessa är att de ska vara neutrala, balanserade och sanningsenliga. Idealet formuleras i pub- liceringsreglernas första paragraf: Ge korrekta nyheter. Massmedi- ernas roll i samhället och allmänhetens förtroende för dessa medier kräver korrekt och allsidig nyhetsförmedling (Spelregler för press TV radio). Rubriken eller tig är utformad som en befallning, ett direktiv. Uppmaningen förstärks av huvudbildens budskap. Den här nyhetsartikeln är en starkt argumenterande text där direktiv och benämningar spelar en dominerande roll. Direkti- ven riktas från institutionellt håll, i det här fallet kyrkans ungdoms- gård. Den som har mandat och auktoritet att uttala sig är förestån- daren . Verksam, men osynlig i texten, är journalisti- ken som samhällsinstitution med reporten som representant. I direktivens natur ligger ett maktanspråk – att förmå någon att handla enligt de uttryckta önskemålen. De är också nor- merande för hur detta handlande bör vara. I nyhetsartikeln uttrycks krav på att de ungdomar som har ett annat språk än svenska som förstaspråk ska anpassa sig efter reglerna. Det formuleras i repor- terns kommentar att barnen förefaller anpassa sig och i citatet från en av fritidsledarna att de lyder. Följer ungdomarna inte reglerna, utan pratar på något annat språk än svenska, så åker de bokstavligen ut. Det finns också en symbolisk uteslutning i detta, de stängs ute från en gemenskap och den tillhörighet som en Främlingar i nationens spegel svensk språkgemenskap signalerar. Även de båda bilderna gestaltar denna symbolik. Ungdomarnas huvudargument får de i texten inte framföra själva utan finns implicit i brödtextens allra första mening där det avfär- das av : kallar de oss rasister. De undrar om vi inte läst som säger att barn har rätt till sitt eget språk. Med de avses ungdomarna som har en annan härkomst än den svenska. Att dessa kallar en föreståndare på en svensk ung- domsgård för rasist är något som inte är socialt accepterat. Här kopplas tillmälet samman med frågan om personalen känner till innehållet i FN:s konvention om barnets rättigheter vilken bland annat stadgar att utbildningen ska utveckla barnets egen kulturella identitet, eget språk och egna värden(). Det rättmätiga i ungdomarnas undran överflyglas av beskyllningen om att personalen är rasister. Två specifika språk benämns, svenska och albanska. De språk som barnen talar förblir anonyma i texten, de anges som hemspråk eller eget språk, och är därmed också symboliskt tystade. Enbart ett av barnens språk nämns uttryckligen, albanska, och då i ett pejora- tivt sammanhang av : De ska inte kunna tala skit om någon annan på exempelvis albanska. Citatet följs av ett reporter- referat: I den andra punkten [av verksamhetens regler], efter den om att alla är lika värdefulla, stiftas den om språket: Vi pratar bara svenska – så inga tråkiga missförstånd uppkommer. Bara när anhö- riga ringer eller kommer får regeln brytas. Syskonen uttrycker besvikelse och kritik över regeln. Jag förstår inte varför den här regeln är så viktig. Man pratar ju inte skit om någon bara för att man använder sitt eget språk, säger engagerat. Nedan Betrus citeras: Alla regler på gården fungerar bra, utom den att man inte får prata sitt eget språk. säger : Vi är i och här pratar man svenska. Då blir detta också en chans för ungdomarna att lära sig använda sin svenska, anser hon. De egenskaper och företeelser som knyts till svenska är viktigt, chans, kontakt, samtal. Till andra språk knyts missförstånd, snacka skit, svordomar, könsord. Att undvika missförstånd är också huvud- argumentet för regeln att bara svenska ska talas och anledningen är att ungdomarna snackar skit om varandra om de skulle tala ett annat språk. Ett underargument är att det är viktigt för barn med utländsk härkomst att prata svenska och att det svenska språket underlättar kontakt. Den underliggande premissen i detta är att det Främlingar i nationens spegel svenska språket är rent och befriat från obehagligheter som köns- ord, svordomar och missförstånd samt att kontakt och samtal inte underlättas av att tala sitt förstaspråk och att detta är mindre vik- tigt. I både bild och text knyts det svenska språket till institutioners överhöghet som tillskriver andra språk en underordad ställning och lägre värde. Det ligger nära till hands att jämföra det sättet som myndigheter rättfärdigar sitt handlande med koloniala maktmedel. , psykoanalytikern från , som ibland har kallats postkolonialismens fader ger i sin bok , vita masker just språket en fundamental betydelse för relationen mellan her- rarna och den koloniserade människan (1971/1995). Alla koloniserade folk – alla människor i vars själar man har skapat ett mindervärdeskomplex genom att föröda och begrava deras lokala kul- tur – står ansikte mot ansikte med den kulturbringande nationens språk, det vill säga metropolens kultur (1971/1995: 34). I de sekvenser i artikeln där föreståndaren talar om de, avser hon ungdomar på ungdomsgården med invandrarbak- grund eller från den invandrartäta stadsdelen. I de fall hon använder vi syftar hon dels på personalen, dels på svenskar i allmänhet. I anföringen Vi är i och här pratar man svenska knyts vi till en plats, ungdomsgården, och till en gemenskap inom territoriet . Människor är medlemmar av sociala institutioner och språksamfund som kännetecknas av vissa kulturella mönster. Kommu- nikation kan ses som en språklig, institutionell och kulturell handling. I den här tidningsartikeln används det svenska språket som bärare av en gemenskap på alla de tre nivåerna. Budskapet är att den som inte tillägnar sig den kommunikativa kompetensen eller som gör motstånd mot reglerna hamnar utanför både tillhö- righet och normer. De bild- och textexempel som jag har tagit upp här kan ses som illustrationer till olika sidor av medborgarskapet. Medborgarskap är inte bara en fråga om en statsrättslig ställning, utan hänger samman med nationell identitet och kulturell tillhörighet. Att ha status som medborgare i juridisk mening innebär inte nödvändigtvis att man räknas som fullvärdig medborgare i en social eller kulturell bemär- Främlingar i nationens spegel Det gör att frågan om medborgarskap blir en brännande angelägenhet för mångetniska samhällen. , eng- elsk kultursociolog och medievetare, anser att medborgarbegreppet måste knytas till communicative rights (kommunikativa rättigheter) som rör produktion och spridning av kunskap och kulturer (Mur- dock 1999: 28). Murdock gör därför ett tillägg till de medborgerliga rättigheterna som rör information och kultur, vilka han betraktar som centrala för ett fullvärdigt medborgarskap. Men det är knap- past rätten att kommunicera på egna villkor som kännetecknar rap- porteringen om invandring i mitt undersökningsmaterial. I stället knyts representationen av invandring till journalistikens beskriv- ningsmakt där journalistikens och politikens diskurser samspelar med varandra. I ett lands medborgarskapslagar speglas föreställningar om vad som formar den nationella identiteten. tillämpar härstam- ningsprincipen (jus sanguinis), liksom även exempelvis . Det statsrättsliga medborgarskapet fås genom släktskap. Mot denna princip står territorialprincipen (jus soli) vilken tillämpas i länder som , och . Medborgarskap ges i princip till dem som föds inom det egna territoriet. Statsvetaren kommenterar att härstamningsprincipen ligger närmre en etnisk förståelse av den nationella gemenskapen medan territorialprin- cipen i högre grad ser nationen som en civil sammanslutning av medborgare. Ofta kontrasteras ett etniskt nationsbegrepp (etnos), som fungerar uteslutande mot invandrare, mot ett civilt nationsbe- grepp (demos) som inkluderar alla invånare.9 En stat som utgår från ett etniskt nationsbegrepp tenderar att utesluta invandrare och andra som står för etnisk olikhet observerar (2002:25). Staten måste förhålla sig till motsättningen mellan indi- viden och kollektivet och mellan riktade åtgärder och generella. påpekar hon att åtgärder som enbart riktas till invandrare kan leda till negativa effekter för integration som stigmatisering och en uppdelning i "vi och dom". Fallstudiens exempel visar på maktrelationer mellan de som beskriver och de beskrivna. Makt- ordningar uttrycks i sätten att återge skillnader men också i sätten att formulera uppfattningar om en gemensam kultur. Tidningstexter om främlingar medverkar till att skapa ett kollektivt nationellt medvetande men också till känslan av lokal gemenskap. Särskilt i landsortstidningarna är den lokala förank- 9 Mot detta motsatsförhållande har sociologen polemiserat. Båda medborgar- principerna innehåller någon föreställning om kulturell identitet, anser han (2001: 35). Främlingar i nationens spegel ringen av stor betydelse. Genom att bland annat försvenska främ- lingarna och införliva dem med traditionella svenska ideal (Arnst- berg 1989; 1993; ), bidrar journalistiken till en nationell svensk identifikation. Denna rutinmässiga och latenta nationalism som återkommer i tidningarna syftar till att bekräfta en idealversion av där rättvisa, jämlikhet och humanism är honnörsord. Även om migrationerna och dess förutsättningar har förändrats på ett genomgripande sätt sedan slut verkar dessa ideal vara seglivade föreställningar i spalterna. De glo- bala processerna ser inte ut att ha fått det nationella att tappa mark, i stället har det vitaliserats. I en artikel om och den kultu- rella globaliseringen skriver att uttrycket det mångkulturella samhället har kopplats till en förhoppning om att kunna normalisera det nya, att med en formel som det mångkultu- rella samhället kunna återföra de främmande elementen till natio- nalstatens – – stabila enhet (2001: 269, kursi- vering i originalet). Ur tidningarnas texter om invandring stiger en längtan till det homogena med gemensamma erfarenheter och rum, en önskan att rekonstruera folkhemmet. Språket, religionen, territoriet och etniciteten var de grundläg- gande delarna i den gamla nationalismen. Kring dessa skulle natio- nalstaten konsolideras (Delanty 2002:159). De nationalismer vi ser grundar sig i stället på identitet och materiella resurser, anser . Det har också inneburit att dom andra i diskur- sen om den nya nationalismen snarare är invandrare än konkurre- rande nationalstater (Delanty 2002:159–160). Denna omsvängning kan beskrivas som en banal nationalism, hävdar . Med uttryck vill han ange att den genomsyrar vardagen och ofta inte ens uppfattar sig som nationell. En av den nationella identitetens huvudsakliga uttryck är en välståndsnationalism, det vill säga att med minskande materiella resurser, som till exempel väl- färdsförmåner, måste invandringen kontrolleras hårdare (2002:160). Jag har tidigare i kapitlet pekat på den betydelse invandringen till haft för att bygga upp välfärdsstaten. Så länge ekonomisk tillväxt och låg arbetslöshet rådde kunde det ekonomiska välståndet hålla medborgarskapets exkluderande sida i schack, resonerar Delanty (2002: 168). I idén om välfärdsstaten är jämlikhetstanken inbyggd. Också i dess förhållande till etniska minoriteter finns en integrationslogik (Borevi 2002: 46). Integrationen har utmanats under välfärdsstatens kriser och omdaningar under de senaste årti- ondena. Den ekonomiska tryggheten och stabiliteten har minskat Främlingar i nationens spegel vilket gett de uteslutande tendenserna större spelrum. Till den svenska välfärdsmodellen hör också en självbild av som ett modernt, framsynt och fördomsfritt land. I tidningsexemplet sågs de inflyttade utlänningarna som en resurs i välfärdsbyg- get. I de senare texterna sätter de välfärdssamhället på prov genom att utmana dess sammanhållning och betraktas som problem eller slumrande hot. Välfärdsretoriken är resonansbotten i båda text- grupperna. Där hörs klangen från folkhemsmodellens harmoniska strävan mot ett gemensamt och rättvist mål. Gärna ett mångkultu- rellt folkhem – bara det är svenskt. Främlingar i nationens spegel , , Roman, , (1996/2000) Det sociala landskapet. En sociologisk beskrivning av . Althusser, (1971) Ideology and Ideological State Apparatu- ses. I Althusser, and philosophy and other essays. , (1996) Den föreställda gemenskapen. Reflexio- ner kring nationalismens ursprung och spridning. Appadurai, Arjun (1996/2000) Modernity at Large: Cultural Di- mensions of Globalization. : sota Press. , (1989) Svenskhet. Den kulturförnekande kul- turen. , (2001) Den framåtvända ängeln – Nationalism och modernitet i . I , , (red.) Den svenska framgångssagan. Billig, (1995) Banal Nationalism. Borevi, (2002) Välfärdsstaten i det mångkulturella samhället. : Acta universitatis Upsaliensis. (1998) magi i vita medier. Svensk nyhetsjour- nalistik om invandrare, flyktingar och rasism. : Carls- sons. , , (1998) Den kommunala invand- rarpolitiken. Arenor, aktörer och barriärer. , (1998) Politiskt medborgarskap, integration och mångkulturell demokrati. Segregation, utanförskap och politiska reformsträvanden i till 90-tal- Översikt och forskningsfrågor. : Partnerskap för multietnisk integra- tion, PfMI 98/3. , (2004) Nästan välkomna. Invandrarpolitikens re- torik och praktik. , (1993) Svenskhet som hinder i kulturmötet. I , , (red.) Kulturskillnader och kulturmöten. Främlingar i nationens spegel Delanty, (2002) Medborgarskap i globaliseringens tid. Kommittédirektiv, Makt, integration och strukturell diskriminering. Edgerton, , , , (1994)"Until the Lamb of God appears": The 1991 parliamentary election: chooses a new political system. , (1993) Nationell inlevelse. I , , , , (red.) , och , Tom (1994) Det redigerade samhället. Om journalistikens, beskrivningsmaktens och det informerade förnuftets historia. , (2004) In Other Worlds. Mainstream Imagery of Eastern Neighbors. I Riegert, (red.) News of the Other. , (2005) News Paradigms, Political tural Contexts in 20th Century . I Høyer, Svennik & Pöttker, (red.) Diffusion of the News Paradigm 1850– 2000.