sou · GUB3106 · 2007-01-01 00:00:00 — Om vi utgår från SCB:s statistik för be- folkning i landets tätorter (senast tillgängliga) och an- vänder nivån 2 000 personer som kriterie för minsta nivå av tätorts- storlek finner vi att av befolkningen i riket bodde utanför tätorterna, som vi kan kalla landsbygd. Ökar vi kri- teriet till 10 000 personer innebär det att av be- folkningen bodde på landsbygden. Använder vi kriterier för mini- minivåer hos tätorter med 15 000 respektive 20 000 personer finner vi att av befolkningen bodde på landsbyg- den. Detta betyder att utifrån landsbygdsdefinitioner som är van- ligt förekommande internationellt kan vi konstatera att upp emot Landsbygdens ekonomi och företagande halva befolkningen bor i områden som kännetecknas av lands- bygdsboende. Produktivitetsutvecklingen som alltjämt pågår inom jordbruket innebär att jordbrukssektorn och landsbygden förändras. Det moderna jordbruket förmår att producera årsbehovet av mat för en genomsnittlig individ på en ett område stort som en villa- tomt, eller (, 1988). I det post- industriella tjänste- och servicesamhället utgör rörligheten en viktig grund för hur vi lever och arbetar. Det genomsnittliga dagliga transportavståndet har uppskattats till (och , 1997). Tack vare ökad rörlighet och för- bättrad tillgänglighet upplever delar av landsbygden en ny renäs- sans som innebär att både landsbygdens och städernas fördelar kan utnyttjas av hushållen. Detta sker genom att hushåll kan bo på lan- det med närhet till staden, eller tvärtom bor i staden med närhet till landet. Utvecklingen kan spåras genom stigande fastighetspriser, ny användning av mindre gårdar för exempelvis hästar, m.m. Den svenska landsbygden uppvisar både starka och svaga sidor. De tätortsnära områdena tillhör de mest expansiva, tillsammans med ett antal regioner som får sin näring genom turism och be- söksbranscherna. är utvecklingen i många avseenden svag i de mest glesbefolkade delarna av landet, särskilt skogslänen i inland. Detta betyder att landsbygden består av en hete- rogen samling regioner som inbördes skiljer sig åt med avseende på lokala förutsättningar för utveckling. Detta är också väsentligt att beakta i analyser av företagande på landsbygden, som kännetecknas av variationer i marknadsvillkor som till stor del bestäms av geo- grafiska och platsanknutna förhållanden. I detta kapitel riktar vi intresset dels mot att analysera landsbyg- dens företagande utifrån ett stad-land perspektiv och landsbygdens ekonomiska geografi, dels vilka speciella villkor som finns för platsanknutet företagande och entreprenörskap på landsbygden. I olika sammanhang har det uppmärksammats att det finns behov av en definition av vad man menar när man diskuterar och analyse- rar landsbygdens situation och utveckling. För att underlätta dis- kussioner och jämförelser mellan olika typer av områden har en in- delning av kommuner genomförts på jordbruksverket. Landsbygdens ekonomi och företagande Syftet med indelningen är att belysa olika utvecklingstendenser i olika delar av landet. Indelning har gjorts på kommunnivå, dvs. kommunen är den minsta byggstenen och områdesgränser sam- manfaller alltid med kommungränser. Anledningarna till att an- vända kommunen som minsta nivå är två, dels är kommunen i en relativt stark beslutande nivå och dels finns det en mängd statistik framtagen på den kommunala nivån. Indelningen har gjorts i fyra olika grupper av kommuner. Figur 1 kommuner indelade i fyra kategorier Landsbygdens ekonomi och företagande För det första har vi det som vi kallar Storstadsområden som inbe- griper de tre storstadsregionerna , och . Till storstadsområdena räknas också kranskommuner som domineras av kärnkommunerna i dessa områden. För det andra har vi de områden som kallats Stadsområden, hit räknas de kommuner som har en tätortsbefolkning som överstiger 30 000 personer och även kommuner som har starka pendlingsströmmar till dessa kommuner. Resten av kommuner delas in i två grupper baserade på befolkningstätheten. De kommuner som har mer än 5 invånare per kvadratkilometer hör till gruppen som kallas Lands- bygd. De kommuner som har mindre än 5 invånare per kvadratki- lometer hör tills gruppen Gles Landsbygd. De geografiska gruppe- ringarna i dessa fyra grupper framgår av figuren ovan. För att in- delningen ska kunna anses vara lyckad så eftersträvas det att grup- perna ska vara så homogena som möjligt, dvs. utvecklingstendenser ska likna varandra inom gruppen och de stora skillnader som vi vet finns mellan kommuner ska i så stor utsträckning som möjligt fångas i variationen mellan kommungrupperna. I detta avsnitt ska vi använda indelningen i det tidigare avsnittet och belysa utvecklingen i i ett antal olika dimensioner. Vi börjar med befolkningsutvecklingen vilken kanske är den viktigaste variabeln om man snabbt vill få en bild av hur det ser ut i en viss region. Befolkningsutvecklingen samvarierar med många andra va- riabler och är ju också på sätt och vis en avspegling av hur det är att bo och leva i en region. Tabellen nedan visar befolkningen och i de fyra olika typerna av kommuner och för riket som helhet. Under dessa har befolkningen i landet ökat . Denna ökning har emellertid inte kommit alla delar av landet till del. I storstadsområdena har befolkningsökningen varit mycket snabbare och överstiger . För den glesa landsbyg- den har, å andra sidan, minskningen i relativa termer varit ännu snabbare och är . Stadsområden ökar med medan landsbygden minskar med ungefär samma siffra. SOU 2006:106 Landsbygdens ekonomi och företagande -3,4 -10,9 Som helhet betyder detta att de stora kommunerna och deras om- land växer befolkningsmässigt medan övriga kommuner minskar. har antalet arbetstillfäl- len i ökat med eller ca 325 000 arbets- tillfällen. Över 210 000 av dessa arbetstillfällen har växt fram i stor- stadsregionerna som ökat antalet med . Av de fyra grupperna av kommuner har antalet arbetstillfällen ökat i tre grup- per. Det är bara på den glesa landsbygden som arbetstillfällena minskat. Minskningen är ungefär 5 000 arbetstillfällen eller . -3,9 I nästa tabell redovisas utvecklingen i ekonomiska termer genom utvecklingen av bruttoregionprodukten (BRP). Med en regions bruttoregionprodukt menas värdet av produktionen i regionen mi- nus värdet av de insatsvaror som används. I tabellen har inflationen räknats bort så vi har jämförbara penningvärden för re- spektive (penningvärde). I riket som helhet har BRP växt med som ger ett medelvärde på . Inledningsvis kan sägas att BRP har vuxit i alla de fyra grupperna av kommuner. Tillväxten är emellertid inte jämt för delad. I de kommuner som tillhör den glesa landsbygden har BRP Landsbygdens ekonomi och företagande växt med medan den växt med i storstadsområdena. Det kan också sägas att av de fyra områdena är det bara storstadsområdena som har en till- växt som är större än medlet för riket. I nästa tabell gör vi en enkel jämförelse mellan den totala landarea- len och den totala åker arealen i de fyra grupperna. Andelen åker- areal är störst i storstadsområdena ( ) medan den är som minst på den glesa landsbygden (under en halv procent). Detta betyder att befolkning och åkerandel korrelerar med varandra. Detta är i sig ett intressant resultat, men det betyder ju inte att åk- rarna ligger i städerna utan snarare speglar det faktum att vi har ett historisk arv där befolkningscentra har växt fram i jordbruksbyg- derna. Vidare drivs resultatet av att storstadsregionerna rent ytmäs- sigt sett är en mycket liten andel av (strax ) medan den glesa landsbygden står för mer än halva yta. Majorite- ten av () ligger i kommuner som till- hör kommungruppen landsbygd. Tabell 4 Sammanlagd åkerareal och total areal Sammanlagd åkerareal (km2) Total areal (km2)* Landsbygdens ekonomi och företagande kor för mjölkproduktion har minskat med under den relativt korta perioden mellan . för mjölkproduktion är till lokaliserade () i kommungruppen landsbygd. Det är också detta område där minsk- ningen i relativa tal varit minst. Detta betyder att det finns en ten- dens att mjölkproduktionen koncentreras till landsbygdskommu- nerna relativt de andra tre kommungrupperna. -24,9 -10,4 -9,7 -14,8 -10,5 Nästa tabell visar sysselsättningsutvecklingen i näringsgrenen jord- bruk, skogsbruk, jakt och fiske enligt SCB:s näringsgrensklassifice- ring. var sysselsättningen över 88 000 personer för att ha minskat till drygt 71 000, det betyder att 17 000 jobb försvann . Detta motsvarar en relativ minskning på . ökade antalet jobb i hela ekonomin med . Störst var den relativa minsk- ningen i den glesa landsbygden respektive landsbygden. Av de 17 000 arbetstillfällena som försvann fanns dock 11 000 i lands- bygdskommunerna, vilket betyder att av de jobb som försvann under perioden tidigare fanns i dessa kommuner. Tabell 6 Sysselsättning i jordbruk, skogsbruk, jakt, fiske -6,9 -16,3 -21,2 -24,6 -19,1 Landsbygdens ekonomi och företagande Som vi har sett så är näringsgrenarna jordbruk, skogsbruk, jakt och fiske på tillbakagång. För att kontrastera mot den bilden ska ut- vecklingen i två snabbväxande branscher redovisas. Branschen per- sonliga och kulturella tjänster samt branschen kreditinstitut, fas- tighetsförvaltning och företagstjänster är två tjänstenäringar som växer snabbt i . Den första av dessa branscher växte med , den andra branschen växte med . Branschen personliga och kulturella tjänster växte i alla kommungrupperingar utan kommun- gruppen gles landsbygd, där den minskade med ungefär 3,5 pro- cent. Den ökade emellertid i landsbygdsgruppen . Tabell 7 Sysselsättning i personliga och kulturella tjänster -3,6 Sysselsättningen i branschen kreditinstitut, fastighetsförvaltning och företagstjänster ökar emellertid i alla fyra kommungrupper. Detta innebär att vi har en bransch som växer överallt i landet. Tabell 8 Sysselsättning i kreditinstitut, fastighetsförvaltning, företagstjänster Vi avslutar detta avsnitt med att jämföra befolkningens utbild- ningsnivå i de fyra kommungrupperna. I tabellen nedan redovisas befolkningsandelarna som har en högsta utbildningsnivå högskola. Det innebär att de har minst en kandidatexamen eller motsvarande. låg denna andel på för ri- Landsbygdens ekonomi och företagande ket som helhet, hade denna andel stigit till . Högst utbildningsnivå finner vi i storstadsområdena och minst är den i gruppen gles landsbygd. Om vi ser till de procentuella föränd- ringarna av andelarna är bilden något annorlunda. Den största rela- tiva förändringen i andel högutbildade återfinns i kommungruppen landsbygd och den näst största i gruppen gles landsbygd. Tabell 9 Andel av befolkningen 16–med eftergymnasial utbildning, eller mer Platsbundna och små företag på landsbygden Omkring 168 000 personer var sysselsatta 2003 (JO 30 ). Sysselsättningen inom jordbruket minskade med och denna utveck- ling är en del av en mera långsiktigt trend. Vi kan emellertid kon- statera att minskningen var relativt större jämfört med av . Omkring en tredjedel av alla sysselsatta inom jordbruket var kvinnor. Kvinnorna är på detta sätt representerade som verksamma inom jordbruket men är i mindre utsträckning representerade som företagare (, 2006). Inom jordbruket dominerar företagsformen enskild firma och det handlar i stor utsträckning familjeföretag utan andra anställda än de som finns inom hushållet. Sysselsättningsstudierna som genomfördes av SCB och som rik- tades mot jordbruket visar också att antalet före- tag inom näringen som har en diversifierad verksamhet ökar snabbt. Denna grupp av jordbruksföretag växte . Detta motsvarade närmare 1000 företag som diversifierar sin verksamhet (2005 och JO 30 ). Även om det finns mätproblem och definitions- frågor rörande när ett företag är diversifierat och i vilken omfatt- ning som en verksamhet måste bedrivas för att räknas in (det finns Landsbygdens ekonomi och företagande exempelvis olika uppgifter i fråga om antal företag med diversifie- rad och kompletterande verksamhet från olika källor) är bilden entydig i fråga om att de diversifierade företagen ökar i antal på landsbygden. Som framgår av tabellen nedan finns det flera olika inriktningar av kombinationsverksamheter som jordbruksföretagen har. En majoritet av företagen hade emellertid en inriktning mot entreprenadverksamhet. Tabell 10 Kombinationsverksamheter vid jordbruksföretagen 2002, antal före- tag med verksamheter av olika slag Källa: , bearbetning av tabell 1 i rapport från SCB. Ett av de största problemen och ett upplevt hinder för små företag, inte minst nystartade företag, är att hantera fasta kostnader. Verksamheter som förutsätter investeringar i kapital, eller långsiktiga hyreskontrakt mm, innebär att de fasta kostna- derna blir höga och förutsätter därför en förhållan- devis omfattande produktion. Företag som är verksamma inom branscher som kännetecknas av omfattande initiala investeringar, dvs. att produktionen är kapitalintensiv, och låga rörliga kostnader måste ha möjlighet att producera förhållandevis stora volymer för att bli ekonomiskt framgångsrika. Intäkten från producerade och sålda varor och tjänster ska täcka först och främst de rörliga kost- naderna, därefter ska bidrag lämnas till de fasta kostnaderna och sedan till den vinst som krävs för att inte produktionsfaktorerna (arbete och kapital) ska övergå i annan mer vinstgivande produk- tion. På marknader med hög grad av priskonkurrens krävs att de fasta kostnadernana kan slås ut på ett stort antal sålda och producerade varor och tjänster. Detta är en förklaring till att agglomerations- ekonomier ger starka avtryck i den ekonomiska geografin. I detta avseende har städernas och den tätortsnära landsbygden en fördel genom sin tillgänglighet till en större marknadspotential (köp- kraft). Detta är också något som avspeglar sig i de ovan beskrivna skillnader i ekonomisk utveckling i landet. Det är därför viktigt att Landsbygdens ekonomi och företagande ha i åtanke de skillnader som finns mellan olika typer av landsbygd och även de skillnader som finns mellan landsbygdens och städer- nas villkor för företagande. Landsbygden har ett antal fördelar för företagande som kan fun- gera som katalysator för entreprenörskap. En sådan fördel är att det på många platser finns tillgång till lokaler som kan utnyttjas till relativt låga kostnader, dvs. det finns en möjlighet att övervinna problemet med en del av de fasta kostnader som nämns ovan. En annan fördel är de platsanknutna resurserna som framförallt är be- tingade av naturen. Dels handlar det om naturen som produktions- resurs inom de areella näringarna, dels att naturen i sig själv är at- traktiv och lockar till sig såväl besökare som permanent boende. En mängd fritidssysselsättningar förutsätter närhet till naturen som innebär att många människor antingen väljer att bo på landsbygden eller efterfrågar närhet och tillgänglighet till landsbygden. Den glesa marknadsstrukturen som finns på landsbygden – som beror av gleshet hos befolkningen – är en för- till att en stor andel av företagandet på landsbygden sker småskaligt. av alla företag på landsbygden saknar anställda enligt () offentliga statistik. Detta kan jämföras med att motsvarande andel för hela den svenska ekonomin är omkring två tredjedelar. Bland företagen i städerna är det således en klart mindre andel som saknar anställda jämfört med landsbygden. I den mån som det råder brist på större anställare på landsbygden är det också möjligt att småskaligt egenföretagande frammanas och för en del ses som en förutsättning för att kunna bo kvar på lands- bygden. Flexiblare arbetsformer och förbättrad teknik för infor- mationsöverföring och kommunikationer bidrar också till att göra det möjligt att bo och ha sitt företag på landsbygden trots att kun- der finns i städerna. Sannolikt har företagare utan anställda lättare för att utnyttja dessa nya villkor för företagande, som i mindre ut- sträckning låser fast företag till stadsmiljöer, jämfört med företag med anställda. Vi kan därför förvänta oss att framförallt företag utan anställda som är verksamma inom branscher där den geogra- fiska lokaliseringen i förhållande till avsättningsmarknaden spelar en mindre roll är de som blir tidiga i en omlokalseringsprocess där naturen och landskapet som attraktiv boendemiljö spelar en roll. Tabellen nedan visar antal arbetsställen och andel av dessa som saknar anställda på landsbygden. Vi kan se att det framförallt är jordbruket som har en stark ställning och också har en hög andel Landsbygdens ekonomi och företagande företag utan anställda. Det är välkänt att många av dessa företag har en liten omfattning på sitt företagande och att jordbrukshushållen som regel också har en annan inkomstkälla som är större än de in- komster som härrör från jordbruket. En intressant notering är se- dan att finans och företagstjänster både utgörs av ett relativt stort antal företag och att många av dessa saknar anställda. Inom denna grupp finns sannolikt en mängd företag som lokaliserats på lands- bygden utifrån motivet ovan om att boendevillkoren lockar till sig företag på ett nytt sätt genom de nya framväxande arbetsformerna. Arbetsställen på landsbygden efter bransch 2002 Källa: SCB och (2005). Småskaligt företagande är sannolikt också något som även i framti- den kommer att vara viktigt för landsbygdens ekonomi. I små fö- retag med få anställda kan inte olika former av risker kopplade till enskilt anställda poolas på samma sätt som i större företag. Om en anställd blir sjuk i ett litet företag innebär det – förutom en eko- nomisk påfrestning – att en arbetsbörda måste delas på de övriga få som arbetar. Det finns därför naturliga förklaringar till att valet blir att driva företag utan anställda och sedan istället köpa tjänster av andra som också driver företag utan anställda. Nätverksekonomier kan därigenom växa fram och grunden för dessa blir det egna före- tagandet. Nätverksekonomierna förutsätter emellertid också att glesheten inte blir för stor, eftersom det då blir svårt att finna lämpliga samarbetspartners. Landsbygdens ekonomi och företagande Landsbygdens nätverksekonomi fungerar på liknande sätt som tjänsteutbyte mellan jordbrukare. Det är välkänt att jordbrukare som bor nära varandra har ett utbyte som innebär att de var och en har lite olika specialiseringar och att de sedan byter tjänster med varandra. Det handlar exempelvis om att investeringar görs i olika typer av maskiner och att ett tjänsteutbyte sedan leder till en effektivare användning av resurserna (alla behöver inte inve- stera i exakt samma maskiner som sedan används ). Ett tecken på att denna form av ekonomi har en stor betydelse på landsbygden och inom jordbruket finner vi också i den föregående tabellen ovan som visar hur stor andel av kombi- nationsföretagen inom jordbruket som är inriktade mot entrepre- nadverksamhet. Detta innebär att dagens och morgondagens företagande på landsbygden kan ses som att den bygger på en tradition med rötter längre tillbaka i tiden. De flexiblare arbetsformerna som ny teknik för med sig och landsbygdens högre tillgänglighet genom allt bättre infrastruktur för transporter bidrar till att omvandla företagandet. Det är viktigt att ha i åtanke att utifrån sysselsättningsutveckling är det de privata tjänstemarknaderna som växer mest, och har så gjort sedan den ekonomiska krisen första hälft. Enligt SCB:s sysselsättningsdata är drygt hälften av landets arbetstillfällen inom privata tjänster (ca 2,1 miljoner anställda). De offentligt an- ställda har under de senaste drygt tio åren varit ett antal som motsvarar ca 1,2–1,3 miljoner anställda. Sysselsättningen inom tillverkningsindustrin följer ett liknande utvecklingsförlopp som delar av jordbrukssektorn, dvs. där arbete ersätts med kapital. Pro- duktionen inom tillverkningsindustrin minskar inte men däremot reduceras antalet anställda och motsvarar omkring 700 000 personer. En utmaning för landbygden är därför sannolikt att, precis som i andra västekonomier, utveckla näringslivet mer i riktning mot tjänsteproduktion och verksamheter där areella verk- samheter kombineras med annat företagande. Gröna näringar – naturvårdande företag De gröna näringarna som är baserade på sin koppling till naturen och där den brukade jorden såväl som skogen och andra resurser som är låsta i sin lokalisering på landsbygden har en särskild ställ- ning på landsbygden. Utifrån de av naturen givna förutsättningarna Landsbygdens ekonomi och företagande finner vi också grunderna till en del av landsbygdens produktions- förutsättningar. Dessa näringar är framförallt en del i livsmedels- produktionen och i en numera växande – men ännu så länge be- gränsad – omfattning också inom energiområdet. När det gäller jordbrukets naturvårdande funktioner är det in- tressant att konstatera att en stor del av landets historiska jord- bruksområden finns i förhållandevis tätbefolkade områden i södra och . Befolkningskoncentrationerna i landet finns med andra ord också i stor utsträckning i närheten av stora delar av det odlade och även betade jordbrukslandskapet. Detta innebär emellertid inte att vi säkert kan uttala oss om huruvida det finns ett kausalt samband mellan å ena sidan de kollektiva nyttigheter som jordbruket bidrar med och befolkningsutveckling, men dessa egen- skaper samvarierar i stor utsträckning geografiskt. har jordbrukets roll som energiproducent rönt ökad uppmärksamhet. Detta kan förklaras med stigande priser för andra energislag. Jordbrukets bidrag på dessa marknader är mycket liten. Etanolfabriken i är den största tillverka- ren av bioenergi från jordbruket, med en produktion som baseras på ett underlag som motsvarar ca 20–25 tusen hektar (Jordbruks- verket, 2006:1). Annan energi vars härkomst är från jordbruket är främst salix, havre och halm för eldning samt raps för drivmedels- användning. Tillsammans svarar dessa energislag för av den svenska åkerarealen (ibid). När det gäller energiproduktionens framtid inom jordbruket är sannolikt skatteuttag som görs på dessa marknader en central fråga. Fossila bränslen bär jämförelsevis höga skatter, medan bio- bränsle är befriat från energiskatter. Lönsamheten för bioenergi och dess förmåga att utgöra ett konkurrenskraftigt alternativ inom jordbruket beror med andra ord i hög utsträckning på att denna skattebefrielse finns kvar. Lönsamhetskalkyler för produktion av biobränsle inom jordbruket visar att raps och salix är de mest in- tressanta inriktningarna (ibid). Inom biobränsleområdet möter också jordbruket stark konkurrens från skogsbruket, och konkur- renssituationen är också viktig att beakta för jordbrukarens lång- siktiga val om produktionsinriktning. Biobränsle torde i allmänhet gå en jämförelsevis god framtid till mötes eftersom knapphet och konkurrensen om de globala fossila resurserna ökar. Dels är dessa resurser i någon mening ändliga, dels innebär industrialiseringen av utvecklingsländer att efterfrågan ökar. Detta betyder att alternativ Landsbygdens ekonomi och företagande med liknande egenskaper som de fossila bränslena kan förväntas bli allt mer intressanta och efterfrågade på dessa marknader. Jordbruket har en naturlig position i kedjan för livsmedelspro- duktionen. Såväl köttprodukter som odlade växter som används inom livsmedelsproduktionen har sitt ursprung inom jordbruket. På dessa marknader, främst vad gäller förädlade och bearbetade produkter, konkurrerar det svenska jordbruket med andra länder och det råder en förhållandevis hög grad av priskonkurrens. Kon- kurrensen skärps i samband med att transportkostnader och trans- porttider reduceras. Möjligheter för att erhålla ett pris som är högre än vad som normalt etableras på dessa marknader består i att pro- dukter kännetecknas av kvalitativa egenskaper som innebär att konsumenternas betalningsvilja är stark. Konsumenternas tycke och smak är därmed avgörande för att ett högt pris ska kunna tas ut för en produkt. I detta sammanhang spelar också markandsföring och varumärkesbyggande en stor roll.