sou · GUB345 · 2007-01-01 00:00:00 — Intervjuundersökningen Svenska folkets levnadsförhållan- den (), har den begränsningen att den endast omfattar den vuxna befolkningen (16 ). har SCB genomfört en särskild barn-ULF, med frågor till barn mellan . Frågorna kretsar kring barnens levnadsförhållanden – skola, hemförhållanden, kultur- och fritids- vanor, ekonomi och hälsa. Material ur barn-ULF har bland annat använts av i publikationen Upp till 18 – Fakta om barn och ungdom 2004. För att även i fortsättningen kunna få en bild av relationen mellan barns kultur- och fritidsvanor och deras levnadsvillkor i övrigt är det angeläget att barn-ULF-undersökningarna kan få en fortsättning och att det material som rör barns kulturvanor blir tillgängligt, till exempel genom försorg. Det är mycket positivt att fått uppdraget att göra en fördjupad analys av ungdomars kultur- och fritidsvanor. Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet 4.1.7Statligt ansvarstagande för amatörkulturen Aktionsgruppens kartläggning visar att det saknas ett tydligt ansvarstagande på statlig nivå när det gäller stöd till barns och ungas egna kulturverksamheter. Här finns ett glapp mellan mål och stödsystem, som gör att amatörorganisationer och organisationer som inte lever upp till de formella krav som ställs på förenings- bidrag från och Arvsfonden har svårt att få stöd från staten. Amatörkulturen ger barn och unga möjligheter att prova på eget utövande på kulturområdet. Mycket engagerat arbete görs ibland annat amatörteaterföreningar, körer, orkestrar, museer, Folkets Hus och bygdegårdar. Där finns också möjligheter till ett gene- rationsöverskridande arbete och sen sorts samvaro som saknas på så många andra håll . har flera tidsbegränsade statliga satsningar gjorts för att stödja utvecklingen av verksamheter för och med barn och unga – med betoning på ungdomar. Men när satsningarna har avslutats har också det statliga ansvarstagandet minskat. Här finns behov av en mer långsiktig lösning. Åren 1994 1996 avsatte i utvecklingsmedel som var öronmärkta för ungdomars eget skapande. Stödet gällde framför allt verksamhet som genomfördes direkt i ungdomarnas vardagsmiljö. I Kulturpropositionen föreslår regeringen att denna verksamhet bör fortsätta och att potten bör utökas. Detta förslag genomfördes dock inte och har inte längre medel som är öronmärkta för barns och ungdomars egen kulturverksamhet. 2002 fick i uppgift att för- dela medel ur Allmänna arvsfonden för att stimulera utvecklingen av ungas egna kulturverksamheter och stödja utveckling av nya lokala lösningar för ungas fritidsverksamhet. avrapporterade uppdraget 2003 och i slut- rapporten1 beskriver man utvecklingsområden och vilka åtgärder som behövs för att komma vidare, bland annat följande: 1 Ungas egna kultur- och fritidsverksamheter. Slutrapport om utvecklingen av ungas egna kulturverksamheter samt nya lokala lösningar för ungas fritidsverksamhet. Ungdoms- styrelsens skrifter 2003:3. Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet Stöd nya metoder och samverkansformer Stärk föreningslivets möjligheter att prova ny informations- teknologi Öka möjligheterna till eget skapande Stärk utvecklingen av mötesplatser Stärk studieförbundens roll i ungdomspolitiken Öka möjligheterna för lokala ideella krafter att genom aktivt opinionsarbete stärka sin roll i den lokala ungdomspolitiken. För att genomföra ovanstående föreslår en ny samlad arvsfondssatsning. Aktionsgruppen anser att en ökad samverkan inom kan stärka barnkulturområdet. Vi förordar också en tydligare samordning av regleringsbreven till de myndigheter som har uppdrag på barnkulturområdet, framför allt när det gäller genomförandet av . Aktionsgruppen anser att det behövs tydligare uppdrag till kultur- myndigheter och statliga kulturinstitutioner att finna former för att arbeta efter . För att stärka barnkulturfrågorna krävs också en fördjupad samverkan mellan olika departement. Barnkulturfrågorna spänner över flera politikområden, där bland annat socialpolitik och näringspolitik har betydelse för barns möjligheter att möta och utöva kultur. Aktionsgruppen föreslår därför att arbete med barnkulturfrågorna förstärks genom ökad samordning mellan berörda departement. En prioriterad fråga är att se över reglerings- breven till berörda myndigheter så att uppdrag och skrivningar synkroniseras. Detta kan också ge signaler till skola och kulturliv på lokal nivå att samverka. Kultur är en viktig del i barns och ungas identitetsutveckling och för utvecklingen av demokrati och yttrandefrihet. Detta är en gemensam angelägenhet för skolan och kulturlivet. Att utbild- nings-, kultur och skolfrågor nu är samlade inom ett departement bör kunna ge positiva effekter för utvecklingen på barnkultur- området. För att stärka barnkulturen behövs insatser både inom Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet kulturliv, skola och högre utbildning och forskning – alla dessa frågor är samlade inom ett departement. Aktionsgruppens kartläggning visar att arbetet med att genom- föra den nationella strategin för att förverkliga inte har nått särskilt långt inom myndigheterna under det tidigare . betonar i sin rapport plats för mindre medborgare – barnperspektivet i statliga myndigheter (Barnombuds- mannen 2004) att Det är uppenbart att det finns ett positivt samband mellan uppdrag i regleringsbrev och graden av intern dialog om i en myndighet. Det finns också ett samband mellan uppdrag i reglerings- brev, intern dialog och erfarenhetsutbyte med andra (s. 7). Aktionsgruppen konstaterar att inte någon av kulturmyndigheterna under Utbildnings- och har barnkonven- tionen inskriven i sitt regleringsbrev. BO:s enkät2 visar också att myndigheterna inte själva är särskilt drivande i sitt barnkonventionsarbete. Endast 27 av 88 svarande myndigheter hade informerat personalen eller genomfört utbild- ningar om . Endast två myndigheter, för internationella adoptioner och Specialskolemyndig- heten, gör barnkonsekvensanalyser vid budgetbeslut men ingen myndighet gör särskilda bokslut för att visa hur stora resurser som avsatts för barn och unga. 2 Enkätundersökningen redovisas i Öppna för gränser, . Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet 4.3Samordning av barnkulturen på regional nivå Aktionsgruppen för barnkultur förordar att huvudmännen för de regionala kulturkonsulenterna utvecklar formerna för sam- verkan mellan konsulenterna och mellan konsulenter och lokala och regionala kulturinstitutioner och förordar att en tjänst som samordnare tillsätts i de län och regioner där sådan inte finns. Aktionsgruppen för barnkultur föreslår att de regionala kulturkonsulenterna i samverkan med de regionala kulturinsti- tutionerna ges uppdrag att utveckla former för planering, upp- följning och återrapportering av statliga och regionala insatser för att säkra att professionell kultur och eget skapande ska komma alla barn och ungdomar i länet eller regionen till del. Aktionsgruppen för barnkultur föreslår att de regionala kulturkonsulenterna och länsinstitutionerna i samverkan med högskolor och universitet ges ett gemensamt uppdrag att samverka kring utbudet av utbildning och fortbildning om barn- kultur för verksamma inom förskola, skola, kulturskola och kulturliv. I alla län och regioner i landet finns regionala kulturinstitutioner som länsbibliotek, länsteatrar och länsmuseer. Alla konstområden har inte egna institutioner, så har till exempel dans få egna scener och möjligheterna att se dans är ojämnt fördelade i landet. Regionala resurscentrum för film och video finns i hela landet men har inte egna hus annat än i undantagsfall. I alla län och regioner i landet finns konsulenter inom ett eller flera konstområden. I samtliga län finns slöjdkonsulenter, i vissa län finns dans- och konstkonsulenter, teaterkonsulenter, barn- bibliotekskonsulenter och filmkonsulenter. Mångkulturkonsulen- ter finns också i ett antal län. Inriktningen på kulturkonsulenternas arbete kan vara olika men praktiskt taget alla har i sina direktiv att prioritera barn och unga. I en del län och regioner finns också en utarbetad strategi för samverkan mellan konsulenterna och mellan konsulenterna och institutionerna. Institutionerna kan ha olika huvudmän. Vanligast är att är huvudman men stiftelseformen förekommer. Konsulenterna har också vanligen till huvudman men en del teaterkonsulenter har Riks- teatern till huvudman och en del konsulenter har sin anställning Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet genom en institution. I Aktionsgruppens kartläggning finns beskrivningar av hur arbetet bedrivs inom de olika konstområdena. Aktionsgruppen har kunnat konstatera att det arbete som konsulenterna, länsinstitutionerna och de regionala resurscentrum för film och video utför är av stor betydelse för i vilken ut- sträckning barn och unga får tillgång till ett professionellt kultur- utbud i form av föreställningar, utställningar och i många fall samverkan med kulturarbetare och kulturpedagoger. Genom den överblick konsulenterna har över sitt län finns förutsättningar att kunna se skillnader och samband och knyta ihop aktörer och verk- samheter över kommungränserna. Genom samarbete med kom- munala samordnare kan turnéer läggas som blir kostnads- och tidseffektiva. I många fall har konsulenterna kontakter med hög- skolor och lärarutbildningar och har en god bild av de regionala behoven av utbildning och kompetensutveckling inom sina respek- tive områden. Aktionsgruppen konstaterar att i de län och regioner där konsulenterna har ett mer formaliserat samarbete når verk- samheter ut i fler kommuner och fler barn och unga får tillgång till kultur och eget skapande. Det är inte fruktbart att de olika konst- områdena konkurrerar med varandra om publiken. Genom att skaffa sig en gemensam bild av målgruppens, det vill säga barnens behov kan man bättre använda ekonomiska och personella resurser och gemensamt konkurrera med den marknadskulturen. Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet Aktionsgruppen vill stärka de regionala funktionerna ytterligare och föreslår en tydligare samordning mellan kulturkonsulenterna och mellan kulturkonsulenterna och institutionerna i de län och regioner där detta inte redan finns. En sådan samordning kom- pliceras av att institutioner och konsulenter har olika huvudmän men den svårigheten är absolut nödvändig att överbrygga. Aktionsgruppen för barnkultur föreslår att huvudmännen för de regionala kulturkonsulenterna utvecklar formerna för samverkan mellan konsulenterna och mellan konsulenterna institutionerna, och föreslår att en tjänst som samordnare tillsätts i de län och regioner där sådan inte finns. Samverkan mellan kulturkonsulenterna kan organiseras till exempel i form av ett gemensamt kansli eller en form av regionalt resurscenter. Det innebär en nära samverkan om innehåll och form på insatser men inte att konsulenterna behöver sitta på samma plats. Genom att göra en gemensam analys av länets eller regionens förutsättningar och behov kan mål och handlingsplaner upprättas för hela barnkulturområdet och genom samlade presentationer till länets invånare gör det lättare för mottagarna att se vilka möjlig- heter man har att ta del av regionens utbud. Genom att ge särskilda uppdrag till några län/regioner kan olika utvecklingsfrågor prövas som till exempel samverkan med näringslivet, EU-samverkan, utveckling av institutionernas mobila verksamheter i glesbygd etc. För att förverkliga samverkan på regional nivå krävs enligt sam- stämmiga uppgifter en tjänst som samordnare i varje län och region. Denna tjänst kan finansieras till av statliga medel. För att medlen ska betalas ut bör regionen skjuta till resterande lönesumma. Det statliga stödet finansieras av medel från . Kostnaden för den statliga insatsen uppskattas till totalt . Aktionsgruppen föreslår också att barnkulturdelegationen får ett uppdrag att samordna och i samverkan med berörda myndigheter stödja de regionala aktörernas insatser samt utvärdera och redovisa insatserna till regeringen. Arbetet på regional nivå förutsätter att de berörda statliga myn- digheterna finns som stödjare och sammanhållare av kulturkon- sulenternas nätverk, utveckling av fortbildning och samverkan samt för analys- och statistikarbetet. Genom en nationell instans under- Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet lättas återkopplingar, jämförelser, framlyftande av goda idéer och exempel samt internationella kontakter. De olika konstarternas konsulenter och institutioner har många likartade behov och pro- blem och det finns skäl att samordna stödinsatserna också på nationell nivå. 4.3.2Nya former för nationell uppföljning av barnkulturen Aktionsgruppen för barnkultur föreslår att de regionala kultur- konsulenterna i samverkan med de regionala kulturinstitutionerna får i uppdrag att utveckla former för planering, uppföljning och återrapportering av statliga och regionala insatser för att säkra att professionell kultur och eget skapande ska komma alla barn och ungdomar i länet och regionen till del. är sektorsansvarig myndighet för den natio- nella kulturstatistiken. Det innebär att ansvarar för statistikinhämtningen från kulturinstitutioner och fria kultur- utövare. och har upp- följningsansvar inom sina respektive områden. Landsting, regioner och kommuner har sina uppföljningar. Det finns inte till- räcklig samordning mellan de olika intressenterna för att få en till- fredsställande bild av barns och ungas tillgång till kultur och eget skapande. Genom att lägga ansvaret för insamling på den regionala nivån får man en ökad kunskap om läget i den egna regionen och bättre möjligheter att utveckla arbetet på regional och lokal nivå. Planer, uppföljning och återrapportering ska innehålla mätbara mål, som till exempel besöksstatistik, och en beskrivning av arbete i processer som ger fördjupad kvalitet. På den regionala nivån ger detta fördelar som bättre överblick och möjligheter till återkoppling, man får ett instrument att mäta måluppfyllelse och man kan göra jämförelser mellan länen vilket kan verka som en och generera uppmärksamhet och medel. Aktionsgruppen bedömer att ansvar för statistik på barnkulturområdet bör preciseras för att ge rådet möjlighet att utveckla mallar och analysverktyg. Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet 4.3.3Utveckla utbildning och fortbildning om barnkultur Aktionsgruppen för barnkultur föreslår att de regionala kultur- konsulenterna och länsinstitutionerna i samverkan med högskolor och universitet ges ett gemensamt utvecklingsuppdrag att samverka kring utbudet av utbildning och fortbildning om barnkultur för verksamma inom förskola, skola, kulturskola och kulturliv. Den överblick som finns på regional nivå ger insikt i kom- munernas gemensamma behov av utbildningar och kompetens- utveckling. Genom samordning möjliggörs insatser och kurser som de enskilda kommunerna inte själva har underlag för. Genom att ge mandat och medel att utveckla regionala kurser finns också möjlig- het att initiera och pröva nya former för kompetensutveckling anpassade till den lokala och regionala praktiken. I utbudet av utbildning och fortbildning ska kurser om kultur av, med och för barn finnas med. Utbildningen/fortbildningen ska också fungera som en kanal för spridning av forskningsresultat och stödmaterial från universitet, högskolor, myndigheter etcetera. För att genomföra förslaget behövs statligt stöd genom att Utbildnings- och , , Myndigheten för skolutveckling och deltar i dialogen om hur uppdragen skall utformas. Inledningsvis behövs mycket resurser för att få till samarbeten med högskolor och universitet. När förslaget är genomfört behövs återkopplingar och utökat stöd till forskning. Det är för tidigt att säga hur stora ekonomiska resurser som krävs för att finansiera nya kurser och utbildningar om barnkultur. Aktionsgruppen anser att behoven bör definieras regionalt och lokalt. För att förtydliga vilken stor betydelse en god regional struktur har väljer vi att beskriva (VG). Beskrivningen är alltför kortfattad för att ge en heltäckande bild men den intresse- rade läsaren kan komplettera på . är en del av enheten tillväxt och utveckling vilket gör att kultur- frågorna naturligt deltar i diskussioner som rör delregionala och regionala utvecklingsfrågor. Man har också ett nära samarbete med regionens och . Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet tegiskt viktiga kulturfrågorna i regionen bereds i en särskild bered- ningsgrupp, bestående av 15 ledamöter från kulturnämnden och 12 ledamöter från regionens fyra kommunförbund. I gruppen förankras frågorna för vidare beredning eller beslut i andra organ, främst . Beredningen för kultur representerar det kommunala perspektivet på kulturområdet. Barn- och ungdoms- kulturfrågorna bereds i en särskild politisk arbetsgrupp bestående av fem ledamöter från dels kulturnämnden, dels beredningen för kultur. En tydlig politisk ambition och kraftiga satsningar ekono- miskt och personellt har lockat kommunerna att också öka sina satsningar på kultur för barn och unga. hade en överenskommelse med om att utveckla nya sam- verkansformer mellan regional och statlig nivå. Därigenom har regionen kunnat utveckla uppdragen till regionens kultur- institutioner utifrån de av kulturnämnden beslutade riktlinjerna och prioriteringarna. antog man en strategi för hur regionen ska arbeta utifrån och tillsattes en regionövergripande arbetsgrupp för hur arbetet ska förverkligas och realiseras inom alla områden. De särskilda riktade medel som går till kultur för barn och unga för är uppdelade i 7,5 miljoner i arrangörsstöd, 2 miljoner i särskilda utvecklingsinsatser, 2,6 miljoner att stödja ungdomars egna kulturskapande och kulturarrangemang, 19,8 miljoner till Västsvenska och (Älvsborgsteatern spelar endast för barn och unga + teater barn, unga och vuxna), 14,7 miljoner i organisationsstöd och 1,7 miljoner till de politiska ung- domsförbunden. Samtliga resurser har ökat regionen existerat, arrangörsstödet har fördubblats . I regionen arbetar förutom institutioner och fria kulturutövare ett antal kulturkonsulenter. I den samverkansgrupp för barn och ungdom som har ett formaliserat samarbete ingår tolv personer och en barnkultursamordnare. Samordnarens uppdrag är att samordna regionens kulturkonsulenter i gemensamma kultur- politiska strategier samordna statistikinhämtning och uppföljning vara regional kontaktperson för kommunala samordnare. Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet Samordnaren för årlig statistik över hur arrangörsstödet fördelas geografiskt, genre- och åldersmässigt. Resultaten redovisas tillbaka till kommunernas kultursamordnare. Särskilda kartlägg- ningar har gjorts över musik- och kulturskolornas arbete och hur unga med funktionshinder får del av kulturverksamheterna samt en rapport om samverkan omkring barn- och ungdomskulturen 2001 2003. Samtliga uppgifter samlas och värderas av kultursekre- tariatets utredare med ansvar för barn och ungdom och föreläggs den politiska arbetsgruppen som föreslår förändringar och nya satsningar. gjorde en särskild utredare en rapport om hur kulturnämndens budget och uppdrag fördelar sig i förhållande till målgruppen barn och unga, i vilken mån utförarnas verksamhet och utbud riktar sig till barn och unga samt hur fördelningen ser ut inom målgruppen avseende ålder, kön och geografi. I uppdraget ingick också att se hur kommunerna utnyttjar de regionala kulturresurserna. Utredaren konstaterar att inte alla kulturinstitutioner hade barn och ungdom specifikt prioriterade i sina uppdrag. Han kunde inte heller finna något verktyg att se hur stor del av institutionernas budget som används till verksamhet som når målgruppen. Därefter görs en detaljerad genomgång av anslag och intäkter, offentligt stöd per person och olika siffror rörande andel av den totala verk- samheten, besökssiffror och besöksutveckling, vilka kommuner som utnyttjat de olika institutionerna och hur tillgängliga insti- tutionerna är via internet. Utredaren konstaterar att utbudet till barn och unga till största del vänder sig till skolan och inte till målgruppen som individer. När man tittar på kommunernas resor till museer och arkiv misstänker utredaren att den enskilda lärarens intresse spelar en stor roll. På scenkonstsidan ser det annorlunda ut vilket antas vara ett resultat av de kommunala samordnarna och den främjande verk- samhet regionen finansierar. Genom arrangörsstödet på scenkonst- sidan nås ungefär en tredjedel av målgruppen och nyttjandet ökar . Om kommunerna skulle höja sin ambition till nivån att alla barn skulle få se en scenkonstföreställning blir det problem. Många av institutionerna skulle inte klara av att öka sitt barn- och ungdomsutbud med nuvarande interna prioritering. De fria grupper som står för en större del av scenkonstverksamheten skulle inte heller räcka till. Emellertid har arrangörsstödet varit fryst vid på grund av att kommunerna Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet inte ekonomiskt svarat upp mot det regionala stödet och svårigheter att nå ut med information om stödet till varje enskild skola eller enhet. Det finns en regional obalans i nyttjandet av kulturinsti- tutionerna i då de perifera kommunerna är de som tar minst del av utförarnas utbud. Det betyder att de kommunerna inte utnyttjar sin del av den regionala kakan. Avslutningsvis gör utredaren några reflektioner. Den allmänna prisnivån har ökat fem gånger men biljettpriset på stadsteater har ökat femton gånger. Regionen tillhandahåller huvudsakligen ett konsumtionsutbud för skolan, men möjligheter till eget skapande i skolan och behöver stärkas. Museer- nas arbete för att vara en resurs i skolans arbete behöver utvecklas. Arrangörsstödet är det bästa verktyg regionen förfogar över. Det ger den bästa regionala spridningen och balansen och bästa sprid- ning när det gäller genus, ålder och etnicitet. Det ger också de bästa utvecklingsmöjligheterna när det gäller kulturens roll i skolan även kvalitetsmässigt. Den här beskrivna utredningen och de kontakter Aktions- gruppen haft i ger en spännande bild av en region i dynamisk utveckling. Det ger också en bild av en region med en tydlig riktning på sina insatser som bygger på kunskap och visioner. Det finns mycket kvar att göra innan målet att alla barn och unga får del av upplevelser och eget skapande, men det finns en struktur och strategier för hur man ska nå dit. Enligt regionens kulturkansli så är framgångsfaktorerna en hög politisk ambitionsnivå regionala pengar som lockar fram kommunala motprestationer en ansvarig funktion för samordning av institutionernas och konsulenternas insatser ett arbete som präglas av egna lärprocesser. Aktionsgruppen menar att regionens arbete och de resultat man uppvisar är en god modell för andra län och regioner, men trots den goda strukturen, de ekonomiska insatserna och den höga ambi- tionen når man bara en tredjedel av målgruppen. Om det ska räcka till alla måste det alltså till ytterligare förstärkningar. Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet 4.3.5Barnkulturens villkor i län och regioner När vi försöker oss på en beskrivning av barn- och ung- domskulturens villkor på regional nivå så uppstår genast en mängd oklarheter och svårigheter. Länen är olika stora till yta och folk- mängd så jämförelser blir av den anledningen svårtolkade eller ibland direkt missvisande.3 Den statistik vi har att tillgå är också ofullständig och inte alltid tillförlitlig. I insatser 2004 i regionalt perspektiv, Kulturen i siffror 2005:01, finns beskrivet 38 nationella myndigheters och kultur- institutioners insatser i form av pengar, besök och projekt uppdelat efter län. I dessa redovisningar finns få insatser för barn och unga särredovisade.