sou · GUB372 · 2007-01-01 00:00:00 — Utredningen föreslog därför att fick i uppdrag att tillsätta en brett sammansatt kommitté för att föreslå en modell för författningsreglering och att införa de sålunda fastställda kraven. I slutbetänkandet redovisar utredningen samma uppfattning. Erfarenheterna från den ökande frivilliga användningen av alkolås visar att behovet av en reglering av funktion, provning och kontroll av alkolås har blivit allt tydligare uttalat. Förslaget i delbetänkandet står därför kvar. slutbetänkande SOU 2006:72 Sid 16 (128) har i betänkandet 2005/06 uttryckt oro över den negativa utvecklingen när det gäller alkohol och droger i trafiken. Utskottet ansåg det vara väsentligt att arbete med kvalitetsbedömningar av de alkolås som finns på marknaden intensifieras. På eget initiativ föreslog utskottet att ger regeringen till känna att en oberoende kvalitetsbedömning av alkolås som finns på marknaden säkerställs. Utskottet förutsatte vidare att regeringen återkommer till med en redovisning av regeringens aviserade strategi om samhällets arbete med alkohol- och trafikfrågor som ska ta fram. 1.5 Framställning till EU Propå till EU, se bilaga 2 I ett brev till vice ordföranden i Europeiska kommissionen, , har infrastrukturminister hänvisat till kommissionens och ambitioner att komma till rätta med det allvarliga trafiksäkerhetsproblem som körning under alkoholpåverkan innebär. Det förutsattes i brevet att för att ett krav på alkolås ska införas i medlemsstaterna när det gäller personbilar, lastbilar och bussar fordras att Europeiska unionen medverkar. Därför föreslogs att kommissionen och skulle inleda ett samarbete med syftet att få till stånd gemensamma regler om alkolås på den inre marknaden. Om detta skulle visa sig inte vara möjligt borde reglerna kunna utformas som så kallade optionella regler. Kravet på att det ska vara obligatoriskt att fordonen utrustas med alkolås eller liknande system lämnas därmed till respektive medlemsstat att besluta om, men om de utrustas så ska denna utrustning följa de gemensamma tekniska kraven. anges i brevet vara redo att gå i täten för att krav på sådan utrustning införs i alla nya bilar och föregå som försöksland. Utredningen delar den uppfattning som framförs i brevet till , nämligen att inte kan ställa krav på alkolås i alla nya bilar i nationella författningar. Utredningen presenterar dock ett författningsförslag med utgångspunkt från att medges rätt att ställa ett krav på alkolås i alla nya personbilar . Ett sådant medgivande förutsätter enligt utredningens bedömning en ändring av eller ett undantag från direktivet om helfordonsgodkännande. Formell framställning till EU Genom brevet till har redovisat sitt intresse att aktivt få delta i en process som kan leda fram till ett allmänt krav på alkolås i alla nya bilar inom EU. Utredningen förordar att regeringen nu går vidare i processen genom att mer konkretiserat fullfölja de redovisade intentionerna. Utredningen lämnar i avsnittet om inriktning för regeringens arbete i alkolåsfrågan inom EU ett antal förslag som syftar till att tydliggöra intentioner, att förbättra förhandlingsposition och att skynda på processen. Det är utredningens uppfattning att frågan sammantaget kräver ett målmedvetet och uthålligt arbete för att det uppsatta målet ska kunna nås inom rimlig tid. Utredningen föreslår att regeringen fullföljer den propå som lämnats till EU om samarbete angående alkolås i vägfordon mellan kommissionen och med en formell ansökan om tillstånd för att införa nationell lagstiftning om alkolås. I ansökan bör särskilt målinriktade arbete med alkolås lyftas fram. slutbetänkande SOU 2006:72 Sid 17 (128) 1.6 Överväganden och förslag 1.6.1 Krav på alkolås i nya fordon Personbilar Om alla personbilar var utrustade med alkolås skulle cirka 100 liv räddas i trafiken och antalet svårt skadade minska med cirka 1 500. Ett allmänt krav på alkolås i personbilar skulle således ha en mycket positiv inverkan på trafiksäkerheten med stora samhällsekonomiska vinster som följd. Utredningen föreslår därför ett krav på alkolås i alla nya personbilar som säljs och registreras i . Ett införande av ett krav på alkolås förutsätter ett medgivande från EU. Utredningen gör bedömningen att ett aviserat krav på alkolås kommer att starkt påverka den tekniska utvecklingen av alkolås och att kostnaderna för inköp, service och underhåll av alkolås kommer att utvecklas mot en acceptabel nivå för privatägda personbilar. Lastbilar och bussar Antalet alkoholrelaterade trafikolyckor med lastbilar eller bussar som vållande fordon är begränsat. Även om den frivilliga användningen av alkolås för bussar och lastbilar visar på en positiv utveckling är det utredningens uppfattning att ett författningsreglerat krav på alkolås behövs även för lastbilar och bussar för att säkerställa att den positiva utvecklingen håller i sig. Med hänsyn till det pågående arbetet med ett nytt helfordonsgodkännande inom EU är det nu svårt att närmare uttala sig om ett krav på alkolås för lastbilar och bussar kan vara infört i . Med ett snabbt besked från EU om ett medgivande för att ställa krav på alkolås i personbilar, lastbilar och bussar skulle ett krav i svensk författning på alkolås i lastbilar och bussar kunna vara infört . Utredningen förordar att målet för kravet på alkolås i lastbilar och bussar ska gälla . Snöskotrar (terrängskotrar) När det gäller snöskotrar är det visat att antalet alkoholrelaterade olyckor med dödlig utgång i förhållande till det totala antalet dödsolyckor för denna fordonskategori är mycket större än för andra fordonskategorier. En mycket stor andel av förarna i dödsolyckorna har varit alkoholpåverkade. De skäl som redovisats talar för ett krav på alkolås för snöskotrar. Såvitt utredningen har kunnat finna existerar det inte något serieproducerat alkolås avsett för snöskotrar. Utredningen utgår emellertid från att den tekniska utvecklingen gör det möjligt att inom rimlig tid tillverka driftssäkra och tillförlitliga alkolås avsedda för snöskotrar. Ett tillkännagivande att ett krav på alkolås är att vänta kan i sig bidra till att forsknings- och utvecklingsarbetet kommer att bedrivas med större intensitet och snabbhet. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att ett krav på alkolås införs för snöskotrar . På samma sätt som gäller för övriga fordon krävs ett särskilt medgivande från EU för att ett krav på alkolås ska kunna ställas avseende snöskotrar som registreras i . 1.6.2 Alkolås i lok Transporter av personer och gods på det svenska järnvägsnätet äger rum under säkra former. Med hänsyn till att åtskilliga transporter avser många personer eller farligt gods finns det enligt utredningens uppfattning skäl att öka säkerhetskraven ytterligare. Installation av alkolås är en sådan åtgärd. Utredningen föreslår därför att alkolås installeras i lok som används i i den mån EU-regler på järnvägsområdet medger detta. Regeringen föreslås ge Järnvägsstyrelsen i uppdrag att närmare utforma nödvändiga föreskrifter. slutbetänkande SOU 2006:72 Sid 18 (128) 1.6.3 Skatteregler för alkolås i förmånsbilar När det gäller förmånsbilar uttalade utredningen sig i delbetänkandet för en skattemässigt fördelaktig bedömning av alkolåsutrustning vid förmånsbeskattningen. I slutbetänkandet presenterar utredningen ett konkret förslag som innebär att värdet av ett alkolås inte ska beaktas vid bestämmande av förmånsvärdet för en förmånsbil . Utredningen bedömer att en snabbare spridning av alkolås säkerligen skulle bli följden om alkolås gav beaktansvärda skattefördelar för brukaren av förmånsbilen. Förslaget innebär sannolikt också att bilindustrins intresse för utvecklingen av alkolås starkt ökar. Utredningen jämför med vad som gäller på miljöbilsområdet och pekar på de mycket tydliga effekter som de förmånliga skattereglerna har haft för försäljningen och användningen av förmånsbilar som är miljöbilar. förordar utredningen att förmånsbilar obligatoriskt ska förses med alkolås och att förmånsbilarna i skattehänseende bör behandlas i enlighet med de regler som gäller för miljöbilar. 1.6.4 Alkolås vid rattfylleri och vid opålitlighet i nykterhetshänseende m.m. Utökad försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse För körkortshavare som är alkoholberoende, alkoholmissbrukare eller opålitliga i nykterhetshänseende föreslog utredningen i delbetänkandet (SOU 2005:72 s. 30 ff., avsnitt 1.4.2.1) att det skulle införas en möjlighet att ingå i ett program med villkorlig körkortsåterkallelse i allt väsentligt överensstämmande med vad som gäller för dem som gjort sig skyldiga till rattfylleri. Frågan hänger nära samman med läkares skyldighet att till anmäla de körkortshavare som har alkoholproblem eller är opålitliga i nykterhetshänseende. Denna fråga har på regeringens uppdrag utretts i särskild ordning av som presenterade en redovisning med titeln om läkares skyldighet att anmäla olämpliga bilförare. I slutbetänkandet föreslår alkolåsutredningen att lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse förlängs med , vilket medför att lagen upphör att gälla och att försöksverksamheten öppnas även för dem som är alkoholberoende, alkoholmissbrukare eller opålitliga i nykterhetshänseende. Det är enligt utredningens uppfattning en brist i nuvarande regelsystem att försöksverksamheten är öppen endast för dem som gjort sig skyldiga till rattfylleri. Genom att ge även andra möjlighet att ansöka om att få delta i verksamheten skapas förutsättningar för att fånga upp många av dem som befinner sig i riskzonen innan de gör sig skyldiga till rattfylleri. Utredningen föreslår att frågan om permanent lagstiftning angående villkorlig körkortsåterkallelse får anstå i avvaktan på ytterligare erfarenheter från en utvidgad försöksverksamhet och behandlingen av alkolåsfrågan i EU. För alla som deltar i försöksverksamheten föreslås samma ekonomiska regler gälla. Det innebär att deltagarna själva svarar för kostnaderna för att delta. Krav på alkolås för alla som gjort sig skyldiga till rattfylleri I delbetänkandet uttalade utredningen sig för ett krav på alkolås för alla som hade dömts för rattfylleri. Den lösning som utredningen då var inne på var att den som gjort sig skyldig till rattfylleri – och som inte deltog i försöksverksamheten med villkorlig körkortsåterkallelse – skulle tvingas att installera alkolås i sitt fordon med giltighet tills vidare för att få möjlighet att fortsätta att köra. Enligt utredningens uppfattning är det emellertid inte möjligt att enligt gängse straffrättsliga principer genom en dom eller motsvarande ålägga den som dömts för rattfylleri att installera alkolås i det fordon som brukades vid rattfylleribrottet – oberoende av om föraren eller någon annan äger fordonet. slutbetänkande SOU 2006:72 Sid 19 (128) I slutbetänkandet redovisar utredningen samma principiella inställning, nämligen att för den som gjort sig skyldig till rattfylleri och som av något skäl inte deltar i försöksverksamheten med villkorlig körkortsåterkallelse, ska som förutsättning för körkortsinnehav gälla ett krav på alkolås. Kravet på alkolås måste enligt utredningens uppfattning emellertid vara knutet till rätten att köra, inte till innehavet av ett fordon. Enligt förslaget är således kravet på alkolås inte knutet till ett visst fordon utan kravet är generellt och knutet till körkortsinnehavet och förarbehörigheten. I praktiken torde det dock innebära att den som vill komma i fråga för ett körkortstillstånd efter att ha dömts för rattfylleri av praktiska skäl utrustar den egna bilen med ett alkolås. Enligt 3 § trafikbrottslagen (1951:649) är straffet böter för den som kör ett fordon utan rätt behörighet. För den som äger rätt att köra men med den inskränkningen i behörigheten att rätten avser endast fordon som är försedda med alkolås kan således 3 § bli tillämplig om han överträder sin behörighet. Skulle det vara fråga om körning i alkoholpåverkat tillstånd blir bestämmelserna avseende rattfylleri enligt 4§ och 4 §§. Utredningen har sett som sin uppgift att föreslå lösningar som inom ekonomiskt rimliga gränser effektivt kan förhindra rattfylleri. Förslaget att ställa krav på alkolås för alla som gjort sig skyldiga till rattfylleri är enligt utredningens uppfattning en sådan åtgärd. Förslaget har utformats på ett sätt som tar hänsyn till skilda förutsättningar och vad som är realistiskt från ekonomisk utgångspunkt. Att gå så långt som att föreslå en tvingande regel för alla som gjort sig skyldiga till rattfylleri att delta i ett behandlingsprogram i likhet med vad som gäller vid villkorlig körkortsåterkallelse har utredningen bedömt ligga utanför utredningsdirektivets ram. Någon garanti för att den som deltar i ett program helt avstår från att köra fordon som inte är utrustade med alkolås finns inte heller. Enligt utredningens uppfattning bör den särskilda möjlighet som enligt nuvarande regler finns att vid rattfylleribrott, där alkoholkoncentrationen i blodet inte uppgått till , meddela varning i stället för att besluta om återkallelse, tas bort. I praxis utdelas varning om alkoholkoncentrationen i blodet ligger mellan 0,2 till – i övriga fall återkallas körkortet , lägst en månad. Vid återkallelse ska enligt nuvarande regler en spärrtid bestämmas, lägst en månad och lägst vid grovt rattfylleri. Utredningen föreslår att spärrtiden ska vara lägst vid grovt rattfylleri och då opålitlighet i nykterhetshänseende eller alkoholproblem i övrigt dokumenterat föreligger samt i övriga fall. Detta innebär en förlängning av spärrtiden i förhållande till nu gällande bestämmelser. För den som efter spärrtiden ansöker om körkortstillstånd ska enligt utredningens förslag gälla ett krav på alkolås under en särskild villkorstid. På samma sätt som gäller vid försöksverksamheten med villkorlig körkortsåterkallelse föreslår utredningen att behörigheten att köra ska vara begränsad till territorium. När den särskilda villkorstiden har gått till ända och körkortshavaren inte har ådragit sig några anmärkningar i nykterhetshänseende kan han få ett körkort utan inskränkningar i behörigheten att köra. 1.6.5 Forskning och utveckling Alkolåstekniken behöver utvecklas för att den ska bli ändamålsenlig för en allmän och bred användning. Årskostnaden för ett alkolås måste dramatiskt minska, möjligheten för manipulering kraftigt försvåras och handhavandet vid den dagliga användningen förenklas. Utredningen har i delbetänkandet redovisat ett antal möjliga vägar för forskning och utveckling avseende alkolås samt presenterat olika forskningsorgan. Utredningen har erfarit att intresset för forskningsprojekt som syftar till att utveckla alkolåsens teknik är relativt begränsat beroende på att det inte explicit anges i forskningsfinansiärernas utlysningstexter. Den utveckling som pågår finansieras främst av skyltfond, IVSS och av SAFT – och stiftelsen fond för trafiksäkerhet. En bidragande orsak till detta kan vara att slutbetänkande SOU 2006:72 Sid 20 (128) de kommersiella intressen som är representerade ännu inte ser att det finns en tillräckligt stor och väl fungerande marknad för alkolås i . Totalt satsar staten ca på fordonsforskning och fordonsrelaterad forskning. Någon styrning av forskningsmedel mot forskning om alkolås finns inte. Utredningen föreslår att alkolås lyfts fram som en viktig del av den säkerhetstekniska utveckling som finansieras av offentliga medel. Utredningen menar att tydligare styrning behövs och att detta kommer till uttryck i regleringsbreven. Krav bör ställas till forskningsfinansiärerna om att alkolås eller liknande system som förhindra rattfylleri ska finnas med i utlysningstexterna. 1.6.6 Kommentarer till övriga förslag i delbetänkandet Alkolås i arbetsmiljöarbetet Alkolås i det förebyggande arbetsmiljöarbetet och för rehabilitering behandlades av utredningen i delbetänkandet. Utredningen lämnade ett antal förslag på åtgärder som innebar ett mer systematiskt användande av alkolås i arbetsmiljöarbetet. Alkolås är ett effektivt förebyggande redskap i arbetsmiljöarbetet. Där alkolås har installerats i företagens bilar har många dolda begynnande missbruksproblem upptäckts. Vid tidig upptäckt blir rehabiliteringen mer framgångsrik och mindre kostnadskrävande. Alkolås som villkor vid upphandling av transporttjänster m.m. Alkolås som ett krav vid upphandling av transporttjänster togs i delbetänkandet upp som en viktig fråga. Vid främst offentlig upphandling av transporttjänster har det blivit allt vanligare att köparen ställer krav på alkolås. Det är utredningens bedömning att den positiva utvecklingen när det gäller krav på alkolås vid upphandling av transporttjänster kommer att fortsätta. Behovet av författningsändringar i övrigt m.m. för att minska rattfylleriet I delbetänkandet redovisade utredningen ett antal förslag till ändringar som berörde trafikskadelagen (1975:1410). Ett förslag var att avskaffa den nuvarande regeln om rätt till trafikskadeersättning till rattfulla förare som själva medverkat till sina skador. Ett annat förslag var att ge försäkringsbolagen tillgång till information om trafikbrott för att försäkringsbolagen skulle bättre kunna differentiera trafikförsäkringspremierna efter skaderisk. Vidare väckte utredningen frågan om det inte kunde vara en framkomlig väg att stimulera ett trafiksäkert beteende genom att låta alla kostnader för trafikskador slutligt belasta trafikförsäkringen. Utredningen har kvar den uppfattning som redovisades i delbetänkandet i frågorna med anknytning till trafikskadelagen. I slutbetänkandet har utredningen valt att inte kommentera dessa frågor ytterligare. Utredningen vill också framhålla den möjligheten som angavs i delbetänkandet om att regeringen i regleringsbrevet till kan ange hur många alkoholutandningsprov som ska vara genomförda samt tidpunkt och form för återrapportering. 1.7 Konsekvensanalys vägtrafik En samhällsekonomisk analys har gjorts av de effekter som kan identifieras, kvantifieras och värderas i monetära termer. Det finns stora osäkerheter i flera av komponenterna i analysen. Därför ska resultaten endast läsas som en indikation på storleksordningen på de samhällsekonomiska kostnaderna. I analysen tillämpas de kalkylvärden för dödade och skadade och de tidsvärden som används vid lönsamhetsbedömningar av väginfrastrukturprojekt. Kostnaderna som avser humanvärdet (individers betalningsvilja för att minska sin risk att dödas eller skadas i trafiken) ingår inte i BNP och hanteras mycket olika vid analyser inom olika sektorer i samhället. Kostnaderna kan därför inte jämföras med uppgifter från slutbetänkande SOU 2006:72 Sid 21 (128) andra sektorer och verksamheter. Något samband finns inte mellan rekommenderade kalkylvärden och vilka resurser som behövs för att nå nollvisionen i trafiken. I inget annat land i världen finns en så bred information och diskussion om alkolås i media, bland medborgarna och inom person- och godstransportsektorn som i . Satsningen på alkolås för kvalitetssäkring av transporter har gjort att fokus riktats mot frågan om alkohol i trafiken i många olika organisationer och sammanhang. Det går inte att överskatta de positiva indirekta effekterna på trafiksäkerheten av detta breda engagemang. Minskade kostnader för samhället med alkolås vid allmän användning I utredningen analyseras den direkta och indirekta nyttan med alkolås. Direkt nytta av en utbredd användning av alkolås: Körning förhindras vid rattfylleri och risken för trafikolyckor minskar. Indirekt nytta av en utbredd användning av alkolås: Olyckor orsakade av alkoholrelaterad trötthet (dagenefterolyckor) minskar. En utbredd användning av alkolås är en tydlig signal till alla i trafiken om att alkohol och trafik inte är förenligt. De alkoholrelaterade olyckorna minskar då eftersom även förare av fordon utan alkolås påverkas att i mindre utsträckning köra rattfulla. Behovet av generella påverkansåtgärder minskar . Behovet av övervakningsåtgärder minskar . Rättsväsendets och kriminalvårdens kostnader minskar successivt. För transporter av personer och gods i yrkestrafiken och med firmabilar och andra organisationers egna bilar finns flera positiva effekter förutom att trafiksäkerheten förbättras. Alkolås är ett effektivt redskap i det förebyggande arbetsmiljöarbetet. Alkolås värnar och stärker företags och organisationers varumärken. En utbredd användning av alkolås kan på lång sikt vara en verksam metod att förbättra folkhälsan och minska det alkoholrelaterade våldet och skadorna i samhället. Nyttan och lönsamheten är starkt beroende av tillgänglig teknik och tekniska och administrativa standardiseringskrav ur ett brett perspektiv och hur dessa regleras och kontrolleras. Dessa frågor är av så väsentlig betydelse att de behandlas separat. Många av effekterna uppnås först på mycket lång sikt. Utredningen bedömer att vägtrafikolyckornas kostnader för var ca inklusive humanvärdet (19,2 miljarder exklusive humanvärdet). Kostnaderna för de alkoholrelaterade olyckorna exklusive alkoholrelaterad trötthet bedöms till , varav 2,5 miljarder för dödade och 7,5 miljarder för svårt skadade. Om alla bilar hade haft säkra och ej manipulerbara alkolås 2004 skulle antalet dödade minskat med ungefär 110 personer och olyckskostnaderna inklusive humanvärdet ha minskat med ca . Det motsvarar /år per registrerad bil i trafik. Antalet svårt skadade skulle ha minskat med nästan 1 500 personer. Bedömningen av de minskade skadorna i trafiken har gjorts utifrån antagandet att alla bilar som trafikerade det svenska vägnätet skulle ha haft alkolås. I bedömningen har rattfylleriet ansetts vara den primära döds- och skadeorsaken. På mycket lång sikt skulle ett allmänt nyttjande av alkolås i alla bilar få en starkt positiv inverkan på folkhälsan och successivt minska skadorna i samhället. I kalkylen, som omgärdas av många antaganden, bedöms samhället få minskade kostnader av en förbättra folkhälsa med mer än /år och alkolås utöver minskade alkoholrelaterade kostnader i trafiken. slutbetänkande SOU 2006:72 Sid 22 (128) Samhällsekonomisk lönsamhet Med dagens teknik och den bedömda utvecklingen av kapital-, drift- och handhavandekostnaden är det svårt att visa på en samhällsekonomisk lönsamhet med alkolås i varje bil om enbart de minskade kostnaderna (inklusive humanvärdet) för skador i trafiken beaktas. Satsningar på att skapa en ökad marknad för alkolås är en nödvändig förutsättning för att långsiktigt få till stånd en utveckling av standarder och teknik som är ändamålsenlig även för privatbilar. Stora steg måste tas i den tekniska utvecklingen. Inte minst måste kostnaden för driften och handhavandet radikalt minska. Alkolås är ett effektivt redskap i det förebyggande arbetsmiljöarbetet. Alkolås är också ett proaktivt redskap i folkhälsoarbetet som kan minska samhällets skador av en oansvarig alkoholkonsumtion. Om man beaktar dessa och andra indirekta effekter på samhället i stort skulle ett allmänt krav på alkolås i alla bilar långsiktigt bli samhällsekonomiskt lönsamt. Avgörande för kalkylen och för lönsamheten är skattningen av effekter på folkhälsan och företagens bedömning av värdet med alkolås utöver trafiksäkerhet. Utredningen har valt att inte göra någon jämförande värdering av andra alternativa åtgärder att minska trafikolyckorna. För att kunna göra en sådan jämförande analys behöver de olika kalkylernas metoder och kalkylvärden kalibreras vilket inte varit möjligt inom ramen för utredningens uppdrag. Det är också för stor osäkerhet om den framtida alkolåstekniken. Trafiksäkerhet är ofta huvudskälet till de fysiska investeringar som görs i vägtrafiksystemet. I framtidsplan till 2015 är anslaget för fysiska investeringar. Kostnaderna för alkolås ska ställas i relation till dessa satsningar. 1.8 Teknik- och standardiseringsfrågor För att alkolås ska kunna få en bred allmän användning behöver nuvarande teknik förbättras i en rad avseenden. Det är en svår mätteknisk utmaning att mäta alkoholhalten i utandningsluften. Det låga svenska gränsvärdet för rattfylleri, , ställer speciellt stora krav på sensortekniken.