sou · GUB373 · 2007-01-01 00:00:00 — menar att det finns stora likheter mellan mordet på , som författaren kallar honom, i och mordet på i när denne och hans vän överfölls helt oprovocerat av ett gäng vita ungdomar, när de stod och väntade på bussen hem. Trots de skrämmande likheterna mellan de två morden valde att inte tillsätta någon oberoende utredning av fallet, utan lät polisen göra en intern utredning, där det konstaterades att det inte förekom någon rasism eller orätt mot och hans vän, som blev vittne till mordet. Genom en systematisk genomgång av förundersökningsprotokollet, Justitiekanslerns beslut och domen i fallet mot polisens dödskjutning, visar att rättsväsendet i alla dess led har ett grundläggande problem med rasism och diskriminering. Han talar om institutionell rasism inom polisen och menar att detta inte kan betraktas som en isolerad händelse utfört av en polis, utan det rättsliga efterspelet visar att det finns en institutionell rasism inom poliskåren. Författaren diskuterar också sammandrabbningar mellan ungdomar med invandrarbakgrund och polisen i i och menar att det inte är fler poliser till förorter som är lösningen på misstron mot polisen i förorter, utan det är polisen själv som är en del av problemet. som har studerat boendesegregationen presenterar sin studie av en av de mest segregerade stadsdelarna i , . som har studerat stadsdelen menar att stigmatisering och avhumanisering av stadsdelen har väckt en annan motreaktion. Det tycks nu vara på gång en process som motsvarar det som i forskningen heter gentrifiering, dvs. ett slags förnyelse och statusupplyftning av det rummet som ofta implicerar ett socialt utbyte av befolkning från fattiga till välbärgade boenden. Avetnifieringsprocessen, eller den etniska rensningen som en av hennes informanter kallar det, kan ses som det pris som det illa beryktade måste betala för att ta sig ur sitt stigmatiserade tillstånd. Hon visar att de flesta boende i marginaliserade och stigmatiserade områden har blivit mer eller mindre tvungna att flyttadit av olika myndigheter. återger också innehållsrika berättelser av dem som bor i . De får själva komma till tals och berätta om sin situation och 24 SOU 2006:73 Den segregerande integrationen: Om social sammanhållning och dess hinder konsekvenserna av den strukturella/institutionella diskrimineringens spatiala ansikte. Barzoo Eliassi presenterar en studie om socialsekreterarnas attityder till sina klienter med invandrarbakgrund. Studien är unik i sitt slag. Det finns ytterst få studier som kartlagt och granskat tjänstemännens föreställningar om de andra och om sig själva. viktiga roll i reproduktionen av normer om det goda livet ger all anledning att studera socialsekreterarnas lagtillämpning och arbete. Eliassi drar slutsatsen att ett individinriktat och färgblint socialt arbete riskerar att förbise strukturella faktorer som inte bara kan påverka klientens sociala verklighet utan också socialarbetarnas faktiska arbete med klienter med invandrarbakgrund. Vilka strukturella fördelar respektive nackdelar som präglar klientens sociala relationer bör utgöra en utgångspunkt i socialarbetarens arbete med missgynnade individer och grupper. Lösningen på problemet anses av många vara information och utbildning om andra kulturer för att lättare skapa ett samhälle där samexistens kan äga rum. De som sitter på de samhälleliga resurserna är knappast några okunniga högerextrema individer, utan det är vanliga mäktiga personer som försöker upprätthålla de rådande ojämlikheterna i samhället, menar . Eftersom många boende i de marginaliserade och stigmatiserade områdena är beroende av insatser från blir socialarbetarnas föreställningar om de andra avgörande för om arbetet blir konstruktivt eller destruktivt. presenterar resultatet av en stor studie som genomfördes tillsammans med andra forskare, om de svenska kulturinstitutionernas exkludering av personer med invandrarbakgrund. Studien behandlar ett sällan diskuterat och utforskat ämne, kulturinstitutionerna som till synes ligger långt ifrån de marginaliserade och stigmatiserade förorterna men som förstärker den mångfacetterade segregationen. Pripp och hans forskarkollegor lyfter fram och renodlar ett antal uteslutningsmekanismer som exkluderar kulturarbetare med invandrarbakgrund från de etablerade svenska institutionerna. Pripp menar att det existerar ett slags svenskhet hos kulturinstitutionerna och deras företrädare. Detta svenska beskrivs av institutionerna indirekt som något kulturlöst, eller i alla fall som något mer neutralt i förhållande till de andras subjektivitet och kulturbundenhet. Det svenska kan även framstå som något kulturellt längre gånget gentemot de andras värderingar om bland annat könsroller och deras ovana vid det moderna samhället. Kultur gavs med andra ord innebörder som för tankarna 25 Den segregerande integrationen: Om social sammanhållning och dess hinder SOU 2006:73 till ett system av hierarkiskt inordnade utvecklingsstadier. studie visar hur ett föreställt kulturellt överlägset vi exkluderar ett föreställt kulturellt underlägset dem från etablerade kulturella arenor genom användning av institutionell makt och inflytande. presenterar sin studie om integrationsprojekt inom ramen för storstadssatsningen i . menar att trots otaliga integrationsprojekt och verksamheter som olika organisationer och institutioner har betecknat som integrationsarbete, visar olika utvärderingar att dessa har misslyckats lösa segregationsfrågan. En av grundorsakerna har varit myndigheternas homogena organisationsform och förvaltningskultur som i praktiken motverkar integrationen. Det finns enligt ett dilemma mellan politisk korrekta deklarationer om en mångkulturell politik och en fortsatt syn på samhället som genomsyrar myndighetsvärlden. Ett aktivt antidiskrimineringsperspektiv är nödvändigt för att kunna underlätta integrationen i , menar författaren. menar också att det finns ett demokratiskt problem i dagens där medborgarna med invandrarbakgrund har förlorat förtroendet för myndigheterna och dessas insatser för integration. diskuterar övergången från den svenska generella integrationspolitiken till en särpolitik för de andra. Han menar att integrationspolitiken har reducerats att gälla vissa grupper av befolkningen, dvs. de andrafierade grupperna. Detta förstärker ytterligare vi- och demtänkandet och dess strukturella och institutionella mekanismer. Han menar därmed att integrationspolitiken i sig är ett hinder för integration genom att dela befolkningen i två delar, nämligen ett integrerat vi och ett disintegrerat dem. Behovet av en ny generell politik för främjande av social sammanhållning diskuteras också. SOU 2006:73 Den segregerande integrationen: Om social sammanhållning och dess hinder Referenser . (1993) The field of cultural production : essays on art and literature. (1996) The rules of art : genesis and structure of the literary field. (2004) Nyheter från gränsen – tre studier i nyhetsjournalistik om invandrare, flyktingar och rasistiskt våld. & Nohrstedt S. (2006) Mediernas vi och dom: Mediernas betydelse för den strukturella diskrimineringen. : (SOU 2006:21). de Wenden, W. C. (2005) Reflections À Chaud on the French Suburban crisis, HThttp://riotsfrance.ssrc.org/Wihtol_de_Wenden/TH Diesen C., Lernestedt C., . (2005) Likhet inför lagen. Natur och kultur. (1977) The Archaeology of Knowledge. (2004) Invandrare och socialbidragsmottagare – ett liv i ofärd, i , J. Egenförsörjning eller bidragsförsörjning? : (SOU 2004:21). Hazekamp, J. & Popple, K. (1997) Racism in Europe: A challenge for youth policy and youth work. : UCL press. (2005) Rasifierad profilering och utbildning av rasifierade ungdomar med minoritetsbakgrund, i Sawyer L. & Kamali M. (red.) Utbildningens dilemma: Demokratiska ideal och andrafierande praxis. : (SOU 2006:40). Kadhim, A. (2000) Svenskt kommunalt flyktingmottagande: politik och implementering, : . Kamali, M. (1997) Distorted Integration: Clientization of Immigrants in . Kamali, M. (2002) Kulturkompetens i socialt arbete: Om socialarbetaren och klientens kulturella bakgrund. Kamali, M. (2005a) Ett europeiskt dilemma, i de los , P. & Kamali, M. (red.) Bortom vi och dom: Teoretiska reflektioner om makt integration och strukturell diskriminering, : (SOU 2005:41). Kamali, M. (2005b) inifrån: Röster om etnisk diskriminering. : (SOU 2005:69). Den segregerande integrationen: Om social sammanhållning och dess hinder SOU 2006:73 . (1999) In Search of the True West, : . & , M. (red). (2002). Det slutna folkhemmet. Om etniska klyftor och blågul självbild. (1997) Minorities, migrants, and crime : diversity and similarity across Europe and the . Thousand Oaks, Calif. : (2006) Statliga insatser för nyanlända invandrare. (1994) globailisation or Glocalisation?, in , vol. 1, no. 1, pp. Sawyer, L. & Kamali, M. (red) (2006) Utbildningens dilemma: Demokratiska ideal och andrafierande praxis. : (SOU 2006:40). , O. (2002) Alienation is my nation: hiphop och unga mäns utanförskap i det nya . : , I. (2000) Svensk invandrar- och integrationspolitik: En fråga om jämlikhet, demokrati och mänskliga rättigheter. (2004) Decivilizing and Demonizing: Remaking the , in Loyal S. & Quilley S. ), The Sociology of , , 2004. (2000) Multikultisamhället i vardande : ungdom, kultur och sociala rörelser, i (red) Etnicitetens gränser och mångfald. : , A. (2002). Sociala problem i kulturell förklädnad, i Meuwisse, A. & , H. (red). Perspektiv på sociala problem. SOU 2005:69 SOU 2005:112 SOU 2006:21 SOU 2006:30 SOU 2006:40 SOU 2006:52 SOU 2006:53 SOU 2006:59 SOU 2006:60 28 2 Avcivilisering och demonisering Den sociala och symboliska förändringen av det svarta gettot, och i det mörka gettot kapitel är indelat i två delar.TPF 1 FPT Min analys i del 1 är ett resultat av två samverkande processer: dels hur svarta getto har förändrats rent materiellt , dels hur den offentliga diskursen har förändrats . I enlighet med tankemodeller har gettot på en social-relationell nivå genomgått en avciviliseringsprocess, som varken beror på missriktade ekonomiska satsningar, välfärdens överdrivna generositet, fattigdomskulturen eller på dess invånares antisociala tendenser, utan på att staten dragit sig tillbaka, vilket i sin tur har medfört att stadskärnans offentliga utrymmen har vittrat sönder som de sociala relationerna har upplösts. På en symbolisk nivå motsvaras denna process av en demonisering av det svarta underproletariatet med hjälp av underklass-tropen: en akademisk myt som underblåses av frånstötande bilder av skräckinjagande gäng-värstingar och utsvävande välfärdsmammor.TPF 2 FPT Avcivilisering och demonisering bildar ett strukturellt-diskursivt par, där de ingående elementen förstärker varandra och tillsammans verkar för att legitimera den statliga politik som bär ansvaret för det alarmerande tillståndet i dagens getto – politiken innebär att stadskärnan överges och förvandlas till en fängelseliknande förvaringsplats. I del 2 utvecklar jag detta processuella närmande till bildandet av klasser, kastväsende och stadskärnor ytterligare, med hjälp av de TP 1 PT Del 1 av kapitlet grundas på två föredrag: det första framfördes på konferensen /LAmérique des Français, som organiserades av och i 10–; det andra framfördes på sociologiska institutionens seminarium på i . De två föredragen publicerades som Décivilisation et démonisation: la mutation du ghetto noir américain, LAmérique des français, red. Tom Bishop 1992, : Editions , s. 103–125. Del 2 grundas på en föreläsning som hölls på ; den publicerades som in the Dark Ghetto, Sociologisch Tijdschrift 24 (3/4) (), s. 340–348. TP 2 PT Med detta uttryck avses ensamstående mödrar som lever på socialt understöd. Jag har medvetet valt denna anglicism (welfare mother) för att göra rättvisa åt författarens slagkraftiga språk och formuleringar. Avcivilisering och demonisering SOU 2006:73 teoretiska verktyg som tillhandahålls av processociologi. Genom att införa ett relationsperspektiv och i analysen särskilt framhäva rädslan, våldet och staten, blir det möjligt att beskriva övergången kollektiva getto till dagens hypergetto med hjälp av ett dynamiskt samspel mellan tre dominerande processer: vardagslivets avpacificering, samhällets avdifferentiering (vilken skapar ett organisatoriskt ökenlandskap) och ekonomins informalisering. Jag argumenterar för att var och en av dessa processer både utlöses och underblåses av de offentliga inrättningarnas sammanbrott och av att välfärdens sociala skyddsnät håller på att ersättas av det fångstnät som utgörs av polisens och fängelsernas gemensamma ansträngningar för att stävja brott. hjälper oss sålunda att rikta uppmärksamheten på de politiska orsaker som så uppenbart präglar det mönster av ras- och klassuteslutning som dagens hypergetto konkret förkroppsligar. Del 1 Den sociala och symboliska förändringen av det svarta gettot För att närma mig det svarta amerikanska gettots kontroversiella verklighet efter den våg av rasupplopp som dokumenterades av den berömda (se NACCD 1989), skulle jag vilja framhäva två av varandra beroende processer, den ena materiell och relationell, den andra symbolisk eller diskursiv, med vars hjälp en mutation av staden och raserna – specifik för fin-de-siècle – har genomförts. Den första processen kommer jag, efter , att beteckna avciviliseringen av den segregerade kärnan i stora städer, dessa veritabla inhemska bantustan som är de getton som uppstått i det så kallade rostdistriktets gamla industriella centrum, som , , , , , och . Denna avcivilisering beror på att olika delar av det statliga maskineriet dragit sig tillbaka och lämnat det offentliga utrymmet att vittra sönder. Den andra processen, som är intimt kopplad till den första genom ett komplicerat funktionellt förhållande, utgörs av den offentliga debattens demonisering av det svarta underproletariatet, det vill säga, av den märkvärdiga spridning av diskurser om det som på i drygt har gått under namnet underklass – ett begrepp som det är bäst att lämna oöversatt 30 SOU 2006:73 Avcivilisering och demonisering eftersom det hänvisar till en utpekad plats i det amerikanska samhället, och bär med sig en specifikt amerikansk semantisk aura. Vi kommer att märka att den halvt journalistiska, halvt akademiska trop som gett upphov till denna fingerade grupp förvisso har sitt ursprung i sekelgamla fördomar om det svarta samhällets kulturella egendomligheter, men att den har fräschats upp efter nutida smak och därför tenderar att genomföra en påtaglig symbolisk förslavning av gettots invånare (se Dubin 1987).TPF 3 FPT Denna symboliska fångenskap står i sin tur till tjänst med att rättfärdiga den politik som medger att de offentliga myndigheterna överger detta samhällssegment – en politik som stödjer teorin om en underklass och gör den allt rimligare ur ett socialt perspektiv. Den aspekt av det amerikanska samhället som jag koncentrerar mig på tenderar ofta att trängas undan av en sunda förnuftets uppfattning om sakernas tillstånd – i både vardaglig och akademisk tappning – och är därför inte särskilt välkänd, ens av inhemsk samhällsvetenskap, vilket innebär att min analys riskerar att förväxlas med en polemik mot präglad av antiamerikanism. För att visa att så inte är fallet, är det tillräckligt att påstå att det, mutatis mutandis, skulle gå att genomföra en liknande analys av situationen i de allt mer förfallna arbetarklassområdena runt största städer och den senare tidens utbrott av apokalyptiska diskurser om dessa cité-getton i fransk massmedia och inom fransk politik – ett ämne som på många sätt utgör en sorts fransk strukturell motsvarighet till den amerikanska debatten om underklassen (se Wacquant 1992). Gettots avcivilisering I sitt den beskriver (1994) det han benämner civiliseringsprocessen. Med denna benämning avser den tyske sociologen inte någon gammal viktoriansk idé om moraliska eller kulturella framsteg för vilka västvärlden skulle vara bärare och ledstjärna, utan den långsiktiga omvandling av de mellanmänskliga relationer, smaker, beteendesätt och kunskaper som följer med bildandet av en statsföreTP 3 PT Begreppet underklass har således en tendens att uppfylla en roll som liknar den som i en tidigare period tilldelades den amerikanska rasideologins ikon: den bekanta karaktären (jfr Boskin 1986). Avcivilisering och demonisering SOU 2006:73 ning som förmår monopolisera fysiskt våld över hela sitt territorium och därmed också gradvis kan pacificera samhället. För tydlighetens skull kan denna process delas upp i fyra analysnivåer. Den första behandlar en strukturell förändring av sociala förhållanden, av den sociala gestaltningens form och densitet, som manifesteras i arbetsfördelningens tillväxt och i utökandet och mångfaldigandet av ömsesidigt beroende och interagerande nätverk mellan individer och grupper. Enligt karaktäriseras civiliseringsprocessen på den andra nivån av en rad förändringar som är förbundna med levnadssätt och levnadsstil: kroppsliga funktioner undertrycks och privatiseras, artighetsformer institutionaliseras och sprids, och inbördes igenkänning ökar, vilket medför minskande våld mellan människor. Den tredje nivån rör förändringar i vanestrukturer, det vill säga de socialt konstituerade system som alstrar individuellt beteende: här kan man notera en ökande påtryckning mot att rationalisera såväl uppförandet (särskilt genom att höja trösklarna för skam och förlägenhet) som det sociokulturella avståndet mellan föräldrar och barn; när aggressionen naturaliseras blir självbehärskning mer automatisk, enhetlig och kontinuerlig, och i större omfattning styrd av inre censur än av yttre tvång. På den fjärde och slutliga nivån handlar det om hur förändringen påverkar kunskapsformer, vars känsla av overklighet avtar när principerna för kognitiv neutralitet och överensstämmelse med verkligheten bekräftas. Det originella i analyser består inte enbart av att knyta dessa olika förändringar till varandra, utan, framför allt, av att visa att de alla är intimt förknippade med statens tilltagande herravälde över samhället. Genom att följa detta schema kan det amerikanska gettots utveckling delvis tolkas som resultatet av en omvändning av dessa trender, det vill säga som en av-civiliserande process.TPF 4 FPT Dess huvudsakliga orsak står varken att finna i det plötsliga uppsvinget av avvikande värderingar som löpt amok (som förespråkarna för tesen om fattigdomskulturen – ett gammalt teoretiskt lik som till och från grävs upp ur kyrkogården för dödfödda begrepp – vill ha det till), eller i den överdrivna givmildheten i det som en analytiker med rätta har benämnt skenbara välfärdsstat (som försvaras av de konservativa ideologerna 4 PT diskuterar fyra möjliga fall av avcivilisering – det kravlösa samhällets , den senaste våldsökningen i , förintelsen och stormaktsväldenas sammanbrott – men inget av dem överensstämmer helt med hans föreslagna definition av processen (1990: 205–223). Det svarta amerikanska gettots utvecklingsförlopp kommer, å andra sidan, väldigt nära. SOU 2006:73 Avcivilisering och demonisering 1984 och 1985), och inte heller i den blott mekaniska övergången från en kompakt industriell ekonomi till en decentraliserad tjänsteekonomi (vilket hävdas av anhängare till hypotesen om så kallade missriktade satsningar, som [1987] och [1988]). Den huvudsakliga orsaken är snarare den mångfasetterade nedmonteringen av den amerikanska staten – på alla nivåer (federal, statlig och lokal) – och det motsvarande sönderfallet i den offentliga sektorns inrättningar som i sig utgör den organisatoriska infrastrukturen i varje utvecklat urbant samhälle. Med detta vill jag visa att gettots nuvarande besvärliga belägenhet och oavbrutna förfall långt ifrån härrör från någon ekonomisk nödvändighet eller följer någon kulturell logik som skulle vara specifik för den svarta amerikanska lägre klassen, utan väsentligen hänför sig till de statliga inrättningarnas och det statliga agerandets politiska ordning – eller avsaknad därav. Jag avser att kortfattat, in seriatim, behandla tre tendenser som förkroppsligar gettots avcivilisering: att samhället avpacificeras och offentliga utrymmen undergrävs, att ett organisatoriskt ökenlandskap skapas och offentliga tjänster samfälligt överges i de territorier där fattiga svarta trängs samman, och, slutligen, att samhället tenderar att avdifferentieras som ekonomin blir alltmer informell, vilket märks i den amerikanska storstadens rashomogena kärna. Medan jag gör detta skisserar jag en komprimerad statistisk och etnografisk översikt över den koncentrationslägerliknande plats som det svarta amerikanska gettot har förvandlats till. För detta utnyttjar jag till största del exemplet , som jag mer uttryckligen känner till eftersom jag såväl har arbetat i staden som studerat den. Vardagslivets pacificering och undergrävandet av det offentliga utrymmet Den mest slående aspekten av vardagslivet i dagens svarta amerikanska getto är utan tvekan den extrema osäkerheten och det exempellösa antalet våldsbrott som drabbar dess invånare. registrerades 849 mord i , varav 602 var dödsskjutningar. Det karaktäristiska offret var en svart man under 30 som bodde i ett segregerat och underprivilegierat område i någon av stadsdelarna (stadens två historiska svarta zoner). I gamla förläning begås ett mord var 33 Avcivilisering och demonisering SOU 2006:73 tionde timme, och därtill 45 rån , varav 36 involverar vapen. uppgick antalet gripanden för våldsbrott till 400 per 100 000 invånare; en siffra som till 1992 hade fyrdubblats. En oproportionerligt stor del av dessa brott begås av gettots invånare, men drabbar dem också oproportionerligt mycket. genomförde en epidemiologisk undersökning som visar att mord har blivit den vanligaste orsaken till dödlighet bland stadens svarta, manliga befolkning. Av den makabra statistik som allt oftare publicerats om detta ämne, går det att utläsa att dagens unga svarta män i löper större risk för att dö en våldsam död än de skulle ha gjort om de hade legat vid fronten när rasade som värst, och det endast för att de bor i just detta område. I distriktet , i hjärtat av i , når andelen mord upp till 96 per 100 000 invånare. En polisman som patrullerar området klagar: begås mord som inte ens hamnar på nyheterna. Ingen känner till dem, ingen bryr sig. Och han påtalar att de unga brottslingarna oftast har tillgång till kraftiga vapen, som automatiska handeldvapen och Uzi-kulsprutepistoler: använde ungarna påkar och knivar. har de bättre skjutvapen än vi. Under ett enda år, 1990, lade stadens polis beslag på över 19 000 handeldvapen under olika rutinkontroller (1991a). I hopp om att reducera antalet pistoler och gevär som cirkulerar i de fattiga områdena har ett flertal stora städer inrättat projekt för vapenutväxling, där de erbjuder en fast summa pengar för de skjutvapen som lämnas in. Faktum är att det kring vissa stora ansamlingar av allmännyttiga bostäder i gettot är så vanligt förekommande med skottlossning att barn, redan när de är väldigt små, får lära sig att kasta sig till marken för att undvika kulor så fort de hör ett skott; när det gäller små flickor, får de också lära sig att vara på sin vakt mot våldtäktsmännen. Tusentals high school-elever avbryter sina studier på grund av den osäkerhet som råder på allmänna skolor. Det är faktiskt inte ovanligt att familjer skickar iväg sina barn på inackordering hos föräldrar i förorten eller till , så att de kan genomföra en normal akademisk utbildning utan att riskera sina liv. En nyare undersökning av invånare i ett stort bostadskomplex med låginkomsttagare i , jämställer områdena runt omkring bostäderna med en krigszon där de icke-stridande flyr frontlinjen. De risker som barnen i dessa områden utsätts för är skjutande, gängutpressning, och en allmän anonymitet som är gro34 SOU 2006:73 Avcivilisering och demonisering grund för alla slags våldsamheter.