sou · GUB321 · 2007-01-01 00:00:00 — drivs journalistiken av vissa professionsideologiska före- ställningar eller ideal som utlovar en nyhetsrapportering som både ska vara sanningsenlig, saklig, balanserad och kritisk granskande. Det är ganska klart att dessa villkor och ideologiska ideal blir svåra att förena (1996). Detta gäller inte minst i krigsjournalistiken och det leder till vissa problem för medierna. Ty som den självkritiska reflexio- nen här blir särskilt viktig riskerar medier och journalister att för- lora i trovärdighet vid alltför stor öppenhet om problemen. Krigsjournalistiken och den strukturella diskrimineringen Den beroenderelation som troligen är mest betydelsefull när det gäller nyhetsjournalistikens betydelse för strukturell diskriminering är det institutionaliserade behovet av att markera inbäddningen i en bred kollektiv gemenskap, ett Vi. I det som har kallats journalis- men, den professionella ideologi som tillmäter journalistiken rollen av folkets företrädare och försvarare gentemot allsköns makthavare och maktmissbrukare, ligger både en idealistisk målsättning och en stark social och kommersiell lockelse. Idealistiskt sett handlar det om en journalistik som oförtröttligt gräver fram dolda missförhål- landen och avslöjar korruption bland politiker och andra maktha- vare i syfte att bevaka folkets intressen. Men ur institutionell socio- ekonomisk synvinkel leder denna yrkesideologi lätt till en bekväm opportunism och anpassning till vad som uppfattas vara den rådande folkstämningen. Uppfattas folkopinionen vara emot invandrare tar journalisten minst risker genom att i varje fall inte utmana denna. Det blir lättare i det sociala umgänget och mediefö- retagets ekonomiska intressen och marknadsandelar sätts inte på spel. Detta flörtande med den föreställda opinionen får en särskild dimension i krigsjournalistiken på grund av det rutinmässiga bero- endet av transnationella nyhetsflöden, främst från de rika länderna med supermakten i spetsen. Tolkningsföreträdet i samband med internationella konflikter där är part hamnar oftast i Vita Huset och Pentagon helt enkelt därför att supermakten kan mobi- lisera stora propagandaresurser. För en okritisk journalistik som ogärna avviker från de dominerande föreställningarna är det förle- dande lätt att uppfattningar och perspektiv som härrör från Wash- ington kan förefalla representera världsopinionen, dvs. ett globalt kollektivt Vi som man inte vill hamna på kant med. Det hör visser- ligen till god ton bland medieforskare, när de påvisat den ameri- kanska dominansen i svenska medier, att avvisa förklaringen att journalister och medier medvetet väljer sida. I stället hänvisar fors- karna till invanda rutiner och praktiska faktorer (Nord, Shehata & Strömbäck 2003:113; 2005:145). Förvisso förklaras den proamerikanska tendensen i krigsjournalistiken till betydande del av att nyhetsredaktionerna inte omprövar sina van- liga rutiner och relativt okritiskt använder information från de stora amerikanska nyhetsmedierna när är part i en väpnad konflikt (Nohrstedt 1999). Men att det aldrig skulle handla om medvetna val beträffande vilka perspektiv och nyhetsprioriteringar som ska styra rapporteringen förefaller vara en alltför godtrogen Krigsjournalistiken och den strukturella diskrimineringen Det går knappast att bortse från det mått av anpassning och konventionalitet som också styr nyhetsförmedlingen. Redak- tionsledningarna i sneglar otvivelaktigt på de stora medi- erna för att utröna vilken som är den rådande konventionen i det internationella nyhetsflödet. Och om inte BBC, CNN och uppmärksammar en internationell tribunal om Irakkri- get då gör inte heller svenska redaktioner det. Inte enbart av okun- skap eller slentrian utan för att man ogärna vill avvika. Samt därför att man är medveten om vad som är kontroversiellt i det rådande politiska klimatet. Det vore naivt för att inte säga oförskämt mot redaktionsledningarna att påstå motsatsen. Därmed återfaller krigsjournalistikens tillkortakommande på samma institutionella beroendeförhållanden som den strukturella diskrimineringens grundläggande mekanism. Nämligen andrafieringens hierarkiska uppdelning efter etniska och/eller rasmässiga dimensioner mellan ett Vi och ett Dom utan att skillnaden någonsin fixeras genom en definition. Svenskheten som symboliskt objekt har sin funktion via association och genom flexibel anpassning till det för stunden aktuella behovet av att bekräfta den kollektiva gemenskapens posi- tiva egenskaper som den avgränsas från Dom andras negativa egenskaper (2005). Det speciella med krigsjournalis- tiken är att både Vi och Dom konstrueras i ett globalt sammanhang utan att begränsas till några särskilda territorier. Däremot påverkas graden av andrafiering i journalistiken av krigspropagandans genomslag, vilken i sin tur beror av mediernas utrikespolitiska kontext. Den polariserade propagandadiskursen med en diskurs som tecknar konflikten i svart och vitt får inte oväntat kraftigast genomslag i parternas medier och senare och i mindre utsträckning i icke-involverade länders medier (Nohrstedt & 2001:255 ff.). Detta får även återverkningar på offerbil- den. Polariseringen i värdiga respektive ovärdiga offer slår mest tydligt igenom i de direkt inblandade ländernas medier. Ovan nämndes bland annat att tyska medier gav betydligt större utrymme åt irakiska offer jämfört med brittiska och amerikanska medier under . Skillnaden var störst mellan de ameri- kanska och de tyska medierna – de förra ägnade praktiskt taget all uppmärksamhet åt den egna sidans offer – medan de brittiska medierna befann sig däremellan, dock med övervikt för den egna sidans offer (Media Tenor 2003; här från Tumber & Palmer 2004:97). Det är alltså tydligt att medielandets involveringsgrad i konflikten är en viktig faktor för att förklara både krigspropagan- Krigsjournalistiken och den strukturella diskrimineringen dans genomslag i medierna och diskrimineringen av offren på den Andra sidan. Rubriken är vi alla irakier är ett ovanligt tydligt uttryck för en inkludering av de andra i den egna kollektiva gemenskapen. Vi innesluter den lidande civilbefolkningen i i vår gemenskap. Vår medkänsla och vårt medlidande går till dem. Men inte för handlar det om att Dom skulle få innesluta oss. Det är Vi som uttrycker och definierar – inte Dom. Inte desto mindre är detta ett intressant exempel på hur medlidandediskursen får viss självständighet i förhållande till propagandakrigets maktförhållan- den och supermaktsdominans. Visserligen går det knappast att tänka sig rubrik utan den starka anti-krigsopinionen i och världen i övrigt. Det förhållandet att ledande europe- iska politiker som och hade stått upp och öppet ifrågasatt krigsalliansens mobilisering för interven- tion i vidgade utan tvivel spektrat av legitima ståndpunkter för de europeiska medierna. Det blev tämligen opportunt att uttrycka sitt medlidande med den irakiska civilbefolkningen. Men det får ändå anses en smula uppseendeväckande att som tidigare haft en låg profil och varit försiktigt avvaktande inför krigstrummorna i på detta sätt jämställer offren i med de kommande offren för och militära angrepp på 2003. Exemplet antyder att medlidandet med krigets oskyldiga offer, som propagandan diskri- minerar i värdiga respektive ovärdiga offer, i viss utsträckning utgör en oberoende faktor som kan utmana krigspropagandans polari- sering. Slutligen återstår frågan vad detta betyder för den strukturella diskrimineringen. Givetvis ändrar inte en enstaka rubrik, som uttrycker inkludering av drabbade irakier, på det historiska arv som västvärlden bär på och som går tillbaka på rasistisk kolonialism, imperialism och orientalism. Men krigsjournalistiken är inte statisk, lika lite som samhället i övrigt, och krigets sanna ansikte friläggs förmodligen successivt alltmer i journalistiken, vilket ger mer utrymme åt medlidandediskursens tendenser till universell empati med krigsoffren oberoende av vilken sida de tillhör. Betyder det då att det etnocentriska filter som hierarkiserar betydelsen av förlo- rade människoliv efter ras och nationalstillhörighet (Andén-Papa- dopoulos 2005:63) har upphört att prägla krigsjournalistiken? Nej knappast, men Expressen-rubriken är trots allt ett undantag som antyder en annan möjlighet, en humanitär hållning som inte skiljer Krigsjournalistiken och den strukturella diskrimineringen på värdiga och ovärdiga offer, eller på Vi och Dom. Men så mycket mer än en antydan blir det inte, ty även om rubriken, liksom tex- ten, uttrycker medlidande med oskyldiga barn, kvinnor och män i förekommer i detta fall inget diskursivt uttryck för vilka egenskaper Vi (svenskar) skulle dela med de drabbade, såsom i fal- let med motsvarande rubrik efter då samma tidning lyfter fram hur också Vi är amerikaner i egenskap av chockade tv- tittare och som demokrater (se ovan). Skillnaden är långt ifrån subtil och den innebär att de oskyldiga amerikanska offren inklude- ras i Vi:ets medkänsla, medan de oskyldiga irakiska offren endast omfattas av Vi:ets medlidande (jfr. Medkäns- lan kommer dem till del som är jämbördiga subjekt eller rent av innesluts i den kollektiva gemenskapen. Medlidandet riktas där- emot till dem som inte tillmäts jämställd subjektstatus och bottnar ofta i behovet att bearbeta den känslomässiga belastningen av att vara vittne till andras lidande. Medlidandets objekt, Dom, under- ordnas kognitivt och emotionellt som mindre betydelsefulla och tillerkänns ej rangen av subjekt. Så länge civilbefolkningen i uppfyller kriterierna på det ideala offret (2004), nämligen att vara passiva och tysta får Dom vårt medlidande. Det är mer tveksamt om irakierna kan påräkna stöd och förståelse från det Vi som konstruerar om de tar strid mot ockupationsmakten. Epilog: Diskriminering med militära medel Propagandakrigets polariserade offerbild innebär att medlidande och medkänsla måste kontrolleras och styras på ett sådant sätt att distinktionen mellan värdiga och ovärdiga offer upprätthålls. Det är ett av propagandastrategernas centrala målsättningar. Detta lycka- des och dess allierade med under och under senare fasen av , men i mindre utsträckning under och . Nya medier som konkurrerar med CNN och BBC World om den internationella tv-publiken och sär- skilt i och tredje världen såsom al-Jazeera och al Ara- byia innebär en utmaning mot supermaktens försök att kontrollera medlidandet. Bilder på dödade och sårade civila på andra sidan innebär att det humanitära engagemanget och empatin riktas också mot andra än de drabbade amerikanska soldaterna och deras anhö- riga. Kampen om medlidandet har skärpts och i de nya krigen kan det inte längre bortses från möjligheten att den har övergått från Krigsjournalistiken och den strukturella diskrimineringen propagandakrig till krig med militära medel. Tecknen på denna utveckling har funnits ett tag och blivit allt mer oavvisliga. Under besköt Nato i med ett drygt tiotal dödade som resultat. Natos presstalesman förklarade först att serbiska televisionen var ett legitimt mål eftersom den spred hetspropaganda mot kosovoalbanerna. ändrade man motiveringen till att det hade förekommit misstänkt militär signal- verksamhet från byggnaden. I fick västmedierna konkurrens från al-Jazeera. Den arabiska tv-kanalen var ensam om att rapportera från under och förmedlade bil- der av krigets offer vilka fick stort genomslag globalt. I samband med att intogs totalförstörde en amerikansk robot al-Jazee- ras redaktionslokal, dock utan att någon människa kom till skada då lokalen för tillfället var tom. Från amerikansk militär har man inte bortförklarat händelsen som ett misstag utan återigen hänvisat till att man uppfångat elektroniska signaler från redaktionen. , erfaren utrikeskorrespondent vid BBC har försökt forska i saken, vilket endast resulterat i slutsatsen att man från Pentagons sida inte anser sig behöva ta reda på om signaler från en nyhetsre- daktion handlar om reguljär nyhetssändning eller någon form av spionage eller dylikt (Gowing 2003:234). Under anfaller amerikansk militär journalister på , , vid tre olika tillfällen. som efter händelsen i inte ville riskera att återigen bli beskjuten när man trotsade uppma- ningar till journalister om att lämna hade meddelat Penta- gon koordinaterna för sin lokal i den irakiska huvudstaden. Ändå dödas en av deras fotografer och en annan journalist såras på taket av byggnaden som är tydligt utmärkt som medieredaktion när de beskjuts från luften. En fotograf från Reuter och en annan från den spanska dödas när en amerikansk stridsvagn öppnar eld mot , välkänt som västjournalisternas inkvartering. soldater öppnade också eld mot trots att namnet var skrivet med stora bokstäver i blått på taket. förkastar alla teorier om att beskjutning- arna skulle bero på misstag i stridens hetta. För egen del är han övertygad om syftet: /T/he Pentagon is determined that there will be no more reporting from the enemy side, and that a few deaths among correspondents who do so will deter others. To that end I believe that the occasional shots fired at media sites are not accidental and that war correspon- Krigsjournalistiken och den strukturella diskrimineringen dents may now be targets, some more than others. (Knightley 2004:104; jfr. 2004:249; Gowing 2003:232–233) Misstankarna har stärkts efter att publicerat uppgifter om att President i samband med belägring av Falludja skulle ha försökt övertala premi- ärminster Blair om att bomba al-Jazeeras huvudkontor i . Uppgifterna hade inte dementerats senare och Internatio- nella journalistfederationen (IJF) har krävt offentlighet åt alla handlingar samt tillsättande av en internationell kommission för att utreda dödandet av journalister. IJF:s generalsekreterare hävdar att allmänheten har rätt av veta om ledande politiker är i stånd att döda journalister för att tysta oberoende och kritiska röster (05-11-27). Tanken att diskrimineringen av krigets offer är så fundamental för krigspropagandan att supermakten ser de journalister som mot- verkar denna som militära mål är naturligtvis djupt oroande. Drygt två och ett halv år efter har sammanlagt 99 journalister och mediearbetare mördats i , vilket kan jämföras med 63 under som pågick (Kianzad 2005). I arton av dessa 99 fall är den amerikanska militären ansvarig (Internatio- nella journalistfederationens webbsida). Det är också bekymmer- samt att detta hot inte uppmärksammats mer i t.ex. svenska medier. Den strukturella diskrimineringen kan knappast bli mer tydlig än när dödshot är dess verkningsmedel. Om Knightleys slutsats är riktig riktas hotet – i demokratins namn – både mot den humani- tära tanken om alla människors lika värde och mot det fria ordet. Krigsjournalistiken och den strukturella diskrimineringen , (2005) Propagandakriget i backspegeln. En studie i påverkansförsök och svenska nyhetsmedier. KBM:s temaserie 2005:3. , (1991) Imagined Communities.London: Verso. , (2005) Det symboliska objektet. Delen, delandet och den nationella gemenskapen. I Bortom Vi och Dom. Teo- retiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskri- : SOU 2005:41. , (1996) In Harms . , , (red.) Taken by Storm. The Media, Public Opinion, and U.S. Foreign Policy in the Gulf War. Chi- cago: . Billig, (1995) Banal Nationalism. , (1998) Frågan om en ny internationell informations- ordning : en studie i internationell mediepolitik. : In- stitutionen för journalistik och masskommunikation, Univ. (JMG). , (2005) From NWICO to global governance of the information society. I Hemer, , (red.) Media & Glocal Change. (1964) The Image of . , (1963) Svart prolog. Spelöppning i – 1900. , (2002) Down there and Up here.Europes Othersin Norwegian Feature Stories. , (1992) Nyhetens interesse. Olso: Universitetsforlaget. , . Nohrstedt (1996) Journalistikens etiska El-Bendary, (2005) Framing Coverage of War in pan-Arab Press: A Case Study of . I Nohrstedt, . & , (red.) Global War – Local Views. Media Images of the War. El Gody, (2005) : Did it cover the same war?. I Nohrstedt, . & , (red.) Global War – Lo- cal Views. Media Images of the War. , (2005) We regard As a Large Prison (). Krigsjournalistiken och den strukturella diskrimineringen Dilemma: Institutional Patterns of Racial Discri- mination. EU Fifth Framework Programme 2002–2005. , (2005) The ethnic majority in – a case of ba- nal majoritarianism? Inaugural lecture, 9th 2005, Univer- sity of . Gerbner, (1992) , the Movie. I Mow- lana, , , , (red.) Tri- umph of the Image. The Medias War in the – A Global Perspective. : Westview Press. Ghersetti, (2004) A Question of Partisanship? Swedish Radio on . I Nohrstedt, . & , (red.) and the Others. Global Media Images on The War on Terror. Ghersetti, , (2002) Muslimer och islam i svenska nyhetsmedier. Om rapporteringen av terrorattackerna I . : skriftserie III. Gitlin, , (1994) The Gulf War as Popular Culture and Television Drama. I , , (red.) Taken by Storm. The Media, Public Opinion, and U.S. Foreign Policy in the Gulf War. Gowing, (2003) Journalists and War: 9/11. I Thussu, Daya Kishan & , Des (red.) War and the Media. , (2002) Vem är ?, i Kriget och sanningen. , , (1992) Hopp och fruktan.Om pro- gnoser i några svenska medier under . : Styrelsen för psykologiskt försvar. Rapport nr 158–3. , (1986) The Uncensored War. , , (1988) Manufacturing Con- sent. The Political Economy of the . : Pantheon Books. Krigsjournalistiken och den strukturella diskrimineringen Hervik, (2002) Mediernas muslimer: en antropologisk un- dersøgelse af mediernes dækning af religioner i . : Nævnet for Etnisk Ligestilling. Hjarvard, (2001) News Media and the Globalization of the Public Sphere. I Hjarvard, (red.) News in a . The Human Costs of the Gulf War 2005. , (1993) The Clash of Civilizations?, Foreign Affairs vol. 72, nr. 3:22–49. , , (1992) – ett medie- drama i två akter. : Styrelsen för psykologiskt för- svar. Rapport nr 158–2. , (2004) The Discourse of Global Compassion: The Audience and Media Reporting of Human Suffering. Media, , 26(4): 513–531. , (2003) Det er ikke bare svart og hvitt. Studier i kommunikation och medier. , (2000) Virtual War.New : Metropolitan Books. , (2004) Portraits of . and in Time and . I Nohrstedt, . & , (red.) and the Others. Global Media Images on The War on Terror. Kadhammar, (2003) Vägen till . : Internationella journalistfederationens webbsida default.asp?Index=3429&Language=EN (). Jowett, , (1992) Propaganda and Per- suasion. : (2:a utgåvan). Kaldor, (1999) New and old wars : organized violence in a global era. Kamali, (2005) Ett europeiskt dilemma. Struktu- rell/institutionell diskriminering. I Bortom Vi och Dom. Teo- retiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskri- minering. : SOU 2005:41. Kellner, (1992) The War. : Westview Press. Kianzad, Berhang (2005) De skjuter budbärarna, . Knightley, (1991) A new weapon in the news war. Krigsjournalistiken och den strukturella diskrimineringen Knightley, (2004), History or bunkum?, in (ed.) Propaganda and Media Distortion in the At- tack on . : Pluto Press. Kupe, Tawana & , (2005) The South Afri- can Media and the War in . I Nohrstedt, . & Otto- sen, (red.) Global War – Local Views. Media Images of the War. , (2003). Watching what we say: Global communica- tion in a time of fear I Thussu, Daya Kishan & , Des (red. ): War and the Media. , (2005) Diskrimineringens andra ansikte – svenskhet och det vita västerländska. I Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell dis- kriminering. : SOU 2005:41. McPhail, (2002) . , MA: and Bacon Mral, (2004) We´re a peaceful nation. KBM:s temaserie 2004:5. Mucunguzi, (2005) Images of the War in Ugandian Newspapers. I Nohrstedt, . & , (red.) Global War – Local Views. Media Images of the War. Gö- teborg: Nordicom. Medialens (2005) The Mysterious Case of the Vanishing World Tribunal on (). (1986), Tredje världen i nyheterna. Nohrstedt, (1999) Demokratin och globaliseringen. Om transnationell journalistik och politisk opinionsbildning. I Amnå, (red.) : SOU 1999:126. (2001) US Dominance in ? Discourses in US and European Media. I Nohrstedt, . & , (red.) Journalism and the New World Order. Gulf War, Natio- nal News Discourses, and Globalization. (2005) Media Reflexivity in the War on Terror. Three Swedish Dailies and the War. I Nohrstedt, . & , (red.) Global War – Local Views. Media Images of the War. Krigsjournalistiken och den strukturella diskrimineringen & , (red.) (2001) Journalism and the New World Order. Gulf War, Discourses, and Globalization. Nohrstedt, ., , , (2002) Koso- vokriget, medierna och medlidandet. : Styrelsen för psykologiskt försvar. & , (red.) (2004) U.S. and the Others. Global Media Images on The War on Terror. Nord, , (2002) som skakade världen. SPF rapport 186. : Styrelsen för psykolo- giskt försvar. Nord, , , , (2003) Från osä- ker källa. KBM:s temaserie 2003:4. : Krisbered- skapsmyndigheten, , (1992) Krigsutbrottet och de svenska mass- mediebilderna. I , (red.) Svenskarna, medi- erna och . : Styrelsen för psykologiskt för- svar. 158–1. , (2002) i kvällspressen. : Styrelsen för psykologiskt försvar. , (2003) , meninge Jesssica och Cirkus . iscensatt i svenska medier. KBM:s temaserie 2003:1. , (2003) Sanningen har ju alltid två sidor. Studier i kommunikation och medier. , (2005) Medborgarskap och globalisering. Den dis- kursiva konstruktionen av politisk identitet. Studies in Media and Communication 3. : Universitetsbibliote- ket. , (1995) Enemy Images and the Journalistic Pro- cess, . 32, nr.1. , (2002) Pressfriheten under press efter 11. I Finslo, S. (red,) Norsk redaktørsførenings 2001. , , (2005) 9/11 in Norwegian Me- dia. Media images of the local threath. Paper to the Confe- rence – the Challenge for , in 23-24 Sep- tember 2005. Krigsjournalistiken och den strukturella diskrimineringen Paletz, (1994) Just Deserts?. I , , (red.) Taken by Storm. The Media, Public Opinion, and U.S. Foreign Policy in the Gulf War. , (2005) Det sada och det tänkta. Begreppsan- vändning och begreppsskifte i diskursen om invandrare och invandrarpolitik. I Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering. : SOU 2005:41. , (1993) Orientalism. Seib, (2002), The Global Journalist. : Rowman & Littlefield Publishers, Inc. , (1996) Ci vil Society and Media in Global Crisis. Small Arms Survey /publications/ year- book 2005:244) Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering. , (1997) , International Affairs and the Media since 1945. , (2003) We Know Where You Are: Psychological Operations Media During Enduring Freedom.. I Thussu, Daya Kishan & , Des (red.) War and the Media. Tumber, , (2004) Media at War. 9 eller brygga? De nationella medierna i globaliseringen Mediernas publik i ett globaliseringsperspektiv Processen tar sig uttryck på olika sätt, t.ex. i form av fysisk mobilitet, att människor förflyttar sig över na- tionsgränserna genom exempelvis migration, eller i form av symbo- lisk mobilitet genom ett medieinnehåll, som imaginärt kan förflytta publiken genom tid och rum (Delanty 2000; 1996; 2000). De globaliserade medierna och deras roll i demokratin är en ständig källa till diskussion. Det har exempelvis hävdats, att medie- globaliseringen bidrar till en utveckling mot homogenisering och likriktning av medieutbudet. Nyhetsmaterialet härstammar ifrån samma (västerländska) källor och täcker samma begränsade geo- grafiska områden. Detta sker i takt med att de reklamfinansierade medierna får ett övertag gentemot public service medierna, vilket påstås urholka mediernas roll som demokratiskt forum. Publikens primära roll är inte längre medborgarens utan konsumentens (Gol- ding & 1997; Hamelink 1983; 1997; 1985).