sou · GUB375 · 2007-01-01 00:00:00 — I samband med att delegationen träffade representanter för lärarutbildningarna var det dock flera lärosäten som hade utbildningsinsatser på gång i form av temadagar, workshops eller kurser i genusmedveten pedagogik. Vid anordnades en föreläsning om genusmedveten pedagogik med som var inlagd i samtliga lärarutbildares och utbildares scheman vid utbildningsvetenskapliga fakulteten vilket resulterade i att ett stort antal personer deltog. De som var intresserade hade sedan möjlighet att delta i en tvådagars workshop på samma tema. Vid de flesta lärosäten har de kompetensutvecklingsinsatser som anordnats för lärarutbildare varit frivilliga. Det finns då en risk att det framför allt är de som redan har intresse eller kunskap på området som deltar. Ett exempel på det kommer från . anordnade det regionala jämställdhetscentrum JämRum och studenternas dåvarande genusgrupp en föreläsning om jämställdhets- och genusfrågor som riktade sig till alla lärarstudenter och lärarutbildare vid . SOU 2006:75 Utbildning 249 ningen var anslagen på lärarkurser som sammanlagt innefattade mellan 700–1000 studenter. Ändå kom knappt 150 studenter och bara omkring tio lärarutbildare. Det visade sig senare att flera lärare inte hade brytt sig om att lägga in föreläsningen på schemat eller på annat sätt uppmuntrat studenterna att delta. Bristen på kunskap bland lärarutbildarna kan få kontraproduktiva effekter Delegationens bedömning och förslag: Delegationen rekommenderar de lärosäten som bedriver lärarutbildning att: i arbetet med pedagogisk utveckling och högskolepedagogisk utbildning av lärare, särskilt beakta fortbildning och kompetensutveckling i genusteori och jämställdhetsrelaterade frågor, som en del av arbetet med kompetensförsörjning, vid nyrekrytering av undervisande personal till lärarutbildningen efterfråga och prioritera genusteoretisk och genuspedagogisk kompetens. Delegationen föreslår att får i uppdrag att: kartlägga i vilken mån lärosätena har prioriterat kompetensutveckling i genusteori och jämställdhetsfrågor för dem som undervisar på lärarutbildningen, samt analysera effekterna av lärosätenas insatser på detta område. Lärarutbildningens komplexa struktur och den stora valfriheten innebär att ett stort antal lärare är involverade i studenternas utbildning . Olika utbildningsanordnare ansvarar för avgränsade delar av utbildningen, för enstaka moment och kurser inom såväl det allmänna utbildningsområdet som inriktningarna och specialiseringarna.22 Beroende på vilka kurser och moment studenterna väljer att läsa kommer de att möta olika lärare. En förutsättning för att genusteori och jämställdhetsfrågor behandlas i utbildningens olika delar är därmed att det finns bred kompetens bland lärarutbildarna. Det är inte tillräckligt att enbart några få har kunskap på området 22 (2005), Rapport 2005:17R, sid. 148. Utbildning SOU 2006:75 250 eftersom det inte alls är säkert att alla studenter kommer i kontakt med just dem. Som vi tidigare tagit upp arbetar dessutom de flesta lärosäten utifrån principen att all undervisningen ska genomsyras av ett genusperspektiv, medan få har utvecklat några längre kurser eller moment som fokuserar på de här kunskapsområdena. Men vad händer egentligen när alla lärarutbildare förutsätts undervisa i genusteori och jämställdhetsfrågor som flera av dem inte har någon större kunskap på området? Vi menar att det utöver att innehållet för undervisningen blir mycket allmänt hållet, även kan få direkt kontraproduktiva effekter. Enligt en studie som Nationella sekretariatet för genusforskning har gjort finns det flera olika uppfattningar och tolkningar av vad det innebär att ha ett genusperspektiv på undervisningen i olika ämnen. Det är till exempel inte särskilt ovanligt att genusperspektiv reduceras till att fokusera på skillnader mellan könen som något naturligt och medfött medan sociala aspekter av kön knappt uppmärksammas alls. Därmed finns det en uppenbar risk att undervisningen befäster stereotypa bilder av kvinnor och män snarare än utmanar dem. Ett annat inte helt ovanligt förhållande är att genusperspektiv reduceras till att enbart handla om kvinnor. Det innebär att när kvinnor på olika sätt kommer in i undervisningen så antas det per automatik medföra ett genusperspektiv medan män får representera det normala, det allmänmänskliga och könsneutrala. Som argument för att utbildningen innehåller ett genusperspektiv kan till exempel anges att kurslitteraturen är skriven av kvinnor eller att studenter har gjort arbeten som på något sätt knyter an till sådant som kvinnor har gjort.23 Därmed finns det en uppenbar risk att man befäster den manliga snarare än utmanar den. Frågan är vilken förståelse av kön och könets betydelse det egentligen är som lärs ut till studenterna om alla lärarutbildare åläggs att integrera ett genusperspektiv i sin undervisning, som en stor andel saknar kunskap i genusteori? Och vilken syn på genusvetenskap som kunskapsområde är det egentligen som råder om detta förutsätts vara något som alla ska kunna undervisa i utan att själva ha någon särskild utbildning för det?24 Delegationen menar att kraven på att lägga ett genusperspektiv på undervisningen måste åtföljas av utbildning och kompetensutveckling i genuskunskap för dem som undervisar på lärarutbildningen. Lärosätena måste också börja ställa krav på och efterfråga 23 Smirthwaite (2005). 24 Jämför Smirthwaite (2005). SOU 2006:75 Utbildning 251 genuskompetens vid nyrekrytering av lärarutbildare om man ska kunna fylla den kunskapslucka som finns inom stora delar av lärarutbildarkåren. I annat fall är risken stor att innehållet för undervisningen fortsätter vara så allmänt hållet att studenterna inte får den kunskap de behöver för att kunna hantera förskolans och skolans jämställdhetsuppdrag. Och i värsta fall får undervisningen direkt kontraproduktiva effekter som bidrar till att upprätthålla den manliga snarare än att utmana den, samt befäster stereotypa föreställningar om pojkar och flickor som går rakt emot intentionerna bakom förskolans och skolans styrdokument. Studenterna bör få både bred och djup kunskap Delegationens bedömning: Delegationen rekommenderar de lärosäten som bedriver lärarutbildning att: se över hur genusteori och jämställdhetsfrågor hanteras i utbildningens olika delar, i såväl det allmänna utbildningsområdet som de olika inriktningarna, så att varje student når kunskapsmålen. Delegationen rekommenderar att: de lärosäten som bedriver lärarutbildning, utvecklar en grundkurs och en fördjupningskurs i genuspedagogik om 10 poäng vardera som kan läsas som breddnings- och fördjupningsspecialiseringar inom ramen för programmet. Hur skulle då genusteori och jämställdhetsfrågor kunna komma in i utbildningen och hur kan lärosätena se till att studenternas kunskap utvecklas och fördjupas under studiernas gång? Som framgår av resonemanget i föregående avsnitt är det till att börja med angeläget att de som undervisar på lärarutbildningarna får utbildning och kompetensutveckling i genusteori och jämställdhetsfrågor. Först därefter kommer det bli möjligt att få till stånd en genomgripande utveckling och förbättring av studenternas utbildning på det här området. Utbildning SOU 2006:75 252 I samtalen med representanter för olika lärosäten har frågan om utbildningen bör innehålla separata kurser eller om all undervisning ska genomsyras av ett genusperspektiv kommit upp. Delegationen menar att en kombination av de båda alternativen är nödvändig – en uppfattning som också de flesta representanter för de lärosäten som vi har varit i kontakt med ger uttryck för. Med andra ord bör det både ingå specifika kurser som fokuserar på genusteori och jämställdhetsfrågor men även kurser där de här kunskapsområdena integreras i olika sammanhang/teman som ett perspektiv på andra ämnesområden. Det är delegationens bedömning att studenterna i ett tidigt skede av utbildningen bör få grundläggande genusteoretiska kunskaper. Till att börja med handlar det om att få upp ögonen för hur den sociala könsstrukturen tar sig uttryck i samhället och kulturer och de olika förväntningar som är knutna till respektive kön samt vilka konsekvenser de får inte minst i förskolans och skolans verksamheter. Detta bör ingå som ett obligatoriskt moment för samtliga studenter på lärarutbildningarna. Sedan kan genusteori komma in som ett perspektiv på andra ämnesområden och på ett mer konkret sätt knytas till de olika verksamhetsområden som studenterna avser att arbeta inom. Det är viktigt att genusteori och jämställdhetsfrågor behandlas i alla olika inriktningar och specialiseringar så att studenternas individuella val inte blir avgörande för om de får kunskap på det här området. En representant för ett lärosäte beskriver detta på ett bra sätt: Målet för oss har varit att få en poängsatt rejäl kurs i jämställdhet och genus som alla ska ha. Och vi vill att den ska komma ganska tidigt i utbildningen. Att det ska vara en obligatorisk kurs. [] För man pratar jättemycket om, i den här tvärvetenskapliga gruppen, att man ska lägga genusperspektiv på företeelser. Och ska man lägga ett perspektiv på någonting så måste man ju ha verktyg och redskap. Man måste ju ha grundläggande teoretisk kunskap och även då kunna lägga det på praktiska situationer (lärarutbildare och jämställdhetshandläggare). som det är viktigt att alla studenter får kunskap på det här området, anser vi att det även bör finnas möjlighet för intresserade studenter att fördjupa sig i genuspedagogiska frågeställningar. Vi rekommenderar därför lärosätena att utveckla en grundkurs och en fördjupningskurs i genuspedagogik som kan läsas som breddnings- och fördjupningsspecialiseringar inom ramen för programmet. Det är vår förhoppning att dessa kurser även ska SOU 2006:75 Utbildning 253 kunna läsas av redan verksamma pedagoger som vill utveckla sina kunskaper på det här området. Det vore därför positivt om några lärosäten utvecklar kurser som kan läsas under flexibla former, och inte enbart på heltid utan även på halvfart eller studietakt . Genusteori måste synliggöras och behandlas som ett kunskapsområde Delegationen menar att genusteori och jämställdhetsfrågor också i högre grad måste synliggöras och behandlas som ett kunskapsområde på lärarutbildningarna. Mycket tyder på att det finns ett glapp mellan innehålls- och målformuleringar i kursplaner och innehållet för undervisningen i praktiken, och att det bland annat hänger samman med att genusteori och jämställdhetsfrågor inte ses som ett kunskapsområde på samma sätt som historia eller matematik. På grund av att jämställdhet till stor del är en värderingsfråga är det till exempel många som drar slutsatsen att det är ett ämne som det inte går att läsa sig till eller undervisas i eftersom att frågan antas handla mer om vad människor tycker och tänker än om kunskap. Kanske är det av samma anledning som lärarutbildarna förväntas kunna lägga ett genusperspektiv på sin undervisning utan att själva få någon fortbildning för det. Men, som också påpekar i lärarutbildningskommitténs betänkande som ligger till grund för den nya lärarutbildningen, bör man skilja på att undervisa i de rätta åsikterna och att ge studenterna så pass mycket kunskap om hur samtida och historiska förhållanden formar den sociala verklighet vi lever i och hur det påverkar våra värderingar och ställningstaganden.25 Genusteori är ett helt vetenskapsområde som innefattar en rad olika teoretiska tolkningar och resonemang. Därför bör det också tydligt framgå av kursplanerna vilken typ av kunskap på det här området studenterna ska ha tillägnat sig efter varje avslutad kurs, samt examinationsuppgifter utifrån vilka studenternas kunskapsnivåer bedöms. Det bör också ingå obligatorisk kurslitteratur där de här frågorna och perspektiven tas upp i betydligt större utsträckning än vad som är fallet . Som delegationen ser det kan lärarutbildarna påverka studenternas läroprocesser till viss grad, men det är genom kurs25 Jämför SOU 1999:63, bilaga 6. Utbildning SOU 2006:75 254 litteraturen de kan få fördjupad kunskap i olika ämnesområden.26 Ändå har vi funnit flera exempel på kurser som saknar kurslitteratur på området, trots att de ska behandla könsrelaterade frågor enligt kursplanen. Ökad styrning och skärpta krav på rapportering Delegationens bedömning och förslag: Delegationen föreslår: att det ställs särskilda krav på de lärosäten som bedriver lärarutbildning att i sina årsredovisningar mera utförligt redogöra för hur genus- och jämställdhetsfrågor behandlas i utbildningens olika delar så att varje student når utbildningsmålen. I regleringsbrevet för avseende gemensamma bestämmelser för universitet och högskolor anges att lärosätena, som en del av arbetet med att främja jämställdhet mellan kvinnor och män (mål 4), ska rapportera hur jämställdhet och genusvetenskap ingår i utbildningen. Av en genomgång av universitetens och högskolornas årsredovisningar framgår att detta också görs, men att det rör sig om övergripande och i flera fall mycket vaga rapporteringar. De bilder som målas upp stämmer dessutom dåligt överens med det intryck vi har fått i mötet med representanter för olika lärosäten. skriver till exempel så här i sin årsredovisning: Jämställdhet och genusperspektivet beaktades i all utbildning vid . Speciellt gällde detta för lärarutbildningen där kvinnodominansen inom yrket är stor.27 Även i årsredovisningen från är det en mycket positiv bild som målas upp: Vid fakulteten för lärarutbildning ingår jämställdhet och genusvetenskap, liksom andra värdegrundsfrågor, i lärarutbildningens uppdrag. Frågorna kan inte väljas bort utan utgör en naturlig och självklar del i utbildningen av dem som ska arbeta med barn och ungdomar inom förskolan och skolan. Jämställdhetsfrågorna och genusperspektivet be26 Jämför (2004), sid. 53. 27 Årsredovisning 2005, sid. 25. SOU 2006:75 Utbildning 255 aktas och integreras i samtliga kurser i förhållande till den enskilda kursens mål, innehåll och syfte. Innan en ny kursplan fastställs av kontrolleras att dessa frågor tas upp och behandlas på ett tydligt och innehållsmässigt väl avvägt sätt i kursplanen. har i sina kursplanedirektiv betonat att dessa frågor ska uppmärksammas också vid examination och kursutvärdering samt kursplanerevision.28 I flera årsredovisningar handlar redogörelsen mer om vad som görs för att se till att genusperspektivet ges utrymme i kurserna, än om hur ämnet behandlas i själva undervisningen, vilket exemplet nedan från illustrerar: Beslutande nämnder inom skall alltid beakta genus- och mångfaldsperspektiv vid granskning av nya kursplaner och utbildningsplaner. Kursplaner och utbildningsplaner som redan beslutats skall också granskas ur ett genus- och mångfaldsperspektiv. Material om könsmedveten pedagogik har distribuerats till institutionerna. I kursutvärderingen ingår bland annat frågor om genusperspektiv. I Högskolans utbildningsutbud finns flera fristående kurser som behandlar jämställdhet och genusperspektiv. Dessa läses bland annat av lärarstudenter.29 Frågan är då vilka krav som egentligen kan ställas på lärosätenas redogörelser av hur genusfrågor hanteras i undervisningens innehåll, i föreläsningar, kurslitteratur och examinationsuppgifter. Med tanke på att utbudet av kurser och program är stort vid högskolorna och universiteten, är det väl knappast realistiskt möjligt att ställa krav på några mer ingående redogörelser för hur det här kunskapsområdet hanteras i varje enskild kurs eller i varje enskilt program. Istället blir det redogörelser av mera övergripande karaktär som exemplen ovan illustrerar, men som i praktiken inte säger särskilt mycket om den faktiska undervisningens innehåll och vilken typ av kunskap studenterna får med sig på det här området. En möjlig utväg är att ställa särskilda krav på de lärosäten som bedriver lärarutbildning, att redogöra mera utförligt för hur det här kunskapsområdet hanteras i utbildningens olika delar, och vilken kunskap studenterna har med sig när de examineras som färdiga lärare. Inte minst bör lärosätena redovisa vilket utrymme genusfrågor får i kurslitteraturen och i de examinationsuppgifter som ingår i utbildningen. Att ställa särskilda krav på lärarutbildningarna i den här frågan, skulle kunna motiveras med att kunskap om 28 2005, sid. 11. 29 Årsredovisning 2005, sid. 11. Utbildning SOU 2006:75 256 genus- och jämställdhetsfrågor är en så pass väsentlig del av de blivande lärarnas yrkesutövning som flertalet rapporter tyder på att lärosätena inte når utbildningsmålen på det här området.30 Som vi tidigare varit inne på har behovet av ett sådant krav även framförts i regeringens proposition som låg till grund för den nya lärarutbildningen. I denna angavs att frågan om jämställdhet är av den karaktären att krav bör ställas på högskolan att särskilt redovisa hur man uppnår examensbeskrivningens mål samt att det av utbildningsplanerna för lärarutbildningsprogrammen ska framgå hur jämställdhetsfrågan skall behandlas så att varje student når utbildningsmålen.31 Kopplingen mellan teori och praktik måste bli tydligare För att studenterna ska kunna omsätta teoretisk kunskap till vardaglig pedagogik och praktisk handling i arbetet med barn och elever i förskolan och skolan är det viktigt att lärosätena lyckas knyta samman teori och praktik i utbildningen. En av de grundläggande intentionerna med lärarutbildningsreformen var att utveckla kopplingen mellan teori och praktik.32 På lärosätena är man överens om att det är viktigt att undervisningen i genusteori och jämställdhetsfrågor knyts an till studenternas vardagsliv och till det kommande yrkeslivet. Att hänvisa till läroplanen och andra styrdokument som reglerar förskolans och skolans jämställdhetsuppdrag tycks inte vara något problem. Däremot verkar det vara betydligt svårare att ge studenterna så pass mycket teoretisk och praktisk kunskap om genusteori, demokrati- och värdegrundsfrågor att de kan omsätta de normer och värden som styrdokumenten bygger på till vardaglig pedagogik och praktisk handling. Svårt att koppla undervisningen i det allmänna utbildningsområdet till alla skolformer Vid några lärosäten har lärarstudenter påpekat att värdegrundsundervisningen ligger på en alltför teoretisk nivå och att det inte finns någon tydlig koppling till den pedagogiska praktiken. Detta 30 Se t.ex. Frånberg (2004), Havung (2006). 1999/2000:135, sid. 70. 32 SOU 1999:63. SOU 2006:75 Utbildning 257 har också framförts i Värdegrundscentrums rapport som vi tidigare refererat till. Den visar att många studenter upplever värdegrundsundervisningen som alltför teoretisk med dålig anknytning till den skolform de ska verka inom. De efterlyser mer konkreta tips och metoder.33 Många lärarutbildare upplever också att det är svårt att koppla innehållet för undervisningen till de olika skolformerna. Särskilt gäller detta inom det allmänna utbildningsområdet eftersom undervisningen genomförs i blandade studentgrupper, det vill säga i grupper om studenter som utbildar sig till alltifrån förskollärare till gymnasielärare. Vid några lärosäten är även inriktningsstudierna gemensamma för studenter som utbildar sig för att arbeta inom olika verksamhetsområden.34 Då är det svårt att anpassa innehållet och kurslitteraturen så att det känns relevant för alla studenter oberoende av vilken skolform de utbildar sig för. Flera av de lärarutbildare som delegationen har träffat menar att det är betydligt enklare att undervisa för en grupp studenter som utbildar sig för ett och samma verksamhetsområde. Om innehållet ska anpassas efter alla studenter och skolformer finns det dessutom en risk för att undervisningens innehåll blir för allmänt hållet.35 Den slutsatsen drar i sin utvärdering av den nya lärarutbildningen. Undervisning i blandade studentgrupper är en ny uppgift för de flesta lärarutbildare, men det är få lärosäten som har erbjudit dem någon fortbildning för detta. Enligt kan det leda till att innehållet förytligas och mer eller mindre medvetet anpassas till en tänkt studerandegrupp någonstans i mittfåran.36 Det är en bild som stämmer väl överens med det intryck delegationen har fått i mötet med representanter från olika lärosäten. Eftersom det bara är en liten andel studenter som utbildar sig för att arbeta i förskolan är det en grupp som känt sig osynliggjorda vid flera lärosäten. En representant för ett lärosäte berättar: Ja, alltså det är ju genomgående genom utbildningen. Och genom att det har varit så pass få förskollärare. Och ännu tydligare är det när det gäller fritidspedagogerna. Och vi har det här stora allmänna kunskapsområdet . När de då är uppdelade så kanske de bara är några få stycken i en helhet som har valt förskolan. Och , och det exemplifieras ju inte. Och jag vet ju att från gymnasieskolan så har man också den kritiken. 33 Frånberg (2004), sid. 19-21. 34 (2005), Rapport 2005:17R, sid. 80. 35 Jämför Frånberg (2004), sid. 14-15. 36 (2005), Rapport 2005:17R, sid. 95. Utbildning SOU 2006:75 258 Så exemplen blir från , den obligatoriska skolan (lärarutbildare) . Men förhållandet kan även vara det omvända. På några lärosäten kommer ganska många av exemplen från just förskolan men då känns inte innehållet relevant för dem som utbildar sig för andra skolformer. Det är svårt att göra alla studenter nöjda. Jämställdhetsfrågor måste uppmärksammas i den verksamhetsförlagda utbildningen Delegationens bedömning och förslag: Delegationen rekommenderar lärosätena att: se över hur genus- och jämställdhetsrelaterade frågor hanteras i de verksamhetsförlagda delarna av utbildningen. Delegationen föreslår att Myndigheten för skolutveckling får i uppdrag att: ta fram ett handledarmaterial för så kallade lokala lärarutbildare i hur genus- och jämställdhetsrelaterade frågor kan hanteras under lärarstudenternas verksamhetsförlagda utbildning. I arbetet med att ta fram detta material bör myndigheten öppna upp för samverkan med några lärosäten och till dem knutna regionala utvecklingscentra. I den nya lärarutbildningen har begreppet praktik ersatts av begreppet verksamhetsförlagd utbildning (VFU). För de studenter som utbildar sig för lärarexamen med inriktning mot förskolan ska utbildningen innehålla minst 20 poäng verksamhetsförlagd utbildning. Den verksamhetsförlagda delen av utbildningen utgör inga egna kurser utan integreras i några av de kurser som ingår i det allmänna utbildningsområdet och i inriktningarna. Det betyder att innehållet och utformningen för denna del av utbildningen kan se olika ut beroende av i vilken kurs den ingår. Det är kursernas syften, innehåll och arbetsformer som avgör VFU:ns innehåll och utformning. Så här resonerade om den verksamhetsförlagda utbildningens funktion: Genom att behandla teoretiska och praktiska spörsmål i både den högskoleförlagda och i den verksamhetsförlagda delen utvecklar studen SOU 2006:75 Utbildning 259 terna ett fördjupat synsätt på förhållandet mellan teori och praktik. Praktik är inte en fråga endast om tillämpad teori. Lärares praktiska arbete kan också vara utgångspunkt för teoretisering och kunskapsbildning. I samspelet mellan beprövad erfarenhet och vetenskapligt grundad kunskap kan tänkandet kring och handlandet i praktiken utvecklas så att praktisk kunskap växer fram. Praktik och teori i lärarutbildningen måste därför föras närmare varandra genom att de teoretiska studierna kopplas till den pedagogiska yrkesverksamheten.37 Många lärarstudenter upplever som sagt att värdegrundsundervisningen är alltför teoretisk med dålig anknytning till den skolform de ska verka inom. Delegationen bedömer att lärosätena även fortsättningsvis kommer ha svårt att på ett konkret sätt koppla innehållet för undervisningen i det allmänna utbildningsområdet till studenternas kommande yrkessituation eftersom undervisningen sker i grupper om studenter som utbildar sig till alltifrån lärare i förskolan till gymnasieskolan.