sou · GUB359 · 2007-01-01 00:00:00 — regler, rutiner och praxis som resulterar i att vissa individer och grupper av individer missgynnas under det att andra favoriseras. Utgångspunkten i analysen är att avsikten att diskriminera eller inte diskriminera är av underordnad betydelse i relation till resul- tatet. Ytterligare en viktig aspekt i argumentationen är att ideolo- giska motiv och rasistiska värderingar inte är de enda anledningarna till att diskriminering förekommer. Ofta står rutinmässiga och oreflekterade handlingar för en ansenlig del av vardagsdiskrimine- ringen.TPF3FPT Givetvis vilar dessa handlingar och värderingar till stor del på internaliserade uppfattningar om en annorlunda och underlägsen andra. Av det skälet är det viktigt att identifiera de handlingar, mekanismer och situationer som gör det möjligt att diskriminera vissa grupper och även på vilket sätt dessa är relaterade till före- ställningar om den andra. Detta fordrar en forskningsstrategi som prioriterar analysen av diskrimineringens sammanhang, följder och effekter, i stället för att fokusera på aktörernas intentioner och motiv (1994). Det går inte att förstå skapandet av ojämlikhet och förekomsten av diskriminering utan ett maktperspektiv. Ur ett institutionellt perspektiv som har arbetslivet i fokus handlar det i första hand om hegemoniska maktrelationer, det vill säga en dominans som baseras på konsensusskapande och grundas i sociala överenskommelser om vad som är rätt, normalt och verkligt (Gramsci 1998). För Gramsci är överordnade gruppers våldsmonopol och förekomsten av repres- siva institutioner en otillräcklig förklaring till hur makt utövas. Hegemonibegreppet betecknar dominansformer som finns i insti- tutionaliserade uppfattningar om den sociala ordningen och som skapas kontinuerligt genom praktiker som legitimerar maktrelatio- ner utifrån etablerade uppfattningar om sunt förnuft och moralisk överlägsenhet. Men hegemoni kan aldrig fixeras i en bestämd form. Den omskapas i ständiga processer av dominans och motstånd. Av detta följer en förståelse av makt som rörlig och instabil och av maktutövande som relationer som upplöser diko- tomin mellan materiella villkor och ideologiproduktion. Därmed kan de mekanismer som leder till att diskriminering legitimeras och görs till praxis diskuteras ur ett processperspektiv och föras bor- tom individuella attityder, motiv och intressen. I stället för att 3TP PT Se vidare diskussionen i Rattansi (1992) som lyfter fram det faktum att diskriminering kan förekomma utan att direkt grundas på rasistiska ideologier. För en diskussion om institutionell rasism se även (1994) samt (1992)Race Culture and Difference. Arbetslivets (o)synliga murar fokusera på individer som bärare av diskriminerande attityder och handlingar vänds blicken mot den diskriminerande praxis som genomsyrar samhällsorganisationers sätt att fungera. Den institu- diskrimineringen uppstår som en oundviklig följd av hege- moniska modeller där individernas möjligheter att förhandla eller påverka regelsystemet begränsas av rådande normer och där risken att bli betraktad som avvikande är stor. Författarna i denna bok ger exempel på arbetslivssammanhang där stigmatisering, segregering och rangordning ständigt äger rum. Det är också i dessa sammanhang som diskriminering blir möjlig och särbehandling ett sätt att organisera relationerna på arbetsplat- sen. På arbetsplatsnivå kan ett sådant sammanhang utgöras av företagets profil och ledningens syn på medarbetarnas yrkeskom- petens och sociala egenskaper. Som exemplen visar formuleras denna syn inte bara utifrån företagets faktiska behov av yrkeskun- nig personal, den påverkas även av hegemoniska värderingar och normativa föreställningar om de anställdas kompetens och lämplig- het som individer. Kundernas/köparnas önskemål och krav uppges ofta ligga till grund för arbetsgivarnas val av personal. Som en följd riskerar individer som anses avvika från idealbilden att exkluderas eller förpassas till en underordnad position. Om lämplighetskraven t.ex. innebär att de anställda alltid ska sätta arbetet först kommer ett sådant synsätt att medföra en bortsortering av de individer som inte anses kunna leva upp till denna bild. Om husmanskost, kina- mat eller italiensk buffé förväntas bli serverad av personal med ett visst utseende kommer de anställda som inte överensstämmer med bilden att förpassas till disken i köket. Att göra skillnad är inte bara en fråga om att exkludera utan också om att underordna. Begreppet inkluderad underordning, som Mulinari & (2004) använt för att beskriva invandrares position inom det svenska facket, har relevans även för analysen av arbetslivsvillkoren för dem som har invandrat till och för deras barn (se även 2006). Begreppet ställer maktrelationer, snarare än rumsliga metaforer om inkludering/exkludering eller innan- för/utanför, i fokus. Därför är det viktigt att även sätta underord- ningens möjliggörande i relation till rummets föreställda slutenhet och till de gränsdragningar som exponerar den pågående kampen om rummet. Föreställningar om vem/vilka som har företräde till en plats i arbetslivet påverkar även dem som har tagit sig in i den Arbetslivets (o)synliga murar dansande ringenTPF4FPT: risken att bli exkluderad skapar lydiga anställda. En underordnad position är också lättare att acceptera om alterna- tivet är att ställas utanför. Dessa processer berörs av flera författare i denna antologi. I bidrag är rummet platsen där visionen om ett hög- teknologiskt samhälle iscensätts av företagare, myndigheter och entreprenörer. Men som Barinaga visar i sin analys är detta en vision som förutsätter ett aktivt nertystande och osynliggörande av dem som kan tänkas störa bilden av modernitet, högteknologi, kunskap och vithet. Att vithet definierar rummet är inget tillfällig- het, det appellerar till redan etablerade uppfattningar om vad som är modernt, framgångsrikt och framåtskridande. blir därmed en plats där skapandet av ett informationssamhälle sker parallellt med exkluderingen av den andra. Kampen om rummet kan vara mer eller mindre uttalad och utgången oviss. I kapitel beskrivs ett exempel på hur rasistiska trakasse- rier på arbetsplatsen bemöts av den drabbade. Eftersom denna inte accepterar påhoppen befäster han därmed sin rätt till rummet. När facket agerar för den drabbade görs arbetsplatsen till ett rum för klassgemenskap där rasistiska utspel inte får plats. Men uppfattningar om olika rum spelar också roll när erfaren- heter ska värderas och kompetenser erkännas. Att flytta till ett nytt land innebär också, för många, att gå igenom en dekvalificerings- process där tidigare erfarenheter, kunskaper, studier och kompe- tenser saknar värde för omgivningen. berättelse är ett exempel på detta. Men visar att de skillnader som skapas utifrån olika rum även kan drabba de som rör sig mellan olika miljöer i . Att få tillträde till vissa rum innebär inte per automatik att få tillträde till andra. I fall, som beskrivs i boken, är det först när hon försöker byta jobb som hon drabbas av diskriminering. Bortom utanförskapets metaforik visar dessa exempel hur grän- ser dras mellan olika (symboliska) rum i arbetslivet. De åskådliggör även rasismens centrala betydelse när det gäller att skapa skillnad, men framför allt markerar de vilka som är berättigade till en plats i arbetslivets kärnområden eller i dess utkanter. Särskiljandet och skapandet av o(jäm)likhet är ständigt pågående processer och där- för är diskrimineringens rumsliga kontexter flytande och instabila. De som föreställs vara utanför är i själva verket en förutsättning för 4TP PT Jag använder här (2005) analys av det symboliska objektet för att illustrera hur metaforen om utanförskap är med och konstruerar arbetslivets gemenskap. Arbetslivets (o)synliga murar skapandet av gemenskap och idealbilder. Gränserna mellan de som står utanför och de som befinner sig inne i arbetslivet är flytande och ändras . Arbetslivets förändringar och strukturell diskriminering Förändringar i arbetslivet tillhör den nya ekonomins centrala karakteristika. Teknisk utveckling, flexibla produktionssystem, decentralisering, diversifiering och kundanpassning har resulterat i nya organisationsformer och framväxten av nya sätt att knyta arbetskraften till företagen, såväl lokalt som globalt (1999, 2002). Det finns många som ser en möjlighet till plattare organisationer och icke-hierarkiska arbetsformer i dessa förändringar. Genomgången ovan visar emellertid hur nya hierar- kier återskapas utifrån föreställningar om gruppidentiteter och individers inneboende olikheter. Mot den bakgrunden är forskning som analyserar relationen mellan arbetslivets förändringar och före- komsten av strukturell diskriminering ytterst relevant. granskar i sitt kapitel en till synes perma- nentad social exkludering och framväxten av en ny typ av etnisk arbetsdelning, mot bakgrund av den omfattande strukturella och institutionella omvandling som den svenska arbetsmarknads- och välfärdspolitiska modellen har genomgått sedan början av 1990- talet. Parallellt med och länkat till omvandlingen av den svenska modellen diskuterar Schierup utvecklingen inom svensk migra- tions- och integrationspolitik. En särskild aspekt som lyfts fram i analysen är den centrala roll som policyförändringar i EU-regi spe- lar. Schierups analys grundas i en empirisk granskning av dessa för- ändringars konsekvenser. Stor uppmärksamhet ägnas åt framväxten av olika former av exkludering av grupper som befinner sig såväl inom som utanför den reglerade arbetsmarknaden. Med en jämfö- rande blick på erfarenheter i diskuterar Schierup möjligheter och begränsningar när det gäller lagstiftning. Han ställer också frå- gan om vilka utvecklingsvägar och politiska strategier för social inkludering som kan utgöra ett alternativ till de redovisade tren- derna inom social- och arbetsmarknadspolitiken i och . I detta sammanhang varnar Schierup för ett historielöst återupp- livande av arbetslinjen som politisk modell. Det finns en påtaglig risk för att det blir allt mindre legitimt att inte befinna sig i lönear- Arbetslivets (o)synliga murar bete, att traditionella omfördelningsfrågor avförs från den politiska agendan och att samhällets ansvar för varje medborgares rätt till en skälig välfärd urholkas. En sådan politik ger också grund för stig- matisering av arbetslösa eller personer som saknar andra försörj- ningsmedel än samhällets understöd. I detta sammanhang menar att försök att etablera en ny arbetslinje genom en omdefiniering av social exkludering kan bereda vägen för en all- män försämring av kvalitén på sysselsättningen och arbetsbetingel- serna. I den nya arbetslinjens utformning urskiljer författaren inte bara möjligheten att skapa arbetstillfällen och dra ner obekväma arbetslöshetssiffror, utan också en anledning att beröva människor deras historiskt erövrade medborgerliga rätt att undanhålla sin arbetskraft från arbetsmarknadens mest undermåliga arbetsvillkor. Idén om snabba teknologiska förändringar och behovet av att anpassa arbetskraften, arbetsmiljöerna och arbetsorganisationen till en sådan utveckling är en central komponent i diskurser om till- växt, globalisering och framväxten av en ny ekonomi. Diskursens konsekvenser för den strukturella diskrimineringen analyseras av ekonomen , som i linje med ser modernite- ten som ett projekt där teknologin har kommit att användas som en strategi för att nå fram till de mer allmänna målen; ekonomiska framsteg och, i förlängningen, civilisation. Enligt Barinaga leder den ekonomiska logiken i ett teknologiintensivt samhälle till ett kategoriskapande som rangordnar människor och aktiviteter. Seg- regation är inte enbart ett resultat av individuella beslut, fördomar eller handlingar. I själva verket är det just den ekonomiska rationa- liteten som formar det socio-ekonomiska systemet, menar författa- ren. Hennes kapitel behandlar den diskursiva konstruktionen av ett högteknologiskt samhälle med som studiefall. Barinagas bidrag, som bygger på en etnologiskt inspirerad studie av Kistaregionen, handlar om utanförskap i informationssamhällets kölvatten. Författaren analyserar de olika processer som leder till att etnisk segregation inkorporeras i den socioekonomiska ord- ningen i ett högteknologiskt område. För det första etableras en ny gränsdragning som skiljer olika aktiviteter åt beroende på den grad av teknologisk expertis som behövs för att utföra dem. För det andra förlänas lägre status åt de aktiviteter som är mindre teknolo- giska till sin karaktär. För det tredje flätas en inre teknologisk gräns samman med en yttre, socialt internaliserad etnisk gräns. Personer med invandrarbakgrund hänvisas till lågstatusjobb, oavsett kom- petens och oavsett om de skulle kunna utföra de arbeten som krä- Arbetslivets (o)synliga murar ver mer teknologisk expertis. Slutligen anpassas den teknologiska utvecklingen till den privilegierade gruppens behov och önskemål. Barinaga identifierar två mekanismer som gör denna omvandling möjlig; tystandet och förvandlingen av den invandrade andre. Båda dessa mekanismer bidrar till att iscensätta den etniska gräns- dragningen i . De resultat som Barinaga presenterar väcker kritiska frågeställ- ningar om det som bland politiker och forskare lyfts fram som informationsteknologins demokratiska potential. Som författaren visar är bruket av en sådan teknologi inskriven i ett socioekono- miskt och organisatoriskt sammanhang som, inte minst diskursivt, både förutsätter och skapar skillnad. Hegemonisk kontroll, gemenskap och värdegrunder Ett av de drag som kännetecknar den nya ekonomin är framväxten av nya kontrollsystem inom företagen. Begreppet hegemonisk kontroll beskriver hur organisationer styrs genom konsensusbase- rade kontrollformer och hur denna konsensus skapas i arbetslivet (de los 2001, 2006). I denna process är ledarens roll avgörande. Enligt och (1998) kan den svenska ledarskapsmodellen relateras till en idealbild som vilar mer på gemensamma uppfattningar om vad som är lämpligt än på direkta instruktioner om vad som ska göras. Ett sådant ledarskap förutsätter i sin tur medarbetare som antingen genom individuella erfarenheter eller genom internalisering av företagskulturen delar ledningens uppfattningar och värderingar. De implicita kraven på att de anställda ska tillgodose ledningens intentioner utan att dessa tydliggörs kan därför tolkas mer som ett inomparadigmatiskt defi- nierat handlingsutrymme än som förutsättningslös handlingsfrihet eller tillvaratagande av de anställdas individuella kompetenser inom företaget. Denna definition av det svenska ledarskapet pekar på en modell som förutsätter homogenitet, gemensamma grunder och gemensamma värderingar. I etnologen bidrag till denna antologi analyse- ras hur värdegrunder skapas i olika organisatoriska kontexter och hur de påverkar förekomsten av diskriminering i arbetslivet. I hen- nes kapitel är begreppet strategi centralt. Ett strategiskt tänkande eller en strategisk handling ser i första hand som ett uttryck för en vilja att förändra och i viss mån även som en möjlig- Arbetslivets (o)synliga murar het att ifrågasätta maktpositioner, exkluderingar och ojämlikheter. Ett problem är dock när värdegrundstrategier formuleras utifrån en position som ifrågasätter vissa normer men befäster andra. Med exempel från näringslivet, skolvärlden och mångfaldssatsningar visar hur dessa strategier påverkar processer av inne- slutning och uteslutning i olika sammanhang. använder ett intersektionellt perspektiv för att lyfta fram motsägelser, ambivalenser och konflikter i normska- pande processer. Så kunde exempelvis hbt-personer konstrueras som avvikande i en viss strategi och lyftas fram som det yttersta beviset på modernitet i ett annat sammanhang. Diskursen om jäm- ställdhet kunde ta avstamp i diskurser där västvärldens överlägsen- het och vithetens överhöghet togs för given. Utifrån denna analys argumenterar för behovet av att utveckla en inter- sektionell analys som kan synliggöra hur diskriminering och exklu- dering legitimeras i konstruktionen av ett gemensamt vi. menar även att ett sådant perspektiv är nödvändigt för att förstå normskapande processers kontextbundenhet och förän- derlighet. Skapandet av gemenskap är inte bara en fråga om hegemonisk kontroll. Det pågår även på arenor där utgångspunkten, grunden för skapandet av en kollektiv identitet, är given utifrån en gemen- sam roll i arbetsprocessen och ett emancipatoriskt perspektiv. Arbetskollektivets skapande av gemenskap är temat för historiken kapitel. bidrag problematiserar olika uttryck för symbolisk makt i arbetslivet genom en analys av repre- sentationsformer i facktidningen . Att repre- sentera subjekt i medier och därmed bidra till att skapa deras mening och innebörd är en form av symbolisk makt, menar . Exempel från tidningen utgör underlaget för en problema- tisering av representationer och kunskap. Materialet visar att tillhö- righet skapas genom aktiva subjektsrepresentationer i förhållande till demokratiskt deltagande (fackligt deltagande) och kulturell gemenskap. strategi, att synliggöra de grupper som diskrimineringslagstiftningen pekar ut, innebär emellertid att diskrimineringsproblemen förläggs till individer, de vars fördomar skall blottläggas, medan den strukturella diskrimineringen inte erkänns. I själva verket bekräftas det tänkande, i termer av vi och dom, som är grundläggande för diskriminerande handlingar. Analyserna av representationer visar emellertid också sprickor och destabiliseringar av förtryckande normer. Arbetslivets (o)synliga murar förmår att gestalta starka fackliga subjekt uppfyller ett emancipato- riskt syfte medan de som går ut på att väcka medkänsla med de svaga motverkar syftet att upplösa föreställningar om skillnad. Därmed förstärks såväl en traditionell svenskhetsnorm som en heteronorm. kapitel aktualiserar ett centralt problem i anti- diskrimineringsarbetet; den goda viljans fallgropar och konsekven- serna av strategier där den andra förvägras sin subjektsposition. Detta är ett tema som även behandlas i andra kapitel, där förfat- tarna granskar en rad handlingar, strategier, åtgärder och teknolo- gier som antas kunna lösa de andras problem, deras utanförskap, kompetensbrister, integrationssvårigheter och avsaknad av demo- krati. Den konflikt som presenteras i kapitel, en förvägrad subjektposition och röster som tror sig kunna representerar andra, förekommer även på andra områden i arbetslivet. Det är först när denna ordning förändras som en inkluderande gemenskap kan växa fram. Att veta sin plats I den nya ekonomin förväntas arbetskraften vara rörlig och stän- digt beredd att anpassa sig till såväl nya arbetsuppgifter som nya organisatoriska sammanhang. Anpassningskraven är även stora för dem som har flyttat till . Ett problem som ofta nämns i detta sammanhang är den dekvalificeringsprocess som inträffar när tidigare utbildningar, kompetenser och erfarenheter inte tas till vara i (2006). Att många invandrade med högskoleutbildning inte har ett arbete som över- ensstämmer med deras kvalifikationer har uppmärksammats i olika sammanhang (2001, se även samtalet med arbetsmarknadens parter i denna bok). Frågan är vilka möjligheter som står till buds för dem som just har kommit till och om befintliga alternativ underlättar en etablering i landet på likvärdiga villkor. har följt ett integrationsprojekt, Mångfald i vården, som riktade sig till läkare med en utländsk examen. Syftet med projektet är att förbättra arbetsmöjligheterna för utomeuro- peiska läkare inom deras kompetensområden i den svenska hälso- och sjukvårdssektorn. konstaterar emellertid att individen omvandlas till något annat under denna process; till ett inkompe- Arbetslivets (o)synliga murar I samband med genomförandet av åtgärden görs den normale invandraren till bärare av en kultur som saknar de sociala färdigheter eller kompetenser som krävs för att arbeta och fungera i arbetsliv och organisationskultur. menar att den koppling som görs mellan de andras kultu- rella olikhet och deras yrkeskompetens är en viktig komponent i skapandet av en rangordning mellan vi och dem. Han betonar att kontrollen och internaliseringen av en specifik uppförandekod är dold i talet om kompetens eller språkbrister hos den andre. Föreställningen om den andre som avvikare från tolkas av som ett sätt att förflytta fokus från institutionella dis- kriminerande praktiker, diskriminering i allmänhet och ojämlika maktförhållanden till den individuelle invandrarens förmåga eller skyldighet att anpassa sig eller assimileras. Osmans undersökning visar hur introduktionsåtgärder, inriktade på att underlätta nyanländas möjligheter på arbetsmarknaden, i praktiken fungerar som en disciplineringsinstans. Assimilations- kraven och nedvärderingen av individens tidigare erfarenheter blir därmed en del i konstruktionen av ett inkompetent invandrarsub- jekt. Osmans studie avser en yrkesgrupp som trots hög status och eftertraktad utbildning nedvärderas utifrån föreställningar om kulturella skillnader. Men det är inte enbart kulturen som kan uppfattas som ett problem, även den byråkratiska hanteringen av nyanlända akademiker kan skapa oöverstigliga hinder för dem som söker en plats i det svenska arbetslivet. När kom till med en civilingenjörsexamen och erfarenhet i en ledande ställning tvekade han inte en sekund om att han skulle få ett arbete. Han var ung, talade två världsspråk och lärde sig svenska snabbt. kan han berätta om sina erfarenheter som arbetslös akademiker och rundgången mellan okvalificerade jobb, praktiker och arbetslöshetsperioder i en skildring som tar fasta på hur arbetsförmedlingen kunde ha agerat för att underlätta hans inträde i arbetslivet. Hans berättelse är en uppmaning till arbetsförmedlingen att se de arbetssökande som individer och att visa mer empati och förståelse för deras behov. Nationalekonomen bidrag till denna antologi fokuserar också på de nyanländas möjlighet till arbete. Bakgrunden till studien i detta kapitel är inkomstgapet mellan utlandsfödda och infödda svenskar. I tidigare studier lyfter förklaringarna fram skill- nader när det gäller faktorer som produktivitet och utbildning. Det finns dock förklaringar som hänvisar till de barriärer som utlands- Arbetslivets (o)synliga murar födda möter både vid ankomsten och under etableringsfasen. En sådan barriär kan vara bristande information till nyanlända om de regionala arbetsmarknaderna i det nya landet. En annan möjlig bar- riär av institutionell art, som endast rör personer som antas ha flytt av politiska skäl, är Hela Sverige-strategin, där mer hänsyn togs till lediga bostäder i placeringsregionerna än till regionens arbets- marknadsmöjligheter. Ur ett arbetsmarknadsperspektiv kan dessa barriärer leda till en ogynnsam boenderegion för nyanlända. Hur hanterar nyanlända denna situation och vilka är konsekvenserna för de som flyttar? Man kan förvänta sig att utlandsfödda i allmänhet, och flyk- tingar i synnerhet, uppnår högre inkomst genom att flytta inom landet, vilket kapitlet syftar till att undersöka. undersök- ning har familjen som studieobjekt, eftersom flyttbeslut sällan rör enskilda individer. Undersökningens resultat visar att flyktingfa- miljer som kort efter ankomsten flyttar till en annan region får en högre årlig inkomst. Andra gruppers inkomster verkar inte påver- kas av huruvida de flyttar. En slutsats är att flyktingskapet innebär ett sämre utgångsläge jämfört med andra typer av invandrare. Det är dock inte bara i etableringsfasen som personer med invandrarbakgrund möter hinder. Dessa kan uppstå när människor rör sig i arbetslivet och söker sig till nya arbetsuppgifter och/eller nya arbetsmiljöer. I rapporten inkluderas en fallstudie som redovi- sar en sådan situation. Berättelsen om FatimaTPF5FPT illustrerar hur diskrimineringen kan drabba en person som har befunnit i under hela sitt vuxna liv och dessutom skaffat sig utbildning och arbetslivserfarenhet i .