sou · GUB345 · 2007-01-01 00:00:00 — Barn- och ungdomsfilmfestivalen (BUFF) i visar profes- sionellt producerad barn- och ungdomsfilm och allt fler regioner och kommuner har insett betydelsen av att arrangera festivaler för att visa filmer som barn och unga själva skapar i skola och . Det är ett sätt att synliggöra de ungas värld och göra de unga delaktiga i kulturliv och samhällsdebatt. arrange- rades sammanlagt 19 regionala filmfestivaler för ung film där det Professionell kultur för barn visades totalt 790 bidrag. De vinnande bidragen deltog i den nationella filmtävlingen för ung film, . Att ytterligare utveckla formerna för att stödja produktion och visning av ungas egna filmer betraktas av Aktionsgruppen som mycket angeläget. 6.15.3Regionala resurscentrum för film och video De 19 regionala resurscentrum för film och video som etablerats täcker alla län och kan jämföras med regionala kulturinstitutioner som till exempel länsteatrar, länsmuseer eller länsbibliotek. De ekonomiska medel som regionala resurscentrum för film och video förfogar över är inte i nivå med övriga kulturinstitutioner i regionerna och i återrapporteringen har de svårt att använda indikatorer som till exempel antalet besök eller antal föreställningar eftersom dessa inte fungerar adekvat för att beskriva resurscentru- mens insatser. Av de förstärkningar inom den filmkulturella delen som ingick i den nya filmpropositionen5 går till regionala resurs- centrum under . Aktionsgruppen anser att det är långt ifrån den förstärkning som behövs. Ett ökat stöd till regionala resurscentrum för film och video behövs också för att ge bättre möjligheter för ungdomar i och efter gymnasieåldern att pröva sig fram i de plantskolor eller växthus- verksamheter där regionala resurscentrums pedagoger fungerar som mentorer. Växthusverksamhet för nya, oetablerade filmare är viktig att ha inom regionala resurscentrum för att röster från hela landet ska kunna komma fram. 5 Fokus på film en ny svensk filmpolitik, prop. Professionell kultur för barn 6.16Stärk konstnärernas möjlighet att arbeta med barnkultur Aktionsgruppen anser att staten ska verka för att fler konstnärer får möjlighet att arbeta i skolor, förskolor och fritidsverksam- heter. Aktionsgruppen föreslår därför att av de medel som ska användas för arbetsmarkandspolitiska åtgärder inom kulturområdet ska överföras från AMS till . Dessa medel skall efter ansökan fördelas till centrum- bildningarna för att förstärka deras arbetsförmedlande verksam- het samt för att utveckla projekt inom barnkulturområdet. bör ges ett nytt uppdrag att kartlägga hur stipendie- och bidragsfördelning ser ut för dem som är aktiva inom barnkulturområdet. För att ge fler konstnärer möjlighet att arbeta med barn och unga i skolor, förskolor och fritidsverksamheter föreslår Aktionsgruppen att regeringen ser över möjligheterna att ytterligare förstärka centrumbildningarnas arbetsförmedlande verksamhet. Centrum- bildningarna bör också få resurser för att utveckla projekt inom barnkulturområdet och bidra till att utveckla konstnärernas kun- skaper om barnkultur. Aktionsgruppen föreslår därför att av de medel som ska användas för arbetsmarkandspolitiska åtgärder inom kulturområdet ska överföras från AMS till . Dessa medel ska efter ansökan fördelas till centrumbildningarna. De konstnärer som är verksamma inom barnkulturområdet möter i stor utsträckning samma svårigheter som andra konstnärer: och ojämna inkomster och otrygga arbetsvillkor. Det är därför inte en självklarhet att konstnärer väljer eller kan välja att arbeta med barn och unga som målgrupp. För att förbättra konstnärernas möjligheter att arbeta med barn och unga behövs utbildning, samverkansformer mellan konstnärsgrupper och eko- nomiska resurser utanför den rent kommersiella marknaden. Det behövs medel för utvecklingsarbete och stimulansåtgärder. Aktionsgruppen anser att konstnärernas egen medverkan i den process som kan ge en starkare barnkultur är absolut nödvändig och att centrumbildningarna bör ha en viktig roll i detta. Professionell kultur för barn Konstnärliga arbetsmarknadsutredningen presenterade 1997 ett betänkande (SOU1997:183) som bland annat innehöll en utförlig analys av centrumbildningarnas arbete. Det resulterade i ett förslag om att denna verksamhet skulle förstärkas med hjälp av arbets- marknadspolitiska medel. Utredaren konstaterade att centrumbildningarna, trots kraftigt minskade resurser, gör en utomordentlig insats för att förmedla arbeten och uppdrag till sina medlemmar. De har en unik kunskap om sina respektive konstarter och de konstnärer som är aktiva inom dem. De har också ett betydande kontaktnät mot arrangörer på den icke-kommersiella marknaden som är viktig att tillvarata. Utredningens förslag resulterade i att regeringen i proposition 1997/98:87 föreslog att skulle förstärka centrum- bildningarnas resurser genom att inrätta en försöksverksamhet med förstärkt arbetsförmedling vid centrumbildningarna. Medel till detta anvisades genom att anslag från fördes över till . permanentades denna ordning efter att AMS och genomfört en gemensam utvärdering som visade goda resultat. är centrumbildningarna för många konstnärsgrupper en väl fungerande arbetsförmedling men de har också till uppgift att med finansiering från olika projektanslag driva verksamhet med starkt kulturpolitiska förtecken. har också genomfört en egen utvärdering av centrumbildningarnas arbete som visar att den positiva utvecklingen av deras arbete fortsätter. I anslagsyrkande 2008 yrkar på en kraftig förstärkning till centrumbildningarna som man före- slår ska tas ifrån utgiftsområde 13 Arbetsmarknad. Här skriver följande: Enligt bedöm- ning utgör centrumbildningarnas goda kännedom om villkoren i stort för de olika konstnärsgrupperna ett väsentligt komplement till den verksamhet som bedrivs av kulturarbetsförmedlingarna. Centrumbildningarna inriktar sina insatser på att hitta nya vägar och att vidga arbetsmarknaden också på nya okonventionella platser för de arbetsgrupper man ansvarar för. Professionell kultur för barn Centrumbildningarna har ett väl utvecklat arbete på barnkulturområdet. Kärnan i centrumbildningarnas verksamhet är de aktiva konstnärerna. De olika centrumbildningarna har, med hänsyn till sina olika områdens speciella förutsättningar, skapat strukturer och modeller som förmedlar kulturupp- levelser åt många barn och ungdomar. Ett exempel är de olika pro- jekt som drivs av författarna genom Författarcentrum. Författarcentrums läsfrämjandeprojekt har fått stort genomslag. Som exempel kan nämnas Författarcentrum Östs projekt som i samarbete med erbjuder alla barn i en årskurs ett författarbesök. deltog omkring 50 skolor i detta projekt. Författarcentrum har länge arbetat på att sprida erfarenheter från detta arbete till nya kommuner men saknar pro- jektmedel för att initiera sådant arbete i andra delar av landet. Teatercentrum är de fria, professionella teatergruppernas organi- sation. 40 fria teatergrupper är medlemmar och en stor andel av dem spelar för barn och ungdom. Teatercentrum är en av arran- görerna bakom den nya scenkonstbiennal för barn och unga som arrangeras i . Den aktivitet som byggts upp inom de flesta centrumbildningar bör nu få öronmärkta resurser att arbeta med barnkultur. Arbetet med att aktivera konstnärerna i projekt kan aldrig ske inom ramen för arbetsmarknadsverket eftersom man där helt saknar projekt- medel. För många frilansare (till exempel författare, dramatiker, skådespelare, musiker, filmare, dansare, tonsättare) passar anställ- ningsformen dåligt för att ge möjlighet till sådant utvecklings- arbete. Därför fungerar inte arbetsmarknadspolitiken effektivt om man vill att konstnärerna ska aktiveras på ett särskilt område och börja utveckla och föra ut sina projektidéer över landet. Det utfall som samhället fick av den tidigare tiomiljoners- satsningen på Centrumbildningarna är unik. En ny sådan satsning på barnkulturområdet är därför en oerhört viktig del i det paket som Aktionsgruppen presenterar. Centrumbildningarna har en stor förmåga att tillvarata ekono- miska förstärkningar och förmera dessa vilket är tydligt belyst i alla de utvärderingar som skett av deras verksamhet. Utredningens för- hoppning om en framtida ökning av tillgången till barnkultur för alla barn och ungdomar är också beroende av de aktiva konst- närernas egna insatser. finns det inte utrymme för en Professionell kultur för barn ökad aktivitet hos centrumbildningarna –det krävs nya resurser för att få denna positiva utveckling. Kartlägg villkoren för verksamma konstnärer inom barnkultur- området Aktionsgruppen konstaterar att det inte finns någon särskild kartläggning av arbetsvillkoren för aktiva konstnärer inom barn- kulturområdet. Vår uppfattning är att de ekonomiska förhållandena kan variera mellan olika yrkesgrupper men att ekonomin för de enskilda konstnärerna totalt sett har försvagats . Troligt är att riktade insatser till barnkultur ofta inte tillräck- ligt tydligt riktas till de grupper som ska skapa innehållet i dessa projekt. Den bild av en stark svensk kvalitetskultur för barn som finns inom till exempel litteratur och teater riskerar att medföra att man inte upptäcker att minskad samordning och minskade resurser inneburit att vi också fått en svagare återväxt av nya konstnärer inom området. Det är viktigt att analysera tänkta insatser i detta perspektiv och att i arbetet med åtgärder på barnkulturområdet hålla konstnären i fokus. De flesta konstnärer inom barnkulturen arbetar under villkor som teoretiskt är desamma som för den som är verksam inom vuxenkulturen. Men här kan man konstatera att även om avtal för ersättningar är desamma oavsett om man arbetar med barn eller vuxna så blir det verkliga utfallet ett annat. Den som skriver en barnbok skriver en bok som kostar mindre i bokhandeln och får därmed en lägre ersättning per försåld bok. Den som skriver en barnpjäs skriver en kortare pjäs och får därmed en lägre ersättning. Den som gör en barnfilm arbetar i en lågbudgetproduktion och får därmed lägre ersättning. Detta har även återverkningar på hur konstnärer upplever sta- tusen i sitt arbete. Man möter ofta uppfattningen att det är låg status att arbeta med barnproduktioner. Man recenseras i mindre omfattning och upplever därför en mindre synlighet än andra konstnärsgrupper. Klart är också att det finns en koppling mellan låg budget och omvärldens värdering av verksamhetens status. Vad är då viktigt för att skapa utrymme för att nya konstnärer ska välja att arbeta med barn och för att de som redan finns på Professionell kultur för barn området ska fortsätta att utvecklas och skapa kvalitetskultur för barn? Inom arbetsmarknadsområdet är det önskvärt att man inom kulturarbetsförmedlingen satsar på de grupper arbetslösa som vill arbeta med barnkultur. Även på utbildningssidan krävs då att man skapar utbildningar som har dessa grupper som målgrupp. Inom ramen för traditionell arbetsmarknadspolitik finns dock begränsningar i regelverken som gör det svårt för vissa grupper att både delta i utbildningar och ingå olika arbetsmark- nadspolitiska satsningar. Ofta handlar dessa problem om att en kulturarbetare inte är arbetslös utan inkomstlös och att alla grupper inte har en naturlig koppling till kulturarbetsförmedlingen. Sats- ningar inom arbetsmarknadsområdet måste därför också innefatta satsningar på centrumbildningarna som har en större flexi- bilitet och även når grupper som inte är lika synliga på kultur- arbetsförmedlingarna. Inom ramen för det arbete som ska bedrivas inom delegationen bör insatser för konstnärer särskilt beaktas. Det är här viktigt att se till att de nya insatser som görs av kommunerna också inrymmer arbetstillfällen för konstnärer. Därför föreslår vi att AMS ingår som expert i delegationen, se avsnitt 4.1 angående delegationens sam- mansättning och uppgift. bör ges ett nytt uppdrag att kartlägga hur stipendie- och bidragsfördelning ser ut för dem som är aktiva inom barnkulturområdet. Om möjligt bör också den inkomstunder- sökning avseende konstnärernas ekonomi som ska genomföras försöka kartlägga inkomstförhållanden för just denna kategori av konstnärer. Aktionsgruppen föreslår att () bör: producera fler gestaltande program för barn och unga värna återväxten av kvalificerade producenter och manus- författare som gör program för barn och unga utveckla möjligheterna för barn och unga med olika funk- tionshinder att ta del av barn- och ungdomsprogram utveckla möjligheterna för barn och unga ur de nationella minoriteterna att ta del av barn- och ungdomsprogram på sitt eget språk undersöka hur ny teknik kan bidra till att sprida bra tv- program för barn till fler tittare. Aktionsgruppen föreslår att () bör: se över möjligheterna att sprida UR:s material via folk- biblioteken för att förbättra möjligheterna att nå ut till för- skolan i samarbete med , lärarutbildningarna och de regionala resurscentrum för film och video arrangera regionala kurser i mediepedagogik för lärare i förskolan, skolan och värna återväxten av kvalificerade producenter och manus- författare på barnsidan vara ett fönster för visning av filmer och program producerade av barn och unga. Aktionsgruppen föreslår att () bör: öka barnradions utrymme i sändningarna kraftigt förbättra möjligheterna för barn och unga ur de nationella minoriteterna att höra program på sitt eget språk satsa på nyproduktioner och specialskrivet material för barnradio för att vara en aktiv part i utvecklingen av svensk barnkultur satsa på att göra högkvalitativa musikprogram för barn värna återväxten av kvalificerade producenter och manus- författare på barnsidan undersöka hur ny teknik kan bidra till att sprida bra radio- program för barn till fler lyssnare. Radio och tv är medier med förutsättning att nå alla barn i . De flesta barn tittar på tv , många lyssnar också på radio. Ur Aktionsgruppens perspektiv erbjuder public service-kanalerna i radio och tv unika möjligheter att sprida kultur av hög kvalitet till barn och ungdomar i hela landet. I vår kartläggning av barnkulturen Det ser lite olika ut tar vi i avsnitt 3.2 upp grundläggande fakta kring utbud, regelverk och tittar- respektive lyssnarsiffror för de tre public service-företagen (), () och (). Vi har valt att inte upprepa de uppgifterna här utan koncentrerar oss på ett antal förslag som skulle kunna ge barn och ungdomar ökade möjligheter att uppleva kultur via radio och tv. I slutet av vårt utredningsarbete överlämnade regeringen pro- positionen (2005/06:112) Viktigare än någonsin! Radio och TV i allmänhetens tjänst 2007 2012. Propositionen innehåller förslag till villkor och riktlinjer för den radio- och tv-verksamhet i allmän- hetens tjänst som bedrivs av , samt . I propositionen ställs krav på en höjd ambitionsnivå när det gäller barn och unga liksom när det gäller funktionshindrade. I avsnitt 9.5 som behandlar programverksamhet för barn och unga läggs ett förslag med stor betydelse för barnkulturens ställning inom programföretagen. Här betonar regeringen behovet av ett varierat utbud och om- fattande nyproduktion och egen produktion av program i olika genrer för barn och unga. SVT, SR och UR ska ha ett kvalitativt utbud som kan tjäna som förebild och barn och unga skall ges möjlighet att delta i programverksamheten. Programmen ska bland annat förmedla konstnärliga och kulturella upplevelser från olika delar av och världen. Gestaltande produktion framhålls som viktig och återväxten av manusförfattare och kvalificerade produ- center ska värnas. SVT ska också ta ett ansvar för barnfilmens ställning. Programföretagen ska ta hänsyn till de språkliga behoven hos språkliga eller etniska minoritetsgrupper, liksom till barn och ungdomar som har teckenspråk som första språk. Under komman- de tillståndsperiod bör programföretagen särskilt utveckla pro- gramverksamheten för de äldre barnen och ungdomarna. Här på- pekas också att denna grupp ofta har lätt att ta till sig ny teknik vilket bör utnyttjas av programföretagen. I avsnitt 9.6 om tillgänglighet för personer med funktionshinder återfinns regeringens förslag om hur tillgängligheten ska ökas för dessa grupper. Detta förslag har betydelse även för barn med funktionshinder. Aktionsgruppen konstaterar därför att många av de frågor som aktualiserats i vårt utredningsarbete har blivit behandlade i den aktuella propositionen. har Aktionsgruppen ett självstän- digt uppdrag i sina direktiv att titta närmare på barnkulturen i radio och tv i allmänhetens tjänst. Vi har därför valt att redovisa våra synpunkter på programföretagens framtida uppdrag trots att detta redan är föremål för riksdagsbehandling. Vi har också formulerat detta som förslag, väl medvetna om att villkor och riktlinjer för programföretagen kommer att beslutas av . Dessa förslag får då ses som riktade till programföretagen inför företagens eget interna arbete med förverkligande av riksdags- besluten. Bolibompa är ett välkänt begrepp för en stor andel av barnen i – och för deras föräldrar. Bra sändningstider, varierat inne- håll, tydligt målgruppstänkande (åldrar) och program utan vålds- inslag karaktäriserar utbudet. Barnprogrammen i SVT står för ett kvalitetstänkande och en bredd som saknar konkurrens från andra programföretag. SVT lägger ner mycket tid på att kvalitetsgranska barnprogram som man köper in och letar aktivt efter film av god kvalitet. av de program som sänds i är egenproduktion. I den digitala Barnkanalen är egenproduktionen utgör medan resten är inköpta program. Aktionsgruppen menar att det, trots denna ljusa bild, finns skäl att känna oro för det framtida innehållet i SVT:s barnsändningar, framför allt när det gäller gestaltande produktioner. Andelen repriser och inköpta program ökar och SVT har en minskande nyproduktion av gestaltande program för barn. har alla genrer inom SVT krav på sig att spara eftersom ett valår och stora sportevenemang som innebär stora kostnader. Inom barngenren har man då valt att inte göra någon ny dramaproduktion för barn- och familjepubliken (av typen Livet enligt eller Barnen på ), serier som brukar sändas på bästa familjetid . Motiveringen är att det ger mindre förändringar i barntablån att ta bort en dyr produktion – annars måste flera program tas bort. Från redovisas dock uppfattningen att barndramatiken är bland det viktigaste SVT gör och att en dramaserie når och inspirerar barnen på ett helt annat sätt än faktaprogram eller animerad film. Om svensk barndramatik för film och tv ska kunna utvecklas krävs det att manusförfattare, regissörer med flera får möjlighet att arbeta inom området. Det krävs en viss volym i produktionen för att ge möjlighet för nya förmågor att utvecklas, och för att ge utrymme för experiment och nyskapande. De filmer som vi ser som klassiker är ofta resultatet av att upphovsmännen fått utvecklas genom att arbeta med barnproduktion . görs det inte särskilt mycket film för barn och unga i – varken dramaserier eller filmer i kort- eller långfilms- format. SVT är en av få tänkbara finansiärer och är också en av parterna i filmavtalet. Därför borde SVT våga anta en större ut- maning, för att öka både volymen och kvaliteten i gestaltande produktioner för barn. Också när det gäller kulturprogram för barn och unga önskar Aktionsgruppen att SVT ville ta på sig ett större ansvar för att föra ut den kultur som produceras för barn och unga runtom i landet till en större publik. Svensk barn- och ungdomsteater håller generellt hög kvalitet och teater i tv skulle vara ett sätt att låta barn och ungdomar i hela landet får se de bästa produktionerna. SVT, UR och SR har ett särskilt ansvar för att tillgängliggöra program även för barn och unga med olika funktionshinder. Aktionsgruppen har tagit del av de remissvar på public service- utredningens betänkande som särskilt berör utbudet för barn och unga. för döva, hörselskadade och språkstörda barn och tar upp frågan om utbudet av program för döva och hörselskadade barn. De menar att det behövs ökade insatser för att texta det ordinarie utbudet för barn och unga, samt att det behövs kultur- och nyhetsprogram för barn på tecken- språk. Aktionsgruppen instämmer i deras synpunkter. Aktionsgruppen ser det också som viktigt att programföretagen utvecklar möjligheterna för barn och ungdomar ur de nationella minoriteterna att ta del av barn- och ungdomsprogram på sitt eget språk. I avsnitt 6.13 föreslår aktionsgruppen ett nytt manusstöd för gestaltande barnfilm. Stödet skall knytas till men syftet är att också främja ett ökat samarbete mellan och . UR:s uppdrag är inriktat på utbildningsprogram och deras utbud sprids i första hand via skolan, även om UR har fått bättre sändningstider för sina barn- och ungdomsprogram i tv samt ökat sändningstiderna för barnprogram i radio. UR:s utbud är genomgående av hög kvalitet men det finns svårigheter och brister i hur utbudet sprids till skola och förskola och även till barn och unga . Särskilt förskolan har svårt att ta del av UR:s utbud eftersom de inte har tillgång till de AV- och mediecentraler som distribuerar UR:s material. Ett sätt att nå förskolan och andra intresserade användare skulle vara att sprida programmen via folkbiblioteken. Även här kan naturligtvis ny teknik spela en viktig roll för tillgängligheten. Det är också väsentligt att UR får fortsatta möjligheter att arbeta med mediepedagogiska frågor. UR:s speciella uppdrag att pro- ducera utbildningsprogram är både stort och viktigt eftersom en stor del av barns och ungas kunskapsbildning sker via medier. UR möter barn och unga i förskolan, i skolan, i föreningslivet och i hemmet. Programmen skapas i dialog med barn och unga för att garantera att deras perspektiv blir tydliga. UR har sett att det krävs aktiviteter inom det medie- pedagogiska området för att utveckla arbetet med utbildnings- programmen. Genom att på olika sätt pröva och visa idéerna med produktionerna i teori och praktik utvecklar UR kunskap och erfarenhet kring medier och lärande. De tre delarna – eget gestal- tande, att utmana med professionella produktioner och att lyssna, reflektera och samtala bildar kärnan i mediepedagogiskt arbete. Att utveckla mediepedagogiken är ett arbete som måste ske i sam- Public service SOU 2006:45 verkan med berörda parter inom området, både nationellt och regionalt. UR bör därför, i samarbete med , lärar- utbildningarna och de regionala resurscentrum för film och video, ta på sig ett uppdrag att arrangera regionala kurser i mediepeda- gogik för lärare i förskolan, skolan och . När det gäller UR:s kulturuppdrag ser Aktionsgruppen att det är viktigt att UR liksom SVT bidrar till goda villkor för olika upp- hovsmän att producera gestaltande program och kulturprogram för barn och unga. Barns och ungas egen medverkan bör också ha sin plats i UR:s verksamhet. När barn och unga själva får möjlighet att producera program bör UR skapa former för att dessa filmer och program kan sändas. sänder barn- och ungdoms- program . Merparten vänder sig till ungdomar och unga vuxna. Runt vänder sig till barn och vänder sig till målgruppen 9 . Aktionsgruppen anser att SR:s sändningar för yngre barn har alldeles för snålt tilltagna sändningstider och att det är en bidragan- de orsak till låga lyssnarsiffror. De lyssnarsiffror som vi har samlat ihop i vår kartläggning1 visar att SR har en förhållandevis låg andel av den unga publiken. I gruppen 9 är det som lyssnar till P3 en genomsnittlig dag, medan av samma målgrupp lyssnar på en lokal privatradiostation. I gruppen 15 lyssnar 21 pro- cent på P3 en genomsnittlig dag, medan lyssnar på en privat lokalradiostation. För de yngsta barnen, det vill säga barn , har vi dock inte lyckats få fram siffror som gäller barn- programmen i SR:s kanaler. De program som görs för barn i håller en god kvalitet och har till stor del kulturinriktning. Programmen för de yngre barnen är framför allt gestaltade sagor med musikinslag. Lov- teatern, som produceras av Radioteatern, sänds under längre skol- lov.