sou · GUB340 · 2007-01-01 00:00:00 — Enligt Beach (1999) är detta en viktig del av diskursen då centralt i ett meritokratiskt tänkande är ett essentialistiskt perspektiv på individuella differenser i intel- lektuell förmåga såsom en naturlig och legitim grund för samhällig organisation (s. 362). Att elever med utländsk bakgrund inte förstår meritokrati stämmer inte med andra forskning (, 2000; Knocke & , 2000; , 2000). kan syos bedömning av intellektuell förmåga ifrågasättas, då flera intervjuade studie- och yrkesvägledarna visar hur deras egna positioner i samhället och inom institutionerna påverkar deras bedömning och bemötande av eleverna. De visar att det finns en hårfin balansgång för att göra valet på rätt sätt; bemötte elevernas övergivenhet genom att uppmana dem att be om stöd hemifrån, medan ifrågasatte föräldrarnas insatser genom att uppmana eleverna att utgå ifrån vad de själva vill. I både fallen får eleverna budskapet att deras föräldrar gör fel. Patriarkala pappor och pojkar Diskussionerna kring elever med utländsk bakgrund och över- gången fokuserade mest på det problematiska hos dessa elevers fa- miljer. Kärnan i problembeskrivningen var, enligt många av de intervjuade, familjernas genusrelationer. Både och flera av de kvinnliga studie- och yrkesvägledarna beskrev traditionella genusmönster som en utmaning för deras arbete. Det var här som flera av dem kunde se ett behov av information och kompetens. I och med sina beskrivningar av elevernas manliga familjemedlem- mar, – antigen föräldrarna (Pappan) eller eleverna själva (pojkar) – såsom varande annorlunda än det svenska, normaliserade de sina föreställningar om svenska familjers genusrelationer såsom jäm- ställda (de los , 2005). I exemplet nedan svarar på frågan huruvida det skulle behö- vas specifik kompetens för att handleda elever med utländsk bak- grund. I sitt svar kopplar hon utländsk bakgrund till kultur och re- ligion, och det är i synnerhet som förknippas med en negativ Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... syn på kvinnor. kopplas muslimer till specifika geogra- fiska områden i . I: Alltså jag tänker väl mer så här // om jag skulle ha en, eller elever från kulturer som skiljer sig mer ifrån den svenska kulturen, så skulle jag nog behöva ha det. Därför att, och då tänker jag nog främst på // elever som har andra religioner till exempel // som har andra kul- turmönster, alltså där man ser kanske på kvinnor på ett annat sätt alltså. Där man, alltså jag har ju hört berättas om situationer, andra studie- och yrkesvägledare då som har jobbat i mer invandrartäta om- råden, alltså inte här i stan utan det här var på ett annat håll i landet, där man, man hade alltså föräldrar som, jag undrar om, ja ska inte, ja jag tror dom var muslimer, men jag ska låta det vara osagt, men alltså jag tror att dom var det. Och där man alltså tyckte att kvinnan var lik- som inte hade något, någon bestämmanderätt så liksom, så va. Och man som kvinnlig studie- och yrkesvägledare inte hade någon talan va, så det man sa behövde man inte ta hänsyn till. Det var liksom inte sant på något vis. förknippar kultur med religion och genus där kulturmönster yttrar sig genom det religiösa. visar hon en osäkerhet i om det egentligen är helt i sin ordning att associera det till då hon först säger att hon ska låta det vara osagt. Frasen jag ska låta det vara osagt utför ett viktigt diskursivt arbete; den gör det möj- ligt att avfärda en eventuell anklagelse för fördomsfullt uttalande. I hennes förståelse har kvinnor inom inte någon talan, vilket skulle sätta hennes egna institutionella makt, som hon uttrycker som bestämmanderätt, i fara. synliggör hon i detta re- sonemang sin egen position (och därmed också institutionens) såsom normaliserande av religiösa och kulturella föreställningar om svenskhet och där stereotyper om och muslimer utgör en andra. tog också upp temat synen på kvinnor när vi diskute- rade elever med utländsk bakgrund och deras familjer, i det här fal- let kopplat till pojkar med arabisk bakgrund. I: nja, däremot har man märkt väldigt tydligt att arabiska pojkar struntar i vad kvinnliga lärare säger till att börja med. Det har varit väl- digt tydligt. För att där är det mannens ord som gäller. L: och hur har det varit för er, som är manlig personal här? I: ja, det har varit otäckt så att dom har respekterat oss mer än kvin- nor. Så är det ju. Om du såg den här Kniven i hjärtat? Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... I: den var så jättebra. Den borde man ha som utbildning nästan L: var det lärare där i filmen? I: nej det var ju alltså invandrare som kom till va, barnen blir försvenskade, gör som svenskarna gör då, pappan i familjen och det där med heder och allting där vet du. fastslår sin åsikt som sann med hänvisning till den skild- ringen som visades på i filmen i hjärtat.16 tar han avstånd från den privilegieringen han föreställer sig åtnjuta, i egenskap av man, från de arabiska pojkarna han berättar om, och i och med det kopplar han sig själv samman med en jämställdhets- maskulinitet som förknippas med svenskhet. I detta uttalande tillskrivs arabiska män och pojkar en specifik maskulinitet som är underordnad en maskulinitet som blir kodad såsom jämställd, normal och svensk. Den avvikande maskuliniteten beskrivs i termer av problem; deras kulturmönster, heder, reli- gion () samt pojkarnas och deras familjers svårigheter att hantera pojkarnas försvensknings-process. I dessa beskrivningar positioneras denna maskulinitet och de familjerelationer männen ingår i, såsom underordnade någonting otydligt definierat som det svenska. Den patriarkala naturen hos elever med utländsk bakgrund skapades också genom flera av studie- och yrkesvägledarnas skild- ringar om det jag här namnger som vaktmästarberättelsen. Det var en berättelse som förvånande nog kom upp i två olika städer och tre olika skolor och som handlade om hur vägledning av elever med utländsk bakgrund kunde innebära ett möte med patriarkala pappor. I alla tre fallen användes historien för att bevisa att kun- skap om kulturskillnader kan behövas hos studie- och yrkesväg- ledare. Som svar på min fråga huruvida studie- och yrkesvägledare behöver specifika kunskaper för att vägleda elever med utländsk bakgrund, sa en syo: I: bara mänskligt, det tror jag, att man tar hänsyn till kulturerna. Men att man, nu är dom ju i , så att jag måste ju utgå från det, från svenska utbildningen, men att man ändå måste ta hänsyn till deras bakgrund. 16 Kniven i hjärtat är en dramaserie gjord av och . Enligt webbsidan är den ett musikaliskt nutidsdrama i fyra delar om kärlek, vänskap och de stora drömmarna. Det handlar om nio ungdomar på väg ut i livet. De kommer från olika länder i världen, bär på olika historier och erfarenheter. Men det som förenar dem är förortens villkor, . Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... L: känner du till deras bakgrund? I: alltså, jag vill inte egentligen veta något om deras bakgrund, utan jag möter eleverna, det är dom jag vill möta, och vad dom har för bak- grund egentligen det intresserar inte mig, utan om det är problem eller // om vi säger sprit och sånt där. Det vill inte jag veta någonting om. Utan jag, jag vill bara se en elev som kommer in här, och sen får den eleven berätta för mig, och så får vi gå vidare med tankarna som den har. L: mmm... du sa att du går en utbildning , finns det någon slags dis- kussion om elever med utländsk bakgrund där eller? G. ja, vi har haft det, det har vi haft, och då vet jag det att det har varit mycket snack om , i och med att det är många somalier där, och // det har varit ganska tufft för dom som har suttit som vägledare just där. Och får man ju inte sitta som vägledare och kvinna, till ex- empel om eleverna kommer in utan, om föräldrarna är med, tillsam- mans med eleven, då får det inte vara en kvinna. För att kvinnans ord betyder ingenting, utan, då har dom kanske bara plockat in en manlig vaktmästare, satt honom där och sagt det här är du, nu bestämmer du. Men det är kvinnan som, vägledaren som pratar va, men det är ju ändå han som tycker att ja men det är ju rätt som hon säger. Jaja, tycker den här mannen då, somaliern, okej då litar vi på dig då. Då har dom ju ingen aning om att då har dom ju bara plockat in någon gubbe som man[skrattar], och får du order här, och säga att du håller med mig när jag pratar ja, okej. L: så man tog upp det i kursen? I: ja, fast det här var bara L: en liten föreläsning? I: ett snack sinsemellan, men det som poängteras är det här med hän- syn till kulturerna, att man ska ha en viss, som du säger, kunskap om vad de här länderna har för slags kultur, vilket tankesätt dom har. Så att man slipper sitta där med en manlig vaktmästare, mitt ord betyder ingenting för jag är kvinna. Även om ingen av dem som intervjuades själva hade haft ett möte med en pappa som var som den som gestaltades i vaktmästarbe- rättelsen eller i , så var dessa skildringar viktiga källor i studie- och yrkesvägledarnas förståelse av den kultur elever med utländsk bakgrund kunde bära med sig – de var berättelser om vad det kunde innebära för deras vägledning. Majo- riteten av de syos som intervjuades var kvinnor, och flera av dem oroade sig för hur de skulle förhålla sig till papporna då de befarade att deras auktoritet skulle undermineras. Här ser man diskursens makt: genom deras beskrivningar av sådana patriarkala pappor och spridningen av diskurser om dom, utformas en färdig posi- tion för pappor med utländsk bakgrund, framför allt för dem från , att inta. Dessa färdiga positioner används av institu- Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... aktörer som diskriminerande verktyg i mötet med föräldrar med utländsk bakgrund – i synnerhet med dem som har en kopp- ling till islam. pratade också om fel sorts maskulinitet i relation till elever med utländsk bakgrund. Framför allt kopplar hon denna felaktiga maskuliniteten till familjernas felaktiga påverkan på eleven inför valet. I: De tar Mamma gör vad släkten säger och det handlar mycket om att man ska vara framgångsrik och få fina jobb och tjäna mycket pengar och att man synliggör att vi vet att den här risken finns och sen måste man veta att det drabbar framför allt pojkarna för sam- tidigt finns det förväntningar på de är de MAN och det är inte rimligt för oss och därför blir det svårt för mig också. Om inte Mamma får ge något råd hur ska de få råd av mig? Och det ska man jobba med att hitta ett samtalssätt, men för mig är de ju vilsna pojkar, man hör hur de pratar jag kan inte tänka att du är ju vuxen [skratt] så jag tror jag att man ska ha kunskap I ovanstående uttalande görs återigen utländsk bakgrund synlig genom Pappornas och pojkarnas olikhet från ett svenskt sätt att göra kön. Att föräldrar och skäkten vill att pojkarna ska vara framgångsrika, få fina jobb och tjäna mycket pengar blir ett problem i resonemang, dock är det oklart varför. Poj- karna ses som vilsna för att de tillhör familjer som anses ha pro- blematiska könsrelationer, där pojkar förväntas vara män, och för att hon (och Mamma) inte får ge råd. I denna beskrivning framträ- der en rasifierad hierarki mellan och inom könen, där ma- ternaliserar studie- och yrkesvägledarens institutionella position och roll som hon normaliserar den som tillhörande en överordnad (vit) och svensk kvinnlighet. Detta kan ses genom hennes användande av ordet oss där hon verkar referera både till skolan som institution, svenskhet och (vita) kvinnor. kommentar utgår ifrån en koppling av etnicitet till kön och beskriver hur det utmanar hennes vägledning. Familjernas negativa inverkan på eleven inför övergången, i detta fall att famil- jerna tvingar pojkar att vara män, kan enligt även på- verka tjejer. I det följande beskriver hon hur flickorna lider på grund av pappornas och pojkarnas felaktiga inflytande: Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... I: Sen har vi ju flickor som... lider av att... pappa och bröderna har för stor koll. Att man lider komma direkt hem från skolan och sen hjälpa till i hushållsarbetet och småsyskonen på dagis. Det är ju det där. L: Och hur hanterar ni det? I: Man får ju hantera det på det sättet att man, likadant där, försöker se, vill flickan ha prathjälp med föräldrarna, och vad är det i så fall hon vill ha hjälp med. Så att vi är observanta på att... man känner av när nå- gon far illa så att det blir ett anmälningsärende, till exempel. Och det är en bedömningsfråga naturligtvis... L: Mmm. I: Men det är ju inte så att vi som arbetar i skolan har den rättigheten eller att vi måste ta på oss den rollen att vi ska gå hem till familjen och tala om hur dom ska göra, när ingen har bett om det. Så kan vi inte jobba och jag menar, och det ger inget resultat heller. Tala om för andra... L: Mmm. I: Man kan möjligen se, alltså dela med sig av sin syn på saken och göra möjligt för föräldrar som vill diskutera, att dom har möjlighet att göra det med oss som är svenska vuxna. För det är ju så i dom här famil- jerna, att dom har ju inga svenskar som bekanta. Och har dom en massa fördomar också om att svenska flickor får göra som dom vill, att dom klär sig hur dom vill, och vara ute och vara med pojkar hur som helst och så. Och såna diskussioner har jag varit med om hur mycket som helst. I likhet med , kopplar frågan om etnicitet till familjernas (felaktiga) genusrelationer som ett svenskt förhållningssätt kodas som normalt och mer jämställt. Hon berät- tar om vilka svårigheter dessa uttryck av maskulinitet innebär för hennes arbete; hon måste vara observant för att se till så att flickan inte far illa, som hon är medveten om att hon inte har rätt att tala om för andra hur de ska göra. Istället förespråkar hon att föra en dialog och att dela med sig av synsättet hon definierar som tillhörande gruppen vuxna svenska, för att i slutändan ändra på deras fördomar om svensk kvinnlighet. Studie- och yrkesvägledarna betonade ofta att elevernas övergång ska styras av elevernas egna intressen, det vill säga av deras dröm- mar. framhöll de att valet kräver att eleven är mogen och har självkännedom. Att känna sig själv, vad man tycker om Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... och är bra på, är ett personlighetsdrag som återkom i flera av stu- die- och yrkesvägledarnas uttalanden om vad de ansåg vara bra för- utsättningar för valet och vägledningssamtalet. Trots att alla studie- och yrkesvägledare sa att de arbetade utifrån en idé om en förän- derlig arbetsmarkand och att gymnasievalet inte kunde kopplas di- rekt till yrke eller arbete, betonade de ofta vikten av att eleverna väljer brett så att de får valmöjligheter på arbetsmarkanden. Betoningen låg ofta på elevens eget bästa och valet beskrevs som ett steg i, som sa, elevens livslånga professionella utveckling. Men även om studie- och yrkesvägledarna å ena sidan ofta fram- ställde övergången till gymnasiet som ett fritt val, att elevernas drömmar var möjliga att uppfylla och att det fanns fler valmöj- ligheter, pratade de också om realitet. Detta visade sig vara de saker som begränsade eleverna och deras val. Det som tydligast kännetecknade realiteten, och som framställdes som legitim begränsning av elevens drömmar, var betyget. De studie- och yrkesvägledare som intervjuades beskrev olika förhållningssätt till betyget och valet, vilket visade sig i deras dis- kurs om elever som hade för höga drömmar i förhållande till sina betyg och det som beskrevs som elevers bristande förkunskaper eller kapacitet. Studie- och yrkesvägledarnas inställning till betyg och förkunskaper varierade. betonade till exempel betygets begränsade innebörd för elevens val när hon sa att: I: nej, men då har dom ju svart på vitt på det, genom betygen, så att... L: så det är inget [man kan göra]. I: Nej. Finns ingen fundering på det. Till skillnad från som beskrev betyg som en tydlig spärr för eleven, betonade att hon ibland kunde öppna dörren åt några duktiga elever; en elev som på grund av sina betyg är obe- hörig till ett nationellt program kan ändå få möjlighet att göra det, genom att studie- och yrkesvägledaren skriver en frikvot eller ett omdöme till gymnasieskolan. Studie- och yrkesvägledarens grindvaktssroll blir synlig när, enligt egen bedömning, andra kriterium än betyg ger eleven speciella möjligheter: I: Eller så skriver man, ja, så skriver man ju naturligtvis ett omdöme, och en frikvot, att vi tycker att den här eleven är så pass duktig. Skulle han kunna få börja här , och putta undan en annan, behörig elev? Det är ju så man kan gå till väga då men man måste vara selektiv med det... Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... visar en medvetenhet om sin implementeringsroll när hon säger att hon måste vara selektiv med denna väg. Även om det skulle finnas intresse från elevers sida att få ett omdöme försäkrar , genom att vara selektiv, att institutionens regelverk och logik (kring betyg som avgränsning) kvarstår. Generellt kan man se att de studie- och yrkesvägledare som in- tervjuades ofta beskrev sig själva som ett viktigt verktyg att hitta andra vägar för eleverna att uppnå sina drömmar, som de inte ifrågasatte betygens avgränsande roll. beskrev till exempel hur hon hanterar elevers önskan att bli läkare på föl- jande sätt: I: Sen brukar jag fokusera på skolan och skolprogrammen; vilka är ro- liga, vilka är svåra och får du någon hjälp och hur ser det ut bakåt i tiden och lite så, så får jag ut en bakgrundsprofil, så jag har en kun- skapsprofil, en bakgrunds profil och en kunskapsprofil och så kommer vi då in på det här, hur har de tänkt det. Och vet ju jag [härmar elev] att jag ska bli läkare, hum, och vad tror du att du behöver få för utbildning då för att gå raka vägen? jo men jag ska gå en utbild- ning jaha, hur tror du att det skulle vara att gå natur för dig som har så väldigt svårt för matte? och så jag får ge tillbaka de här bitarna så de får fundera då, men naturligtvis så är det också, jag menar jag läm- nar det inte så. Jag tittar också på andra vägar att nå målet, som inte går precis raka vägen. L: Vad är det för andra vägar man kan gå om man vill bli läkare? I: Man kan gå andra program och sen kan man gå ett basår där man blir garanterad plats på högskolan och så vidare. Genom att få eleverna att tänka igenom sina mål i kontexten av sina skolprestationer (svårigheter i matte) och berätta om olika vägar de kan gå (raka vägen/andra vägar), blir vägledning i slut- ändan ett exempel på en cooling down (, 1960; Resh & , 2002) av eleverna. Detta sker när eleverna under vägled- ningssamtalet får sina karriäraspirationer nedtonade och i slutän- dan väljer ett program som leder till ett yrke som överensstämmer med, snarare än utmanar, en köns-, etniskt, och klassuppdelad ar- betsmarknad. Genom att prata om andra vägar leder syos helt enkelt elever till ett lägre värderat program. Vikten av att studie- och yrkesvägledare upplyser om andra vä- gar kom också upp när de intervjuade beskrev sina väglednings- samtal med elever som inte var behöriga till ett nationellt program. Många syos beskrev detta som ett svårt moment och samtal; ofta Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... kunde dessa elever se att det fanns en möjlighet för dem att komma in på ett nationellt gymnasieprogram, som institutionella hinder, som till exempel ofullständiga eller låga betyg, innebar att det som låg framför dem istället var en väg som ledde till det lägre värderade Individuella programmet (IV). berättade om hur hon försöker hantera detta: I: Alltså en del elever // när dom redan går i sjuan-åttan som man liksom kan se att det här kommer inte att hålla hela vägen va. Alltså vi har inte resurser att hjälpa den här eleven fram, att nå det här målet. Och dom börjar man ju ganska tidigt prata med, alltså i nian i alla fall, att jo men du, du måste nog tänka att det här kan bli en möjlig väg eller alltså att det kan bli så att det blir Individuella pro- grammet du går till och då, då bearbetar man det , så att när dom väl kommer dit så är dom liksom... ja har förlikat sig med den tanken och ser att det är bra för dom på något sätt. Men sen dom här som går omkring och tror att jo men jag ska fixa det här [lite skratt] för dom blir det ju... ja, jag känner att jag sitter lite och gissar nu alltså, jag kan ju tänka mig att dom någonstans blir besvikna över att dom inte lyckades, att dom inte fick komma in på det program som dom ville va. Att dom ser negativt på sig själva, på något sätt. Därför att, alltså i vår värld, eller i vårat samhälle så är det ingen merit att ha gått på Individuella programmet. I exempel blir elevens möte med vägledaren ett tydligt exempel på hur institutionen bidrar till uppdelningen av elever (genom ka- tegorisering i ett vi och dom) och kopplingen till olika värl- dar. Genom att säga att vi har inte resurser att hjälpa den här ele- ven fram, att nå det här målet, väljer hon att inte ifrågasätta det faktum att skolan (vi) inte har resurser för att stödja elevernas behov. Istället säger hon att hon redan på ett tidigt stadium förbe- reder eleverna på att de kanske måste gå det Individuella program- met. Just detta exempel tydliggör hur studie- och yrkesvägledares vägledningssamtal kan fungera som ett cooling down-moment, som innebär en förlikning där eleven genom flera samtal får be- arbeta och acceptera att de måste gå det lägre värde- rade Individuella programmet. Varför skrattar när hon berättar om elever som tror att de ska fixa det, det vill säga komma in på ett nationellt program, men som i slutändan inte gör det, är oklart. ifrågasätter hon inte att elever som inte uppnår sitt mål, att studera ett nationellt program, kanske anklagar sig själva för att de måste gå en lägre värderad utbildning. Härigenom ser man hur Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... den liberala meritokratiska idén också fungerar som ett förlik- ningsverktyg och döljer sorteringen som sker i skolan. påpekar också att elever internaliserar den låga statusen som tillskrivs IV, vilket också blir ett hämmande moment för dem: I: Så att tyvärr så tror jag ju att dom flesta elever som går på Individu- ella programmet, ser det som ett misslyckande, ser på sig själv på ett negativt sätt och liksom // nervärderar sig själv på något sätt, tappar självförtroende och så. Studie- och yrkesvägledarnas skildringar av hur elevernas dröm- mar begränsas i relation till en realitet som främst handlar om betyg och förkunskaper, bidrar till det som forskare hävdar vara en rangordning och hierarkisk värdering av olika program i skolan (Prieto, 1998). Nationella program som Natur och Samhälle, som kräver högre betyg och större förkunskaper i matematik, framställs som svårare och då bättre än mindre teore- tiska program, som till exempel Omvårdnad och det Individuella programmet (IV), som ligger längst ner på rangordningen och är det program som elever som inte är godkända i alla kärnämnen hänvisas till. Orealistiska val hos elever med utländsk bakgrund De intervjuade hävdade att etnicitet kunde ha en inverkan på över- gången på så sätt att familjerna till elever med utländsk bakgrund ofta hade fel sorts inverkan på sina barn. påstod de att elever med utländskt ursprung ofta hade orealistiska mål; avsak- naden av betyg i matematik användes som ett återkommande ex- empel för att visa att deras mål att bli läkare inte överensstämde med det som ofta beskrevs som verkligheten. Diskurser om valet kännetecknades av möjligheter och intressen, medan diskurser om verkligheten präglades av framför allt betyg, men även elevens prestation, kapacitet hårt arbete och förkunskaper. Det är tydligt att den meritokratiska andan är inbakad i mycket av diskur- sen kring valet, då kopplingen mellan hårt arbete och höga betyg samt yrkesmål sällan problematiserades av de intervjuade.