sou · GUB396 · 2007-01-01 00:00:00 — I viss mån har visserligen en sådan teknik använts i 2 kap. 12 § andra stycket RF, men då enbart som en ram för vilka begränsningar i vanlig lag av den allmänna yttrandefriheten som är tillåtna och inte som en gränsdragning kring den yttrandefrihet som grundlagen skyddar (se SOU 1975:75 s. 102 och 105 samt prop. 1975/76:209 s. 108). Det som sagts gäller också den kommersiella reklamen som ibland hävdas inte ha så mycket med yttrandefrihet att göra. Det synsätt som ligger till grund för 2 kap. 13 § om tillåtna inskränkningar i yttrandefriheten och tillämpning av artikel 10 i innebär att yttrande- friheten i kommersiella sammanhang anses ha ett lägre skyddsbehov än den allmänna yttrandefriheten. Ett liknande synsätt härleds ur syftesbestämmelsen i 1 kap. 1 § andra stycket TF och motsvarande regel i YGL genom att grundlagarnas exklusivitetsprincip inte anses omfatta rent kommersiella förhållanden som inte ses som missbruk av tryck- och yttrandefriheten. Ett visst grundlagsskydd har dock också rent kommersiella yttranden (se t.ex. prop. 1986/87:151 s. 45 ff.). Ett alternativ till en närmare beskrivning i grundlag av tryck- och yttrandefrihetens innehåll skulle vara att bara ha en mera allmän bestämmelse vars närmare innebörd skulle få utmejslas i rättspraxis, alltså en ordning som liknar den enligt . Det säger sig dock självt att en sådan ordning inte är lika stabil som en grundlagstext, eftersom domstolspraxis kan utvecklas i olika rikt- ningar beroende på tidsförhållandena. Varför särskild grundlagsreglering av tryck- och yttrandefriheten? bara ha att ta ställning till enskilda fall, inte till hur det generellt bör vara med yttrandefrihetsskyddet. Minskad förutsebarhet skulle det då bli för den som överväger att publicera något som kan te sig diskutabelt från tillåtlighetssynvinkel. Problem vid lagprövning (jfr 11 kap. 14 § RF) av en lag som kan te sig tvivelaktig från yttrande- frihetssynpunkt torde lättare uppkomma om det är domstolarna som i praktiken skall avgöra yttrandefrihetens innehåll än om de har en mera utförlig grundlagsreglering att ta hänsyn till. Det kan i det sammanhanget anmärkas att debatten om domstolarnas och andra myndigheters lagprövningsrätt inte främst torde avse deras tillämp- ning av TF eller YGL utan de mera allmänna bestämmelser om fri- och rättigheter som finns i RF. Sist men inte minst kan man också ställa frågan om det är önskvärt att en så grundläggande fråga för det demokratiska samhällsskicket som gränserna för yttrandefrihe- ten i massmedierna i praktiken överlämnas av grundlagstiftaren till någon annan. Frågan om en särskild grundlagsreglering av yttrande- friheten i medier bör ses också i nu angett perspektiv. har i internationella sammanhang slagit vakt om det vik- tiga i vårt regelsystem på detta område. Vid anslutning till EU framhölls att bl.a. viktiga principer enligt TF och YGL tillhörde det som inte fick rubbas väsentligen genom överlåtelse enligt 10 kap. 5 § första stycket RF av beslutanderätt (bet. 1993/94:KU21 s. 25 ff.). Detta synsätt har därefter kommit till direkt uttryck i den angivna bestämmelsen i RF (prop. 2001/02:72 s. 30 ff., bet. 2001/02:KU:18 s. 30 ff). Det går dock inte att blunda för att framför allt samarbetet inom EU kan ställa oss inför problem att fullt ut vidmakthålla vakt- slåendet kring TF och YGL (se t.ex. i SvJT 2005 s. 871 f. och i SvJT 2005 s. 910 f. samt i Gamla och nya lagstiftare – om EU och straffrätt, Sieps 2005:2). Mot denna bak- grund kan ett mindre detaljerat grundlagsskydd för massmedierna ha sina fördelar i då den svenske lagstiftaren är suverän på samma sätt som tidigare och ett grundlagsskydd gentemot denne inte har samma fulla effekt som . Det kan vidare framhållas att våra eventuella svårigheter att slå vakt om vårt tryck- och yttrandefrihetsrättsliga regelsystem i det internationella rättsliga samarbetet hänger samman med att detta system så mycket skiljer sig från förhållandena i andra länder. Det går knappast att hävda att yttrandefriheten skulle sitta så mycket trängre i t.ex. de länder med ett betydligt mindre detaljerat grundlagsskydd som har undersökt (se bilaga 8). Kanske övervärderas det svenska systemet när vi jämför oss med Varför särskild grundlagsreglering av tryck- och yttrandefriheten? andra länder därför att TF har en sådan förankring i . En vidsträckt yttrandefrihet skulle alltså inte vara oundgängligen förbunden med ett regelverk som det i TF och YGL. Att yttrande- frihetens gränser är olika i olika länder är en annan sak och beror på att avvägningarna om var gränserna skall gå inte har utfallit på samma sätt. Även om TF och YGL finns kvar i någon form innebär det inte att man behöver ta den nuvarande fördelningen mellan grundlag och vanlig lag av bestämmelserna om tryck- och yttrandefriheten för given. Från början var kanske tanken att TF skulle omfatta allt an- vändande av trycktekniken (jfr Eek, Om tryckfriheten s. 254). Det visade sig emellertid vara en tanke som inte höll i praktiken. Vissa ämnen har brutits ut för reglering i vanlig lag som upphovsrätten (1 kap. 8 § TF) och vissa undantag från meddelarfriheten (7 kap. 3 § första stycket 3 TF). Regler av detaljkaraktär har tagits in i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden (den s.k. tillämpningslagen) och dennas föregångare. Det är möjligt att man kan fortsätta på den vägen och i grundlag försöka utkristallisera de verkligt grund- läggande bestämmelserna om yttrandefriheten i massmedierna och föra över andra föreskrifter som finns i TF och YGL till vanlig lag. Ett alternativ skulle då kunna vara att endast de principer som gäller i tryckfrihetsrätten kommer till uttryck i grundlag (närmast då i RF) vilka sedan får verka styrande för den lagstiftning på lägre nivå där de närmare bestämmelserna återfinns med en detaljeringsgrad som TF och YGL har . En sådan lösning för grundlagsreglering- en kommer närmare modell men med kom- plettering med särskilda grundlagsregler för yttrandefriheten i massmedia. Det anförda har tagit sikte på förhållandet mellan den enskilda individen och staten och allmänna organ i övrigt. I första hand riktar sig grundlagsskyddet för tryck- och yttrandefriheten mot lagstiftaren. Denne skall avhålla sig från att meddela föreskrifter som inkräktar på denna frihet. I och med att TF och YGL har sin förhållandevis detaljerade reglering av skyddet blir också karaktären av speciell straff- och processlagstiftning m.m. framträdande. Bestäm- melserna i TF och YGL står på grund av sin ställning som grundlag över den vanliga lagstiftningen och skall tillämpas i stället för denna eller som ett slags raster som delvis slår ut vanliga lagbestämmelser i tillämpningen. TF och YGL har härigenom ett skarpare genom- slag än till skydd för yttrandefriheten. I andra hand ger Varför särskild grundlagsreglering av tryck- och yttrandefriheten? därför de särskilda grundlagsreglerna om tryck- och yttrandefriheten ett gott skydd också mot ingripanden av myndigheter. Däremot skyddar TF och YGL lika litet som 2 kap. 1 § RF i prin- cip mot åtgärder av enskilda, t.ex. företag och organisationer. För ett sådant skydd kan vanlig lagstiftning ge ett tillräckligt skydd (jfr prop. 1948:230 s. 87, prop. 1975/76:209 s. 85 f. och SOU 1983:70 s. 95 ff.). Enskilda är ju lika bundna av vanlig lag som av grundlag. De är inte heller skyldiga att utföra sådan prövning av om t.ex. en lagbestämmelse står i strid med en grundlagsföreskrift som det all- männas organ skall göra enligt 11 kap. 14 § RF bortsett från då de kan anses som en del av det allmänna. Endast för det fallet att de, till stöd för ingripanden mot någon annan enskild för att denne har yttrat sig, kan åberopa ett positivt rättsligt stöd skulle ett grund- lagsskydd av tryck- och yttrandefriheten i förhållandet mellan en- skilda ha betydelse, men det kräver att enskilda skall rätta sig efter normhierarkin på ett sätt som knappast gäller. Just ett grund- lagsskydd mot åtgärder av enskilda framstår därför som svagt motiverat. Det sagda utesluter dock inte att det kan vara praktiskt ur lagteknisk synvinkel att samla speciella tryck- och yttrandefrihets- rättsliga regler i en och samma författning och då i grundlag, sär- skilt om det är samma typ av åtgärder av allmänna organ och en- skilda som skall regleras. Men detta framstår då som en bieffekt av grundlagsregleringen angående ingripanden av allmänna organ och inte som ett fristående argument för skydd i form av grundlags- bestämmelser. Ett annat argument för ett grundlagsskydd gentemot enskildas åtgärder kan vara att det ligger ett visst symbolvärde i att bestämmelser får sin plats i grundlag och att därigenom deras be- tydelse markeras särskilt. Det kan tilläggas att artikel 10 i om mänsk- liga rättigheter kräver att staten vidtar positiva åtgärder, t.ex. genom ändamålsenlig lagstiftning, för att sörja för att rätten att sprida tankar och idéer skyddas mot ingrepp från enskilda personer eller institutioner för vilka staten inte bär ett direkt ansvar (se , Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, 2 uppl. s. 307). Den lag- stiftning som sålunda är nödvändig behöver dock inte ha grund- lagsform utan kan finnas i (se exempel i SOU 1983:70 s. 97) eller annan vanlig lag. Inte heller den svenska grundlagsregle- ringen av tryck- och yttrandefriheten i RF, TF och YGL innebär någon motsvarande skyldighet för det allmänna att vidta positiva åtgärder för att enskilda skall kunna utöva sin frihet (se t.ex. prop. 1986/87:151 s. 34). Denna aspekt av yttrandefriheten hänger närmast Varför särskild grundlagsreglering av tryck- och yttrandefriheten? samman med frågan om TF och YGL (eller deras framtida mot- svarighet) skall reglera förhållandet mellan enskilda, en aspekt som inte tas upp till närmare behandling i detta betänkande (se kapitel 1, slutet). 8Hur skulle ett nytt grundlags- skydd för tryck- och yttrande- friheten kunna utformas? Enligt direktiven ligger det i beredningens uppdrag att överväga om det mot bakgrund av den tekniska och mediala utvecklingen är möjligt att i längden behålla en teknikberoende grundlagsreglering av yttrandefriheten i medierna och om det finns anledning att slå samman TF och YGL till en grundlag omfattande såväl tryck- frihet som annan yttrandefrihet. Beredningen bör enligt direktiven vid sina överväganden eftersträva att tekniken inte skall vara av avgörande betydelse för mediernas grundlagsskydd. Uppdraget ger anledning att behandla bl.a. följande frågor: 1) Vilka problem ger nu gällande grundlagsskydd upphov till?, 2) I vad mån är nu gällande reglering teknikberoende och vilka problem innebär det i så fall? och 3) Hur förhåller sig vårt nu gällande grundlagsskydd enligt TF och YGL till EG-rätten och till andra länders skydd för yttrandefri- heten? Här lämnas först en kort allmän kommentar till dessa frågor. När nya regleringar till skydd för tryck- och yttrandefriheten över- vägs är det naturligtvis viktigt att studera i vad mån den nya regle- ringen ökar eller minskar problemen i de nämnda avseendena. Detta berörs i kommentarerna till lagtextalternativen i avsnitt 8.2 nedan. Frågan vilka problem det nu gällande grundlagsskyddet för tryck- och yttrandefriheten i TF och YGL ger upphov till behandlas i av- snitt 5.1.4.5 och 5.2. Där redovisas alla de förhållanden som utgör eller kan uppfattas som problem med nu gällande grundlagsskydd och som beredningen kunnat upptäcka. I avsnitt 5.2 delas problemen in i fyra kategorier; 1) svårigheter att avgöra om grundlagarna är tillämpliga, 2) underliga effekter, 3) problem i förhållande till andra länder m.m. och 4) andra problem. Det problem som beredningen anser det mest angeläget att försöka lösa är svårigheten att avgöra om grundlagsskydd föreligger eller inte i de fall då tekniska upptag- ningar saknar ursprungsuppgifter. En stencilregel för tekniska upp- tagningar förs fram som tänkbar lösning på detta problem. Hur skulle ett nytt grundlagsskydd problem som beredningen anser det angeläget att försöka lösa är frågan om grundlagsskydd för digital bio och annan offentlig upp- spelning ur en databas, frågan om en redaktion för en stencilerad eller på liknande sätt mångfaldigad skrift omfattas av automatiskt grund- lagsskydd enligt databasregeln (1 kap. 9 § YGL) och frågan om kla- rare gränsdragning mellan regeln om webbsändningar i 1 kap. 6 § första stycket andra meningen YGL och databasregeln. Förslagen till tänkbara lösningar av dessa problem framgår i bilaga 4 med status quo-lösningen. Förslagen överensstämmer också med de huvudsak- liga materiella ändringarna i lagtextalternativ 3, Maximialternativet, i avsnitt 8.2.3 nedan. Frågan om TF:s och YGL:s teknikberoende (eller medieberoen- de) behandlas i avsnitt 5.1. Som framgår där omfattar TF och YGL masskommunikation som sker med hjälp av något av de medier eller någon av de tekniker som anges i grundlagarna och termerna medie- beroende (mediebunden) och teknikberoende (teknikbunden) kan ses som synonymer. Teknikberoende (-bunden) bör dock enligt beredningens mening användas när det är regleringens tekniska krav, i den mån det finns sådana, som är i fokus. I avsnitt 5.1.4 behandlas frågan i vad mån nu gällande reglering i TF och YGL är teknikbe- roende. I fråga om TF konstateras i avsnitt 5.1.4.5 att regleringen innebär att inte någon teknik för maskinell framställning av skrifter utesluts från grundlagsskydd. När det gäller YGL anges i fråga om kommunikation med hjälp av elektromagnetiska vågor att begreppet är generellt och torde täcka alla tänkbara former av medierad kom- munikation som sker utan användande av en fysisk databärare samt att reglerna i 1 kap. 6 och 9 §§ YGL tillsammans täcker in de sätt på vilka sådan kommunikation kan ske, dvs. såväl överföringar som startas av avsändaren som av mottagaren täcks in. Digital bio och annan offentlig uppspelning ur en databas faller dock utanför grund- lagsskyddet. Beträffande tekniska upptagningar konstateras att defi- nitionen av begreppet innebär att alla fysiska databärare som kräver ett tekniskt hjälpmedel för att kunna uppfattas omfattas av begreppet. Definitionen är alltså generell och omfattar såvitt beredningen kunnat finna alla nu kända fysiska databärare som används för masskom- munikation (utom böcker och liknande som i stället faller in under TF). Av probleminventeringen framgår att de problem teknikberoen- det innebär är att det finns en viss risk att masskommunikation med ny teknik kan falla utanför grundlagsskyddet på grund av att tekniken inte omfattas av reglerna (som i exemplet digital bio), att Hur skulle ett nytt grundlagsskydd teknikberoende bidrar till att grundlagsregleringen blir komplicerad och att gränsdragningsproblem kan uppkomma. Beredningens slutsats beträffande teknikberoendet blir, på sätt närmare redovisas i avsnitt 5.1.4.5, att TF och YGL lämnar stort ut- rymme för nya tekniker att falla in under grundlagsskyddet och att risken för att medierad masskommunikation med ny teknik faller utanför skyddet just på grund av tekniken inte är särskilt stor. Digital bio och annan offentlig uppspelning ur en databas är dock en sådan medierad masskommunikation som faller utanför grundlagsskyddet på grund av tekniken. Övervägande skäl talar också för att e-böcker och e-tidningar som levereras med innehåll faller utanför grundlags- skyddet. Det behövs inte någon ändring av reglerna för att bereda ny teknik för framställning av skrifter eller tekniska upptagningar grundlagsskydd. Teknikberoendet i grundlagarna kan inte nu anses utgöra något verkligt stort problem och kan inte heller förväntas bli det under en överblickbar framtid. En annan sak är att det av olika skäl inom det grundlagsskyddade området görs skillnad mellan olika tekniker därför att det ansetts motiverat med biografcensur, etable- ringskontroll av etersändningar osv. I vad mån denna typ av teknik- beroende reglering bör finnas kvar är en fråga vid sidan av huvud- frågan för beredningen, nämligen om grundlagsskyddet principiellt sett skall vara teknikberoende eller ej. Frågan hur vårt grundlagsskydd för tryck- och yttrandefriheten förhåller sig till EG-rätten behandlas särskilt i kapitel 6. Där berörs också vilken inverkan tillämpning av Europa- konventionen kan ha på vårt skydd för tryck- och yttrandefriheten. Hur vårt skydd för yttrandefriheten förhåller sig till andra länders framgår av redovisning i bilaga 8. Som konstateras i kapitel 6 torde vårt skydd för yttrandefriheten enligt TF och YGL inte avvika i sak på något anmärkningsvärt sätt från vad som gäller till skydd för yttrandefriheten i flera andra jämförbara länder. Den långtgående svenska meddelarfriheten, det formalistiska och detalje- rade ensamansvarssystemet och en särskild katalog över tillåtna in- grepp mot missbruk av yttrandefriheten framstår som det som i sak är mest unikt för . Även det svenska skyddet för privatlivet förefaller vara i viss mån avvikande från vad som är vanligt i andra EU-länder. I många jämförbara länder går detta skydd längre och utrymmet för yttrandefriheten är alltså vid avvägningen mot skyddet för privatlivet mindre än i . Att utrymmet för yttrandefriheten vid denna avvägning tillåts vara större i kan förklaras av den likaledes unika, och för det svenska statsskicket helt grundläggande, Hur skulle ett nytt grundlagsskydd Enligt denna princip är ju huvudregeln offent- lighet även i fråga om enskildas personliga eller ekonomiska förhål- landen. Det bör dock i sammanhanget noteras att det finns en rad olikheter i ländernas yttrandefrihetsbegränsningar, t.ex. beträffande hädelse, skydd för juridiska personer och annat som inte är straff- bart i . Slutsatsen angående frågan hur EU-medlemskapet påverkar TF och YGL blir att det inte med hänsyn till EU-samarbetet finns an- ledning att nu genomgripande förändra grundlagsskyddet för ytt- randefriheten genom TF och YGL men att utvecklingen inom EU kan innefatta skäl för ett mindre detaljerat skydd för tryck- och yttrandefriheten . Även tillämpning av kan verka i denna riktning. Skälen för ett mindre detaljerat skydd måste dock vägas mot de nackdelar som är förenade med ett skydd av det slaget. När man så överväger ett helt nytt skydd för tryck- och yttrande- friheten och studerar olika alternativ till nu gällande reglering genom TF och YGL aktualiseras vissa generella frågor som det finns an- ledning att uppmärksamma särskilt. Frågorna är följande. Vilka är för- respektive nackdelarna med 1) ett skydd för yttrandefriheten i grundlag, 2) ett detaljerat lagskydd för yttrandefriheten och 3) ett medie- eller teknikbundet skydd för yttrandefriheten? Dessa frågor skall kort behandlas här. I den mån de aktualiseras av lagtextskisser- na berörs de också i kommentarerna till dessa skisser i avsnitt 8.2 nedan. Frågorna hör nära samman men beredningen anser det viktigt att försöka identifiera för- och nackdelar med varje förhållande för sig. Frågorna behandlas därför i möjligaste mån skilda från varandra. Beträffande frågan om vilka som är för- respektive nackdelarna med ett skydd för yttrandefriheten i grundlag kan följande sägas. Att skyddet finns i grundlag innebär att det för ändring i skyddet krävs grundlagsändring. (Till följd av principen om dubbel straff- barhet krävs dock inte grundlagsändring för att avkriminalisera en gärning som är straffbar som tryck- eller yttrandefrihetsbrott utan detta kan ske genom ändring av vanlig lag.) Ändring av grund- lag kräver två likalydande riksdagsbeslut med mellanliggande riks- dagsval. En ändring av skyddet för tryck- och yttrandefriheten kan alltså inte ske lika snabbt som en ändring av vanlig lag. Detta för att ändring av villkoren för yttrandefriheten sker med särskild eftertanke. Det innebär också att skyddet blir stabilt över tiden. De olika aktörerna kan vara förvissade om att villkoren för yttrande- friheten inte ändras hastigt. innebär regleringen i grund- Hur skulle ett nytt grundlagsskydd lag att skyddet inte kan anpassas lika smidigt till t.ex. den tekniska utvecklingen som det skulle vara möjligt att göra om skyddet funnits i vanlig lag. Detta kan ses om en negativ effekt. Hur stor den blir är beroende av hur pass detaljerade eller teknikberoende reglerna i grundlagen är (se nedan). Det bör dock framhållas att det i är förhållandevis enkelt att ändra grundlagen. Skälen för en grundlagsreglering av tryck- och yttrandefriheten behandlas närmare i kapitel 7. Vad så gäller frågan vilka som är för- respektive nackdelarna med ett detaljerat lagskydd för yttrandefriheten kan till en början konsta- teras att TF och YGL utgör en detaljerad reglering på grundlagsnivå av yttrandefriheten i massmedier. Detta är troligen unikt i ett inter- nationellt perspektiv. Den detaljerade regleringen innebär att det är förhållandevis klart vari det svenska skyddet för yttrandefriheten närmare består. Villkoren för yttrandefriheten är tydligt angivna av och utrymmet för domstolar att närmare utforma skyd- det är mindre än i länder där skyddet är formulerat i mera allmänt hållna regler. Förutsebarheten för aktörerna är därmed god. Att skyddet för yttrandefriheten är detaljerat innebär att det oftare uppkommer behov av att anpassa det till förändringar i fak- tiska förhållanden, t.ex. den tekniska utvecklingen, än om det varit mindre preciserat. Detta kan ses som en nackdel. Denna nackdel accentueras av att skyddet finns i grundlag och ändring av reglerna därmed inte kan ske lika snabbt och smidigt som om skyddet funnits i vanlig lag. Krav på snabbhet och smidighet måste dock ställas mot intresset av klara och stabila villkor för yttrandefriheten. Som nämnts i kapitel 6 kan utvecklingen inom EU och genom tillämpning av innefatta skäl för ett mindre detaljerat skydd för tryck- och yttrandefriheten . Skälen för en sådan mindre detaljerad reglering måste dock vägas mot nackdelarna med den. Delar av skyddet skulle falla bort eller försvagas. Det skulle bli mindre klart vari skyddet för yttrandefriheten närmare består, t.ex. i vilken utsträckning en med- delare kan vara fri från ansvar för innehållet i det som publiceras. Det skulle i högre grad överlämnas till domstolarna att bestämma skyddets närmare innehåll. Förutsebarheten skulle alltså minska liksom stabiliteten över tiden i skyddet. Det kan också noteras att även om detaljeringsgraden i grundlagarna innebär att konflikter kan uppkomma med EG-rätten och andra länders regleringar kan den i sådana sammanhang också ses som en fördel. Att de tryck- och yttrandefrihetsrättsliga principerna kommer till klart och Hur skulle ett nytt grundlagsskydd detaljerat uttryck i vår grundlag visar ju tydligt för andra länder vilken vikt vi fäster vid dessa principer. Vad gäller för- och nackdelar med ett medie- eller teknikberoende skydd för yttrandefriheten kan först konstateras att det ovan fram- gått att teknikberoende kan medföra nackdelar. Det finns en risk att masskommunikation med ny teknik kan falla utanför grundlags- skyddet på grund av att tekniken inte omfattas av reglerna. Som ovan nämnts anser beredningen dock att risken för detta inte är sär- skilt stor utan att TF och YGL lämnar stort utrymme för nya tek- niker att falla in under grundlagsskyddet. Å andra sidan kan sådant som inte kan anses motiverat att falla in under grundlagsskyddet komma att göra det genom att detta automatiskt inbegriper en ny medieform. Teknikberoende bidrar också till att grundlagsregle- ringen blir komplicerad och gränsdragningsproblem kan uppkomma. Som berörts i avsnitt 5.1.4.5 innebär teknikberoende emellertid även fördelar. En mycket viktig fördel är att grundlagsskyddet genom teknikberoende (eller mediebundenhet) som utgångspunkt är obe- roende av yttrandets innehåll. Om grundlagsskyddet görs beroende enbart av huruvida en viss teknik har använts, t.ex. tryckpress, blir det ju tillräckligt att konstatera om tekniken uppfyller kravet och innehållet behöver då inte bedömas. Med nuvarande reglering behö- ver innehållet bedömas bara i vissa situationer.