sou · GUB392 · 2007-01-01 00:00:00 — 2.i sin helhet vållats av tredje man med avsikt att orsaka skada, eller 3.i sin helhet orsakats genom fel eller försummelse av en svensk eller utländsk myndighet vid full- görandet av skyldighet att svara för underhåll av fyrar eller andra hjälpmedel för navigering, eller 4.orsakats genom underlåten- het av avsändaren eller annan person att informera om den far- liga och skadliga egenskapen hos de ämnen som transporterats, och att detta helt eller delvis föror- sakat skadan, eller har lett till att ägaren inte tagit en försäkring som nämns i 14 eller 15 §. Detta gäller bara om varken ägaren eller hans anställda eller ställföre- trädare hade eller rimligen borde ha haft vetskap om de farliga och skadliga egenskaperna. Anspråk på ersättning för skada som omfattas av ersätt- ningsbestämmelserna i detta kapi- tel får göras gällande mot fartygs- ägaren endast med stöd av be- stämmelserna i kapitlet. Anspråk som avses i första styck- et får göras gällande mot någon av följande personer endast om den mot vilken anspråket riktas har vållat skadan uppsåtligen eller av grov vårdslöshet och med in- sikt om att sådan skada sannolikt skulle uppkomma: a) anställda hos fartygsägaren, ställföreträdare för honom eller besättningsmedlemmar, b) en lots eller annan person som utför tjänster för fartyget utan att vara besättningsmedlem, c) en redare som inte är ägare, en befraktare eller en annan per- son som i redarens ställe handhar d) en avsändare, avlastare, last- mottagare eller lastägare, e) den som utför bärgning med fartygsägarens, redarens eller befäl- havarens samtycke eller på order av en myndighet, f) den som vidtar förebyggande åtgärder, eller g) anställda hos eller ställföre- trädare för personer som nämns i b–f. Vad som har betalats i ersätt- ning för en skada får inte krävas åter av en person som avses i andra stycket a, b eller e–g, om inte den mot vilket anspråket rik- tas har vållat skadan uppsåtligen eller av grov vårdslöshet och med insikt om att sådan skada sanno- likt skulle uppkomma. Olyckor med två eller flera fartyg Om en skada uppstått vid en olycka med två eller flera fartyg som vart och ett transporterar farliga och skadliga ämnen är varje ägare, om inte annat följer av 5 §, ansvarig för skadan. Ägarna är solidariskt ansvariga för all sådan skada som inte tillförlitligen kan särskiljas. Varje ägare har rätt till den ansvarsbegränsning som följer av 7 §. Om regress mellan ägarna gäller allmänna ersättningsregler. Fartygets ägare har rätt att för varje olycka begränsa sitt ansvar enligt bestämmelserna i detta kapitel till ett belopp motsvarande 10 000 000 särskilda dragnings- rätter (SDR) för ett fartyg vars dräktighet, beräknad enligt 9 kap. 5 § 6, inte överstiger 2 000. Är dräktigheten högre höjs beloppet med 1 500 SDR för varje dräktig- hetstal från 2 001 till 50 000 och med 360 SDR för varje dräktig- hetstal över 50 000. Ansvaret skall dock inte i något fall över- stiga 100 000 000 SDR. begränsning finns inte i fråga om ränta eller ersättning för rätte- gångskostnad. Vad som avses med SDR anges i 22 kap. 3 §. Fartygets ägare har inte rätt att begränsa sitt ansvar, om han har vållat skadan uppsåtligen eller av grov vårdslöshet och med insikt om att sådan skada sannolikt skulle uppkomma. Rätt till ansvarsbegränsning enligt 7 § första stycket finns en- dast om ägaren, dennes försäk- ringsgivare eller någon annan på ägarens vägnar enligt bestäm- melserna i detta kapitel eller mot- svarande bestämmelser i en annan konventionsstats lag upprättar en begränsningsfond, som uppgår till det ansvarsbelopp som gäller för ägaren och det tilläggsbelopp som fastställs enligt 12 kap. 4 § andra stycket. Ansvarsbeloppet skall räknas om till svenska kronor enligt be- stämmelserna i 22 kap. 3 § andra stycket. En begränsningsfond enligt detta kapitel skall här i landet upprättas hos den domstol där talan om ersättning har väckts eller kan väckas enligt 21 kap. 5 a §. I fråga om förfarandet när en begränsningsfond enligt bestäm- melserna i detta kapitel upprättas och om förlust i vissa fall av möjligheten att få ersättning för fordran som kan åberopas mot fonden skall bestämmelserna i 12 kap. 3–15 §§ tillämpas. Betal- ning eller säkerhet som avses i 12 kap. 4 § andra stycket får dock krävas också i fråga om ränta för tiden till dess att fonden upp- rättas. Vad som sägs i 12 kap. 4 § fjärde stycket om verkan som avses i 9 kap. 8 § skall i stället gälla verkan som avses i 11 § i detta kapitel. Följs inte ett före- läggande enligt 12 kap. 4 § fjärde stycket, skall i ett beslut som där sägs tillkännages att rätten till ansvarsbegränsning inte längre finns. Fördelning av en begränsnings- fond En begränsningsfond som avses i detta kapitel fördelas mellan borgenärerna i förhållande till storleken av de styrkta fordring- arna. Vid fördelning av fonden har anspråk i anledning av dödsfall och personskada företräde framför andra anspråk, dock inte till den del anspråken överstiger två tredjedelar av den totala summan som bestämts enligt 8 §. Ersättning från en begränsnings- fond i vissa fall Den som innan begränsnings- fonden har fördelats har betalat ersättning för en skada med far- liga och skadlig ämnen inträder intill det belopp han har betalat i den skadelidandes rätt enligt be- stämmelserna i detta kapitel eller motsvarande lagstiftning i en annan konventionsstat. Kan fartygets ägare eller någon annan göra sannolikt att han senare blir skyldig att betala er- sättning som han, om ersätt- ningen hade betalats före fondens fördelning, skulle ha kunnat kräva åter från fonden enligt första stycket, kan domstolen bestämma att medel tills vidare skall sättas av för att han senare skall kunna göra sin rätt gällande mot fonden. Har ägaren frivilligt ådragit sig utgifter eller förluster med anled- ning av förebyggande åtgärder, har han samma rätt till ersättning för detta från begränsningsfonden som en annan skadelidande. Verkan av en begränsningsfond Har en begränsningsfond upp- rättats enligt 8 § och har ägaren rätt att begränsa sitt ansvar, får inte någon annan egendom som tillhör ägaren tas i anspråk för att tillgodose krav på ersättning som kan göras gällande mot fonden. Har i ett fall som avses i första stycket egendom som tillhör äga- ren blivit föremål för kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd med anledning av krav på ersättning som kan göras gällande mot begränsningsfonden, skall åtgär- den hävas. Har ägaren ställt säkerhet för att undvika en sådan åtgärd, skall säkerheten återställas till honom. Om en begränsningsfond har upprättats i en annan konven- tionsstat, skall första och andra styckena gälla endast om den skadelidande har rätt att föra talan vid den domstol eller myn- dighet som förvaltar fonden och har möjlighet att av fondens medel få ut vad som svarar mot hans fordran. Om preskription av fordran på ersättning för skada orsakad av farliga och skadliga ämnen finns bestämmelser i 19 kap. 1 §. Bestämmelserna om rätt till er- sättning från HNS-fonden finns i lagen (2007:000) om ersättning från den internationella fonden för farliga och skadliga ämnen. Försäkringsplikt för svenska fartyg Ägaren av ett svenskt fartyg, som transporterar farliga och skadliga ämnen, skall ta och vid- makthålla försäkring eller ställa annan betryggande säkerhet för att täcka sitt ansvar enligt be- stämmelserna i detta kapitel eller motsvarande lagstiftning i en annan konventionsstat intill det ansvarsbelopp som anges i 7 § första stycket. Staten har dock ingen sådan skyldighet. En försäkring eller säkerhet som avses i första stycket skall godkännas av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer. Har ägaren fullgjort sin skyl- dighet enligt första stycket, skall den myndighet som regeringen bestämmer utfärda ett certifikat som visar detta. För ett fartyg som ägs av svenska staten skall den myndighet som regeringen be- stämmer utfärda ett certifikat som visar att fartyget ägs av svenska staten och att dess ansvar är täckt intill det ansvarsbelopp som anges i 7 § första stycket. Regeringen fastställer det for- mulär till certifikat som avses i tredje stycket. Certifikatet skall medföras ombord på fartyget. Försäkringsplikt för utländska fartyg För ett utländskt fartyg som anlöper eller lämnar en svensk hamn eller en tilläggsplats på svenskt sjöterritorium och som vid tillfället transporterar farliga och skadliga ämnen skall det finnas en försäkring eller annan betryggande säkerhet som täcker ägarens ansvar enligt bestämmel- serna i detta kapitel eller mot- svarande lagstiftning i en annan konventionsstat intill det ansvars- belopp som anges i 7 § första stycket. Vad som har sagts gäller inte ett fartyg som ägs av en främmande stat. Fartyget skall ombord medföra ett certifikat som visar att en så- dan försäkring eller annan be- tryggande säkerhet som avses i första stycket finns. I fråga om ett fartyg som inte är registrerat i någon konventionsstat får certifi- katet utfärdas av den myndighet som regeringen bestämmer. Om fartyget ägs av en främmande stat, skall det ombord medföra ett certifikat som visar att fartyget ägs av den staten och att dess ansvar är täckt intill det ansvarsbelopp som gäller enligt 7 § första stycket. Närmare bestämmelser om cer- tifikat som avses i andra stycket meddelas av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer. En försäkring som avses i 14 eller 15 § skall för den som är berättigad till ersättning medföra rätt att få ut ersättning direkt av försäkringsgivaren. Försäkringsgivaren är dock fri från ansvar, om fartygets ägare är fri från ansvar eller om denne själv har vållat skadan uppsåt- ligen. Försäkringsgivarens ansvar skall inte i något fall överstiga det 7 § första stycket. för att befria sig från sitt ansvar, i vidare utsträckning än som följer av andra stycket, mot någon annan än ägaren åberopa om- ständigheter som han kunnat åbe- ropa mot ägaren. Om försäkringsgivaren inte har gjort något annat förbehåll, gäller försäkringen för fartygets ägare mot hans ansvar enligt bestämmelserna i detta kapitel eller motsvarande lagstiftning i en annan konventionsstat. Vad som föreskrivs i 16 och 17 §§ om försäkring tillämpas också i fråga om sådan säkerhet av annat slag som avses i 14 eller 15 §. Åsidosättande av försäkrings- plikt m.m. Om ansvar för åsidosättande av försäkringsplikten och vissa andra skyldigheter i detta kapitel finns bestämmelser i 20 kap 15 §. Om laga domstol m.m. Om laga domstol och verk- ställighet av domar i mål om ersättning för skador orsakade av farliga och skadliga ämnen finns bestämmelser i 21 kap. 5 a–7 §§. Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte i fråga om en skada som har orsakats av ett örlogs- fartyg eller ett annat fartyg som vid tiden för olyckan ägs eller brukas av en stat och som an- vänds uteslutande för statsända- mål och inte för affärsdrift. Har ett sådant fartyg orsakat en skada i eller dess ekonomiska zon eller har förebyggande åt- gärder vidtagits för att förhindra eller begränsa en sådan skada i eller dess ekonomiska zon, skall dock bestämmelserna i 1 §, 2 § fjärde stycket och 4–7 §§ i detta kapitel samt 19 kap. 1 § första stycket 10 och 21 kap. 5 a § tillämpas. Bestämmelserna i 3–15 §§ tillämpas också i vissa delar i fråga om begränsningsfond som upprättas enligt 10 kap. 6 § och 11 kap. 8 §. 12 kap. Om begränsningsfond och begränsningsmål Bestämmelserna i detta kapitel gäller begränsningsfond som upp- rättats enligt 9 kap. 7 § (globalfond). Bestämmelserna i 3–15 §§ tillämpas också i vissa delar i fråga om begränsningsfond som upprättas enligt 10 kap. 6 §. 19 kap. Om preskription av vissa fordringar Följande fordringar upphör, vare sig ansvarigheten för dem är begränsad eller obegränsad, om talan inte väcks i laga ordning i fråga om 1.fordran på bärgarlön eller på sådan särskild ersättning som av- ses i 16 kap. 9 §: från det bärgningsföretaget slutfördes, 2.fordran på andel i bärgarlön enligt 16 kap. 11 § andra stycket: från det vederbörande av redaren fått underrättelse om bärgarlönens och andelens storlek; fordran upphör dock tidigast efter det bärgningsföretaget slutfördes, 3.fordran på ersättning för sammanstötning: från den dag skadan inträffade, 4.fordran på belopp som någon betalat utöver vad som belöper på honom enligt 8 kap. 1 §: från det beloppet betalades, 5.fordran på ersättning på grund av att gods har skadats, gått förlorat eller försenats vid befordran eller på grund av att det i konossement har lämnats oriktiga eller ofullständiga uppgifter: från det godset lämnades ut eller skulle ha lämnats ut, 6.fordran på ersättning för personskada eller försening vid passagerarbefordran: från ilandstigningen eller, om passageraren avlidit under befordringen, från den dag ilandstigning skulle ha ägt rum, eller, om passageraren avlidit efter ilandstig- ningen, från dödsfallet men inte senare än från ilandstigningen, 7.fordran på ersättning på grund av att resgods har skadats, gått förlorat eller försenats vid befordran: från det godset fördes i land eller, om det gått förlorat, skulle ha förts i land, 8.fordran på bidrag till gemensamt haveri eller en annan kostnad som skall fördelas enligt samma grund (13 kap. 15 § tredje stycket, 14 kap. 40 § och 17 kap. 6 §): från den dag dispaschen vann laga kraft, 9. fordran på ersättning för en 9. fordran på ersättning för en i 10 kap.: från den i 10 kap.: från den dag då skadan uppkom, dock att dag då skadan uppkom, dock att talan inte i något fall får väckas talan inte i något fall får väckas den olycka som orsakade skadan den olycka som orsakade skadan eller, om olyckan utgjordes av eller, om olyckan utgjordes av en serie av händelser, en serie av händelser, för den första av dessa. för den första av dessa, 10. fordran på ersättning för skada orsakad av farliga och skadliga ämnen enligt bestämmel- serna i 11 kap. från den dag då skadelidande fick eller rimligen borde ha fått kännedom om skadan och om ägarens iden- titet, eller om underrättelse till Talan får dock inte i något fall väckas senare än tio år för den olycka som orsakade skadan eller, om olyck- an utgjordes av en serie händelser, för den senaste av Svarar gäldenären i andra fall än som avses i första stycket för ersättning eller för någon annan fordran med begränsning av redareansvaret eller endast med inlastat gods upphör fordringen, om talan inte väcks i laga ordning, i fråga om en fordran på er- sättning från den dag skadan inträffade och i fråga om någon annan fordran efter det att fordringen förföll till betalning. Om borgenären har rätt att för fordringen hålla sig även till redare, lastägare eller någon annan utan att begränsning av ansvarigheten äger rum, gäller en sådan rätt som för en fordran i allmänhet. Har en fordran som avses i första eller andra stycket kommit under behandling av dispaschör, anses talan om fordringen väckt. Den som infriat en fordran som avses i första stycket 5 får väcka återkrav mot tredje man efter utgången av den där angivna tiden. En sådan talan får dock inte väckas senare än från den dag huvudanspråket infriades eller talan väcktes om det. Ett avtal om förlängning av preskriptionstid som avses i första stycket 1–8 är giltigt endast om det har ingåtts efter fordringens tillkomst. Om avtalet gäller preskription i något annat fall än som avses i första stycket 1 eller 2, har det inte verkan än åt gången, räknat för avtalet. En sådan preskrip- tionstid får inte i något fall genom avtal förlängas med sammanlagt eller, i fall som avses i första stycket 6 eller 7, med från det ilandstigning eller ilandföring har ägt rum eller skulle ha ägt rum. I 13 kap. 4 § första stycket och 14 kap. 2 § andra stycket finns föreskrifter om ogiltighet av avtalsvillkor som avviker från bestämmelserna i första stycket 5 och fjärde stycket. I 15 kap. 29 § andra stycket finns föreskrifter om ogiltighet av avtals- villkor som inskränker en passagerares rättigheter enligt första stycket 6 och 7. Frågor om preskription av en fordran som avses i denna paragraf bedöms här i landet enligt svensk lag även om utländsk lag i övrigt är tillämplig på rättsförhållandet. En fartygsägare, som uppsåt- En fartygsägare, som uppsåt- ligen eller av oaktsamhet åsido- ligen eller av oaktsamhet åsido- sätter vad som sägs i 10 kap. om sätter vad som sägs i 10 kap. eller 11 kap. om försäkringsplikt att ställa säkerhet, döms till eller skyldighet att ställa säker- böter eller fängelse i högst sex het, döms till böter eller fäng- Till samma straff döms en Till samma straff döms en redare som låter använda ett redare som låter använda ett fartyg för sjöfart, trots att han fartyg för sjöfart, trots att han insett eller bort inse att i 10 kap. insett eller bort inse att i 10 kap. eller 11 kap. föreskriven försäk- ställa säkerhet inte har full- gäller den som handhar far- tygets drift i redarens ställe samt som handhar fartygets drift i re- darens ställe samt befälhavaren. Medförs inte ett certifikat som avses i 10 kap. 12 eller 13 §§ ombord på ett fartyg, när det används för sjöfart, döms befäl- havaren till böter. Medförs inte ett certifikat som avses i 10 kap. 12–13 §§ eller 11 kap. 14–15 §§ ombord på ett fartyg, när det används för sjöfart, döms befälhavaren till böter. 21 kap. Om laga domstol och rättegång i sjörättsmål, m.m. Talan om ersättning för skada orsakad av farliga och skadliga ämnen enligt 11 kap. får väckas i om skadan har uppkom- mit i eller dess ekono- miska zon eller om förebyggande åtgärder har vidtagits för att förhindra eller begränsa en sådan skada i eller dess eko- nomiska zon. Talan får också väckas i när skadan upp- kommit uteslutande utanför territorium, om talan gäller sådan skada som avses i 11 kap. 2 § första stycket andra meningen eller förebyggande åt- gärder vidtagits för att förhindra eller begränsa sådan skada om a) fartyget är registrerat i eller, om det inte är regi- strerat, har rätt att föra svenskt flagg, eller b) ägaren har sitt hemvist eller sin huvudsakliga verksamhetsort i , eller c) begränsningsfond enligt 11 kap. 8 § har upprättats i . Är svensk domstol behörig en- ligt första stycket, får även talan om ersättning för annan skada orsakad av farliga och skadliga ämnen som uppkommit på grund av samma olycka väckas här. Talan enligt första eller andra stycket väcks vid den sjörätts- domstol som är närmast den ort där skadan uppkom. Har talan om ersättning för ska- dor som har uppkommit på grund av samma olycka väckts vid flera domstolar, skall regeringen be- stämma att en av dessa domstolar skall handlägga samtliga mål. Har en begränsningsfond upp- rättats här i landet enligt 11 kap. 8 §, prövar den domstol vid vilken fonden har upprättats frågor om ansvarsbeloppets fördelning mellan de ersättningsberättigade. Denna prövning görs i begränsningsmål som avses i 12 kap. Har en dom i ett mål om ersättning för oljeskada medde- lats i en annan stat som har tillträtt den i 10 kap. angivna ansvarighetskonvention och var domstolarna i den staten behöriga att pröva den tvist som domen avser, gäller följande. Domen skall, när den har vunnit laga kraft och kan verkställas i den stat där den har meddelats, på ansökan verkställas i utan att en ny prövning sker av den sak som avgjorts genom domen, om inte annat följer av vad som sägs i 10 kap. 9 § eller 5 § femte stycket i detta kapitel. Detta medför inte skyldighet att verkställa en utländsk dom, om Har en dom i ett mål om ersättning för oljeskada eller skada orsakad av farliga och skadliga ämnen meddelats i en annan stat som har tillträtt den i 10 kap. angivna ansva- righetskonvention respektive den i 11 kap. angivna HNS-konven- tionen och var domstolarna i den staten behöriga att pröva den tvist som domen avser, gäller följande. Domen skall, när den har vunnit laga kraft och kan verkställas i den stat där den har meddelats, på ansökan verkställas i utan att en ny prövning sker av den sak som avgjorts genom domen, om inte annat följer av vad som sägs det ansvarsbelopp som gäller för i 10 kap. 9 §, 11 kap. 11 § eller 5 och 5 a §§ femte stycket i skyldighet att verkställa en ut- ländsk dom, om det ansvars- belopp som gäller för fartygets ägare därmed skulle överskridas. 1. domen i original eller i ko- 1. domen i original eller i ko- pia som bestyrkts av en myndig- pia som bestyrkts av en myndig- 2. en förklaring av en behörig 2. en förklaring av en behörig myndighet i den stat där domen myndighet i den stat där domen meddelats att domen avser er- meddelats att domen avser er- sättning enligt den i 10 kap. an- sättning enligt den i 10 kap. an- vention samt att domen har vention eller den i 11 kap. angiv- vunnit laga kraft och kan verk- ställas i den staten. domen har vunnit laga kraft och kan verkställas i den staten. Handlingarna skall vara försedda med bevis om utfärdarens behörighet. Beviset skall vara utställt av en svensk beskickning eller konsul eller av chefen för justitieförvaltningen i den stat där domen har meddelats. Är en handling i ärendet skriven på ett annat främ- mande språk än danska eller norska, skall handlingarna åtföljas av en översättning till svenska. Översättningen skall vara bestyrkt av en diplomatisk eller konsulär tjänsteman eller av en svensk publicus. En ansökan om verkställighet får inte bifallas utan att motparten haft tillfälle att yttra sig över ansökan. Bifalls ansökan, verkställs domen på samma sätt som en svensk domstols lagakraftägande dom, om inte bestäm- mer annat sedan hovrättens beslut överklagats. Har i enlighet med bestäm- Har i enlighet med bestäm- melserna i 10 kap. angivna 1992 melserna i 10 kap. angivna 1992 pektive i 11 kap. angivna HNS- en annan stat, som har tillträtt den konventionen, enligt lagen i upprättats i en annan stat, som den staten och har en ägare eller har tillträtt den konventionen, enligt lagen i den staten och har en ägare eller försäkringsgivare, mot vilken talan om ersättning domstol, rätt att begränsa sitt enligt 10 kap. respektive 11 kap. ansvar, skall domstolen i mål om väckts vid en svensk domstol, ersättning bestämma att domen rätt att begränsa sitt ansvar, får verkställas endast efter pröv- skall domstolen i mål om ersätt- ning i den främmande staten av ning bestämma att domen får verkställas endast efter prövning och enligt den statens lag. i den främmande staten av frågor om fondens fördelning och enligt den statens lag. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. lag (2007:000) om ersättning från den inter- nationella fonden för farliga och skadliga ämnen Härigenom föreskrivs följande. Internationella bestämmelser som skall gälla som svensk lag 1 § Som svensk lag skall gälla originaltexten av bestämmelserna i artiklarna 13–20, 22, 37.2–4 och 39–41 internationella konvention om ansvar och ersättning för skada i samband med sjö- transport av farliga och skadliga ämnen. Detta gäller dock inte till den del bestämmelserna uteslutande reglerar de fördragsslutande staternas inbördes förpliktelser. Den engelska originaltexten till konventionen i de delar som an- ges i första stycket finns tillsammans med den svenska översätt- ningen intagna som bilaga 1 till denna lag. Konventionens original- texter skall ha samma giltighet. 2 § Ett belopp som den internationella fonden för farliga och skadliga ämnen har betalat i ersättning enligt artikel 14 i konven- tionen får fonden kräva åter av en person som anges i 11 kap. 5 § andra stycket a, b eller e–g sjölagen (1994:1009) endast under de förutsättningar som anges i detta lagrum. I övrigt får fonden kräva åter ett utbetalat ersättningsbelopp av någon annan än fartygs- ägaren eller dennes garant endast i den utsträckning som följer av 7 kap. 9 § försäkringsavtalslagen (2005:104). 3 § Talan om ersättning för skada orsakad av farliga och skadliga ämnen, som enligt artikel 39.1–2 eller 39.4 i konventionen får tas upp i , skall väckas vid den domstol som enligt 21 kap. 5 a § tredje stycket sjölagen (1994:1009) är behörig att ta upp talan mot fartygets ägare i anledning av samma olycka.