sou · GUB321 · 2007-01-01 00:00:00 — Den särskilda ideologiska funktion som fokuseras här, frågan om det nationella och nationell identitet, berör en uppsättning kom- plexa relationer, och skulle kunna studeras ur en mängd olika per- spektiv. Det vore fullt möjligt att studera den mer vardagliga sport- rapporteringen och lägga fokus på en daglig (och banal) repro- duktion av det nationella (jfr Billig 1995). Jag har här valt att stu- dera den särskilda form av händelser som i fotboll och i friidrott utgör. Dessa händelser betraktas här som mediehändelser som kan karaktäriseras av att de för många människor utgör något av ett avbrott från vardagliga aktiviteter (och 1992). Medier- nas publiker tilltalas som del av en masspublik och det är inte sällan så att det snarare blir till en norm att ta del av sådana mediehändel- ser än att inte göra det. Man bör lägga andra sysslor åt sidan och ägna sig åt den medierade sporten; man bör känna till resulta- ten från matcher i eller om har klarat kvalet i höjdhoppet i . Att de är händelser som går utöver det vardagliga manifesteras också av t.ex. att TV-bolag planerar sina tablåer utifrån evenemangen och att dagspressen publicerar sär- skilda bilagor eller avdelningar om händelserna. Känslor för det nationella manifesteras tydligt under sådana me- diehändelser. (1993) argumenterar för att sport är ett av de mest känslosamma och uttrycksfulla områdena för det nationella och menar att sportjournalistiken präglas av en nästan övertydlig fosterländskhet. Under stora mästerskap talas det överallt i medi- erna om som nation, om det svenska folket och om Det här är lycka svenska framgångar och motgångar. Inte sällan med ett språk som skulle kännas ålderdomligt eller högtravande i andra sammanhang. Ord som t.ex. bragd, triumf, hjälte och stordåd lever kvar i sport- språket. Stereotypa föreställningar om både den egna nationaliteten och andra är accepterade (jfr Blain, och 1993). Att sporten blivit ett självklart område för det nationella kan givetvis ges historiska förklaringar. (1974) pekar på hur sport redan i idrottsrörelsens vagga – både från företrädare för idrotten och från (främst konservativa) politiker – användes som argument för att skapa en nationell gemenskap. Från politiskt håll fanns en tvekan till att stödja idrotten ekonomiskt men det fanns även politiker som såg en potential hos idrotten för att kunna bidra till känslor för fosterlandet. Den brittiske histori- kern Hobsbawm (1990/1994) argumenterar för att framväxten av massmedierna och tävlingsidrotten efter var central för ett nationellt medvetande . Den medie- rade idrotten – kanske främst via radio, journalfilm och press – skapade lättillgängliga former för identifikation. Den internatio- nella idrotten blev ett uttryck för nationella strider. Nation slogs mot nation på tävlingsarenorna. Utövarna blev manifesta symboler för sina nationer. Som publiker till mediehändelser kunde enskilda individer identifiera sig med utövarna och innefattas i den natio- nella gemenskapen och på så vis själva innefattas i den symboliska striden. I den här studien betraktas denna gemenskap som en föreställd gemenskap (1983/1992). Gemenskapen är föreställd då man som medlem i denna inte har någon egentlig koppling till, eller kontakt med, det stora flertalet som ingår i denna. En viktig ingre- diens i denna föreställning är att gemenskapen uppfattas som begränsad till en någorlunda bestämd grupp människor med vissa karaktäriserande egenskaper. Även om gemenskaper har otydliga gränser och kan vara flexibel så är den upprättad i relation till en föreställning om andra gemenskaper (jfr 2005). I analysen har tidningarna analyserats som kommunikativa hän- delser. Som kommunikativa händelser har tidningar, genom sitt sätt att adressera läsarna, potentialer att kunna upprätthålla en svensk föreställd gemenskap. Det är dessa potentialer som ytterst ska syn- liggöras i analysen. Hur involveras läsaren i texten och hur involve- ras läsaren i det svenska och i föreställningen om en svensk ge- menskap? Det är viktigt att betona att den genomförda analysen är en analys av text och inte på något sätt uttalar sig om hur läsarna Det här är lycka faktiskt förstår och förhåller sig till det de tar del av. Det studien uttalar sig om är potentialer som kan realiseras när en läsare tar del av kvällspressen. Sportredaktioner är ofta den enskilt största redaktionen på många dagstidningar och det redaktionella utrymmet består av en betydande mängd sport (se 1998). I den genomförda stu- dien är det tydligt att sportjournalistiken fyller en viktig, för att inte säga helt central, funktion i kvällstidningarnas strävan att at- trahera läsarna. Båda tidningarna har egna sportbilagor och under i fotboll och i friidrott är dessa evenemang självklara huvud- nummer i bilagorna. Framgångarna under mästerskapen (dvs. svenska segrar) har också en självklar plats på tidningarnas förstasi- dor och löpsedlar. Kvällspressens sportjournalistik kan annars karaktäriseras av att den fungerar som ett komplement till TV, både inför och efter sändningarna. Med olika spekulationer om laguppställningar, tänkbar utveckling av matcher och tävlingar, bedömningar av lags eller idrottsutövare svagheter och styrkor, etc. bidrar tidningarna till att bygga upp en allmän spänning inför matcherna. Dagen efter tillhandhåller sportjournalistiken kommentarer (ofta i form av per- sonliga krönikor), bedömningar (recensioner) av prestationerna, utvidgade kommentarer från de inblandade utövarna och andra aspekter som inte kommit fram i TV:s sändningar. Att ta del av dagstidningarna dagen efter en EM-match i fotboll kan nästan för- utsätta att man har tagit del av evenemanget på TV. Kronologiska match- eller tävlingsreferat förekommer i princip inte. Sportspråket är någonting invant och rutiniserat. Det är någon- ting som sitter i väggarna och som utvecklats ; det är ett språkbruk som sportjournalister tillägnar sig för att över huvud taget kunna verka som sportjournalister. När man kliver in i sportjournalistikens språkbruk så kliver man in i en genre som kan involvera eller exkludera i sportens värld, inte minst genom bruk av speciella idrottstermer, förkortningar och engelska ord som kan framstå som obegripliga för den oinsatte (Cassirer 2003). (Vad är t.ex. ett Bosmanfall eller en NHL-draft?) Smeknamn är vanliga och en nästan övertydlig metaforik tillämpas. Vanligt är bruket av Det här är lycka strids- eller krigsmetaforer och språket rymmer ofta tydliga värde- ringar och känsloladdade ord. Sportjournalistiken kännetecknas också av fokus riktas mot en- skilda idrottsutövare (se 1998) och att vissa har ett större attraktionsvärde än andra (Helland 2003). I en individuell idrott som friidrott kan det framstå som självklart att det förhåller sig så, men även i bevakningen av lagsporten fotboll är det enskilda idrottsutövare som intresset riktas emot, vilket skapar särskilda möjligheter till identifikation. Inte sällan betonas mer personliga och privata egenskaper. Beskrivningar pendlar ofta mellan det var- dagliga och det extraordinära. Den visuella utformningen av tidningssidorna är central för de relationer som etableras mellan journalistik och läsare (jfr Barn- hurst och Nerone 2001); den är inte minst central för kvällstid- ningarnas sportjournalistik. Illustrationer (som inte sällan innebär olika bildmontage) och rubriker som slås upp i stort format sam- spelar för att attrahera läsarna. I det analyserade materialet är ut- formningen av sidorna av central betydelse för att tilltala läsaren som en del i en svensk gemenskap. Formerna för att involvera läsa- ren präglas av kreativitet och lekfullhet, inte sällan med en humoristisk eller ironisk distans eller en lek med stereoty- per, men kan också involvera läsaren med största allvar. Ett viktigt inslag i sportspråket – inte minst i rubriker och illustrationer – är bruket av ordlekar. T.ex kan senaste år, under vil- ket hon gjort come back efter en hälseneskada och tagit guld i höjdhopp i , beskrivas som Från hälvete till himmel (Expres- sen ). Fotografier och illustrationer används ofta till att förstärka känslor som glädje, ilska, nervositet eller sorg eller för att dokumentera särskilt minnesvärda (tänkbart historiska) ögon- blick. Sportjournalistik har knappast rollen som saklig eller en kritisk granskare av evenemangen, utan man kan positionera sig som en ivrig påhejare av svenska idrottare. har t.ex. på redaktionell plats i tidningen under i fotboll 2004 en blågul girlang och texten Heja i överkant. Kvällspressen är på så vis en medskapare av evenemanget för att skapa stämning omkring detta. En viktig aspekt av sportjournalistiken i detta sammanhang är de (både till antal och storlek) omfattande krönikorna som före- kommer. De är en plats där särskilda tyckare får komma tals med hyllningar eller ge ris åt utövarna. Det här är lycka Sportjournalistikens inkluderande/exkluderande mekanismer Analysen har organiserats i olika teman som syftar till att synlig- göra hur sportjournalistikens språkbruk kan inkludera människor i en svensk gemenskap, och att då synliggöra sådant som inte är up- penbart vid en första läsning. De teman som behandlas är hur kvälls- pressens språkbruk bidrar till konstruktionen av (1) det jublande svenska folket, (2) ett gemensamt förflutet, (3) svenska hjältar, (4) nationell antagonism, (5) svenska idrottares förankring i familj och vardagsliv, samt (6) urskiljande av den andre. Varje tema presen- teras med mer konkreta empiriska exempel. Det jublande svenska folket En viktig del i kvällstidningarnas bevakning av idrottsevenemang är att de i samband med svenska idrottsframgångar lyfter fram och konstruerar en bild av folkets glädje över framgångarna. Sport- journalistiken producerar en bild av svensk nationell yra som ut- spelar sig på gator och torg. Den nationella yran framstår som mer allmängiltig och understryker starka känslor för tillhörigheten till det svenska. , och firande i centrala delar av huvudsta- den, får en särskild symboliskt innebörd som ett territoriellt cent- rum för det svenska. Det visuella, eller fotojournalistiken, spelar en central roll. I samband med Fotbolls finns flera tydliga exempel på hur kvällstidningarna skapar det jublande folket. Exempel 1 är hämtat från mittuppslag , dagen efter 5– 0-seger mot . Reportaget som presenteras framställs som en dokumentation av hur folket har firat segern i centrala timmarna efter matchslut. Den välkände artisten har en huvudroll på uppslaget. Det här är lycka Exempel 1: mittuppslag Överst på sidan finns en blågul och bollprydd girlang med texten Heja . Rubriken som lyder Ja, det blev mål, mål, mål an- spelar på en svensk kampsång som producerats av inför det som hölls 2000. Artisten har också varit en av dem som firat efter segern. Den mindre rubriken till vänster lyder Markoo- lio firade den svenska EM-segern på . Den till om- fånget största bilden föreställer artisten som sitter på ett biltak och sträcker armarna i vädret. I bildtexten framhålls att Artisten var en av alla svenska fans som kom till i holm efter den svenska 5–0 segern mot . Övriga bilder framställer (med ett undantag) anonyma jublande människor efter matchen. Den nationella yran skapas främst genom bildkollaget som en- bart presenterar glada människor. Att de är svenska understryks av det gula och blå som är närvarande i samtliga bilder. Bildtexterna understryker glädjen och att det rör sig om jublande fans. Under en bild lyder texten: JAAA. Glädjen över den svenska storsegern gick inte att ta miste på. Och under en annan: Jublande fans sprang ärevarv runt fontänen på . Den nationella yran och det jublande folket framhålls också i artikeltexterna. Yran skapas inte minst av artikeltexten längst ned till vänster. Centralt för texten är ytterligheterna mellan en öde stad under matchen och det liv och rörelse som uppstår till följd av den svenska segern. Artikeltexten pekar på att: Under matchen låg öde. I nästa mening framhålls dock att Inne på Det här är lycka sportbarerna var det desto livligare. På Limpbar höll taket på att lyfta för varje mål. En av bilderna föreställer också tre namngivna personer som enlig bildtexten jublar på Limpbar i Centrala . Längre ned i texten står följande: efter slut- signalen hördes de första biltutorna vid . Folk övergav sina bilar, andra kom till fots. Alla hade samma tanke – att ta ett segerdopp i fontänen. Vad som också framgår i artikeln är att fontänen för tillfället var tömd på vatten och att Snopna fans fick därför nöja sig med att hoppa runt i den torrlagda fontänen. Enligt artikeln har fansen sedan sprungit runt fontänen längs vägbanan och polisen ingripit och styrt om trafiken. Att polisen tvingats ingripa ger intryck av att firandet varit omfattande. På detta uppslag ges också och en sär- skild symbolisk innebörd. I artikeln längst ned till höger (som be- handlar fontänskandalen, dvs det faktum att fontänen var tömd på vatten och gjorde omöjligt för fansen att bada) så framhålls att Fontänen på är en klassisk mötesplats i segersam- manhang. Firandet i framställs som en tradi- tion och centrala framstår som det svenska samhällets självklara centrum. Det är via medierna (i det här fallet kvällstid- ningen ) som människor bjuds in att vara en del av det som pågår i detta centrum. De firande människorna (ett relativt fåtal) i blir en symbol för det svenska folket och dess glädjeyttringar. Ett annat exempel på hur läsaren kan involveras i en glädje över nationens framgångar och konstrueras som en del av det jublande folket är också hämtat från , från sportbilagan, dagen efter seger mot . Under rubriken är lycka skriver krönikören om matchen (Exempel 2). Till höger finns en bild som är tagen efter matchen, där laget på sed- vanligt sätt tackar fansen på läktaren. Det här är lycka Exempel 2: SportExpressen Bilden är hämtad från det ögonblick efter matchen när lag och fans förenas i ett ömsesidigt hyllande; fansen hyllar laget och laget hyl- lar fansen. Bilden domineras av det gula och blå och just färgerna bidrar till en sammansmältning mellan lag och fans. Bilden, rubri- ken och krönikan samspelar för att invitera läsaren att känna glädje och stolthet över det svenska; det involverar läsaren både till att hylla det svenska och att bli hyllad för sin svenskhet. Läsarna ser allt inifrån planen som om de vore delaktiga i evenemanget; de blir en del i föreningen mellan lag och fans och integreras i den ömsesi- diga hyllningsprocessen. Det som hyllas är det svenska och glädjen och stoltheten över att kunna vara en del av denna gemenskap. Det blir inte minst tydligt i det samspel som sker mellan rubriken (Det här är lycka) och bilden. Vad som är lycka är att få vara en del i det svenska. Detta understryks med all tydlighet i krönika. Den inleds på följande sätt: Det är tomt på , de svenska sångerna har tyst- nat och ersatts av det stilla kanppandet av datortangenter. Men utifrån hörs fortfarande ropen på SVÄR-je – klapp klapp klapp – SVÄR-je. Det är med en stilla bris i och det är nästan skönare, nästan roligare nu – så här efteråt – att se ut över den tomma och vackra arenan och tänka på vad som just hänt. med 5–0 (en gång till: 5–0) i . Så mycket att minnas, så mycket att le åt, så mycket vi har att be- rätta om och diskutera och vara stolta över rätt . Det här är lycka Lyckan över segern är uppenbar, men vad som också blir uppenbart är hur läsaren involveras i ett svenskt vi. Krönikören ger uttryck för sina känslor över den svenska segern i inledningen, men känslorna betraktas som någonting som han delar med läsaren, någonting mer allmänt. På de sista raderna av citatet, den första meningen efter ingressen, så går han från att skriva om vad som kan ses som kröni- körens egna känslor till att skriva om känslorna som gemensamma (så mycket att le åt, så mycket vi har att berätta om och diskutera och vara stolta över rätt länge). Det är också uppenbart att den visuella dimensionen fyller sär- skild viktig funktion för sportjournalistiken och reproduktion av det svenska. Färgfotografier eller färgillustrationer är centrala och skapar ett förtätat symbolvärde omkring det gula och det blå. Att det gula och blå finns närvarande är givetvis inget märkligt i sig. I internationella tävlingar har nationsfärgerna och -flaggorna en central betydelse i samband med t ex invigningar och prisceremo- nier. Men detta formar sig till en mer informell, och i många stycken folklig, hyllning till det gula och blå. På detta sätt blir ögonblicket ovan ett tillfälle när nationen hyllar sig själv (jfr Billig 1995: 44ff); det är en hyllning tillägnad det svenska genomförd av dem som är integrerade i det svenska. En viktig funktion i sportjournalistiken är reproduktionen av en gemensam historia (jfr 1983/1992 och Hobsbawm 1990). Sportjournalistiken relaterar då de nutida idrottsprestatio- nerna till tidigare idrottsprestationer. På så sätt knyts läsarna till vad som betraktas vara ett gemensamt förflutet. Hänvisningarna kan vara implicita och förutsätta ett kollektivt medvetande om tidi- gare idrottsprestationer, men också vara mer explicita och sätta in ögonblicket i ett sammanhang som kan forma förståelsen av hän- delsen. En del av det senare är att sportjournalistiken har en ten- dens att utropa nutida händelser till klassiker trots att de inträffat. Idrottshändelser, ögonblick i tävlingar, utropas av sport- journalistiken som delar av en gemensam historia i samma ögon- blick som de inträffar, men läsaren kan bara förstå dem som min- nesvärda om han/hon innesluts i ett vi. Det här är lycka De implicita och explicita kopplingarna kan illustreras med Afton- bladets dagen efter segern mot Bulgaren (3). Överst på uppslaget finns en bård med målen och de olika mål- skyttarna. Rubriken inom citattecken lyder Vi är bäst i hela och hänvisar till ett påstående i krönika. Underru- briken är en hänvisning till vad krönikören skrivit: Njut av vibra- tionerna som får oss att minnas -94. I texten förtydligas detta en- bart med VM-sommaren 1994. Vad krönikören anspelar på är som spelades i . tog överraskande brons och den mediala uppmärksamheten omkring detta var massiv. Laget hyllades på olika sätt vid hemkomsten till , bl a genom att åka kortege genom och genom ett framträdande i Rålambshovsparken inför vad som beräknades vara omkring 100 000 människor. Men texten förutsätter att läsa- ren vet vad som inträffade då; den förutsätter ett kollektivt med- vetande om tidigare svenska fotbollsframgångar. I texten relateras 5–0-segern explicit till andra segrar. Krönikö- ren framhåller att I stora mästerskap – i , och – har det bara hänt fyra gånger att vunnit med större siffror och då skedde det för mycket länge sedan. Insprängd i krönikan finns också något som påminner om en faktaruta där tidigare storsegrar radas upp. På detta vis sätts segern in i ett sammanhang av histo- riska händelser. Detta är ett ganska vanligt sätt kontextualisera idrottshändelser, och förekommer på olika sätt i materialet. Bl a i samband med match mot i gruppspelet i . Under matchen gjorde ett mål som i Aftonbla- Det här är lycka det () knöts till tidigare klassiska mål. guld i relateras av en krönikör till tidigare friidrottsprestationer. På detta sätt skapas också ett historiskt skimmer kring olika händelser. De betonas som en del i ett gemen- samt förflutet och genom återupprepning får de status som händel- ser som formar det gemensamma. Men sportjournalistiken i kvällspressen har en tendens att utropa händelser som historiska ögonblick i samma stund som de inträffar. Under så konstrueras samtliga tre matcher i gruppspelet på ett eller annat sätt som klassiska eller historiska ögonblick. Efter matchen mot skriver krönikören : En klassiker. Det får gå hur det vill nu men detta var en klassiker. Efter matchen mot skriver () bl a att . Svensk fotbollshistoria skrivs när klackar in 1–1. Och dagen efter matchen mot skriver () att blev synda- bock i . Läsaren ska inneslutas i känslan av att ha upplevt ett minnesvärt ögonblick. Ögonblicket är dock bara minnesvärt om läsaren kan inneslutas i vi:et, dvs. om händelsen tolkas som en del i någonting gemensamt och läsaren på så vis kan glädjas över det inträffade. En central aspekt av sportjournalistiken och dess fokus på enskilda utövare är konstruktionen av nationella (idrotts-)hjältar. Svenska hjältar konstrueras framför allt genom att sportjournalistiken åter- ger idrottsprestationerna som del i en nationell framgång, men även som någonting spektakulärt; som ett hjältedåd av nästan över- mänsklig karaktär. Hjältarnas prestationer framställs som om i princip omöjliga, men att hjälten har de särskilda egenskaper som ändå gör det möjligt att övervinna (ofta fysiska) begränsningar. Men dessa egenskaper sätts ofta i relation till det vardagliga och rutinmässiga, vilket skapar särskilda former för identifikation. Svenska hjältar är också vanliga människor som nått till sin posi- tion genom slit och hårt arbete. Det här är lycka Exempel 4: SportExpressens och förstasidor I samband med Friidrotts finns två tydliga och likartade exempel på detta. Det handlar då om hur höjdhopparen och mångkamparen upphöjs till nationens hjältar efter sina segrar. I båda fallen handlar det om hur det har övervunnit fysiska begränsningar och tagit guld. I Klüfts fall är fokus på hennes stukade fot. Både och SportExpressen har på sina förstasidor (Exempel 4) bilder på hennes tejpade fot. har texten JAAAAAAAAAADEN HÖLL! medan SportExpressen har texten Den höll! Ett viktigt inslag i bilderna är också den blågula flaggan som hänger ned över benen. I skriver krönikören om Klüfts lycka. I inledningen skriver han att Hon visste att hon hade rätt att vara den lyckligaste kvinna i idrottsvärlden. Hon hade ju vunnit hela världen trots en svår fotskada. Längre ned i texten så framhåller han att guldet var en bragd. Det är en fantastik bragd. Att vinna ett dagen efter att man skadar sig så illa att man knappt kan gå är en fullständigt osannolik bragd. Genom att lyfta fram skadan och smärtan i foten skapas intrycket av att det är en i prin- cip omöjlig prestation, men att genom sina unika egenskaper ändå kan genomföra den. Det här är lycka Dagen efter seger i höjdhopp handlar mycket om hur hon återhämtat sig från sin hälseneskada. SportExpressen har på sin förstasidan rubriken till himmel. I samma tid- ning (s 7) finns också en artikel som beskriver hennes år, från ska- dan som hon fick i samband med en tävling i , fram till segern i . Under datumet står t ex.: tar sitt första stora mästerskapsguld efter pröv- ningar som ingen vanlig idrottare ha klarat. I går samma tema igen. På det första uppslaget (se exempel 5) syns knyta nävarna av lycka efter ett hopp. Rubriken lyder Höjden av lycka och underrubriken lyder: Bragd ett utslitet ord, men har besegrat sig själv, världseliten och hela läkarve- tenskapen. Underrubrik refererar till följande avsnitt längre ned i texten: guld är en bragd. Detta utslitna ord som snart inte går att använda inom svensk idrott eftersom vi ser bragder snart sagt varenda dag på friidrottsba- nan. Men det här var verkligen en bragd eftersom inte bara be- segrade hela världseliten, sig själv, sin kropp – utan också hela läkar- vetenskapen. Det var sånt som vi alla kunde få tårar i ögonen av den här magiska kvällen i . Den bragd hon svarat för är att kunna komma tillbaka från skadan. Det är det omöjliga i att gå från en svår hälseneskada till guld som betonas i artiklar och hon besegrar t.o.m. veten- skapen genom sin bedrift. På den sista raden i citatet förekommer Det här är lycka ett explicit vi (vi alla) som inkluderar människor i det svenska. Att vi:et kan få tårar i ögonen, att vi:et kan känna glädje över framgång, förutsätter att de dels kan förstå prestationen som övermänsklig, dels kan känna en gemenskap med utövaren, och den gemenskapen är primärt en föreställning om den gemen- samma nationen. En viktig del i flera artiklar är att betona det hårda arbetet hon lagt ned för att komma tillbaka från skadan.