sou · GUB359 · 2007-01-01 00:00:00 — Emellertid, som vi skall se nedan, nämnde ingen av de au pairer eller barnflickor jag intervjuade att de var tacksamma för att de fått komma till , bli hjälpta eller för att lära sig om svenskar genom att betjäna dem för 3 000–. Som jag kommer att visa nedan såg arbetstagare det snarare som en för- olämpning när de förväntades vara tacksamma. Här kan vi kon- statera ett stort avstånd mellan arbetsköpares och arbetstagares uppfattningar om sin relation. Konsumenternas preferenser: nationalitet, osynlighet och självständighet I är det populärt med jämlik arbetskraft, men underordnad nog att det inte blir pinsamt att ge order. Det blir krångligt att relatera till någon, eller rättare sagt upprätthålla över- ordning gentemot någon som utför vad som klassas som skitgöra om denna person är på samma utbildnings- och yrkesmässiga nivå som en själv. Till exempel berättar den feministiska forska- ren i 9/2001 om en akademikerkvinna som avskedat sin migrerande städhjälp för att hon visat sig ha läst samma feministiska bok, fast på orginalspråket. Generellt för hushållstjänster tycks vara att tjänster utförda av någon från det egna hemlandet värderas högst; i står t.ex. brittiskhet högt i kurs (Cox 1999:136) och i står spanskhet högt i kurs (Gavanas kommande). I och Spa- nien, där majoriteten av de som köper hushållstjänster definierar sig som etniska svenskar eller etniska spanjorer, vill de helst anlita personer som definieras som svenskar eller spanjorer. Dock är det svårt att i EU-storstäder få tag i någon infödd medborgare som vill ägna sig åt den aktuella typen av lågavlönade sysslor, så efter- frågan riktas mot nationaliteter som uppfattas som lika vad som definieras som den egna kulturen. I finns en ambivalens kring relationens hierarkiska aspekter, medan i tycks inte finnas några tveksamheter beträffande migrerande arbetstagares rasifierade och etnifierade underordning; ju spanskare desto mer jämlik. är det vanligt i att arbetsköpare, i många länder enligt Ehrenreich och Hochschild, anser att den inhemska befolk- ningen inte har rätt inställning till den aktuella uppgiften, inte jobbar lika hårt och bra som vissa migranter med specifika nationa- litetsbakgrunder som anses vara mer arbetssamma, familjeori- enterade och/eller varma (Ehrenreich och Hochschild 2002). De vanligaste kriterierna för preferenser bland tjänsteköpare jag pratade med i handlade om språk, ålder, erfarenhet, per- sonkemi och initiativförmåga. I regel motiveras nationalitetsprefe- renser med specifika tidigare erfarenheter. Vissa intervjuade säger att det i princip inte spelar någon roll var au pairer/barnflic- kor/städerskor kommer ifrån. Andra verkar ha en slags klassprefe- rens; de vill ha au pairer/barnflickor från ordnade förhållan- den/bra familjer som redan har ett visst mått av utbildning och karriär bakom sig, eller har sådana ambitioner. hade t.ex. först haft svenskfödda barnflickor men gått över till filippinska för att det svenska utbudet försämrats: Det var mer såna som hade sociala problem, usla betyg och t.o.m. en känsla av att de var utslängda hemifrån och behövde nånstans att bo. Det kändes inte som jag ville lämna mina barn i deras vård. Konstruktioner av svenskhet korsas här av konstruktioner av klass. Det blir mer acceptabelt när arbetskraften klassas i termer av kul- turellt utbyte och det handlar om arbetstagare som har en utbild- ningsnivå och klasstillhörighet som anses mer jämbördig med ens egen. vill på liknande sätt ha någon som är utbildad och kan tillföra något snarare än någon som bara kommer hit för att jobba och tjäna pengar. När det gäller nationalitetspreferenser uttrycker svenska tjänste- köpare motsägelsefulla föreställningar i synnerhet om östeuropeiska arbetstagare och deras särart som arbetskraft. Ett par organisatörer på ett socialt centrum för au pairer berättade att det finns en bild av att det är synd om öst-tjejer och att de är fattiga och desperata. Men dessa organisatörer menade att de som kommer som au pairer från öst-länder tvärtemot ofta har det bra i sina hemländer; en rysk au pair hade till och med varit van vid att ha swimmingpool hemma. En intervjuad konsument berättade om liknande myter om men hävdade att au pairer från öststater tvärtemot dessa myter kommer från bra familjer och är högutbildade med högutbildade föräldrar. Östtjejer antas vara krassare jämfört med andra och bara ute efter pengarna men de anses vara villigare att arbeta hårdare och ha en högre arbetsmoral än de från andra regioner. säger två samordnare från ett socialt centrum för au pairer att ju längre öst ifrån man kommer desto mer finns tendensen att se au pair-jobb som ett sätt att tjäna pengar och att ha avsikten att stanna i . De säger att öst-tjejer tycker att betalning och förmåner är viktigt, att de räknar timmar och jobbar extra vid sidan av på hotell, etc. Men dessa samordnare säger även att östeuropeer som är i för pengarna är tuffare förhandlare än västeuropeer och därför mindre populära. Dessa uttalanden är högst intressanta mot bakgrund av att au pair-systemet förespeglar att det inte handlar om en marknads- relation. Bland intervjuade fanns det bestämda uppfattningar om kopp- lingen mellan nationalitet och personlighet vilket skapade en tydlig preferensram. , som har en au pair från , säger att mongoler är mer ansvarsfulla och familjekära än svenskar, och att det är del av deras kultur att ta hand om barn och äldre. Hon tycker dessutom att det är viktigt att personkemin skall stämma och att personen i fråga är lyhörd för mitt sätt. Den kulturella särarten förväntas i detta fall anpassas till köparens önskemål. föredrar Filippinskor för han tror att de ställer upp på de villkor han ger och att de är beredda att jobba som housekeeper dygnet runt. och hans fru skojar om att de skall ha en barn- flicka vare sig de har barn eller inte. Han hade trott att östeurope- iska tjejer också var vana vid att hugga i men blev jättemissnöjd när en au pair från inte var med på noterna: Vi har haft en från också. Svårt att veta men hon var mycket sämre, hon hade inte samma erfarenhet. Hon visste inte. Vi frågade henne hur hon gjorde hemma i och då svarade hon att vi ringer på nån. Trodde de tjejerna var vana att hugga i men det stämde inte. (...) Jag hade skrivit en jättedetaljerad lista baserad på vad den filippinska tjejen hade gjort som hon fick. Men den påstod hon att hon aldrig hade fått. Det blev inget kul, inget bra. Inget större fel på henne men vi körde förbi varandra vad gällde för- väntningar. När hon tyckte vi pressade henne för hårt körde hon nåt slags au pair-fackligt upplägg reglerna är si och så, ähh inget bra. uttalanden illustrerar hur uppfattningar om nationalitet görs till särskilda kompetenser som arbetskraft. Den visar också att relationen bygger på underordning och ensidiga krav från den som köper tjänsten: det fungerar inte när även arbetstagaren gör anspråk på att ringa på nån. Ukrainskan jobbade inte lika mycket som filippinskan (som jobbat till 21.00 ); hon gjorde inget mitt , hon lyssnade på MTV då när barnen var på dagis. säger att det måste vara en person som vill ha det jobb som vi erbjuder och till den lön vi erbjuder (/mån), och är det bara stackarna från som tycker att det är värt besväret. föredrar svenska barnflickor, för hon tycker att svenskor är mer självständiga och självgående, så hon inte behöver vara en chef som ger instruktioner: Två estniska tjejer har jag haft, det som inte funkar med dem är att de behöver väldigt tydliga instruktioner för allting. En skandinavisk tjej är bättre på att själva se vad som ska göras , även om det står i arbets- beskrivningen att ta hand om tvätten och det inte finns nån tvätt då tänker de svensk tjej tänker att de gör nåt annat istället. En estnisk blir paralyserad. Därför vill jag hellre ha en svensk tjej . säger att det behövs arbetstagare som tar egna initiativ för att hon vill slippa vara chef, men även för att man kan inte följa ett schema i en familj. Dessutom föredrar svenskor för att hon anser att de har liknande kulturella vanor och kommunikationssätt. Enligt och , två samordnare jag pratade med på ett hushållstjänstföretag, är svenskhet en stor preferens när det gäller tjänster som att städa och passa barn: : Jag har några (köpare) som inte alls accepterar något alls annat än svenskt. Dom skyller på allt som man kan skylla på, men dom har talat i klartext att dom vill ha en svensk, en skandinavisk så att säga. Det är en ganska stor preferens egentligen, så visst finns det skillnad. : Så det är vanligt att folk vill ha det? : Men däremot så har jag en väldigt hög person i , som har bott i och hon var ju van vid filippinskor. Så hon frågade om vi hade några filippinskor och jag sa att hon får en svensk. Men hon sa att hon inte trodde dom var lika bra, så hon ville prompt ha filippinskor. I var hon så van med dom och tyckte det fun- kade så bra med dom. Så där ser man ju det här med olika... vad man tycker och vad man vänjer sig vid. Alla filipinskor här, jag har en, hon har jobbat . Men dom får du ju aldrig tag på för dom tas ju direkt upp på den svarta marknaden. : Det är lite läskigt det där. : Ja det är jättekonstigt. och identifierade de drag som arbetsköpare kon- struerar som specifika bland svenska arbetstagare i samband med hushållstjänster i kontrast till föreställningar om andra nationalite- ter och deras lämplighet för olika hushållssysslor: : Det är svårt med dom afrikanska, dom har ju andra förhållan- den dom kommer ifrån. Svenskar är petnoga, du ska lyfta på varenda sak när du dammar, dom skrattar ju åt oss. Dom tycker vi är skit- fåniga: Kan ni inte umgås istället för att städa . (...) Dom som kommer från , och , dom har ju väldigt höga krav på sig själva. Dom har hög arbetsmoral. : Hög arbetsmoral saknar ju tyvärr många från . Och det är hårt arbete som uppskattas. : Dom [Ukrainarna etc.] brukar vara lite för duktiga, dom ger lite extra. (...) Om dom är sjuka och någon annan gör jobbet så blir inte kunden nöjd, för dom här har levererat för mycket. Dom gör mer än vad dom ska. : Då är dom nöjda? : Ja kunderna är jättenöjda. Men du kan aldrig ersätta dom med en svensk eller en , dom gör ju inte det här lilla extra. (...) : Och det gör inte dom svenska? : Nej inte i samma utsträckning. Dom är så nöjda, dom dolar på. Det är dom här svenskarna som inte har så höga krav på sig själva. (...) Det är dom som inte passar in på ett kontor eller en affär, dom är osociala svenskar kan man säga. Här kan man återigen skönja hur föreställningar om svenskhet kor- sas av föreställningar om klass: de svenskar som nöjer sig med städjobb har inte så höga ambitioner enligt och är på så sätt relativt osvenska. De föreställningar som och uttrycker om ras och nationalitet liknar dessutom de rasistiska ste- reotyper som finns bland spanska arbetsköpare jag intervjuat i , som anser att sydamerikaner är slöa, afrikaner och ara- ber opålitliga och östeuropeer är fogliga och hårt arbetande (se Gavanas kommande). Anmärkningsvärt är att rasistiska idéer om arbetskraftens nationella särart verkar samexistera med självut- nämnt egalitära diskurser om svenskhet. I samband med att diskutera att migrerande städerskor ofta är överkvalificerade, kon- staterar och att nationalitetspreferenser egentligen handlar om en allmän främlingsfientlighet bland svenska köpare: : Det är ju det att ingen vill anställa utländsk personal, det är ju det det handlar om. : Det är lite rasistiskt. : Det är lättare att ta någon som heter än någon som heter . För då vet man ju vad man får. Det är lite riskabelt att ta något som är lite okänt. och sätter inte konstaterandet om rasism i relation till egna fördomar om t.ex. olika nationaliteters påstådda arbetsmoral. Förutom svenskhet är osynlighet en eftertraktad egenskap. Detta gäller både formella/registrerade och informella/oregi- strerade hushållstjänster. Till exempel, så var helförtjust i sin filippinska au pair; eftersom hon; svävade mer som en ande i huset, man märkte aldrig henne, men däremot märkte att allt ständigt var fixat. klagade däremot över att hans ukrainska au pair hade varit desto mer märkbar. Han tyckte att det blev för nära.. skämdes inför sina vänner när ukrainskans gick omkring och surade det var jättejobbigt och pinsamt att ha en så himla dålig au pair, ungefär som att åka runt i en rostig bil. Förkärlek till en osynlig arbetskraft verkar handla om mer än skam för oförmågan/oviljan att reda sig själv eller rädslan åka fast för olagligheter. Intressant nog är osynlighet populärt även bland personer som köper hushållstjänster på den formella marknaden: Dom vågar inte... dom vill inte att tjejerna ska komma i kläderna, dom vill inte att vi ska stå utanför med en bil med logga. Jag har fått höra att dom vill inte att jag ska komma om det står (X) på bilen. För då ser grannarna och då sticker det i ögonen. Det är mycket som kommer upp faktiskt. (samordnare för hushållstjänstföretag). Kravet på osynlighet ställs paradoxalt nog som det ford- ras en personlig samstämmighet. Konsumenterna efterfrågar något som ofta luddigt benämns som personkemi när de väljer den per- son som skall jobba hos dem – speciellt, kan man anta, om de skall bo där: Det är inte så jätteviktigt om hon jobbar på som en galning hemma, utan det viktigaste är att det är en trevlig person som vi kan prata med och som vill någonting. Det är viktigare än att hon gnor. Viktigare att det är en behagligare person än att hon städar perfekt. Men det är säkert väldigt olika kan jag tänka mig, en del vill väl bara ha den som gör allting. För , var kostnaden inte avgörande för valet av barnflicka; personkemin avgjorde och hon var beredd att betala mer för detta i stället för att välja någon som begärde mindre. Även är intresserad av en slags halv-personlig service. Han vill att dem han köper tjänster av vet sin plats om du förstår mig rätt och inte läg- ger sig i familjelivet, men inte är lika opersonlig i hemmet som en professionell firma. Här tydliggör den selektiva fami- liaritet som gäller gentemot au pairer (och troligtvis även städ- Att kunna ställa dessa högst motstridiga krav, jämlik men underordnad, osynlig men tillgänglig och med en fungerande per- sonkemi genom att veta sin plats illustrerar de ojämlika positio- ner som är konstitutiva för marknaden för hushållstjänster. Arbetstagare: kritiska röster från migrerande au pairer, barnflickor och städerskor Efter att ha lyssnat på arbetsköpare och deras berättelse är det nöd- vändigt att fråga: hur upplever invandrade hushållsarbetare livet som au pairer, barnflickor och städerskor i ? Av vilka anled- ningar gör de sina yrkes- och migrationsval och vad anser de om de villkor och den behandling de möter? Många kvinnliga migranter tar jobb inom hushålls-/omsorgstjänst för att försörja sig och för att detta jobb är ett av de få alternativen som står till buds för dem i många EU-länder – speciellt om de är papperslösa. Andra migran- ter, t.ex. som migrerar med visum till från Syd- eller , ser jobbet som ett led i en yrkeskarriär. Au pair- och barnflickejobb är oftast tillfälliga på ett tidsbegränsat visum och vistelsen är formellt ett mellanting mellan jobb och utbildning/kulturutbyte. Under fältarbetet mötte jag en rad olika historier och livsstrate- gier. Det finns au pairer som ser sina jobb som ett led i ett fram- tida yrkesliv. Utbildning,nya språkkunskaper, erfarenheter och kontakter förväntades öka chansen till ett bättre jobb. Exempelvis sade au pairer från Baltländerna, och att svenska- kunskaper ger bättre chanser till jobb inom turism och näringsliv hemma. Andra, i synnerhet svenskfödda barnflickor, såg jobbet som ett sabbatsår. från hade kommit till som au pair för att ta lite ledigt (från universitets-studier) och lära sig språket och landet och för att fundera över vad hon ville göra härnäst i sitt liv. Hon jobbar extra med städning. funde- rar på att flytta tillbaka till efter au pair-tiden (efter att ha avslutat sin universitetsutbildning hemma i ) och skaffa lägenhet och söka jobb som normala medborgare, inte au pairer.TPF9FPT från har jobbat med hushållstjänst , i bl.a. och . Hon arbetar hos en familj som skaffat au pair-visum åt henne via ett tredje land (då man inte kan ta au pairer direkt från till ), och som anlitat 9TP PT Merparten av intervjuerna med au pairer har jag översatt till svenska från engelska. som inneboende hushållerska och barnflicka under en tidigare utlandsvistelse. Au pairer är ett talande exempel på de undflyende relationer som utarbetas mellan köpare och säljare av hushållstjänster. Order au pair betyder bokstavligen på lika villkor, och enligt det interna- au pair-systemet skall jämlikheten säkras genom att au pairen inlemmas i värdfamiljen (och 2003:336). Trots att au pairer är menade att tillfälligt vistas i ett land för språkstudier och kulturutbyte, och trots att värdfamiljen använder sig av deras tjänster utan arbetsgivaransvar, är au pairer ofta efter- frågade som billig och flexibel arbetskraft (Newcombe 2004:17). I är ett au pair-visum begränsat till , och endast barnlösa kan söka. Au pairer har inte tillstånd att arbeta och de tjänster som utförs inom värdfamiljens hushåll betraktas inte som arbete utan ingår i ett komplicerat och förhandlingsbart utbytessystem. Au pairer och städerskor är två grupper som jobbar med privata hushållstjänster, men villkoren för dessa är olika. När det handlar om städerskor är relationen med arbetsköparen uttalat marknads- mässig, även om det handlar om informella och oregistrerade tjänster. överlappar au pairer, barnflickor och städerskor då au pairer kan jobba som städerskor vid sidan av och städerskor kan anlitas för familjeservice. Trots detta skiljer sig invandrade stä- derskor ofta i termer av bakgrund, syften och arbetsförhållanden från au pairer. Dessutom bor städerskor i sällan i de hushåll där de arbetar och har ibland en professionell status som au pairer saknar. från har jobbat som städerska på den oregistrerade marknaden i . I början kom hon åt gången men har hon uppehållstillstånd. vill gärna jobba vitt. Hon har byggt upp ett kontaktnät, lärt sig alla (formella och informella) regler, lärt sig svenska och försöker nu att starta sitt eget städföretag. Men hon säger att det är svårt att få vitt hos pri- vatpersoner för dom vill gärna betala svart. Trots att hon ibland får mindre i handen på den formella/registrerade marknaden före- drar vitt för vitt är det lite bättre perspektiv på; Jag har det lugn och ro om jag jobbar vitt. Om jag skadar mig. Behöver inte oroa mig. Det är perspektiv, jag kan gå till banken och få kre- dit. Om jag behöver köpa lägenhet. Svart kan jag bara spara, och inget mer. från , som har haft uppehållstillstånd i , jobbar för ett hushållstjänst- företag och tycker det är ett bra jobb med trygg fast anställning. Hon ser sig som en professionell städerska som är stolt över sitt yrke och säger att det inte är så enkelt som man tror med städning; det finns en massa nyanser och regler som man måste känna till, och speciellt måste man ha kontakt med människor. Varken eller är dock intresserade av att jobba med städtjänster livet ut. Till skillnad från och såg ingen av de intervju- ade au pairerna eller barnflickorna sitt arbete som något de ens tillfälligt skulle tänka sig som profession, även om vissa skulle kunna tänka sig att jobba professionellt med barn efter att ha skaf- fat sig utbildning som lärare eller barnskötare. från Ryss- land säger att hon inte heller vill vara au pair längre; det tog tills jag bestämde att det var nog. Jag vet vad som krävs, jag vet vad det innebär och jag vill verkligen inte vara au pair längre. Det finns många nackdelar. En nackdel som nämner är arbetsköparens position att diktera villkoren. Hon tar även upp, arbetsbelastningen, isoleringen, avsaknaden av sociala kontakter och usel schemaläggning. Men hon säger att om hon hade haft avsikt att stanna utomlands hade det varit en bra början. Inte heller , au pair från som har jobbat med hus- hålls/omsorgsarbete ser detta som sitt permanenta yrke. Hon tän- ker flytta tillbaka till och gifta sig, skaffa barn och ägna sig åt något annat. De svenskfödda barnflickor jag pratade med tog jobbet för att det var det var det enklaste och bekvämaste sättet att komma hem- ifrån och få en paus. är den enda som jobbar hos en familj där både hon och städaren är formellt anställda; hon av familjen och städaren av ett städföretag. är väldigt nöjd med den arbets- trygghet det innebär att jobba vitt: Jag jobbar vitt och det är ganska ovanligt. (...) Det var jättekrångligt för honom (arbetsgivaren) när han började med det här. Han var en av de första i som gjorde såhär. Som ville registrera sin barnflicka och sin familj som arbetsgivare. De han ringde till visste inte hur man skulle göra för det fanns inget system för det, för det här med barn- flickor för de flesta jobbar svart. Han får betala mer pengar för mig då än de som jobbar svart. Han tycker att det är värt det för att inte kunna åka dit. (...) Så det är mycket därför. Sedan är det en trygghet för barnflickan, jag har ju skrivit på avtal och kontrakt. Om jag ska anmäla mig som arbetslös till a-kassan så kan jag säga att jag jobbat som barnflicka och att jag jobbat vitt. Det kan inte de som jobbat svart göra, de får ju inte det. , en annan svenskfödd barnflicka, ser inte arbetstrygghet som en prioritet. Hon får svart, men hon bryr sig inte så mycket om huruvida hon jobbar på den for- mella/registrerade marknaden. Hon har inte ens funderat över hur hon skulle kunna hamna i en otrygg eller utsatt situation på den oregistrerade/informella och oreglerade arbetsmarknaden. Hon säger att det inte spelar så stor roll att hon inte får rätt till a-kassa eller arbetsintyg och har ändå absolut inte tänkt jobba som barn- flicka . Det finns au pairer som föredrar att bo hos en familj istället för att skaffa sig egen bostad och annat arbete, trots att de är EU-med- borgare i position välja dessa alternativ. , en tysk au pair är ett exempel på detta. Hon är utbildad förskolelärare, pratar flytande svenska och skulle kunna få ett mer välbetalt jobb i om hon ville. Trots detta väljer hon att stanna kvar som au pair för att hon känner sig ansvarig för barnen och är rädd att familjen skulle för- sättas i kaos om hon slutade – trots att föräldrarna knappt pratar med henne eller intresserar sig för henne som person. tycks ha tagit på sig ett obetalt känsloarbete utan att förvänta sig ens tacksamhet i gengäld. Andra au pairer ser sitt jobb och sin vistelse som ett steg till- baka snarare än ett steg framåt både karriärmässigt och i termer av personlig utveckling. ser sin au pair-tid i i termer av en karriärmässig tillbakagång: Det är slöseri med min tid att göra detta och ta hand om barn: jag har gjort mycket i mitt liv tidigare och jag har uppnått en viss nivå och det här är verkligen ett steg bakåt för mig. Så jag vill inte vara på dethär stället så för jag vet att det finns många andra saker för mig att göra och jag är inte nöjd. Jag tror ingen gillar att vara au pair. Kritiska perspektiv på osynlighet och etnifiering Au pairers missnöje med sina erfarenheter som tillfälliga migranter i kopplas ibland till en generell kritik av migranters situa- tion i hushållstjänstsektorn och av au pair-systemet. Merparten av au pairer och barnflickor intervjuade för denna studie sade sig dock vara generellt sett nöjda med sina värdfamiljer. från , vars värdfamilj dessutom hade en städerska från , säger att hennes familj beter sig över förväntan. från får till och med sina kläder tvättade av värdfamiljen (inte tvärtom) och hon är väldigt förtjust över att familjen lagar mat till henne på hel- gerna och t.o.m. lagar vegetarisk mat till henne fastän de inte själva är vegetarianer. Trots att vissa au pairer är nöjda med sina erfaren- heter kan de kan vara medvetna om nackdelar med au pair-situationen samt andras negativa erfarenheter.