sou · GUB354 · 2007-01-01 00:00:00 — Kapitlet berör därför enbart vuxna invandrades behov av utbildning i svenskt teckenspråk. Personer med funktionshinder ska ha samma möjligheter som andra till studier och utbildning enligt Sisus sammanfattning (SISUS 2002) av den nationella handlingsplanen för handikappoli- tik och . Vidare ska det finnas ekono- miska förutsättningar för den studerande och hos utbildningsan- ordnaren. Personer med funktionshinder ska kunna välja vuxenut- bildning och utbildningsanordnare utifrån sina behov och inte ut- ifrån vilken utbildning eller vilka lokaler som är anpassade för dem. Svenska för invandrare (sfi) är en grundläggande utbildning i svenska språket och om det svenska samhället för vuxna som inte har svenska som modersmål. Sfi är en del av det offentliga skolvä- sendet för vuxna. Svenska för invandrare är en egen skolform. I många kommuner bedrivs sfi i kommunens egen regi (komvux) eller är utlagt på entreprenad. De som har rätt att delta i sfi är vuxna (det år man fyller 16) och som inte har grundkunskaper i svenska samt 1En invandrare är en utlänning som fått tillstånd att bosätta sig i oavsett anledning. Flyktingar är de personer som har varit asylsökande och sedan av flyktingskäl fått tillstånd att bosätta sig i . Flykting är också den person som före resan hit fått uppehålls- tillstånd inom den av regering och riksdag fastställda flyktingkvoten. Resan hit organiseras och betalas av . 2Asylsökande är den person som själv tar sig till och begär skydd mot förföljelse, men som ännu inte fått sin ansökan slutligt prövad av och migrations- domstolen/Migrationsöverdomstolen. Mottagandet av asylsökande regleras i Lagen om mot- tagande av asylsökande (LMA, SFS 1994:137) (Källa ). Utbildning i svenskt teckenspråk för invandrade, tfi som är folkbokförda i en kommun. Skyldigheten att erbjuda sfi omfattar alltså alla som har uppehållstillstånd oavsett grund för up- pehållstillståndet och som har rätt till att bli folkbokförda enligt Folkbokföringslag (1991:481) i kommunen. Utbildningen ska starta efter att någon, som har rätt till utbildningen, har anmält sig till den. Kommunen ansva- rar också för utbildningens kvalitet. Samtliga kommuner ska kunna tillhandahålla sfi, antingen inom den egna organisationen eller ge- nom annan utbildningsanordnare som kommunen upphandlat. De deltagare som har ett funktionshinder ska få det stöd som är nöd- vändigt för att utbildningsmålet ska nås. 8.2.1Mottagandet av flyktingar m.fl. enligt ersättningsförordningen En mer omfattande skyldighet gentemot flyktingar m.fl. har de drygt 160 kommuner som har tecknat avtal med om mottagandet av flyktingar enligt ersättningsförordningen (För- ordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m.). Dessa kommuner får särskild ersättning för mottagandet och har därmed särskilda åtaganden, bl.a. ska kommunerna inrätta särskilda introduktionsprogram där sfi ingår som en del (se nedan). 8.2.2Särskilda regler för asylsökande Även asylsökande vuxna erbjuds sfi . För den utbildningen svarar enligt 4 § i LMA (Lag (1994:137) om mottagande av asylsökande). Asylsökande barn har rätt att få utbildning i , den obligatoriska särskolan, specialskolan och sameskolan på samma villkor som barn som är bosatta i (Förordningen 2001:976 om utbildning, förskole- verksamhet och skolbarnomsorg för asylsökande barn m.fl.). Barn och ungdomar som ännu inte har fyllt när de påbörjar sin ut- bildning har även rätt till utbildning i gymnasieskolan och gymna- siesärskolan. Yngre barn ska även kunna anvisas plats i förskole- klass och har även rätt till skolbarnomsorg. Det är hemkommunen som svarar för utbildningen. Kommunerna får ersättningen för dessa barns skolkostnader enligt LMA. Dessa barn och ungdomar har dock ingen skolplikt. Utbildning i svenskt teckenspråk för invandrade, tfi Utbildningen syftar till att individen ska lära sig svenska och få kunskap om samhällets organisation och dess grundläggande värde- ringar för att underlätta elevens integration, aktiva medverkan i och bidrag till utvecklingen av samhällsliv, arbetsliv och kultur i . Efter avslutad introduktion ska vuxna invandrade ha sådana kun- skaper i svenska att språket fungerar som ett kommunikationsme- del i vardagsliv, yrkesliv samt vid utbildning. För att uppnå målen i introduktionsprogrammet förutsätts att kommun och andra be- rörda myndigheter, bl.a. arbetsförmedlingen, samarbetar. har bl.a. skyldighet att erbjuda individen de insatser som behövs för att introduktionsprogrammet ska bli arbetslivsori- enterade. Arbetsförmedlingen ska även erbjuda och bekosta de program och det stöd som kan underlätta ett snabbt inträde på ar- betsmarknaden. Bl.a. ska Myndigheten för skolutvecklingen verka för att svenskundervisningen blir mer flexibel och bättre svarar mot individens förutsättningar och behov. ansvarar för att följa upp och utvärdera samt granska kvaliteten och ha tillsyn över svenskundervisningen. Skol- verket har motsvarande ansvar för förskoleverksamheten, skol- barnomsorgen och utbildningen som asylsökande och andra in- vandrade barn och ungdomar har rätt till i kommunerna. Dessutom har kommuner och landsting (SKL) åtagit sig3 att genom kommunerna verka för att – i samverkan med arbetsförmedlingen – svenskundervisningen efter individuella be- dömningar förenas med praktik och att svenskundervisningen vid behov genomförs i samverkan mellan kommuner och mellan kom- muner och andra aktörer. Nationell samsyn kring hälsa och i har tillsammans med nio andra myndigheter, bl.a. , och , också enats om en Nationell samsyn avseende Hälsa och den i . Den nationella samsynen omfattar alla nyanlända invandrade, in- klusive de asylsökande. Den är tänkt som ett stöd för utveckling på lokal och regional nivå av insatser för alla nyanlända, oavsett skälet 3 Överenskommelse om utveckling av introduktionsinsatser för nyanlända invandrare i , reviderad . Utbildning i svenskt teckenspråk för invandrade, tfi till att man kommit till . I huvudsak har man kommit över- ens om att stödet till nyanlända ska syfta till att öka deras förut- sättningar för levnadsförhållanden som är jämlika majoritetsbe- folkningens. För att man ska uppnå detta krävs att samhällets insatser präglas av ett hälsofrämjande perspektiv inkluderande främjande, förebyg- gande och behandlande insatser på olika nivåer. Det ska vara individens resurser och behov som är utgångs- punkten för samhällets insatser och introduktionen ska i sin helhet och i sina delar stärka självbestämmande, egenvärde, egen aktivitet, eget problemlösande, delaktighet och ansvar. För funktionshindrade pekar man särskilt ut att ansvariga parter ska samverka kring och säkerställa att personer med funktionshin- der erbjuds introduktion/introduktionsförberedande åtgärder som syftar till att optimera deras förutsättningar för ett jämlikt liv i . Detta medför att förutsättningar för introduk- tion/introduktionsförberedande insatser av personer med funk- tionshinder säkerställs. 8.4Introduktionsprogram för nyanlända enligt ersättningsförordningen har tecknat avtal med drygt 200 kommuner om att de ska ta emot flyktingar m.fl. I samband med mottagandet ska kommunen i samarbete med den nyanlände upp- rätta en individuell skriftlig plan för introduktionen. I denna ingår även en kartläggning av individens behov och ev. funktionsnedsätt- ningar. Introduktionsprogrammet ska innehålla svenskundervis- ning (sfi) enligt skollagen (1985:100), praktik och orientering om svenskt samhällsförhållande och liv m.m. samt yrkespraktik. Den ska även vara anpassad så att den aktivt stödjer individens inträde på arbetsmarknaden. För dem som är funktionshindrade ska intro- duktionsprogrammet vara individualiserat så att de kan bli delaktiga i samhällslivet efter sina förutsättningar. Introduktionsprogrammet ska ge individen en grund för att få bästa möjliga förutsättningar att leva och arbeta i på likvärdiga villkor som landets infödda invånare. För barn och ungdomar ska introduktionen ske i förskole- och skolverksamhet och de ska ges likvärdiga möjligheter att nå skolans Utbildning i svenskt teckenspråk för invandrade, tfi Det är också viktigt att beakta hela familjens behov vid ut- formning av individuella insatser för alla familjemedlemmar. Introduktionsprogrammen ska påbörjas utan dröjsmål. Intro- duktionstiden är i normalfallet högst från det att individen har fått uppehållstillstånd och flyttat till kommunen. Denna tid kan dock förlängas om det behövs med hänsyn till individens behov. Ersättningen som kommunerna får för introduktionen är ett riktat statsbidrag. Ersättningen regleras genom ersättningsförordningen. Syftet med det riktade statsbidraget är att stimulera kommunerna till effektiva introduktionsinsatser och insatserna ska vara individ- anpassade. Huvuddelen av ersättningen utgår till kommunerna i form av en schablonersättning för varje mottagen flykting och an- hörig. Schablonersättningen ska täcka kommunens kostnader för flyktingens försörjning, boende, sfi m.m. Den ska även täcka eventuella extra kostnader för barnomsorg, tolkstöd, administra- tion m.m. under de första 3,5 åren efter att personen flyttat till kommunen. Förutom schablonersättningen får kommunen en årlig grunder- sättning oberoende av hur många flyktingar som flyttar till kom- munen. Förutom dessa ersättningar kan en kommun ansöka om ersättning för särskilda kostnader för äldre, sjuka och funktions- hindrade. Ersättningen gäller bl.a. dem som hade en arbetsoför- måga på grund av sjukdom eller funktionshinder när de kom till , eller en sjukdom/funktionshinder som har ett direkt sam- band med situationen som flykting. Ersättningen ska ersätta av kommunernas kostnad för färdtjänst, av kommunens lönekostnad för stöd och hjälp i boendet samt för- sörjningsstöd och introduktionsersättning4 som betalats ut från första mottagandet i en kommun. Vissa av de nyanlända funktionshindrade flyktingarna är i behov av omfattande vård och stöd. Genom lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS, finns möjlighet för perso- ner med omfattande och varaktiga funktionshinder att få dessa be- hov tillgodosedda. 4 Introduktionsersättning lämnas i de flesta kommuner istället för försörjningsstöd till de flyktingar m.fl. som deltar i kommunens introduktionsprogram. Den motsvarar minst för- sörjningsstöd men kräver en motprestation från mottagaren i form av deltagande i introduk- tionsprogram. Utbildning i svenskt teckenspråk för invandrade, tfi I avvaktan på beslut i asylärendet ska den asylsökande delta i s.k. organiserad sysselsättning som ansvarar för att arrangera enligt LMA. Den organiserade sysselsättningen ska bl.a. ge individen förut- sättningar för en god introduktion på den svenska arbetsmarkna- den och i svenskt samhällsliv vid ett eventuellt beslut om uppe- hållstillstånd. Verksamheten ska också utformas så att den kan vara till nytta för den enskilde vid ett eventuellt återvändande. Inom ramen för den organiserade sysselsättningen kan individen delta i svenskun- dervisning vars innehåll i så fall huvudsakligen ska följa kursplanen för sfi. Barn till asylsökande eller asylsökande barn har rätt till ut- bildningen inom det offentliga skolväsendet, se 8.2.2. Om barnet behöver undervisning i specialskolan försöker verket ordna boende åt familjen i närheten av barnets skola. Då en asylsökande fått uppehållstillstånd gör i samarbete med arbetsförmedlingen en första bedömning av indivi- dens svensk- och yrkeskunskaper för att skynda på arbetsmark- nadsinträdet. Denna bedömning ska ske innan individen får erbju- dande om introduktionsplats i kommun. 8.6Nuvarande utbildningar i teckenspråk för invandrade En grundläggande förutsättning för att man ska kunna tillgodogöra sig sfi som teckenspråkig är att man får nödvändiga kunskaper i svenskt teckenspråk. Vad finns det då för utbildningar ? 8.6.1Kommuner – utbildning i svenskt teckenspråk för invandrade Utbildningar i sfi för döva invandrade och i svenskt teckenspråk är få. Det är en liten målgrupp, och endast ett fåtal kommuner har utbildningar. Vid teckenspråkscentrum i har an- ordnats utbildningar i sfi, dessa kan även andra näraliggande kom- muner köpa in sig på. I kommun finns utbildning och kommun har upphandlat utbildning av . Utbildning i svenskt teckenspråk för invandrade, tfi SOU 2006:54 över dessa har jag haft kontakt med i och . Deras erfarenheter redogörs för nedan. vid har i sin magisteruppsats, Tfi? – En studie om döva invandrare ur ett flerspråkigt utbildningsperspektiv beskrivit situationen för döva invandrade och deras behov av utbildning i svenskt teckenspråk. I uppsatsen refererar hon till L. Att vara invandrare och döv: en dubbel utmaning. menar att det tar ungefär 7–8 månader för en vuxen döv som är språkligt aktiv att lära sig behärska det svenska teckenspråket, för andra kan det ta uppemot . Det tar att lära sig teckenspråket för döva än vad det tar att lära sig svenska för hörande. Detta gäller om eleverna vistas i en teckenspråkig miljö. har utbildning i sfi för syn och hörselskadade i och . Utbildningarna har bedrivits . Utbildningarna följer de nationella kursplanerna för sfi. har antalet deltagare varit 25, varav 10 i och 15 i . Målet för utbildningen har varit att ge vuxna döva invandrare grundläggande kunskaper i svenskt teckenspråk och svenska språ- ket samt goda kunskaper om hur det svenska samhälls- och yrkesli- vet fungerar. Deltagarna har haft mycket olika utgångspunkter, det har varit alltifrån språklösa personer med flera funktionshinder till personer med högskolebakgrund och endast dövhet som funktionshinder. erfarenhet är att det är mycket viktigt att deltagarna kommer till en utbildningsplats där det finns mycket svenskt teck- enspråk och andra döva, att miljön är teckenspråkig, så att eleverna hamnar i ett språkbad. Att de får möta andra personer med samma funktionshinder fungerar som förebild, höjer självförtroen- det och stärker tilltron till att det finns en möjlighet till att kunna stå på egna ben och bli fullt delaktig i det svenska samhället. Utbildning i svenskt teckenspråk för invandrade, tfi De största svårigheterna och bristerna enligt Det är en stor brist på läromedel som är anpassade till denna mål- grupp, främst läromedel inom vardagskommunikation samt inom samhällskunskap. För att läromedlen ska kunna fungera måste de vara på teckenspråk och lätt skriven svenska. De ska kunna använ- das som diskussionsunderlag samt vara utformade på ett sådant sätt att de kan användas som inter-aktiva läromedel med övningar som deltagarna kan arbeta med på ett självständigt sätt. De läromedel som finns är anpassade för döva barn med tecken- språk som första språk och svenska som andraspråk. Det finns även vuxenmaterial som bygger på talad kommunikation och baseras på situationer som förutsätter att man talar och hör. Det behövs material för döva som inte har någon kommunika- tion, material för döva som har tecknat förstaspråk från sitt hem- land samt material för döva som har ett tecknat förstaspråk och är läs- och skrivkunniga på sitt hemlands språk. Det finns inte heller något bedömningsmaterial eller sfi-test som är anpassat för döva. 8.6.2Folkhögskolor – utbildning i svenskt teckenspråk starten har skolan, med få undantag, haft en invandrarlinje på skolan med i snitt 5–10 elever, både manliga och kvinnliga deltagare, dock en viss övervikt på den manliga sidan. Anledningen till att det startades en speciell invandrarlinje var att skolan haft kursdeltagare med utländsk bakgrund och att dessa behövde en annan form av pedagogisk undervisning än svenska döva deltagare. Målet med invandrarlinjen är att ge grundläggande kunskaper i teckenspråk, svenska och samhällskunskap utifrån varje deltagares behov och förutsättningar. Den tänkta kurslängden är , men deltagarnas bakgrund och studievana avgör hur länge de behöver studera på invandrarlinjen. För dem som har studievana, arbetslivserfarenhet, haft kontakt med döva och fått använda teckenspråk i hemlandet är det i regel inga problem att tillägna sig nya kunskaper. Men för deltagare som inte har detta med sig i bagaget tar det givetvis . Utbildning i svenskt teckenspråk för invandrade, tfi Västanviks folkhögskola som har stor erfarenhet av utbildning för döva invandrare poängterar att dessa måste lära sig två språk, svenskt teckenspråk och det skrivna svenska språket, alltså två vitt skilda språk. De elever som deltagit i invandrarlinjen5 har i regel mycket olika bakgrund och därför är det av största vikt att under- visningen anpassas därefter. Diskussionen har endast kommit att handla om Sfi, svenska för invandrare, när det gäller döva och det är mycket olyckligt. Västanviks folkhögskola vet alla att döva, för att kunna tillägna sig svenska och andra kunskaper, måste ha goda teckenspråkskunskaper. Döva invandrare ska ha Tfi, teckenspråk för invandrare och inget annat och detta lär man sig bäst genom att vistas i en teckenspråksmiljö dvs. en naturlig språkmiljö precis som Västanvik kan erbjuda. Det går inte jämställa döva och hörande invandrare i den här frågan. Hörande har tillgång till det talade och skrivna språket på ett helt an- nat sätt dygnet runt, de har i regel bättre grundkunskaper från hem- landet och de har många att identifiera sig med. Döva invandrare måste vistas i en teckenspråkig miljö för att kunna lära sig teckenspråk, träffa döva i olika åldrar, få en identitet som döv och bli bekräftad som män- niska. Den möjligheten finns bara på . Därför är det extra viktigt att resurser satsas till folkhögskolan så att Tfi, teck- enspråk för invandrare, kan utvecklas och därmed öka tillgängligheten i det svenska samhället för döva invandrare.6 Vidgade möjligheter för folkhögskolor beslutade i enlighet med Utbildnings- utskottets betänkande 2005/06: UbU8 Vuxenutbildning att ge re- geringen i uppdrag att ta fram nya regler som gör det möjligt för folkhögskolor att erbjuda utbildning i svenska för invandrare. att folkhögskolornas form och pedagogik kan vara ett bra alternativ till dagens svenskundervisning för invandrare. Folkhögskolorna har dess- utom lång erfarenhet av kurser med invandrare (2005/06: UbU8). Även har kommunerna haft möjlighet att ge folkhögskolor i uppdrag att anordna utbildning i bl.a. sfi, men detta beslut möjlig- gör för folkhögskolorna att själva anordna utbildning i svenska för 5Invandrarlinjen vid Västanviks folkhögskola är en utbildning för döva/hörselskadade in- vandrare som behöver grundläggande kunskaper i svenska språket, teckenspråket och det svenska samhället. Undervisningen anpassas efter deltagarens egen förmåga och behov. Ut- bildningen är förberedande för allmän linje – dvs. motsvarigheten till gymnasiekompetens. 6Ur material som Västanvik folkhögskola tillställt utredningen. Utbildning i svenskt teckenspråk för invandrade, tfi Detta bör också göra det möjligt för en eller flera folk- högskolor att enligt samma regler anordna utbildning i svenskt teckenspråk för invandrare. 8.7Hur många är i behov av utbildning i teckenspråk för invandrade? Enligt 1999 är av de barndomsdöva i invandrade – dvs. mellan 800–1 000 personer. Dö- vas har samma uppfattning om antalet döva invand- rade. Antalet döva och hörselskadade asylsökande går inte att fastställa med någon större säkerhet då inte får registrera uppgiften döv/hörselskadad i datasystemen. må- nad 2006 gjordes dock en sammanställning av hur många döva som var inskrivna vid samtliga mottagnings-, förvars-, transit- och barn- och ungdomsenheter. Totalt visade svaren på att omkring 40 döva var inskrivna, varav ett tiotal var barn (under ). Ett antal av de döva asylsökande som kommer till har inget språk alls när de kommer hit. har inte upphandlat någon utbildning i tecken- språk centralt. Enligt uppgift från en del enheter har de dock lyck- ats anordna det lokalt. Främst har det inneburit att de asylsökande som inte haft något språk har fått lära sig grunderna i teckenspråk. Vid asylutredningar och andra tillfällen då samtal är inplanerat med en person som är döv anlitar teckenspråks- tolk. Det kan dock innebära svårigheter att anlita teckenspråkstolk då tillgången inte är så stor. Särskilt på mindre orter kan det inne- bära ett mycket stort problem. 8.7.2Enkätresultat från landsting och kommuner Min enkät till tolkcentralerna visar att de 21 landstingen antingen inte kan redovisa svar på frågan om de har tolkanvändare som är i behov av teckenspråk för sin kommunikation men med annat teck- Utbildning i svenskt teckenspråk för invandrade, tfi enspråk än svenskt teckenspråk eller redovisar så redovisar de inga användare. Det finns alltså inga uppgifter. Se bilaga 4. I den enkät som jag riktade till kommunerna om socialtjänstla- gen m.m. löd fråga 9 så här: Finns det i kommunen uppgifter om invandrare och asylsökande barn beroende av teckenspråk för sin kommunikation och på vilket sätt deras behov av kunskaper i svenskt teckenspråk blir beaktade? Svarsalternativen var: Ja, Nej, Känner inte till samt Till viss del. Enligt gör kommunerna en uppskattning att av individerna inte kan tillgodogöra sig intro- duktionen på grund av ohälsa (RRV 2002.15 s.76). Någon redovis- ning av hur många det är som är döva eller hörselskadade beroende av eller i behov av teckenspråk görs inte. Inte heller En särskild utsatthet (SOU 1998:139) gör någon upp- delning där man kan utläsa hur många totalt sett som behöver teck- enspråk, utan konstaterar att: Bland människor som är födda i andra länder finns det fler som är sjuka och har funktionshinder än bland dem som är födda i . Störst är skillnaden om man jämför infödda svenskar med personer som kommer från länder utanför . (s. 15). Men vidare konstaterar man på samma sida att Nedsatt hörsel har däremot färre än hela be- folkningen. Denna uppgift gäller dock enbart utomeuropeiska in- vandrade. Utredningen vägar och vägen vidare – svenska som and- raspråk för samhälls- och arbetsliv (SOU 2003: 77) konstaterar att Individer som är döva går på specialskola för döva och lär sig teck- enspråk, vilket innebär en speciell situation som utredningen tyvärr inte haft möjlighet att utreda. (s. 303). Utbildning i svenskt teckenspråk för invandrade, tfi En invandrad med uppehållstillstånd i har samma rättighe- ter och skyldigheter som inrikes födda. En grundförutsättning för att bli fullt delaktig i samhället är att man har nödvändiga kunska- per i svenska och det svenska samhället. Detta får man framför allt genom utbildningen i svenska för invandrade, sfi. För en invandrad döv eller gravt hörselskadad som är beroende av teckenspråk för sin kommunikation gäller att han eller hon måste få nödvändiga kun- skaper i svenskt teckenspråk för att kunna tillgodogöra sig utbild- ningen i sfi. Ohälsa och sjukdom är en riskfaktor som kan innebära att en person som är nyanländ i blir socialt exkluderad. Brist på vård och rehabilitering innebär stora hinder för integrationen i samhällslivet. har visat att många av de invand- rade med funktionshinder inte påbörjar introduktionen (2004). Döva invandrare får all information om på för dem två nya språk: svenskt teckenspråk och skriven svenska. Utan utbild- ning i svenskt teckenspråk är det svårt att tillgodogöra sig under- visningen i skriven svenska. En del döva kommer från länder där det inte finns någon tillgång till kommunikation på dövas villkor, de saknar alltså teckenspråk, vilket gör dem i praktiken språklösa. Många har även stora brister, eller inga kunskaper alls i sitt hem- lands skrivna språk, vilket innebär att de även måste lära sig läsa och skriva. Detta gör dem till en dubbelt utsatt grupp, dels genom sitt funktionshinder dels genom sitt invandrarskap. 8.8.1Sfi och kommunala introduktionsprogram Varje invandrad person med uppehållstillstånd har rätt till kost- nadsfri utbildning i sfi enligt skollagen. Det är hemkommunen som ska erbjuda utbildningen. Därutöver har varje flykting som tas emot i en kommun rätt till introduktionsprogram.