sou · GUB3115 · 2007-01-01 00:00:00 — Där finns av de stude- rande i högskoleutbildning och övriga i kvalificerad yrkesutbild- ning. (diagram 21) Naturvetenskap, matematik och data, ht 05 Data, övrig/ospec utbildning Data, allmän utbildning Det finns 17 inriktningar inom teknik och tillverkning. Kvalificerad yrkesutbildning samlar flest studerande därefter kommer högsko- leutbildning. Dessa två utbildningsformer finns inom flertalet in- riktningar. Inom några inriktningar finns studerande endast i kvalificerad yrkesutbildning och i högskoleutbildning. Till exempel studerar ungefär 900 personer energi och elektronik varav studerar i högskola och övriga i kvalificerad yrkesutbildning. Ungefär samma förhållande gäller för inriktningen tillverkning och hantering av livsmedel, en inriktning som samlar cirka 230 studerande totalt. Det samma gäller för inriktningen maskinteknik och verkstadsteknik med totalt cirka 900 studerande varav en fjärdedel i högskoleut- bildning, övriga finns i kvalificerad yrkesutbild- Studerande inom eftergymnasial yrkesutbildning ning (en marginell andel studerande, , finns dock i påbyggnadsutbildning). Inom vissa inriktningar finns en ansenlig andel studerande även i påbyggnadsutbildning. Inriktningen fordon och farkost- teknik samlar drygt 400 studerande varav cirka hälften studerar i påbyggnadsutbildning, övriga finns i kvalificerad yrkes- utbildning och några i kompletterande utbildning. Inom några inriktningar finns studerande i nästan alla utbild- ningsformer. Utbildning inom inriktningen elektronik, datateknik och automation finns i alla utbildningsformer utom i komplette- rande utbildning. Utbildning inom inriktningen tillverkning av tex- tilier, konfektion och lädervaror finns i alla utbildningsformer utom i folkhögskola. I några mindre studieinriktningar finns studerande endast i kva- lificerad yrkesutbildning. Av dessa är den största inriktningen kemi- och bioteknik. (diagram 22) Teknik och tillverkning, ht 05 Samhällsbyggnad och byggnadsteknik, övrig/ospec inriktning Samhällsbyggnad och byggnadsteknik, allmän inriktning Tillverkning, övrig/ospec inriktning Tillverkning och hantering av livsmedel Tillverkning av trä-, pappers-, glas/porslin- och plastprodukter Tillverkning av textilier, konfektion och lädervaror Teknik och teknisk industri, övrig/ospec inriktning Teknik och teknisk industri, allmän inriktning Industriell ekonomi och organisation Elektronik, datateknik och automation Studerande inom eftergymnasial yrkesutbildning Lant- och skogsbruk samt djursjukvård Inom lant- och skogsbruk samt djursjukvård finns sex inriktningar. Inom inriktningarna fiske och vattenbruk samt skog finns det stu- derande endast i kvalificerad yrkesutbildning. Samtliga studerande inom inriktningen djursjukvård studerar i högskola. Studerande inom inriktningen lantbruk, trädgård, skog och fiske, allmän utbild- ning finns endast inom påbyggnadsutbildning. Inom lantbruk och trädgård finns studerande i högskola, kompletterande utbildning samt i kvalificerad yrkesutbildning. (diagram 23) Lant- och skogsbruk samt djursjukvård, ht 05 Lantbruk, trädgård, skog och fiske, allmän utbildning Hälso- och sjukvård samt social omsorg Inom hälso- och sjukvård samt social omsorg finns det elva inrikt- ningar. Varje inriktning domineras vanligen av en utbildningsform. Inom inriktningarna omvårdnad samt socialt arbete och vägledning studerar flest personer i kvalificerad yrkesutbildning. Inom inrikt- ningen barn och ungdom finns det flest studerande i folkhögskola. är få inriktningar renodlade när det gäller utbildnings- form. Till exempel är inom barn och ungdom förvisso folkhögsko- leutbildning dominerande men av de studerande Studerande inom eftergymnasial yrkesutbildning finns i påbyggnadsutbildning och i högskoleutbildning. (diagram 24) Hälso- och sjukvård samt social omsorg, ht 05 Socialt arbete och vägledning Socialt arbete och omsorg, allmän utbildning Socialt arbete och omsorg Terapi, rehabilitering och kostbehandling Hälso- och sjukvård, övrig/ospec utbildning Hälso- och sjukvård, allmän utbildning Tjänster delas in i tio inriktningar. Kvalificerad yrkesutbildning samlar flest studerande inom nästan alla inriktningar. Inom de två största inriktningarna, turism, resor och fritid samt transporttjänster finns dock en ansenlig andel studerande också i andra utbildningsformer. Av de studerande inom transporttjänster finns i påbyggnadsut- bildning. Även inom den tredje största inriktningen, hotell, restau- rang och storhushåll, finns de flesta studerande i kvalificerad yrkes- utbildning. finns i högskoleutbildning och några studerar i påbyggnadsutbildning. En inriktning som avviker när det gäller storleksförhållanden är idrott och friskvård där nästan hälften av de studerande finns i högskoleutbildning och knappt hälften i kvalificerad yrkesutbild- ning, några studerande återfinns i folkhögskoleutbildning. Studerande inom eftergymnasial yrkesutbildning Inom några mindre inriktningar finns studerande i en enda ut- bildningsform. I fyra inriktningar finns studerande endast i kvalifi- cerad yrkesutbildning. Inom miljövård och miljöskydd finns stude- rande endast i högskoleutbildning. (diagram 25) Tjänster, ht 05 Miljövård och miljöskydd, övrig Miljövård och miljöskydd, allmän utbildning Turism, resor och fritid Hotell, restaurang och storhushåll Studerande inom eftergymnasial yrkesutbildning 2.5Behov av ytterligare studier Möjligheten till rättvisande jämförelser i det presenterade materialet begränsas av brister i det statistiska underlaget. En över- sikt av den eftergymnasiala yrkesutbildningen förutsätter att regi- strering av utbildningar och studerandeuppgifter görs noggrant och likvärdigt inom samtliga utbildningsformer. Med den befintliga statistiken kan dock ett antal tendenser synliggöras. I flertalet fall krävs dock fördjupade undersökningar för att säkra slutsatser ska kunna dras. Antalet studerande inom eftergymnasial yrkesutbildning har ökat något sedan höstterminen 2000 till sammanlagt cirka 35 000 studerande . Det är en cirka sjuprocentig ökning. har det skett stora förskjutningar mellan ut- bildningsformerna. Kvalificerad yrkesutbildning har ökat med och står därmed både för den största ökningen och den största andelen studerande. av alla stu- derande i eftergymnasial yrkesutbildning studerar i kvalificerad yrkesutbildning. Även kortare högskoleutbildning har ökat något i omfattning. har antalet studerande i på- byggnadsutbildning minskat avsevärt. Även de kompletterande utbildningarna har minskat något i omfattning . Ökningen av eftergymnasial yrkesutbildning är liten jämfört med expansionen av utbildningen vid universitet och högskolor. Man bör utreda om denna utveckling svarar mot den reella ut- vecklingen av arbetsmarknadens behov. En angelägen fråga att belysa är i vilken utsträckning olika kompetenser efterfrågas av arbetsmarknaden. Denna redovisning visar översiktligt vilka som studerar i efter- gymnasial yrkesutbildning. Dels anges tendenser för den samlade eftergymnasiala yrkesutbildningen, dels belyses skillnader mellan utbildningsformerna. Redovisningen tyder på skillnader mellan de olika utbildningsformerna när det gäller studerandegruppernas sociala bakgrund Könsfördelningen är ojämn. De studerande väljer utbildnings- inriktningar enligt traditionella könsmönster. Studerande inom eftergymnasial yrkesutbildning dessutom på en utveckling mot en ojämnare könsfördelning i eftergymnasial yrkesutbildning som helhet, där av de studerande är kvinnor. Detta speglar dimensioneringen av ut- bildningsinriktningar som leder till så kallade traditionella kvinno- yrken. Man bör undersöka om någon utbildningsform bättre än andra förmår de studerande att bryta könsmönster. av de studerande inom eftergymnasial yrkes- utbildning är födda i utlandet. Vissa utbildningsformer lyckas sämre än andra med att attrahera studerande med utländsk bak- grund. I folkhögskoleutbildning och kompletterande utbildning är endast av de studerande födda utomlands.TPF14FPT Dessa siffror kan jämföras med att av de i landet folkbokförda i arbetsför ålder är födda utomlands.TPF15FPT Förhållandena inom folkhögskoleutbildning och kompletterande utbildning kan till en del bero på dessa utbildningsformers huvudinriktningar. Antagandet grundas på att ett sådant samband har konstaterats när det gäller högre utbildning.TPF16FPT Den största enskilda åldersgruppen är de som utgör av de studerande i eftergymnasial yrkesutbildning. av de studerande är . Siffrorna tyder på att den eftergymnasiala yrkesutbildningen för- mår att attrahera människor från arbetslivet. Om detta innebär att utbildningarna fyller en funktion av fort- och vidareutbildning, kan dock inte avgöras. När det gäller hemmets utbildningsnivå finns skillnader mellan studerande inom de olika utbildningsformerna. De studerande inom kompletterande utbildning kommer i större utsträckning än de studerande i övriga utbildningsformer från studievana hem. Det är sannolikt att detta har att göra med den stora omfattningen av humaniora och konst inom kompletterande utbildning. Ett liknande samband mellan hemmets utbildningsnivå och utbildningsinrikt- ning kan observeras när det gäller högre utbildning.TPF17FPT 14TP PT Med reservation för att uppgift saknas i detta avseende för delar av dessa utbildnings- former. 15TP PT Siffran gäller för . Fokus på arbetsmarknad och utbildning, Information om utbildning och arbetsmarknad 2005:4. 16TP PT Det finns en stor variation mellan högskolorna när det gäller andelen utrikes födda. Denna beror till stor del på vilka utbildningar som högskolorna erbjuder och på befolkningens sammansättning i högskolans upptagningsområde. Utländsk bakgrund för studerande i grund- utbildning och forskarutbildning /05, (SCB och ). 17TP PT Studenterna i – Om livet och tillvaron som student , rapportserie 2001:26. Studerande inom eftergymnasial yrkesutbildning I de fall där vissa utbildningsformer har en jämnare fördelning av de studerande i fråga om kön, födelseland, ålder, hemmets ut- bildningsnivå, med mera bör skälen till detta studeras vidare. Den föreliggande redovisningen av så kallade sociala variabler är mycket översiktlig. En fördjupad studie av dessa variabler fördelade på in- riktning kan ge ytterligare förklaringar till rådande förhållanden. Det tycks finnas skillnader mellan de olika utbildningsformerna när det gäller i vilken utsträckning de leder till sysselsättning. är denna redovisning relativt grov och översiktlig. Andra befintliga studier kan ge en mer utförlig bild av dessa förhållanden. Det framgår dock att studier i kvalificerad yrkesutbildning och på- byggnadsutbildning i högre grad än studier i andra utbildnings- former leder till sysselsättning. För att få en tydligare bild av sysselsättning efter studierna inom eftergymnasial yrkesutbildning behövs en fördjupad studie av dessa variabler fördelade på inriktning. Dessutom behövs en studie om sysselsättningen är relevant i förhållande till utbildningen. Den inriktning som samlar flest studerande är samhällsvetenskap, juridik, handel, administration. Den inriktning som ökat mest är dock hälso- och sjukvård samt social omsorg. har däremot antalet studerande inom naturvetenskap, matematik och data minskat. En fördjupad undersökning av denna utveckling bör fokusera på orsakerna till den rådande fördelningen av utbildningsinriktningar. En viktig fråga att ställa är vilka överväganden som har styrt utbildnings- utbudet. Studerande inom eftergymnasial yrkesutbildning Redovisningen visar att det inom en och samma utbildnings- inriktning finns studerande i flera utbildningsformer. Sådana så kallade överlappningar finns i de allra flesta inriktningar och detta förhållande består även när inriktningarna bryts ned på den tredje SUN- nivån. Det är möjligt att en fördjupad undersökning av de utbildningar som döljer sig bakom statistiken visar att fenomenet inte är så utbrett som det ser ut på denna aggregerade nivå. Det kan också vara så att överlappningar förekommer i ännu större utsträckning än vad redovisningen i SUN-koder indikerar. En del av inrikt- ningarna i SUN, torde ha beröringspunkter. Ett exempel är inrikt- ningarna medieproduktion och konst och media inom humaniora och konst och journalistik och medievetenskap inom samhällsvetenskap, juridik, handel och administration samt data- och systemvetenskap inom naturvetenskap, matematik och data. Enskilda utbildningar måste därför analyseras. Ett fortsatt undersökningsarbete krävs också för att avgöra om de över- lappningar som faktiskt förekommer kan motiveras från en saklig utgångspunkt. Överlappningar som kan förvirra avnämare och studerande är naturligtvis inte bra oavsett studerandepopulationens storlek. I första hand rekommenderas dock att överlappningar inom de största inriktningarna utreds vidare. Det gäller inriktningarna mot samhällsvetenskap, humaniora och konst samt teknik och till- verkning. Inom dessa inriktningar finns studerande i samtliga utbildningsformer och tillsammans samlar de över hälften av alla studerande i eftergymnasial yrkesutbildning. Redovisningen av hur de olika utbildningarna klassificeras i SUN ger en grund för ett fortsatt utredningsarbete. Det statistiska materialet som ligger till grund för denna redovisning kan be- arbetas ytterligare. finns möjligheter att komplettera det statistiska materialet med underlag från berörda myndigheter och SCB. Ett fortsatt utredningsarbete bör omfatta diskussioner med berörda anordnare och avnämare av eftergymnasial yrkes- utbildning. 3 Iakttagelser och överväganden 3.1Framväxten av den eftergymnasiala yrkes- utbildningen Inte längre ett sammanhållet system högskolereform slog fast principen om ett sammanhållet högskolesystem som grund för utbyggnaden av eftergymnasial ut- bildning. Syftet med att samla all eftergymnasial utbildning i en or- ganisation var att uttrycka en gemensam syn på utbildningens mål och hur denna skulle anknyta till såväl yrkesliv som forskning. Därmed skulle återvändsgränder undvikas och tillgängligheten till högre utbildning öka. Avsikten var också att stärka anknytningen till arbetsmarknaden. Sedan 1977 års högskolereform har det svenska utbildningssy- stemet förändrats. Den eftergymnasiala utbildningen bedrivs inte längre enbart som högskoleutbildning. Nya utbildningsformer har vuxit fram som utbildningsformer som räknas till vuxen- utbildningen utvecklats i fråga om innehåll och relation till efter- gymnasial utbildning. I korthet har denna utveckling inneburit en ökad mångfald av yrkesutbildningar som är kortare än heltidsstudier. Kvalificerad yrkesutbildning har etablerats som utbildningsform i syfte att genom en stark arbetslivsanknytning tillgodose arbets- marknadens behov av personer med en bredare och djupare yrkes- kompetens än vad gymnasieskolan kan erbjuda. påbyggnadsutbildning och kompletterande utbildning har fått en tydligare ställning som utbildning på eftergymnasial nivå. Den statliga styrningen av de kommunala påbyggnadsutbild- ningarna har i vissa delar gjorts tydligare sett till både innehåll och finansiering. En stor del av de kompletterande utbildningarna ställer numera krav på förkunskaper som motsvarar tre årskurser av gymnasie- skolans nationella eller specialutformade program. Även utbildningar inom folkhögskolan har fått en tydligare ka- raktär av eftergymnasial yrkesutbildning, vilket markerats bland annat genom förändringar i rätten till studiestöd. har arbetsmarknadspolitiken kommit att spela en allt viktigare roll för ungdomars möjligheter att etablera sig på arbets- marknaden. Det har blivit vanligare att ungdomar får sin första yr- kesutbildning i form av en arbetsmarknadsutbildning inom framför allt yrkesinriktningar som vård och omsorg, industri, datateknik och service. Vad som tydligt framkommer i denna utveckling av kortare ef- tergymnasiala yrkesutbildningar är avsaknaden av gemensamma principer för vilka villkor som ska ligga till grund för den efter- gymnasiala yrkesutbildningen. Tillkomsten av nya eftergymnasiala yrkesutbildningar har skett successivt i första hand för att möta arbetslivets ökade krav på annan yrkeskompetens än den som hög- skoleutbildning ger. Problem med dagens struktur Min bedömning är att samhällets och individens resurser inte tas till vara på ett effektivt sätt. Problemen handlar både om hur ut- bildningsutbudet är dimensionerat i förhållande till arbetslivets be- hov och om hur utbildning initieras, finansieras och följs upp. Pro- blemen rör också individens möjligheter att överblicka och värdera olika utbildningsmöjligheter. Dessa problem leder till att den eftergymnasiala yrkesutbild- ningen får en oklar ställning i det offentliga utbildningsväsendet. Ytterst påverkas förutsättningarna för den eftergymnasiala yrkes- utbildningens kvalitet. Problem ur ett samhällsperspektiv Den eftergymnasiala utbildningen kännetecknas av mångfald, vilket bland annat tar sig i uttryck i att eftergymnasiala yrkesutbildningar initieras i parallella strukturer. En följd är att utbildningar inom olika utbildningsformer helt eller delvis riktar sig till samma seg- ment av arbetsmarknaden. Som framgår av redovisningen i kapitel 2, finns det flera exempel som tyder på detta. Detta behöver inte vara ett problem i sig om utbildningarna fyl- ler olika funktioner och tillgodoser angelägna behov. I vissa fall kan detta vara fallet, som inom delar av området teknik och tillverk- ning. Där är behovet av utbildad arbetskraft stort medan utflödet av ungdomar som lämnar gymnasieskolans yrkesförberedande pro- gram är för litet. går det inte att utesluta att det finns områden där det är mer tveksamt om det samlade behovet verkli- gen motiverar den nuvarande dimensioneringen. Mycket talar för att det nuvarande utbudet inte är optimalt. Det krävs dock ett fortsatt utredningsarbete för att precisera detta slag av slutsatser. Oavsett om det finns områden med yrkesutbildning som har större omfattning än behoven – och vice versa – har enskilda arbetsgivare svårt att veta vilka utbildningar som finns och hur dessa förhåller sig till varandra. Detta gäller också aktörer i det regionala utvecklingsarbete som regionala självstyrelseorgan, kommunala samverkansorgan och länsstyrelser ansvarar för. Den regionala nivån, som också omfattar de regionala kompetensråden, har en svag roll vid initiering och planering av eftergymnasial yrkesutbildning. En annan konsekvens av att eftergymnasial yrkesutbildning an- ordnas inom ramen för flera parallella regelverk, är att den statliga finansieringen utformas på olika sätt. Principerna för hur resurser beräknas, fördelas och följs upp skiljer sig åt. Därmed begränsas möjligheterna att göra övergripande prioriteringar samt att följa upp och jämföra kostnader för eftergymnasial yrkesutbildning. Ett systematiskt kvalitetsarbete som täcker hela området saknas. Återkommande utvärdering och uppföljning sker endast i begrän- sad utsträckning för eftergymnasial yrkesutbildning utanför hög- skolan. Kunskapen om utbildningarnas effekter och resultat är därför begränsad. Detta innebär att det blir svårt att analysera och värdera omvärldsförändringar och behov som rör eftergymnasial yrkesutbildning i syfte att initiera yrkesutbildningar som efterfrå- gas av arbetslivet. Det finns sålunda inga tydliga strukturer som ser till att behoven tillgodoses. Problem ur ett individperspektiv Det nuvarande systemet för eftergymnasial yrkesutbildning gör det även svårt för den studerande att orientera sig om vilka utbild- ningar som erbjuds och på vilket vis de ger möjligheter till etable- ring på arbetsmarknaden. När snarlika utbildningar förekommer inom olika utbildningsformer har den enskilde svårt att värdera olika alternativ. Det kan innebära att tiden för utbildning blir längre än nödvändigt. Systemet innebär också att det ibland gäller olika villkor för stu- diefinansiering för likartade utbildningar. Skälen för dessa skillna- der kan vara svåra att genomskåda för de studerande. Detsamma gäller regleringen av de studerandes rättssäkerhet. En annan konsekvens är osäkerheten om hur systemet förhåller sig till gymnasieskolans yrkesförberedande program. Det kan vara svårt för elever i gymnasieskolan att få överblick över och värdera möjligheterna att studera vidare inom det valda yrkesområdet. Trots ambitionen att motverka återvändsgränder i utbildningssy- stemet och insatser för att utveckla former för validering, finns det än oklarheter som rör de studerandes möjligheter att tillgodo- räkna viss utbildning vid senare studier vid universitet och hög- skolor – och omvänt. Den nuvarande systemet utgår följaktligen i liten utsträckning från den enskildes perspektiv. Den eftergymnasiala yrkesutbildningens kunskapsbas Arbetslivets behov i fokus Syftet med de eftergymnasiala yrkesutbildningarna som vuxit fram vid sidan av högskoleutbildningen är att kombinera teore- tiska kunskaper och kunskap som skapats inom produktionen av varor och tjänster. Formerna för anknytningen till arbetslivet ser olika ut, likaså i vilken utsträckning det teoretiska stoffet hämtas från gymnasial utbildning eller högskoleutbildning. I den eftergymnasiala yrkesutbildningen är det närheten till ar- betslivet och den kunskap som vinns i produktionen av varor och tjänster som ger utbildningen dess särprägel. Denna kunskap är reflekterande och ifrågasättande och bygger på beprövad erfaren- het. Den har inte alltid dokumenterats på ett systematiskt sätt, men utgör en nödvändig del av den kompetens som arbetslivet efterfrå- gar för allt fler funktioner. Delar av kunskapsutvecklingen sker direkt i arbetslivet och har givetvis olika karaktär inom olika sektorer. Den förutsätter inte alltid en överbyggnad i form av disciplinär forskning och forskar- utbildning – ofta saknas relevant forskning. I utbildningen kombi- neras dessa inslag med moment som har sin grund i vetenskap och forskning. Detta innebär att kvaliteten och relevansen i utbildningarna måste garanteras genom en nära koppling till arbetslivet och den aktuella branschen. Denna koppling bör komma till uttryck bland annat i ett starkt inflytande från arbetslivets sida när det handlar om utbildningens innehåll, utformning och dimensionering. Det kan ske genom en arbetsplatsförläggning av delar av utbildningen samt genom arbetslivets medverkan vid uppföljning och utvärde- ring. Detta synsätt har varit vägledande vid utvecklingen av den kvali- ficerade yrkesutbildningen. Erfarenheterna sedan denna verksam- het startade är mycket goda. Det är dock självklart att den eftergymnasiala yrkesutbildningen som har en stark arbetslivsanknytning också bygger på vetenskaplig grund utan att utbildningen i sig måste ha en forskningsanknyt- ning. De kunskaper som förmedlas måste, i likhet med den utbild- ning som förmedlas i och gymnasieskolan, utgå från vetenskap och beprövad erfarenhet. Högskoleutbildning styrs främst av inomvetenskapliga kriterier Som jämförelse finns anledning att peka på att det i högskoleut- bildningen är kunskapsutvecklingen i ämnet eller ämnesområdet som är utgångspunkt för utbildningen. Denna syftar till att ge de studerande förmåga till kritiskt tänkande och förmåga att söka och värdera sådan kunskap som ligger på vetenskaplig nivå. Högskole- utbildning ska också knyta an till arbetslivets behov. För yrkesex- amina eftersträvas en kombination av ämnen och kurser som mot- svarar arbetslivets kompetensbehov. Det internationella veten- skapssamhället är en viktig referenspunkt för bedömningen av verksamhetens kvalitet och för prioriteringar. 3.2Den fortsatta utvecklingen av eftergymnasial yrkesutbildning Skäl att bygga ut den eftergymnasiala yrkesutbildningen Staten har kraftigt ökat sitt åtagande för eftergymnasial utbildning kraftigt . De ökade resurserna har främst kommit universitet och högskolor till del. Som framgår i kapitel 2 har antalet studerande på eftergymnasial yrkesutbildning som lig- ger till grund för utredningens material endast ökat i blygsam ut- sträckning . Ökningen uppgår till uppskattningsvis .