sou · GUB387 · 2007-01-01 00:00:00 — vilka bedömningar som skall göras avseende medborgare från ett visst land, är att grunden fastställs i samråd mellan Schengen- ländernas ambassader i det berörda landet. Denna gemensamma praxis kompletteras med eventuella nationella särskilda förhållan- den som skall beaktas. För del fastställer slutligen Migra- tionsverkets styrelse den viseringspraxis som gäller för medborgare från ett visst land. Denna viseringspraxis fungerar i praktiken som en instruktion för den handläggande och beslutsfattande persona- len vid den berörda svenska utlandsmyndigheten. Den enhetliga viseringen gäller sedan för inresa i Schengenområdet och ger möj- lighet att under viseringens giltighetstid fritt resa mellan länderna som ingår i . Vanligen ges en visering för kortare vistelse som är ett besök. 8.3.2Förslag till en ny viseringsgrund Kommitténs förslag: En ny grund för visering skall införas. En tredjelandsmedborgare skall kunna beviljas en visering för en tidsperiod av längst 3 månader med syfte att söka arbete i . Möjlighet till denna visering skall omfatta personer som har särskilt efterfrågad kompetens eller kvalifikationer inom ett yrke. En särskild förteckning över sådana yrken skall upprättas utifrån de aktuella behoven. Sökanden skall vidare uppfylla de generella villkoren för en enhetlig Schengenvisering. Villkoren för arbetssökarvisering skall framgå i den av fastställda viseringspraxisen för varje enskilt land. styrelses viseringspraxis i denna del skall fast- ställas i samverkan med . Den som är viseringsfri har möjlighet att resa till och söka arbete här i landet han eller hon har rätt att vistas här utan krav på uppehållstillstånd. Enligt kommitténs mening är det rimligt att även den som är viseringspliktig ges en motsvarande möjlighet att resa till för att söka arbete här under vissa 8 (). Arbetssökarvisering och kontakten arbetssökande – arbetsgivare Kommittén vill underlätta rekryteringen av tredjelands- medborgare genom att göra det möjligt för dem att under ett besök i komma i kontakt med en potentiell arbetsgivare som söker arbetskraft. En ny grund för visering med syftet att söka arbete skall därför inrättas. Särskilda villkor, utöver de generella kraven som alltid gäller för en enhetlig Schengenvisering, skall knytas till denna viseringsgrund så att den kopplas till brist på arbetskraft inom ett yrke eller ett yrkesområde. En sådan viseringsgrund skiljer sig från andra viseringar. Den som reser till för att tillfälligt besöka släktingar, delta i konferens eller vara turist skall återvända hem, vilket också är ett krav för att visering skall beviljas. En möjlighet att tillåta tredjelandsmed- borgare att resa hit för att sondera arbetsmarknaden och söka arbete innebär underförstått att det måste finnas en förhoppning om att få en anställning och att flytta till . Även om en visering beviljats ger detta inte innehavaren ovill- korlig rätt att resa in i Schengenområdet. Den rätten prövas varje gång han eller hon passerar Schengenområdets yttre gräns. Vid gränskontrollen måste därför alla som reser in kunna visa att de har medel för uppehället under besöket och för hemresan, en medi- cinsk reseförsäkring samt dokument som visar på syftet med besö- ket. Då syftet för besöket i detta fall är att söka arbete, vilket inte finns som grund i något annat EU-land9, kan det leda till vissa komplikationer vid gränskontrollen. För att undvika eventuella problem som den arbetssökande kan möta vid gränskontrollen anser kommittén att syftet med besöket, dvs. att söka arbete i , tydligt skall framgå av viseringen. Detta sker lämpligast genom att det skrivs in på viseringsmärket i passhandlingen. Kommitténs förslag i kapitel 7 till ändrade bestämmelser om förutsättningar för att få uppehålls- och arbetstillstånd grundar sig även fortsättningsvis på att det finns brist på arbetskraft. Bristen kan finnas inom ett visst yrke eller viss bransch. Bristsituationen skall vara konstaterad genom en av myndighet genomförd bedöm- ning där avsaknad av tillgång på arbetskraft inom och EES konstaterats. Kraven för en arbetssökarvisering skall knyta an till villkoren för att få arbetstillstånd så att sådana personer som har goda utsikter att få en anställning i söker och får arbets- sökarvisum. På så sätt görs en förhandsprövning av kompetens och 9 Däremot har en visering för att söka arbete. Se bilaga 6 för en kort redogörelse av deras erfarenheter. Arbetssökarvisering och kontakten arbetssökande – arbetsgivare kvalifikationer hos potentiella arbetssökande i förhållande till de brister och behov av arbetskraft som konstaterats i vårt land. För att kunna beviljas en arbetssökarvisering skall den sökande ha ett yrke som det finns ett uttalat behov av i . Sådana yrken (eller branscher) skall föra upp på en särskild förteckning på liknande sätt som sker för de s.k. generella yttrandena. skall i dessa fall fatta sina beslut i samråd med arbetsmarknadens parter. För att en handläggare vid en utlandsmyndighet skall kunna ut- föra uppgiften att bedöma om en person uppfyller kraven för en arbetssökarvisering krävs tydliga instruktioner till utlandsmyndig- heten. Det är som föreskriver viserings- praxis, i praktiken en vägledning för utlandsmyndigheterna i beredningen av viseringsansökningar, för varje enskilt land. Vad gäller villkoren för arbetssökarvisering skall dessa beslutas av i samråd med . Av vill- koren skall framgå inom vilka yrken/branscher/sektorer som i samråd med arbetsmarknadens parter lagt fast att det föreligger en brist på arbetskraft som inte kan tillgodo- ses i eller inom EU/EES. Eftersom den av Migrations- verkets styrelse fastställda viseringspraxisen anpassas till respektive land skall detta också göras med arbetssökarvisering. Villkoren för en sådan visering skall skrivas in i de länderspecifika besluten om viseringspraxis. Då arbetsmarknaden befinner sig under ständig förändring måste villkoren för att bevilja arbetssökarvisering regelbundet anpassas till rådande behov på arbetsmarknaden. Det är viktigt att hänsyn tas såväl till förhållanden på den inhemska arbetsmarknaden som till migrationstrycket på vårt land. Genom detta förfarande kan svenska myndigheter genom styra från vilka länder man öppnar möjligheter att söka arbetssökarvisering, liksom vilka villkor som skall ställas på individens kvalifikationer (utbild- ningsnivå eller särskild kompetens) för att en sådan visering skall kunna beviljas. Detta innebär att möjligheten att utfärda arbets- sökarvisering kan öka eller minska genom relativt enkla myndig- hetsbeslut beroende på arbetsmarknadens behov. Arbetssökarvisering och kontakten arbetssökande – arbetsgivare 8.3.3Ansökan om arbetstillstånd efter inresan Kommitténs förslag: Personer som har beviljats en visering med syfte att söka arbete skall få söka uppehålls- och arbetstill- stånd efter inresan i . Detsamma skall gälla den som är viseringsfri och som söker arbetstillstånd inom ett yrke som förts upp på den särskilda förteckning över yrken eller branscher som är ett krav för att arbetssökarvisering skall be- viljas. Såsom framgår i kapitel 7 bygger kommitténs förslag till ett regel- verk för arbetskraftsinvandring på ett system med reglerad invand- ring. Den bärande principen är att ansökan om tillstånd att arbeta i vårt land skall lämnas in och beviljas före inresan i . Kommittén inser att det i vissa fall kan vara en fördel att kunna ansöka om uppehålls- och arbetstillstånd under en vistelse i , men anser att kravet att arbetstillstånd skall ha sökts och beviljats före inresan även i fortsättningen skall utgöra huvudregeln. Ett undantag bör dock göras för de personer som beviljats arbetssökar- visering. Personer med denna typ av visering skall uppfattas som inbjudna till vårt land i syfte att söka arbete här. Redan när Migra- tionsverket beslutar om vilka kriterier som skall gälla för dem som skall kunna beviljas en visering för att kunna söka arbete har hän- syn tagits till förhållanden på den svenska arbetsmarknaden. Med kommitténs förslag kan en tredjelandsmedborgare som befinner sig i landet med stöd av en arbetssökarvisering och som erbjudits ett arbete inom viseringsperioden ansöka om arbetstill- stånd inifrån . En sådan ansökan måste dock göras medan viseringen är giltig, det vill säga från inresan i Schengenområdet. Kommittén föreslår vidare att den som är viseringsfri skall ha möjlighet att få en ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd prövad efter inresan, om ansökan avser anställning inom ett yrke eller en bransch som förts upp på den förteckning som utgör grund för att bevilja visering för den som är viseringspliktig. En sådan ansökan måste göras inom den viseringsfria tiden.10 10 4 kap. 1 § UtlF. Arbetssökarvisering och kontakten arbetssökande – arbetsgivare Kommitténs förslag: Ordningen med arbetssökarvisering skall utvärderas för att bedöma vilka konsekvenser denna nya grund för visering får på den svenska arbetsmarknaden. Genom att föreslå en ny viseringsgrund vill kommittén förenkla kontakterna för både arbetssökande och arbetsgivare. Alla regler för arbetskraftsinvandring innebär en avvägning mellan å ena sidan behovet av kontroll och å andra sidan smidiga och välkomnande processer. Kommittén vill dock inte att landets gränser öppnas för dem som på vinst och förlust kan tänkas vilja besöka vårt land för att söka arbete. Kommittén föreslår att ordningen med arbetssökarvisering utvärderas för att undersöka vilka konsekvenser en sådan förändring medför på den svenska arbetsmarknaden. Efter- som en visering för att söka arbete blir ett nytt instrument för att underlätta kontakterna mellan arbetsgivare och arbetstagare är det viktigt att följa utvecklingen och se vilka åtgärder som behöver vidtas för att ordningen skall få önskad effekt. 8.4Genom riktad rekrytering kan arbetsgivare nå eftertraktad arbetskraft När en arbetsgivare inte har lyckats hitta en arbetstagare med den kompetens som efterfrågas för en ledig befattning kan andra sätt att rekrytera bli aktuella. Det kan finnas behov av att enskilt eller i samverkan med andra intressenter göra en mer samlad och riktad ansträngning att finna arbetskraft utanför EU/EES. 8.4.1Riktad rekrytering i samverkan Aktiviteter för att rekrytera utländsk arbetskraft sker ofta i sam- arbete mellan berörda arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer. Det är också en förutsättning för att staten, i form av AMS, skall kunna medverka till att berörda organisationer från arbetsmark- naden är överens om att en rekrytering bör ske. I annat fall riskerar staten att bli en part i en fråga där arbetsmarknadens parter har olika syn. Arbetssökarvisering och kontakten arbetssökande – arbetsgivare Ett sätt för arbetsgivare att skapa kontakter med potentiella arbetstagare från tredje land är att delta i eller arrangera speciella rekryteringsmässor eller andra informationsmöten i ett land där det finns efterfrågad arbetskraft. Det finns en mängd olika typer av informations- och rekryteringsmöten vars form även bör kunna användas för att nå den arbetskraft som efterfrågas i tredje land. Ju mer specificerad arbetskraft som efterfrågas avseende yrke eller bransch, desto större är möjligheten att nå potentiell arbets- kraft genom den här formen av aktiviteter. Ett aktuellt exempel på riktad rekrytering är när vissa landsting , började att i mer eller mindre organiserad form rekrytera personal från länder utanför EU för att råda bot på bristen på sjukvårdspersonal. Framför allt vände man sig till intres- serade i EU:s kandidatländer. Även dessa rekryteringar genom- fördes i samverkan med AMS. I sina ansträngningar att rekrytera utländsk sjukvårdspersonal har och enskilda landsting också haft speciella rekryteringskampanjer i bl.a. och . Resultatet av kampanjerna, som skedde i samverkan med , var att ett flertal läkare valde att flytta till . Bristen på läkare och arbetsgivarnas svar på detta kan ses som ett exempel på hur riktad rekrytering utvecklas när en brist uppstår. Ytterligare en form för riktad rekrytering är att en arbetsgivare vänder sig till ett bemanningsföretag eller företag som är specialise- rade på att förmedla personal. –1993, när personal- uthyrning och privat förmedlingsverksamhet blev tillåtna i , har bemanningsbranschen expanderat snabbt. Det stora tjänste- området inom denna bransch är personaluthyrning, medan den privata förmedlingsverksamheten fortfarande har begränsad om- fattning. Många av de större bemanningsföretagen i har rekryteringsverksamhet, men det finns också specialiserade företag som uteslutande arbetar med förmedlingsverksamhet. I länder där en stor del av befolkningen av olika anledningar vill arbeta utomlands finns en annan form av förmedlingsverksamhet. Speciella förmedlingskontor som inriktar sig på att förenkla kontakterna mellan individen och mottagarlandet har vuxit fram. Kontoren finns i relativt stor omfattning i framför allt . Arbetssökarvisering och kontakten arbetssökande – arbetsgivare Erfarenheterna av dessa kontor är dock inte enbart positiva. Det finns inga internationella konventioner som reglerar området, vilket medför problem om inhemsk lagstiftning saknas. Globala kommissionen för internationell migration (GCIM) uppmärk- sammar i sin rapport att det kan finnas en risk att oseriösa förmed- lare av arbetskraft utnyttjar denna avsaknad av reglering.11 Till exempel kan förmedlare utnyttja ett bilateralt avtal för egna syften genom att göra utfästelser om villkor som inte överrensstämmer med verkligheten och på så sätt få personer att flytta med falska förhoppningar om vad som väntar i mottagarlandet. Kommissionen uppmanar länder som ingår speciella avtal för riktad rekrytering att vara vaksamma på eventuellt missbruk av dessa samt att inte för- skjuta ansvaret för de migrerande arbetstagarna från staten till för- medlarna. Även om den privata förmedlingsverksamheten i är av begränsad omfattning bedömer vi att den kan komma att öka. Det är viktigt att noga följa hur denna form av rekryteringsprocess utvecklas och dess konsekvenser. Internationell konkurrens om arbetskraft kommer att konkurrera med andra länder om att knyta till sig arbetskraft från länder utanför EU/EES. Vi är då i samma situa- tion som när vi i andra sammanhang önskar marknadsföra i konkurrens med andra länder. Svenska staten och olika bransch- och intresseorganisationer arbetar aktivt för att t.ex. mark- nadsföra turism eller näringsliv. På samma sätt kan det antas att en bred sammanslutning av arbetsmarknadens parter och samhällsorganisationer utifrån ett gemensamt intresse på olika sätt kan marknadsföra som ett land som är attraktivt som invandringsland för efterfrågad arbetskraft. Kommittén anser att uppdraget att marknadsföra till attraktiv arbetskraft från tredje land skall föras fram som en del i det samlade främjandet av . I sammanhanget kan relevanta ambassader och konsulat medverka i såväl främjandet av som i det praktiska arbetet vid riktad rekrytering. 11 GCIM (2005). Arbetssökarvisering och kontakten arbetssökande – arbetsgivare 8.4.2Bilaterala avtal kan skapa kanaler för efterfrågad arbetskraft att komma till En ytterligare möjlighet för att underlätta kontakten mellan arbets- givare och arbetstagare är att ingå bilaterala avtal med relevanta länder. Innehållen i bilaterala avtal varierar men kan exempelvis innehålla villkor om vilken typ av utbildning den efterfrågade arbetskraften skall ha, information om hur många personer avtalet omfattar, vilka rättigheter och förmåner arbetskraften skall garan- teras i mottagarlandet eller att arbetsmarknadsmyndigheterna i sändarländerna skall hjälpa till vid rekryteringen av arbetskraft till mottagarlandet. Bilaterala avtal kan reglera dessa förhållanden och skapa möjligheter till ett tätt samarbete mellan länderna vilket kan underlätta vid riktade rekryteringar. I vissa länder kan också ett bilateralt avtal vara en förutsättning för att en svensk myndighet eller arbetsgivare skall kunna verka i landet. Inom ramen för sådana avtal brukar andra migrationsfrågor behandlas, framför allt åter- tagande av egna medborgare. I och med detta blir också avtalen ett sätt att motverka illegal migration. Målet är att den överenskomna migrationen av arbetskraft skall kunna minska antalet som kommer illegalt för att arbeta på den svarta arbetsmarknaden. Bilaterala avtal har tidigare haft en viktig roll vid kollektiv rekrytering. tillämpades ett system där AMS tog kontakt med arbetsmarknadsmyndigheterna i det aktuella landet och därefter kunde rekryteringen skötas av myndigheten i sam- arbete med det sökande svenska företaget.12 Detta var en direkt följd av ett bilateralt avtal staterna emellan. Avtal skall ses som ett komplement och som ett hjälpmedel för att underlätta kontakterna. Ett skäl att ingå bilaterala avtal kan vara att informationen om den svenska arbetsmarknadens behov kan få större genomslag i landet. Ett annat skäl kan vara att ge svenska aktörer tillgång till rekryteringskanaler i andra länder och på annat sätt underlätta för svenska aktörer att verka i det land som vi har avtal med. Erfarenheter från organiserad rekrytering visar att ett avtal med det landet, eller de relevanta myndigheterna i landet som arbetskraft rekryteras från, underlättar rekryteringen. Svenska myndigheter och organisationer bereds då möjlighet att agera i landet. En ökande global trend är att länder som är i behov av invandrad arbetskraft ingår avtal med relevanta länder. Även om det finns en 12 och (1999). Arbetssökarvisering och kontakten arbetssökande – arbetsgivare risk för byråkratisering anser kommittén att bör överväga att teckna sådana avtal med speciellt intressanta länder. Detta kan bli aktuellt i de fall det uppstår en mer omfattande brist på arbets- kraft i yrken och sektorer i . Avtalen bör rikta sig till de länder där det finns kvalificerade arbetstagare som kan vara villiga att migrera till . 9 Handläggningen av tillstånd En utgångspunkt för kommittén är att behovet av arbetskraft på arbetsmarknaden skall styra regelverket för arbetskraftsinvandring. Regelverket skall göras mera flexibelt så att omfattningen av arbetskraftsinvandringen snabbare skall kunna anpassas till arbets- marknadens behov. Direktiven understryker att ändringar i regel- verket skall syfta till att förenkla administrationen i samband med tillståndsprövningen för såväl myndigheter och företag som för enskilda. Kommittén skall ta ställning till om det finns skäl att hantera arbetstillståndsärenden gällande internationellt utbyte, som rör arbete som i princip inte är en del av utbudet på den allmänna arbetsmarknaden, i en särskild ordning. Kommittén skall även överväga hur ansökningar om arbetstillstånd skall prövas och hur överprövning av negativa beslut skall regleras. Hur handläggningen av ansökan och handläggning av ärenden går till har beskrivits i kommitténs delbetänkande.1 har systemet med manuellt ifyllda blanketter i allt större grad ersatts av ett Internet-baserat system. Syftet med förändringen är att proces- sen skall bli snabbare och enklare. Hanteringen av tillstånd skiljer sig något åt beroende på om en arbetsmarknadsprövning, som tar hänsyn till bristsituationen, behöver göras eller inte. I de ärenden som gäller arbetstillstånd för täckande av tillfällig brist eller perma- nent uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl skall en sådan arbetsmarknadsprövning göras. I de fall det gäller anställningar inom ramen för internationellt utbyte görs däremot ingen prövning 1 Avsnitten 5.4 och 5.5. av arbetskraftsbrist i det enskilda fallet. En beskrivning av villkoren för dessa tillståndsformer har tidigare getts i avsnitt 3.1.4. Processen vid handläggning av ärenden som rör arbetstillstånd för täckande av tillfällig brist och permanent uppehållstillstånd av arbets- marknadsskäl På Arbetsmarknadsverkets hemsida2 finns information om vad som gäller vid utlandsrekryteringar och instruktioner om hur arbets- givaren skall gå till väga vid en rekrytering från tredjeland. Hand- läggningen kan sägas ske i två delar. I den första delen agerar arbetsgivaren för att länsarbetsnämnden skall yttra sig i det aktuella ärendet. I den andra delen, som inträffar om länsarbetsnämndens yttrande utfaller positivt, är det den arbetssökande som skall agera genom att lämna in en ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd för slutligt beslut av utlandsmyndighet eller . I den första delen av handläggningsprocessen skall arbetsgivaren normalt anmäla den lediga tjänsten till Arbetsförmedlingen. Arbetsgivaren skall också anmäla avsikten att rekrytera en person som inte är bosatt inom EU:s samarbetsområde. Det senare kan en arbetsgivare göra genom att registrera ett arbetserbjudande på . Arbetsgivaren lämnar där rele- vanta uppgifter om den lediga tjänsten, bland annat yrke, tidsperiod och berörd arbetstagarorganisations ställningstagande rörande löne- och anställningsvillkor. Registreringen resulterar i en utskri- ven blankett som skall skrivas under av både arbetsgivare och berörd arbetstagarorganisation innan den skickas till länsarbets- nämnden. När blanketten med arbetserbjudandet har inkommit till läns- arbetsnämnden görs en arbetsmarknadsprövning av ärendet. För att bedöma bristsituationen kontrolleras att arbetsgivaren vederbör- ligen anmält platsen till Arbetsförmedlingen. Platser som annonse- ras i den svenska platsbanken går också automatiskt ut i Eures- systemet.3 Det undersöks även om det finns någon registrerad lämplig arbetssökande hos Arbetsförmedlingen som kan anvisas att söka platsen. 3Om bristsituationen inom ett yrke är väl känd så att handläggaren på länsarbetsnämnden bedömer att en annonsering av platsen är utsiktslös behöver platsen inte annonseras. För att länsarbetsnämnden skall kunna ta ställning i ärendet skall berörd arbetstagarorganisation ha getts tillfälle att yttra sig.4 Med begreppet berörd arbetstagarorganisation avses det centrala fack- förbundet. Om det centrala fackförbundet tillfrågar eller delegerar yttrandeuppgiften till lokal/regional avdelning är en intern fråga. Arbetsgivaren vänder sig ofta i första hand till lokal/regional avdel- ning för att få det fackliga yttrandet om arbetsvillkoren. Om fack- föreningen tillstyrker rekryteringen så godtas det av länsarbets- nämnden. Om däremot yttrande från facklig lokal/regional avdel- ning saknas så skickas ärendet på remiss till central facklig nivå. Vissa arbetstagarorganisationer, t.ex. Svenska byggnadsarbetare- förbundet, har bett om att ärendena alltid skall remitteras till den centrala nivån. I princip skall fackföreningen yttra sig om de villkor som är en förutsättning för bedömningen av ärenden om arbetstill- stånd (se avsnitt 3.1.4). skall enligt riktlinjerna inte yttra sig om bristsituationen. , vilket inte är särskilt vanligt, att det finns arbetskraft, inom landet eller inom EES eller är det dock ett skäl för Arbetsmarknads- verket att fördjupa arbetsmarknadsprövningen. När arbetsmarknadsprövningen är klar meddelar länsarbets- nämnden sitt yttrande till arbetsgivaren. Om länsarbetsnämnden har tillstyrkt rekryteringen av tredjelandsmedborgaren går hand- läggningsprocessen in i den andra delen. Den arbetssökande skall ansöka om uppehålls- och arbetstillstånd hos berörd utlands- myndighet. yttrande bifogas ansökan. I ett antal fall har utlandsmyndigheten bemyndigande att besluta om uppehålls- och arbetstillstånd. I annat fall skickas ansökan vidare till som meddelar den sökande beslutet. Handläggning av ärenden av kategorin internationellt utbyte När ärendet gäller så kallat internationellt utbyte går processen till på ett något annorlunda sätt. I dessa fall skall inte någon prövning av arbetskraftsbrist göras och arbetsgivaren behöver inte anmäla någon ledig plats till Arbetsförmedlingen. Registreringen av arbets- erbjudandet går i övrigt till på samma sätt som när det gäller ären- den om täckande av tillfällig brist och permanent uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl.