sou · GUB319 · 2007-01-01 00:00:00 — Särskilda medel bör avsättas för stipendier till verksamheter som syftar till att stärka barns och ungdomars språkutveckling och/eller deras kulturella minoritets- eller urfolksidentitet. Aktivt synliggörande av det samiska i samhället Det samiska språkets ställning kan stärkas genom att synliggöra det samiska bättre i majoritetssamhället. Det påverkar majoritets- befolkningens förståelse för samerna och stärker samers, och sär- skilt barn och ungdomars, kulturella identitet. Det främjar även språklig revitalisering. För att bättre synliggöra det samiska folket bör , samefolkets dag, göras till allmän flaggdag. Arbetet med skyltning med samiska ortnamn bör intensifieras och fast- ställda samiska ortnamn skall kunna användas som postorter. Den i delbetänkandet föreslagna tillsynen över lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk bör delas mellan och . bör som myndighet ges nationellt tillsyns- ansvar rörande det samiska språket i kommunerna. Detta innefattar bl.a. styrning, tillsyn, fördelning av ekonomiska medel och sam- ordning. Erfarenheterna visar att de same- och minoritetspolitiska frå- gorna inte samordnas i tillräcklig grad på central nivå. Följden blir att de nationella minoriteternas behov inte behandlas i sin helhet. För att beslutsfattandet skall vila på en bättre helhetsbild och för att revitaliseringsinsatser skall bli effektivare, bör ett samordnings- kansli inrättas inom för same- och minoritets- politiska frågor. Inrättandet av ett samordningskansli skulle även underlätta det internordiska arbetet i dessa frågor. Grundläggande förvaltningsrättsliga författningar och författ- ningar som särskilt rör de nationella minoriteternas rättigheter, samisk kultur, språk och näringar bör översättas till samiska. Mot- svarande föreslås för finska och meänkieli. Detta skulle öka rätt- säkerheten i myndighetsutövningen inom förvaltningsområdena och även utveckla språken. To Reclaim My Language – Measures to Strengthen the The assimilation and educational policies that were practised in Northern over a long period of time have caused many , who spoke the language as children, to lose their language and cause younger generations of not to learn the language. Some feel that they were deprived of their language. The will to preserve and to reclaim the language is strong. The language is threatened and the smaller varieties, such as and Lule , are at risk of disappearing completely. This would mean that a part of living cultural heritage and an important part of the collective identity of the people would be lost. For an indigenous people, the preservation of the language is of vital importance to the continuity and the transmis- sion of the culture. Approximately half of the 20 000 in speak and a fourth are literate in . The number of speakers is lower in the Southern parts of Sápmi. In general older possess a better mastery of the language. Many in the parental genera- tion do not have sufficient language skills themselves to transmit the language to the next generation, even if they wanted to. International Obligation to Protect and Support Minority Languages The recognition of the as a national minority in accordance with means that is under an international obligation to actively promote the language in order to safeguard it. The recognition means inter alia that the are to be given influence in matters regarding As an indigenous people the also have a right to self- determination. The work to implement the linguistic and cultural rights of na- tional minorities is part of work with human rights. The realization of the legislation enacted in April of 2000 on the right to use , Finnish and Meänkieli in contacts with authorities and courts of law has been insufficient. Individuals are unable to use the rights guaranteed by the law. An inadequate Swedish implementation of these rights questions international credibility. According to , additional measures will be necessary in order for to live up to its international obliga- tions, inter alia the support of the language will have to be improved and this will have to occur promptly. This means that has reached a cross-roads where international obligations are brought to the forefront. Well-meaning intentions are no longer sufficient for the language to regain ground and to survive in the long run. The criticism of needs to result in concrete, decisive measures and better imple- mentation of the provisions of the conventions. A number of mea- sures to strengthen the protection of minorities have been propo- sed in the previously delivered report.1 Since the transcend state boundaries, should inten- sify the cooperation with and in order to find ways to promote the peoples endeavour to preserve the language and culture. Such cooperation has been suggested by . Parallel measures need to be taken in order to halt and reverse the process of language shift. Revitalization of the language will require conscious and long-term work at society, group and indivi- dual levels. The majority society can assist the by creating a language-preserving environment and by giving the the tools to reclaim their language. If the are given the tools and the prerequisites to mould their own future, the strength of the group can be channelled to reverse the process of language shift. 1 The to My Language – Enhanced Minority Rights Protection, Swedish Government Official Reports Series, No. needed to raise the status of the language, and to revitalize and make the language more visible in society. Children and youth are the life insurance of a threatened lang- uage, since they are the future bearers of the culture. The number of speakers can consciously be increased by giving parents better knowledge about additive bilingualism and by pre-schools and schools actively supporting the language development of children and youth. If adults with passive knowledge in are given the opportunity to improve their language skills, the number of speakers can be increased. The that wish to reclaim the language should be given the opportunity to do so. The Administrative Area for the to Be Expanded Enactment of language legislation is one way to raise the status of the language in society. If the right to use in official si- tuations is expanded to the area, more will be gi- ven the opportunity to use and develop their language through ver- satile usage. The language would also become more useful, which would motivate more young people to learn it. Individuals would also be given the right to pre-school and care-of-the-elderly partly or completely in in an additional number of municipalities. The administrative area for the language is proposed to be expanded so that it would also include the municipalities of , , , , , , , , , , , , , , , , , , and . It is of cru- cial importance that the expanded administrative area will be large enough so that a majority of living in Sápmi be included in the measures and that strongholds be included. The proposed ad- ditional municipalities and authorities should take advantage of the proposed three-year information and educational effort to improve their language competence and competence in minority rights po- licy. Government grants are proposed to cover additional costs of the municipalities in the administrative area. The of () should, as a publicly elected body for , establish the goals of language efforts. It is essential that the goals to promote, preserve and develop the language be democratically anchored. The should also be given increased influence on the of placenames. The of two language centres are proposed in the area. Additional language centres should eventually be established in the North area. The language centres are to take , publicly-oriented, language-revitalizing action among the on local and regional levels. The language centres should act under the auspices of the . The language centres can also be supportive resource centres in the administrative area. language surveys need to be conducted at regular intervals in order to gain better knowledge on the efficiency of the measures taken. Revitalization Efforts in the Field of Education Children who belong to the national minorities have the right to acquire their minority language and to develop a minority or indi- genous identity. Reports by the for Education () show that mother tongue teaching is unsatisfactory. Bilingual teaching is almost non-existent. The regulations on mother tongue teaching need to be altered so that municipalities will be obligated to arrange such teaching by remote teaching until a local teacher can be found. Methods for remote teaching need to be developped even more. All children in the country must be given the opportunity to learn and the opportunities for mother tongue teaching and teaching in must be improved. The possibilities to arrange integrated teaching should be improved and expanded. (Sameskolstyrelsen) should be given the as- signment to find new ways to arrange mother tongue teaching for pupils. educational material in is needed and avai- lable locally-produced educational material need to be dissemina- ted. A homepage is needed on the Mother tongue government website. Board should take measures to create a network for mother tongue teachers in and to establish a close cooperation with universi- ties where is being taught. An academic guidance councillor to pupils should be appointed. A government commission should be appointed to analyse the possibility to enact a statutory right to bilingual teaching in pre- school and compulsory school in national minority languages and to establish a national program for the promotion of national mi- nority languages. Many European states have taken greater respon- sibility for educational situation of their national minorities than . should learn from other states experiences. Since it is essential that an immediate improvement is made, the govern- ment should assist municipalities with government funding so that bilingual teaching will be arranged while the matter is being inves- tigated. Ways to improve the availability of minority language tea- chers needs to be looked into as well. The opportunity for all adult to develop literacy in needs to be safeguarded as long as the need remains. Individuals must be given the financial means to participate in literacy training in . Measures for Children and Youth The Childrens Ombudsman should be given a clear assignment to monitor the needs of children belonging to national minorities. Youth organizations that represent national minorities should be given the support and opportunity to influence the national mino- rity policies. Reading in ones own language is a fundamental necessity in or- der to acquire the language and to strengthen the development of the language. Measures are needed to improve availability of child- rens and youth literature in national minority languages. Public library activity directed towards national minorities should be inc- reased. Library advisory officers should be appointed for the natio- nal minority languages and activities towards children and youth should be given priority. A permanent financial solution should be found for the library buses. Minority language culture has a revitalising and identity-streng- thening effect. () should give special consideration to the needs of children and youth when deciding on government funding for national minorities. The government should consider increasing government funding for culture in order to better fulfil the needs of national minority children. The opportunities of national minority children and youth to acquire their minority language must be independent on the fa- milys financial situation. Special funding should be set aside for scholarships for activities that aim to strengthen the language de- velopment or the development of a minority or indigenous identity of children and youth. Measures for Making the and the in Society The situation of the can be improved by making the and their language more visible in society. This would increase the ma- joritys understanding for the and strengthen the cultural identity of , especially children and youth. This would also promote language revitalization. To facilitate this, the 6th of February, the peoples' day, should be made a public Flag . The efforts to display placenames on public sign-posts should be intensified. Official placenames should also be usable as valid postal addresses. The national responsibility for supervision of the Act on National Minorities and Minority Languages, which has been proposed in the first report, should be divided between the County Administ- rative Board and the . The , in its role as a government authority, should be given the task of supervi- sion of the language in the municipalities. This includes inter alia direction, supervision, distribution of government grants and coordination. Experience has shown that the and National Minority Poli- cies are not being sufficiently coordinated within the central go- vernment. This has resulted in a situation where the needs of the national minorities are not dealt with in a comprehensive way. In order for decision making to rely on a better comprehensive view and for revitalization measures to be more efficient, a coordination secretariat for and National Minority Policies should be es- tablished within the Ministries. Such a secretariat would also faci- litate inter Nordic cooperation in these matters. Fundamental administrative law statutes and statutes that affect national minority rights, culture, language and industry sho- uld be translated into . The same applies for Finnish and Meänkieli. This would improve rule of law in use of government powers within the administrative areas and it would also develop the languages. lag (2006:xx) om nationella minoriteter och minoritetsspråk Härigenom föreskrivs följande. Denna lag tillämpas hos kommunala samt statliga regionala och lokala förvaltningsmyndigheter. För förvaltningsområden för samiska, finska och meänkieli gäller även särskilda bestämmelser rörande enskilda talares rätt att använda dessa språk i kontakter med förvaltningsmyndigheter. Lagen tillämpas också hos länsrätt, tingsrätt, fastighetsdomstol, miljödomstol och sjörättsdomstol med en domkrets som helt eller delvis omfattar respektive förvaltningsområde. Nationella minoriteter är samer, sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar i enlighet med åtaganden enligt ramkonvention om skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk. Minoritetsspråk är samiska, finska, meänkieli, chib och jiddisch. De nationella minoriteternas möjligheter att behålla och utveckla sitt språk, sin kultur- och samfundsliv skall främjas av det allmänna. Det allmänna skall i sin verksamhet beakta de nationella minori- teternas särart och deras behov av skydd och stöd för att deras språk och kultur skall fortleva i . Barns behov att få utveckla en kulturell identitet och det egna minoritetsspråket skall beaktas särskilt. De nationella minoriteterna skall på alla nivåer i samhället ges möjligheter till inflytande i frågor som berör dessa, så långt det är möjligt. Särskilda bestämmelser rörande förvaltningsområden Med förvaltningsområde för samiska avses , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , och kommuner. Med förvaltningsområde för finska avses , , , , kommuner samt samtliga kommuner i , , och . Med förvaltningsområde för meänkieli avses , , , och kommuner. Rätt att använda samiska, finska och meänkieli hos förvaltningsmyndigheter En enskild har rätt att använda samiska, finska eller meänkieli vid sina muntliga och skriftliga kontakter med en förvaltningsmyndig- het i ärenden som avser myndighetsutövning i förhållande till honom eller henne, om ärendet har anknytning till förvaltningsom- rådet. Om den enskilde använder minoritetsspråk i ett sådant ärende, är myndigheten skyldig att ge muntligt svar på detta språk. ligt beslut i ett sådant ärende skall innehålla en upplysning på minoritetsspråket om att beslutet kan översättas muntligen till minoritetsspråket av myndigheten på begäran av den enskilde. Myndigheten skall även i övrigt sträva efter att bemöta den enskilde på det egna minoritetsspråket. Förvaltningsmyndigheterna får bestämma särskilda tider och sär- skild plats för minoritetsspråkstalandes besök och telefonsamtal. Rätt att använda samiska, finska och meänkieli hos domstolar Den som är part eller ställföreträdare för part i ett mål eller ett ärende hos domstol har rätt att använda samiska, finska eller meän- kieli under målets eller ärendets handläggning, om målet eller ären- det har anknytning till förvaltningsområdet. Rätten att använda det egna minoritetsspråket omfattar också de domstolar dit en dom eller ett beslut i ett mål eller ärende som avses i första stycket överklagas. Rätten att använda samiska, finska eller meänkieli i mål eller ärenden hos domstolar enligt 8 § omfattar rätt att ge in handlingar och skriftlig bevisning på detta språk, rätt att få de handlingar som hör till målet eller ärendet muntligen översatta till minoritets- språket och rätt att vid muntlig förhandling inför domstolen tala detta språk. Domstolen skall översätta handlingar och skriftlig bevisning till svenska, om det inte är uppenbart onödigt. Även i övrigt skall domstolen i sina kontakter sträva efter att bemöta minoritetsspråkstalande part eller ställföreträdare för part på minoritetsspråket. Den som vill använda samiska, finska eller meänkieli under ett måls eller ett ärendes handläggning i domstol enligt 8 § skall begära detta i samband med att målet eller ärendet inleds eller första gången parten skall yttra sig i målet eller ärendet. Om en begäran att använda minoritetsspråk framställs senare får den avslås. En begäran att använda minoritetsspråk får även avslås om det är uppenbart att den har ett otillbörligt syfte. Om en part eller ställföreträdare för part skall få använda samiska, finska eller meänkieli i rättegång, skall tolk anlitas i enlig- het med bestämmelserna i 5 kap. 6-8 §§ och 33 kap. 9 § rättegångs- balken och 50-52 §§ förvaltningsprocesslagen (1971:291). Minoritetsspråk i förskoleverksamhet och äldreomsorg När en kommun i förvaltningsområdet erbjuder plats i förskole- verksamhet enligt 2 a kap. 1 och 7 §§ skollagen (1985:1100), skall kommunen ge barn vars vårdnadshavare begär det möjlighet till plats i förskoleverksamhet där hela eller delar av verksamheten bedrivs på samiska, finska eller meänkieli. En kommun i förvaltningsområdet skall erbjuda den som begär det möjlighet att få hela eller delar av den service och omvårdnad som erbjuds inom ramen för äldreomsorgen av personal som behärskar den enskildes minoritetsspråk. Om det finns särskilda skäl får regeringen föreskriva att en viss myndighet som lyder under regeringen skall undantas från tillämp- ningen av 6 §. Motsvarande gäller efter regeringens bemyndigande för och för kommunfullmäktige i fråga om kommunala myndigheter. Tillsynen skall säkerställa syftet med denna lag. skall för detta ändamål på eget initiativ eller efter anmälan i nödvändig utsträckning kontrollera efterlevnaden av lagen. skall dessutom, genom rådgivning, infor- mation och liknande verksamhet, skapa förutsättningar för att lagens ändamål skall kunna tillgodoses. Tillsyn över kommunernas verksamhet enligt denna lag utövas av i xx län och i enlighet med vad regeringen bestämmer. Tillsyn i frågor som rör kommuners anordnande av förskole- verksamhet och äldreomsorg utövas av annan myndighet. Denna lag träder i kraft . Förslag till ändring i förordning (2000:86) om statsbidrag till åtgärder för att stödja användningen av samiska, finska och meänkieli Härigenom föreskrivs i fråga om förordning (2000:86) om stats- bidrag till åtgärder för att stödja användningen av samiska, finska och meänkieli att 1, 2 och 4 §§ skall ha följande lydelse. Denna förordning innehåller bestämmelser om statsbidrag till åtgärder enligt lagen (1999:1175) om rätt att använda samiska hos förvaltningsmyn- digheter och domstolar samt lagen (1999:1176) om rätt att använda finska och meänkieli Denna förordning innehåller bestämmelser om statsbidrag till åtgärder enligt lagen (2006:xx) om nationella minoriteter och minoritetsspråk. hos förvaltningsmyndigheter och domstolar. Statsbidrag till åtgärder för att stödja användningen av samiska lämnas till , , och kommuner samt Norr- bottens läns landsting. Statsbidrag till åtgärder för att stödja användningen av finska och meänkieli lämnas till , , , och kommu- ner samt . Statsbidrag till åtgärder för att stödja användningen av samiska lämnas till , , , , , , , , , , , , , , , , , , , och kommuner samt , , och . Statsbidrag till åtgärder för att stödja användningen av finska lämnas till , , , och kommuner, samtliga kommuner i , , och samt , , , och . Statsbidrag till åtgärder för att stödja användningen av meänkieli lämnas till , , , och kommuner samt . Beslut om statsbidrag enligt denna förordning fattas av i . Beslut om statsbidrag enligt denna förordning fattas av i frågor som rör samiska och i xx län i frågor som rör finska och meän- kieli. Myndigheterna skall bistå varandra. Innan fördelning av statsbidrag beslutas skall samråda med berörda kommuner och . denna förordning får inte över- sens beslut enligt denna förord- ning får inte överklagas. Denna ändring träder i kraft . Förslag till ändring i Sametingslag (1992:1433) Härigenom föreskrivs i fråga om Sametingslagen (1992:1433) att 2 kap. 1 § skall ha följande lydelse. skall verka för en levande samisk kultur och därvid ta initiativ till verksamheter och föreslå åtgärder som främjar denna kultur. Till uppgifter hör särskilt att 1.besluta om fördelningen av statsbidrag och av medel ur Samefonden till samisk kultur och samiska organisationer samt av andra medel som ställs till samernas gemensamma förfogande, 2.utse den styrelse för sameskolan som avses i 8 kap. 6 § skol- lagen (1985:1100), 3. leda det samiska språkar- betet, 3.leda och fastställa mål för det samiska språkarbetet, 4.utöva tillsyn över kommuner enligt lag (2006:xx) om nationella minoriteter och minoritetsspråk i enlighet med vad regeringen bestämmer, 5.medverka i samhällsplaneringen och bevaka att samiska behov beaktas, däribland rennäringens intressen vid utnyttjandet av mark och vatten, och 6.informera om samiska förhållanden. Denna ändring träder i kraft . Förslag till ändring i grundskoleförordning (1994:1194) Härigenom föreskrivs i fråga om grundskoleförordningen (1994:1194) att 2 kap. 9 och 13 §§ skall ha följande lydelse. Om en eller båda av elevens vårdnadshavare har ett annat språk än svenska som modersmål och språket utgör dagligt umgänges- språk för eleven, skall eleven få undervisning i detta språk som ett ämne (modersmålsundervisning), om 1.eleven har grundläggande kunskaper i språket och 2.eleven önskar få sådan undervisning. En samisk, tornedalsfinsk eller romsk elev skall erbjudas modersmålsundervisning även om språket inte är elevens dag- liga umgängesspråk i hemmet. Detsamma gäller en elev som är adoptivbarn och som har ett annat modersmål än svenska. En samisk, sverigefinsk, torne- dalsk, romsk eller judisk elev skall erbjudas modersmåls- undervisning i sitt minoritets- språk även om språket inte är elevens dagliga umgängesspråk i hemmet. Detsamma gäller en elev som är adoptivbarn och som har ett annat modersmål än svenska. En samisk, sverigefinsk, torne- dalsk, romsk eller judisk elev behöver inte heller ha grund- läggande kunskaper i sitt minori- tetsspråk. I 5 kap. 2 och 3 §§ finns bestämmelser om studiehandledning på elevens modersmål. En kommun är skyldig att anordna modersmålsundervisning i ett språk, endast om det finns en lämplig lärare. En kommun är skyldig att anordna sådan undervisning om minst fem elever önskar under- visning i språket.