sou · GUB394 · 2007-01-01 00:00:00 — sänka den genomsnittliga vattennivån i genom en ändrad regleringsstrategi genomföra skyddsåtgärder för att förebygga och kunna av- hjälpa skador vid höga nivåer. Effekterna av dessa åtgärder diskuteras i avsnitt 4.4.2 4.4.5. Åtgärder uppströms kan inte ensamma minska risken för över- svämningar i tillräckligt. En höjning av dammkrönen uppströms med 1 m kan maximalt sänka de högsta vattenstånden i sjön med förutsatt att den maximala fyllnadsmängden i vattenmagasinen inte ökas. Kostnaderna för dammsäkerhetshöjande åtgärder inom Fortum är i medeltal ca per åtgärdat regleringsmagasin. Inget av dessa projekt innefattar dock höjning av tillåten däm- ningsnivå. En höjning av dämningsnivån innebär en höjning av dammkonstruktionerna, ett kraftigt ökat krav på stödfyllningarnas storlek samt ofta en förlängning av dammkonstruktionerna. Försiktigt räknat, på per damm, blir kostnaden för att höja dammkrönen på femtio av magasinen uppströms . Därtill kommer kostnader för inlösen av mark mm och skador på bebyggelse uppströms, vilket troligen är de största kostnadsposterna. Att istället sänka vattennivån i magasinen med en meter bedöms bli billigare när det gäller investeringskostnaderna. Den årliga kostnaden bedöms av uppgå till ca i form av förlorade elproduktionsintäkter. Till detta kommer t.ex. kostnader för minskade möjligheter till att utnyttja sjömagasinen för olika ändamål när vattennivån sänks. För att kunna öka utskovet genom utan svåra kon- sekvenser för intilliggande bebyggelse måste åtgärder vidtas mot ras och skred längs älven. Vidare måste avbördningsförmågan kvid kraftstationen ökas. Inom utredningen har effekter på ras och skredrisker vid dagens maximala tappning av /s respektive en ökad tappning av /s studerats, i båda fallen kombinerat med 0,5 m höjning av havsnivån. Möjligheter till en ökad tappning beror av såväl tappningen från som av rådande havsnivå. SGI:s bedöm- ning av totalkostnader för de studerade scenarierna presenteras i Tabell 4.20. Kostnader för invallning av obebyggda låglänta områden, samt ingår ej. Tabell 4.20 Kostnader för åtgärder vid vid olika tappningsnivåer från , (ökad återkomsttid) och Stabilitetsåtgärder, erosionsskydd, invallningar ()* Övervakning (/år) Årligt underhåll (/år) Totalt (/år) * Exklusive projekteringskostnader. Källa: SGI, 2006. För dagens förhållanden bedöms att kostnaderna för stabilitets- förbättrande åtgärder och utläggning av erosionskydd uppgår till i storleksordningen 0,3 , att jämföra med kost- naderna av maxflödet /s. Den ökade återkomsttiden i klimatscenarierna kan således ge upphov till ganska stora kostnader även om maxtappningen inte ökar. Kostnaderna för övervakning och underhåll i Tabell 4.20 är årliga kostnader. Totala kostnader för en period på 50 och i diskonterat nuvärde kalkylränta visas i Tabell 4.21. Livs- längden för åtgärderna kan antas vara (pers.komm SGI, ), varför dessa värden är de mest relevanta. kostnader för övervakning och Nuvärde på 100 år Källa: SGI, 2006. Merkostnaderna för att öka maxtappningen till /s jämfört med kostnaderna för de åtgärder som krävs för att förebygga effekterna av att maxtappningen på /s kommer att ske oftare i ett förändrat klimat ligger mellan 0,2 och . Inklusive skillnaden mellan de årliga kostnaderna (räknat ) för övervakning och underhållning blir merkostnaden 0,4 . Utöver detta behövs invallningar mm längs för att undvika översvämningar inkl ev. geotekniska förstärkningsåtgärder. Merkostnaderna för detta vid högre maxtappning har inte kunnat beräknas. bedömer att avbördningsförmågan vid kan ökas med ca /s för en kostnad som har bedömts till ca . Därtill skulle det kunna vara möjligt att öka avbördningsförmågan med ytterligare /s, till en kostnad av i storleksordningen . Sammanlagt kan således utskovet öka med ca /s, till en kostnad av . Merkostnaden för åtgärder i som behövs för att kunna tappa /s uppgår till ca 0,4 1,7 miljarder plus åtgärder för skydd mot översvämning i andra delar. Inklusive det skydd som behövs för att skydda mot den ökade frekvensen av höga flöden i ett förändrat klimat ligger kostnaderna mellan 1,8 och . De tunnelalternativ som beaktas avser ett nytt utskov på ca /s. De här redovisade byggkostnaderna baseras på rådande marknadspriser. Berguttag för tunnel och arbetstunnlar inklusive bergförstärkning, tätning, konstruktioner för intag och utlopp samt förundersökningar och projektering utgör av den totala kostnaden. Beställarens och utförarens allmänna omkostnader samt påslag för risk och vinst utgör av de uppskattade totala byggkostnaderna. Kostnader för marklösen, tillståndsprocesser, etc., ingår ej. Tabell 4.22 Byggkostnader för tunnel med olika sträckningar, Källa: et al., 2006. Om ett vattenkraftverk uppförs och ansluts till tunnelalternativet har det bedömts att det skall dimensioneras för ett flöde genom tunneln på ca /s. Vid detta flöde blir fallförlusterna i tunneln betydligt mindre och är ca 6 m för den längsta tunneln till Gullmarn. Den alstrade effekten för ett vattenkraftverk med detta flöde kan uppskattas till mellan 40 och 45 MW, beroende på vilket tunnelalternativ som beaktas. Detta kan generera vissa intäkter; hur stora beror framförallt på vilken drifttid man kan få. Miljöpåverkan utifrån olika alternativa sträckningar har inte värderats, men bör beaktas i en utvärdering avseende bästa alternativ. Vid en sänkning av dämningsgränsen måste farleder och hamn- bassänger muddras. Marginalerna mellan maximalt djupgående och faktiskt djup, är så små att det inte finns någon möjlighet att kompensera lägre sänkningsgräns med minskade marginaler. Behovet av muddring är i stort sett direkt proportionellt till sänkningen. Tabell 4.23 Kostnader för muddring i Källa: , 2006. Kostnaderna för att muddra är i stort sett proportionell mot den volym som ska muddras. En interpolering ger vid handen att kostnaderna för en muddring med skulle uppgå till ca . Ej kostnadssatta åtgärder som fordras för att upprätthålla sjö- farten: Kostnader för omhändertagande av förorenade muddermassor tillkommer för , , , och Otter- bäcken där sjöbotten är förorenad Kostnader för omläggning av sjökablar i farleden Vassbotten- Vänersborg-Norrmansgrundet samt vid och Lid- . Något ökade kostnader för underhållsmuddring, framför allt vid och . Åtgärder på kajer och pirar Ombyggnad av slussar, vid några ställen även muddring och sprängning. En nybyggnad av en sluss () Erosionsskydd vid slussar, hamnar och längs farleder Anpassning av vissa fritidsbåtshamnar Framtagning av nya sjökort Negativa effekter för fisket. Påverkan på hamnar och bryggor. Fiskbeståndet kan minska, främst på grund av syrgasbrist. Negativ påverkan på biologisk mångfald på grund av ökad igen- växning av stränder, vikar och skär. Hotade arter som för- svinner. Försämrad vattenkvalitet i grunda vikar och sund. Ökade behov av att röja igenväxande vikar och sund, liksom badplatser, rekreationsområden och turistanläggningar. En ändrad reglering, där man ökar avtappningen i ett tidigare skede, lägger vissa restriktioner på vattenkraftsproduktionen. har beräknat produktionsförlusterna till ca 3 miljo- ner kronor , vilket motsvarar ett nuvärde på och . Vid en ändrad reglering kan också ytterligare muddringsarbeten behövas på vissa platser för att säkerställa sjöfarten. Dessa bedöms vara av mindre storlek, men har inte kunnat beräknas. En lägre dämningsgräns ger också negativa effekter på den biologiska mångfalden. Följande effekter kan väntas som dock ej kostnadsberäknas: Negativ påverkan på biologisk mångfald på grund av ökad igen- växning av stränder, vikar och skär. Hotade arter som kan försvinna från området. Försämrad vattenkvalitet i grunda vikar och sund. Ökade behov av att röja igenväxande vikar och sund, liksom badplatser, rekreationsområden och turistanläggningar. Invallningar och andra skyddsåtgärder Om vattennivån i inte kan hållas nere genom andra åtgärder måste vissa områden vallas in om man ska undvika översväm- ningsskador. Särskilt drabbade områden är , och . har kartlagt de industrier och industri- områden som måste vallas in för att skydda mot översvämning. Dessa kostnader anges i Tabell 4.24. Tabell 4.24 Kostnader för invallningar runt industriföretag vid . Kostnader för skyddsvallar kring industrier vid , Material skyddsvall höjd 0,5 m Material skyddsvall höjd 1,5 m Oförutsett, diverse arbete/mängder Källa: , 2006. För att skydda jordbruksmarken kring för en 100-årsnivå krävs en översyn över befintliga . Översvämningen 2001 visade att många är bristfälliga och måste förstärkas, höjas och byggas ut. Omfattningen av detta är emellertid inte känd, varför en kostnadsuppskattning inte har kunnat göras. Åtgärderna skulle bli omfattande. För att kunna skydda jordbruksmarken runt för dimensionerande nivå måste man flytta ungefär hälften av befintliga invallningsföretag upp till stabilare mark (, 2006). Kostnaden för det kan uppskattas till (vall à /m). Att flytta gamla respektive bygga nya pumpstationer kostar ca . Uppskattningsvis måste ca 40 pumpstationer flyttas, vilket betyder att kostnaden uppgår till ca . Flyttningen av innebär också en förlust av , som uppgår till ca , räknat på ett värde av per hektar. Inom omvallningarna måste sedan omtäckdikning göras, vilket uppgår till ca . (, 2006). Sammantaget blir kostnaderna för att skydda sig för dimensio- nerande nivå för jordbruket ca . Det är dock knappast befogat att skydda jordbruksmark mot den dimensione- rande nivån. har genomfört beräkningar av vilka invall- ningar som skulle behövas för att klara en översvämning mot- svarande dimensionerande nivå. Man har beräknat de genomsnitt- liga kostnaderna för sådana insatser till /m. Totalt skulle kostnaderna uppgå till ca . Det bör dock framhållas att en sådan invallning skulle vara svår att genomföra på många ställen och medföra stora problem med utpumpning av dagvatten, samt vara mycket störande för stadsbilden. Om invall- ningar också skulle genomföras för andra större samhällen4 runt kan sträckan som skulle behöva vallas in utöver invall- ningarna i grovt uppskattas till för att klara 100-årsnivån. Om man utgår från samma förhållande mellan behovet av invallningar vid 100-årsnivån respektive vid en dimensionerande nivå som för industrierna blir sträckan vid en dimensionerande nivå . Med samma kostnadsbild som i skulle investeringskostnaden för dessa invallningar bli från ca 1,4 miljarder för att klara 100-årsnivån till ca för att klara den dimensionerande nivån. Pro- blematiken som är aktuell för skulle vara likartad för många av de andra samhällena. Invallningar av mindre samhällen och mer enskilt belägna fastig- heter, rekreationsanläggningar m.m. skulle kräva betydande ytter- ligare insatser. Dessa har dock inte kvantifierats. Flera väg- och järnvägsavsnitt skulle behöva byggas om för att klara höga vattennivåer. har beräknat kostnaderna för att höja vägbankarna på de vägavsnitt som skulle drabbas vid över- svämningar (se avsnitt 4.2.10) vid 100-årsnivå respektive den dimensionerande nivån till 900 respektive . Ombyggnadskostnaderna för berörda järnvägar i området är mycket svår att uppskatta då anpassning måste ske till samhälls- 4 De samhällen som ingår i beräkningen är , , , , Otter- bäcken, , , , , , , och . intressena och de omgivande intressena som gäller för respektive bana. bedömer att det enbart för att anpassa – Vänerbanan och Värmlandsbanan handlar om miljardbelopp (, 2006). Kostnaderna för att skydda elförsörjningen uppgår minst till för 100-årsnivån och vid dimensionerande nivå (utredningens enkät till elbolag, 2006). Därtill kommer stora men ej kvantifierade kostnader för att skydda avloppsverk, värmeverk och vattenverk samt telestationer. Summan av de kostnader som här har kunnat uppskattas uppgår till minst ca 3,5 miljarder för att skydda sig mot en 100-årsnivå och för att skydda sig mot en dimensionerande nivå. 4.5Samlade bedömningar och överväganden av åtgärder i I detta avsnitt görs en kostnadsnyttoanalys av de åtgärder som bedömts vara möjliga att genomföra. För att få en uppfattning om den samhällsekonomiska nyttan med dessa åtgärder jämförs kost- naderna för åtgärderna, som beräknades i avsnitt 4.4.6, med skadekostnaderna i avsnitt 4.2.10. För att kunna jämföra intäkter och kostnader som uppstår diskonteras framtida kostnader och intäkter till ett nuvärde. Diskonteringsräntan kan sägas bestå av två delar. En del av räntan beror på vår negativa tidspreferens, dvs. att människor föredrar att få något framför att få det . Den andra delen av räntan speglar alternativkostnaden, dvs. givet att vi har tillväxt i ekonomin ger investerade pengar en avkastning, så att en viss summa pengar måste motsvaras av en större summa pengar för att de ska vara likvärdiga. Intäkterna, eller nyttan, med åtgärderna är i det här fallet värdet av de skador man på detta sätt undviker. Investeringskostnaden för åtgärderna antas med viss förenkling tas . För att kunna dis- kontera driftskostnaderna och intäkterna till ett nuvärde krävs att tidpunkten då de infaller är känd, vilket vi vet då det gäller driftskostnaderna. Tidpunkten för när eventuella framtida över- svämningar inträffar är emellertid osäker. För ett givet år är sannolikheten att ett 100-årsflöde inträffar. Vi vet dock inte om det inträffar om 1, 10 eller , eller om det inträffar en eller . Vilket antagande som görs om detta påverkar i hög grad resultatet av kostnadsnyttoanalysen. Hur man hanterar detta beror delvis på vad man antar om samhällets förhållande till risk. Om samhället, så som ofta är fallet (Institut for Miljövurdering 2006) har en relativt hög grad av riskaversion, dvs. är negativt inställt till risk, kan ett rimligt till- vägagångssätt vara att jämföra åtgärdskostnaderna dels med värdet på skadorna om det skulle hända , dels med diskonterade värden från några utvalda tidpunkter. Alternativt kan man beräkna hur långt fram i tiden skadan ska ske för att kostnader och nytta av investeringen ska gå jämnt upp. Här har vi valt att dels göra en genomsnittsberäkning, där en hundradel av skadan antas inträffa , dels beräkna inom vilket tidsspann översvämningen ska inträffa för att kostnaderna och nyttan ska gå jämnt upp. Beräkningarna är utförda med en diskonteringsränta på , vilket vanligen rekommenderas (EU- kommissionen 2002, 2002, 2003). Skadorna viktas med sannolikheten för att de inträffar investeringen avser, vilket ger ett s.k. väntevärde. Det kan finnas skäl att i en samhällsekonomisk bedömning välja en lägre diskonteringsränta, eftersom en uthållig samhällsplanering bör ta hänsyn också till kommande generationer och därmed ha en längre tidshorisont än kanske enskilda människor har. I Bilaga 2 redovisas därför även beräkningar med en ränta på . Där görs också känslighetsanalyser med olika antaganden om precisa tid- punkter skadorna sker samt olika lång livslängd på investeringarna. Dessa faktorer påverkar resultaten i hög grad. I miljösammanhang har alternativet har förts fram att använda antingen en lägre kalkylränta än för andra typer av värden eller en avtagande kalkylränta, eftersom effekterna kan var irreversibla och en hållbar utveckling innebär att förvalta naturkapitalet även för kommande generationer. Detta resonemang har inte ansetts vara relevant här, eftersom det endast är materiella skador som ingår i kostnadsberäkningarna. Effekter på naturmiljön har beaktats, men inte kvantifierats monetärt. Det har med det tillgängliga materialet inte varit möjligt att utföra någon egentlig marginalkostnadsanalys. En sådan skulle kräva information om hur stor nytta åtgärderna ger på marginalen. Om exempelvis åtgärden innebär att öka avtappningskapaciteten, kanske det inte ökar nyttan så mycket att öka utskovet med /s istället för /s. Sådana beräkningar har inte varit möjliga att genomföra, av flera skäl. Höjddata inte tillräckligt detaljerade, som diskuterats i avsnitt 2.4.2. Detta, samt den med nödvändighet översiktliga bedömningen och kostnadsberäkningen av skadorna, gör att det inte går att uppskatta hur stora kon- sekvenserna blir vid andra nivåer än de studerade, dvs. 100-årsnivå och dimensionerande nivå. Dessutom är kopplingen mellan åtgärder och skador också svår att bestämma med erforderlig noggrannhet. Kostnadsnyttoanalysen har därför fått begränsas till att jämföra totala kostnader för en viss bestämd åtgärd med den totala nytta denna bedöms kunna ge. När resultaten tolkas bör flera typer av osäkerhet tas med i bedömningen. Dels finns det en betydande osäkerhet i kostnads- uppskattningarna. Skadekostnaderna täcker endast delar av de skador som kan uppkomma, och kan därför betraktas som en minimigräns. Relativpriserna mellan olika tillgångar, varor och tjänster är osäkra, vilket kan påverka förhållandet mellan kostnader och nytta. Möjligheten att den tekniska utveck- lingen gör det möjligt att åstadkomma lika goda effekter till ett lägre pris är ett skäl till att det kan vara rationellt att vänta med stora, kostsamma investeringar och begränsa åtgärderna till mer provisoriska, mindre kostsamma åtgärder, om sådana möjligheter finns. De åtgärder som diskuteras för att minska skadorna kring är: Ökade utskovsmöjligheter, antingen genom eller genom en ny tunnel Skyddsåtgärder i form av invallning, höjning av väg- och järn- vägsbankar, skydd av avloppssystem m.m. De åtgärder som vi bedömer som realistiska är ökade utskovs- möjligheter och en ändrad regleringsstrategi. För jämförelsens skull redovisas också skyddsåtgärder. Skadekostnaderna vid olika vattennivåer beräknades i avsnitt 4.2.10 till 10 respektive , se Tabell 4.25. Dessa summor representerar värdet av skadorna om de skulle ske . den fortsatta texten refererar vi till dem som direkta kostnader. Eftersom flera potentiellt stora poster saknas på skadekostnads- sidan, bör de tolkas som en minimikostnad. Alla kostnader är angivna exklusive moms. Summan av dem representerar värdet av skadorna om de skulle ske . I Tabell 4.25 presenteras dessutom ett diskonterat nuvärde på 50 och , viktat med sannolikheterna för respektive vattennivå. Tabell 4.25 Skadekostnader för , Summa avrundad till tiotal miljoner Väntevärdena för de olika vattennivåerna skiljer sig endast mar- ginellt åt, dels på grund av att sannolikheten för att ett dimen- sionerande flöde ska inträffa är så pass liten, dels på grund av att man i flera fall inte kunnat beräkna de extra kostnaderna vid ett dimensionerande flöde. Så som diskuteras i avsnitt 2.4.3 kan risk hanteras på olika sätt i samhällsekonomiska kalkyler. Vissa händelser kanske är av sådan art att samhället inte kan riskera att de inträffar; då är ett riskbaserat väntevärde för skadekostnaden inte relevant, utan bedömningen får ske antingen genom en kostnads- nyttoanalys med det deterministiska värdet, eller genom en renodlad kostnadseffektivitetsanalys, där man endast söker det billigaste sättet att uppnå ett visst mål. För att kunna jämföra stora åtgärder med små är det vanligt att uttrycka resultatet av en samhällsekonomisk kalkyl som en netto- nuvärdeskvot. Åtgärdens samlade nettonytta (dvs. nyttan minus kostnaden) divideras med dess totala kostnad. Enkelt uttryckt kan detta sägas vara ett mått på hur mycket man får tillbaka per satsad krona. En näraliggande åtgärd för att minska riskerna för översvämning i är att öka avtappningskapaciteten genom . Genom vattendomen för är det maximala flödet som får tappas vid utlopp /s. Vid en klimatförändring beräknas denna maxtappning behöva utnyttjas oftare, vilket ökar ras- och skredrisken. För att skydda enbart för denna ökade frekvens av maxtappning på /s krävs investeringar i erosionsskydd, invallningar och stabilitetsåtgärder, som beräknas kosta någonstans mellan 1,3 och . För därutöver åtgärda ras- och skredriskerna längs för en ökad maxtappning på /s tillkommer en kostnad på 0,4 . Kostnaderna går inte att bestämma med större noggrannhet eftersom tillräcklig kunskap om förutsättningarna saknas . En jämförelse med nyttovärdet är därför osäker, om skillnaderna mellan de båda sidorna är små. Ett ökat flöde ökar också erosionen vilket ger ett ökat behov av muddring i hamn och i . Dessa kostnader är inte medräknade. Risken för att vattennivån stiger till +47,4 m bedöms vara för- sumbar om utskovsmöjligheterna ökas. Vattennivån +46,5 (100- årsnivån) bedöms i detta fall uppnås endast vid dimensionerande flöde, dvs. med en sannolikhet på . Livslängden för åtgärderna antas vara med underhåll, vilket ingår i kostnadsberäkningarna (SGI, 2006). Nyttan av projektet blir därmed värdet av de skador som undvikits, vars väntevärde är (se Tabell 4.25), minus väntevärdet av den kvarvarande skadekostna- den, vilket är ca . Nyttan är således ca 7 700 mil- joner kronor. Projektet har en positiv samhällsnytta om kostnaden understiger denna summa. Nettonuvärdeskvoten för de extra kostnaderna för att öka utskovet i är hög; 4,0. Den maximala totalkostnaden för samtliga erforderliga åtgärder för att säkra mot ras och skred i ett framtida klimat samt utskovet, är , inklusive kostnader för övervakning och underhåll. Nettonuvärdeskvoten för detta är 0,12. Eftersom värdet för nyttosidan/skadekostnaderna representerar en undre gräns, kan resultatet betraktas som robust för det angivna kostnadsintervallet. Med ett alternativt betraktelsesätt är investeringen lönsam om de höga vattennivåerna inträffar minst en gång . Sannolik- heten för att detta inträffar är . Följderna av att öka utskovskapaciteten genom en tunnel är samma som i ovanstående alternativ. Livslängden för en tunnel har beräknats . Nyttan uppgår då till . Kostnaden för en tunnel har beräknats till 3,5 . Nettonuvärdeskvoten är även här positiv med viss marginal (0,67 för maxkostnaden ), skadekostnaderna för ras och skred i oräknade. En tunnel kommer också att minska kostnaderna för erosionsförebyggande och stabilitetsför- höjande åtgärder samt för invallningar eftersom frekvensen av dagens maxflöde 1 030 m³/s minskar drastiskt. Investeringen är lönsam om de höga vattennivåerna inträffar minst en gång . Sannolikheten för att detta inträffar är . Sänkning av dämningsgräns eller ändrad regleringsstrategi En sänkning av dämningsgränsen i skulle innebära kost- nader dels för muddring, för att upprätthålla dagens farledsdjup, dels minskade intäkter för vattenkraft. Kostnaderna för att muddra uppgår till ca . Om regleringsstrategin ändras så att de lägsta nivåerna inte sänks, så skulle muddring kunna undvikas. Detta skulle betyda att de direkta kostnaderna inskränker sig till produktionsbortfallet för vattenkraften, vilket bedöms vara i storleksordningen /år. Denna åtgärd skulle minska de högsta vattennivåerna och ge en längre tidsfrist innan vattnet når nivåer där skador inträffar. Över en hundraårsperiod blir kostnaden . Skadekostnaderna för 100-årsnivån är . Åtgärden har följaktligen en hög samhällsekonomisk lönsamhet. Kostnader finns dock även för förlorad biologisk mångfald, ökat behov av röjning av igenväxande stränder, sund, badplatser, turist- anläggningar och för minskad fiskproduktion i grunda vikar. Invallningar och andra skyddsåtgärder För att skydda viktiga områden för översvämning krävs omfattande invallningar av såväl städer, industriområden, och andra områden med bostadshus och infrastruktur. I ett flertal städer skulle en sådan invallning betyda ett mycket stort intrång eftersom de skulle behöva vara så omfattande. Även på andra områden skulle invallningarna störa sjöutsikt och landskapsbild. Denna typ av effekter ingår inte i kostnadskalkylen. Vidare ingår inte kostnader för reparationer och övervakning av . De kostnader som kunnat uppskattas uppgår till 3,5 miljarder vid 100-årsnivån och 5 miljarder vid den dimensionerande nivån. Hur stor del av skadorna dessa åtgärder skulle förhindra är svårt att uppskatta.