sou · GUB342 · 2007-01-01 00:00:00 — Kommittén har inte stött på samarbeten kring jämställdhet mel- lan scenkonstnärliga utbildningar och scenkonstens institutioner. Inom filmområdet har dock och inlett samtal om hur de tillsammans skulle kunna möta de krav på jämställdhet som det nya filmavtalet kräver. Detta menar kommittén är ett exempel som scenkonstnärliga utbild- ningar bör kunna inspireras av. Villkoren på scenkonstens arbetsmarknad är såväl som historiskt olika för kvinnor och män. I detta betänkande berör vi flera olika arbetsmarknadsproblem för scenkonstnärer ur jäm- ställdhetsperspektiv, så som villkor i trygghetssystem, villkor för egenföretagande med mera. Kommittén menar att insikt i detta krävs för att rusta studenterna för ett framtida arbetsliv där de kan ställa krav på jämställda villkor. Kommittén har i sitt remissvar på regeringens förslag till nya examensbeskrivningar av de konstnärliga utbildningarna, föreslagit tillägg som innebär att studenterna skall visa förståelse för konstens och konstnärers roller och villkor i nutida och historiska samhällen. Tillägget innebär att examensbeskrivningen bör ställa krav på en förståelse för konstnärers roller i olika sektorer av samhället (så som offentlig, kommersiell och ideell sektor) och förståelse för de villkor som råder inom kultursektorns komplexa arbetsmarknad. Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar Kommittén vill uppmuntra till samarbete mellan de scenkonst- närliga utbildningsanordnarna på högskolenivå och de statliga institutionerna i såväl konstnärliga som fackliga frågor. 6.10Konstnärligt forsknings- och utvecklingsarbete och konstnärligt utvecklingsarbete I högskolelagen (1992:1434) anges att högskoleutbildningen skall vila på vetenskaplig eller konstnärlig grund samt på beprövad erfa- renhet och att högskolorna skall bedriva forskning och konstnärligt utvecklingsarbete. Det konstnärliga utvecklingsarbetet har utveck- lats som en motsvarighet till forskningen inom andra områden och har en viktig roll för att öka den samlade kunskapen på ett annorlunda och mer subjektivt sätt än gängse vetenskaplig verksamhet.55 , som fördelar medel till konstnärligt forsk- nings- och utvecklingsarbete, beskriver genom essäer i sin årsbok vad konstnärligt forsknings- och utvecklingsarbete kan vara; En praxisbaserad kunskapsutveckling inom det konstnärliga området kommer nödvändigtvis att anta brokiga former, på ett helt annat sätt än den strikt vetenskapliga forskningen. Brokigheten måste ses som ett värde snarare än som ett problem. Problemet borde snarare vara vetenskaplighetens entydighet än det konstnärliga utvecklingsarbetets mångtydighet.56 Det finns i stort sett två olika benämningar för konstnärligt forsknings- och utvecklingsarbete, det ena är konstnärligt utveck- lingsarbete (KU) som innebär de öronmärkta medel som ingår i utbildningsanordnarnas statliga anslag. Det andra är de medel som kan sökas från och som kallas konstnärligt forsk- nings- och utvecklingsarbete (konstnärligt FoU).57 Sedan högskolereformen 1977 har både begreppet och verksam- heten konstnärligt utvecklingsarbete (KU) debatterats livligt. 2000/01:3. 56Vetenskapsrådets årsbok 2004 för Konstnärligt FoU, s. 73. 57Utöver finns finansieringsmöjligheter genom stiftelser, myndigheter och statliga verk som har intresse för Konstnärligt FoU. har också bildat en samrådsgrupp, där , Stiftelsen , Framtidens Kultur, , och ingår. I denna samrådsgrupp finns en grupp som ska ta fram ett översiktsmaterial om hur Konstnärligt FoU är organiserat och kan finansieras. SOU 2006:42 Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar rapporter och utvärderingar som kommittén har tagit del av, ger en bild av ett relativt nytt och odefinierat område som både av scen- konstens utövare och av forskare söker sin form och sitt innehåll. I propositionen Forskning och förnyelse (2000/01:3) lyftes konst- närligt FoU fram som ett av åtta prioriterade områden.58 Ansatsen är att samspelet mellan konst och vetenskap kan utveckla nya metoder och kunskap inom samtliga vetenskapsområden. Den kri- tiska reflektion som kännetecknar det vetenskapliga arbetet, bör kunna ha en motsvarighet i en konstnärlig utvecklingsprocess. Området kan ses som en samlingsrubrik för aktiviteter på gränsen mellan konstnärligt skapande och forskning kring de konstnärliga processerna. Regeringen påpekar i propositionen också vikten av samverkan mellan högskolorna i detta arbete. Satsningen på konstnärligt FoU har lett till intensiva diskus- sioner om villkor för det konstnärliga områdets kunskapsuppbygg- nad. Diskussionen har bland annat handlat om förutsättningarna för samverkan mellan konstnärer och forskarsamhälle. Måste konstnärlig forskning legitimeras genom den traditionella aka- demin eller bör sådan forskning utformas på egna premisser? Det finns inga specifika kriterier för vad KU måste inne- hålla eller medföra eller hur det ska avrapporteras. Varje utbild- ningsanordnare beslutar således själv om vilken verksamhet som ska bedrivas inom ramen för deras KU-medel. Enligt bland annat en utvärdering som docent gjort på uppdrag av in Education and Research Handslag, famntag, klapp eller kyss? – Konstnärlig forskarutbildning i , så är det egentligen sällan som dessa KU-medel omsätts i verksamhet med forskningsanknytning eftersom inga formella krav ställs på dokumentation eller redovisning. Mellan åren 2001 och /2006 har (inom ämnesrådet för humaniora och samhällsvetenskap) stöttat sju kollegier och fjorton projekt inom ramen för konstnärligt FoU.59 kommer VR att utlysa medel för ytter- 58Medel öronmärks inte normalt på , men ibland anvisas särskilda medel för att understödja ett ämne eller område till dess att det bedöms kunna stå sig i konkurrensen om forskningsmedel på samma villkor som andra ämnesområden. 59Ett kollegium ska bestå av minst en konstnärlig högskola och en högskola som tillhör det traditionella forskarsamhället. Projekten kan drivas av en enskild forskare/konstnär vid en högskola, eller i samarbete med ett kollegium, samt kan dessutom bestå av andra institutioner. Det finns olika typer av kollegier: de kan bygga på en ämnesmässig närhet (konstutbildningar samverkar med konstvetenskap, teaterutbildningar med teatervetenskap osv. ), eller ett ämnesmässigt stort avstånd där strävan blir att stimulera båda områdenas forsknings- och utvecklingsmetoder genom de nya infallsvinklar som mötet kan ge (till Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar Satsningen är även under utvärdering och utvärderingen kommer att ligga till grund för diskussion om stödets framtida omfattning och inriktning. Det är kommitténs uppfattning att för att jämställdhets- och genusperspektiv skall bli en obestridd och påverkande kraft inom konstnärligt FoU behöver området konstnärligt FoU generellt pri- oriteras av VR ytterligare en period. Till skillnad från högskolornas KU-medel, så är villkoren för att erhålla medel för konstnärligt FoU att prestera någon typ av dokumentation som kan utgöra en grund för utvärdering och för spridning av resultat så att de kan tillgodogöras av andra verk- samma inom konst och vetenskap. Vi har i möten med utbildningar och bransch mött efterfrågan på genusperspektiv i KU och konstnärligt FoU som syftar till utveck- ling av konstnärlig gestaltning och konstnärliga arbets- och läran- deprocesser. Dock har inget av de kollegier eller projekt som stöttat, efter vad kommittén erfar, haft ett uttalat genus- och jämställdhetsperspektiv. Kommittén hoppas att de behov vi hört artikuleras, kommer att resultera i ansökningar till . Vi ser en parallell till den akademiska genusforskningen och vad den betytt för vetenskapen. Akademisk genusforskning har allt utvecklats men är fortfarande ett ungt och expan- derande ämne. I korthet har genusforskningen granskat de akade- miska traditionerna med hjälp av insikter om effekterna av genus- rollerna. Både de akademiska ämnenas eventuella könsblindhet har undersökts, samt mer subtila frågor som hur manscentrerade fråge- ställningar har påverkat inriktningen på forskningen i sin helhet.60 har i sin dåvarande form, , gett stöd till genusforskning. Stödet till genusforskningen har konsekvent ökat och , 2005 – 2008 kommer stödet till genusforskning totalt att uppgå till 22 miljoner kronor.61 Kommittén föreslår att stödet till genusforskning även ska kunna sökas av dem som bedriver konstnärligt FoU med genus- exempel en konstnärlig verksamhet möter medicinsk, teknisk, naturvetenskaplig forskning). En tredje modell är att samlas tematiskt kring gemensamma frågeställningar (flera parter undersöker ett och samma tema ur olika vinklar). Naturligtvis utesluter inte dessa tre typer varandra, ett kollegium kan vara en kombination. 60Vetenskapsrådet (2005), Genusforskning i korta drag, för genusforskning 61Enligt telefonsamtal med , , . SOU 2006:42 Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar perspektiv, med syfte att förstärka incitamentet att beforska konstnärliga gestaltningar, arbets- och lärandeprocesser. Regeringen har delat ut nationella uppdrag i perioder. För till- fället är modellen under utvärdering, men uppdrag för barn- och ungdomsteater har trots detta delats ut. Kommittén föreslår att ett nationellt uppdrag för jämställdhets- och genusperspektiv i det konstnärliga arbetet inrättas som en sti- mulerande åtgärd för konstnärlig utveckling i samverkan mellan bransch och utbildningar. Det kan delas ut i tre-årsperioder till scenkonstinstitutioner runt om i och ha som syfte att utveckla det konstnärliga arbetet ur olika genusperspektiv. Ett medborgarperspektiv bör prägla arbetet hos den institution eller aktör som får uppdraget. Institu- tioner som i olika former samverkar med universitet och högskolor bör prioriteras. Dels utgör samverkan mellan de scenkonstnärliga utbildningarna och institutionerna en viktig faktor för kontinui- teten i utvecklingsarbetet. Dels kan de konstnärliga arbetssätt och uttryck som institutioner utvecklar genom ett nationellt uppdrag, utgöra en starkare påverkande kraft på scenkonstområdet i stort om det dokumenteras genom konstnärlig FoU och/eller genus- forskning. För att jämställdhet och genusperspektiv ska bli en obestridd och påverkande kraft inom scenkonstområdet menar kommittén att även andra utbildningar samt tidigare led i utbildningskedjan bör studeras. Det har inte ingått i kommitténs uppdrag att studera utbildning och undervisning vid kommunala kulturskolor, gymna- sieskolor, folkhögskolor och studieförbund där många yrkesverk- samma har sin bakgrund. Flertalet verksamma dansare, inte minst inom den klassiska baletten, har sin examen från någon av de yrkesförberedande utbildningar som finns på gymnasienivå. Ytter- ligare en grupp yrkesverksamma utbildas vid balettakademierna i och . Även inom musiken börjar många unga en professionell satsning redan långt innan studierna på högskole- nivå. Det finns i tillägg till detta ett antal privata utbildningar inom scenkonstområdet. Inom dansen är en översyn av utbildningssituationen särskilt angelägen, eftersom yrkesutbildning bedrivs av många olika Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar I Handlingsprogrammet för dans föreslår en översyn av utbildningssituationen på dansområdet.62 Kommittén ställer sig bakom det förslaget och vill understryka att i en sådan översyn bör ske ur bland annat jämställdhetsperspektiv. 6.12Slutsatser, sammanfattande reflektioner Högskolorna innehar rollen som både traditionsbärare och för- nyare. De tjänar således som arena för en möjlig utveckling och förnyelse som de innehar funktionen att överföra rådande kunskap, traditioner och strukturer genom mötet mellan lärare och student. De borde utgöra en plats där nya generationers idéer och visioner kan komma till uttryck genom de kunskaper en äldre generation lägger grund för. För att jämställdhets- och genusperspektiv ska bli en obestridd kraft på universiteten och högskolorna krävs resurser för fortbild- ning och utveckling, en diskussion om kvalitetsbegrepp, en delvis ny kanon, en genomlysning av pedagogiken och tydliga kriterier för rekrytering av studenter, anställning och befordran av personal. Ingen av de undersökta utbildningarna är där, men tecken på en begynnande omvandling finns på flertalet högskolor. När vi mötte studenter, ledning och lärare kunde vi konstatera att utvecklingen främst drevs av enskilda individer, men på flera universitet och högskolor finns samarbetsprojekt mellan studenter, lärare och ledning. 62 Handlingsprogram för den professionella dansen, (2006). SOU 2006:42 Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar Att gestalta kön, teaterhögskolornas samarbetsprojekt, se bilaga 7 i detta betänkande. , (2001) I jämställdhetens tecken; semiologiska fragment. Direktiv 2004:39 Jämställdhet inom scenkonstområdet. Förordning med instruktion för (2003:7) 10§. HSV Statistik och analys, (2005) Snäv rekrytering till de konstnärliga högskolorna. Högskoleförordningen (1993:100). Högskolelagen (1992:1434). rapportserie 2000:8 R, 2000:9 R. rapportserie, 2003:31 R. JämO (2006), När JämO gav sig på kulturen – rapport från JämO:s granskning av ett antal bärande kulturinstitutioner. Jämställdhetslagen (1991:433). , (2002) Handtag, famntag, klapp eller kyss? – Konstnärlig forskarutbildning i , 4. Konstfeminism: strategier och effekter i till , fristående utställningskatalog för , : . årsredovisning (2005). Likabehandlingslagen (2001:1286). 2000/01:3 Forskning och förnyelse. 2004/05:162 Ny värld ny högskola. 2005/06:1 Budgetpropositionen. Regleringsbrev 2004, Grundläggande högskoleutbildning Mål 3. Regleringsbrev 2004, Högskoleverksamhet Mål 1. Regleringsbrev 2004, Högskoleverksamhet Mål 3. SFS, Tyck till om positiv särbehandling (2005) samt Alternativt urval (2002/2003) (2006), Handlingsprogram för den professionella dansen. SVT Jobba jämt, . SVT Kulturnyheterna, . Uppsala:Tryck & Medier. Vem äger lärandet?, musikutbildningarnas samarbetsprojekt, se bilaga 8 i detta betänkande. (2005) Genusforskning i korta drag. Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar 2004 för Konstnärligt FoU. Möten och andra muntliga källor: Besök vid lärosäten som bedriver scenkonstnärlig utbildning. Högskolor som besökts är , , i , samt . De som lyder under ett annat lärosäte är och i : Lunds univer– sitet. , och Musik–högskolan i : . i och i : . Vid Teater– högskolan vid träffade kommittén enbart t f rektor och t f studierektor, och vid vid enbart t f utbildningsansvarig. Kommitténs övriga möten, seminarier och konferens, se bilagorna 4 och 6 i detta betänkande. Telefonsamtal med , , . 7Verka på samma villkor Ett utvecklat konstnärskap förutsätter ofta en daglig träning oavsett utövarens livsfas eller livssituation i övrigt. Traditionellt har detta varit ett hinder för kvinnliga konstnärliga utövare som därmed inte heller alltid haft förutsättningar att verka på samma villkor som manliga utövare. Att kombinera konstnärskapet med livet i övrigt, handlar precis som regeringen skriver i kommitténs direktiv (2004:39) om att ha tillgång till daglig träning. Men än mer om att kunna försörja sig och sin eventuella familj på den osäkra och konkurrensutsatta arbetsmarknad som scenkonstområdet är. I detta kapitel redogör vi för villkoren på scenkonstens arbets- marknad, ur jämställdhetsperspektiv. Våra källor är möten och intervjuer med aktörer på denna arbetsmarknad samt tidigare stu- dier och rapporter. 7.1Uppdrag, anställningar och företagande Scenkonstnärer är antingen tillsvidareanställda, frilansande arbets- tagare eller egenföretagare inom en arbetsmarknad som är uppdelad i olika sfärer. Den offentligt organiserade kulturen bedrivs i statlig, regional och regi, i det samhällsunderstödda fria kultur- livet arbetsgivarna är föreningar och organisationer och i det kom- mersiella kulturlivet arbetsgivarna är företag. Dessutom anlitas scenkonstnärer för uppdrag inom olika branscher i näringslivet, till exempel att hålla kurser i presentationsteknik och kroppsspråk. Sedan omstruktureringarna inom institutionsteatrarna på 1990- talet har de fasta anställningarna allt mer försvunnit inom teatern. Dansen är underfinansierad i relation till andra konstområden och saknar basstrukturer. Den har alltid varit i huvudsak ett frilansom- råde men även dansen drabbades av krisen då flera institutioner Verka på samma villkor lades ner och i början av 1990-talet.1 Bland Teaterförbundets medlemmar (där skådepelare, dansare och en del musiker är medlemmar) är frilansande arbetsta- gare, egenföretagare och fast anställda.2 För utövande musiker finns en arbetsmarknad med tillsvidareanställ- ningar inom musikinstitutionerna men de flesta musiker är frilan- sande arbetstagare. En stor del av de frilansande arbetstagarna upp- bär arbetslöshetsersättning mellan olika former av tidsbegränsade anställningar.3 Flera utredningar har pekat på problem och lagt förslag för att förbättra scenkonstnärers arbetsvillkor.4 Dessa utredningar har i begränsad omfattning analyserat scenkonstens arbetsmarknad ur ett könsmaktsperspektiv. Kultursektorn har liknat den arbetsmarknad som växer fram inom andra sektorer. Den jämställdhetspolitiska utredningen diskuterar vad denna utveckling har betytt för jämställdheten: Tidsbegränsade anställningar innebär otrygga anställningar. Det påver- kar inte bara människors möjligheter att försörja sig, utan också unga människors möjligheter att skaffa bostad och bilda familj. Ökningen av arbete på obekväm och oregelbunden arbetstid har skett parallellt med att tillgången på barnomsorg på obekväma och oregelbundna tider har minskat, vilket väcker frågor om hur kvinnor och män löser barnomsorgen.5 Arbetsmarknadens parter inom kultursektorn har i viss mån för- handlat bort lagen om anställningsskydd, av konstnärliga skäl. I takt med att visstidsanställningar blir allt vanligare, i kombination med att konkurrensen om jobben är väldigt stor, har flera av de rättigheter arbetstagare har, till exempel rätten att sjukskriva sig 1 Institutionsdansen i form av och stadsteaters balett läggs till exempel. ned och Cramérbaletten läggs ned . I ersätts balett av dansteater, dock med ett mycket reducerat antal dansare. Först får och fria scener för dansen och fick sin som öppnas i , 1991. 2 Rättvisa och utveckling för frilansare (2006) En handlingsplan för att bygga upp en infrastruktur för frilansare på scen- och medieområdet. 4 Arbete åt konstnärer, 1997:183, betänkande av Utredningen om översyn av arbetsmarknadspolitiken i förhållande till konstnärsyrket, , , SOU 1997:190 Generella konstnärsstöd: betänkande. Bil., Konstnärernas verksamhetsinriktning och ekonomiska förhållanden, , , SOU 2003:21 Konstnärerna och trygghetssystemen, , . 5 Makt att forma samhället och sitt eget liv – jämställdheten mot nya mål, SOU 2005:66, , . Verka på samma villkor eller vara hemma för vård av sjukt barn, i praktiken blivit omöjliga att utnyttja. Detta har drabbat konstnärer och kulturarbetare av båda könen, men det tycks ha drabbat kvinnor hårdare. Teaterför- bundet ser att kvinnor försvinner från yrket när de blir och tolkar det som en signal om att arbetsvillkoren inom scen- konsten är svåra att förena med ansvar för barn.6 Som finansieringen inom scenkonsten ser ut gör många arbetsgi- vare bedömningen att även fasta medarbetare måste stämpla under perioder.7 essä i detta betänkande, byggd på inter- vjuer med skådespelerskor och regissörer, ger inblick i arbetsvillko- ren på teatern.8 essä om dans och jämställdhet berör frågan om arbetsvillkor.9 Musikernas arbetsvillkor tas upp i essä om konstmusiken.10 Den repertoarkartläggning kommittén har gjort (se bilaga 5) visar att manliga scenkonstnärer generellt har större möjligheter att arbeta och utvecklas i sina yrken. 7.2Studier om scenkonstnärers arbetsvillkor I vissa studier går det att se att arbetsvillkoren ser olika ut för män och kvinnor inom scenkonstområdet. visar, i studien (1993) baserad på en enkätundersökning riktad till cirka 400 dansare, musiker, skådespelare, korister och sång- solister, att det finns könsskillnader mellan turnerande och icke tur- nerande teatrar.11 De turnerande teatrarna har övervägande andel män medan vid de icke turnerande teatrarna är könsfördelningen jämnare. Överlag anser en större andel av männen att deras högsta konstnärliga ledare har förståelse för deras arbetssituation. studier av stress och radiosymfonikernas arbets- situation lyfter fram att lydnad återfinns som en stark yrkesnorm bland musiker och att det traditionellt funnits en föreställning hos 6 SOU 2003:21 samt Telefonintervju , förbundsordförande . 7 Se till exempel Gislén, (2000) Vem säger sig fri? En översyn av de fria teatergrupperna och , stämplar för att hålla ihop anställningar (2005) Akt nr 6 8 , i detta betänkande. 9 , Liv i detta betänkande. 10Hultman, i detta betänkande. 11Torkelson, (1993) Artisternas arbetssituation: en deskriptiv analys av en enkätundersökning, Work Science Bulletin, 1993:12, , , . Verka på samma villkor orkestermusiker som innebär att det konstnärliga arbetet kräver underkastelse i förhållande till den konstnärliga ledningen.12 Båda dessa aspekter, den starka hierarkiseringen och lydnadskravet bidrar till en struktur som försvårar jämställdhet inom konstmusi- ken. hänvisar, i en översikt om forskning om kulturar- betsmarknaden, till forskare som anser att dansaren, skådespelaren eller musikern villigt accepterar att vara arbetsledningens arbets- material under förutsättning att dirigenten, regissören eller koreo- grafen åstadkommer en magisk förvandling av deras arbete till en fantastisk föreställning.13 Det finns ett mytiskt och romantiskt drag över regissörens, koreografens och dirigentens arbete. efter- lyser forskning som strävar efter att förstå myter, underförstådda kontrakt och hur och med vilka medel de upprätthålls inom ramen för repetitionsprocessen. Utredningen och trygghetssystemen konstaterar att det som utmärker konstnärer på kulturarbetsmarknaden är att de har hög utbildningsnivå, låg lön, stor arbetslöshet eller perioder av inkomstlöshet.14 Utredningen har ett kapitel som behandlar jäm- ställdhet. Där konstateras att de problem kvinnor möter i konst- närslivet liknar de problem kvinnor möter på arbetsmarknaden i stort: Problem som att uppnå lika lön för likvärdigt arbete och motverka patriarkala maktstrukturer, synliga och osynliga. Problem i samband med graviditet och arbete, återkomst till yrket efter föräldraledighet samt karriär och föräldraskap.15 Utredaren pekar på att kvinnors lägre löner leder till sämre pension och att frilansande kvinnor med ett konstnärligt yrke som inte kan arbeta under graviditet har problem att få havandeskapspenning under graviditeten liksom att få ersättning om de behöver rehabili- tering efter graviditeten. Att kvinnor verkar ha svårt att återvända till yrket efter graviditet tror utredaren beror på att frilansande är beroende av ett starkt kontaktnät och av att synas, att den ekono- miska osäkerheten är stor samt att det är svårt, ibland omöjligt, att 12Theorell, (1987) Arbetsmiljö, levnadsvanor och risk för hjärt- kärlsjukdom. Delrapport om Radiosymfonikernas arbetssituation, , . 13Sanne, (2001) Arbete, arbetsorganisation och arbetsmarknad för kultur- och medieverksamma : översikt över forskning och utredning, , Verka på samma villkor hitta en arbetsgivare som går med på att konstnären arbetar deltid. Dessa problem torde även drabba män som är föräldralediga eller vill arbeta deltid när barnen är små men utredaren tror att frilansande män inom konsten inte anser sig kunna ta ut längre föräldraledighet. Alliansmodellen ses som ett sätt att lösa flera av jämställdhetsproblemen för frilansande arbetstagare inom konsten men utredaren menar att problemen kvarstår för dem som står utanför allianserna.