sou · GUB3107 · 2007-01-01 00:00:00 — Nedan följer en kort sammanställning av de sekretessregler som kan ha betydelse i rehabiliteringsprocessen. 8P P SOU 1998:107 s. 102. Lagstiftning med nära anknytning till uppdraget För hälso- och sjukvården gäller enligt huvudregeln9 sekretess för uppgifter om en enskilds personliga förhållanden om det inte står klart att uppgifterna kan röjas utan att den enskilde eller någon när- stående till honom lider men. För hälso- och sjukvårdens del nämns uppgift om enskilds hälsotillstånd som ett sådant personligt förhållande som omfattas av huvudregeln. Vad som menas med personliga förhållanden får bestämmas med ledning av vanligt språkbruk. Hit hör t.ex. det som gäller en persons karaktär, sinnes- tillstånd, familjeförhållanden, ekonomi, hälsotillstånd och arbets- förmåga. Arbetsgivaren har alltid tystnadsplikt när det gäller uppgifter som rör anställdas hälsotillstånd eller personliga förhållanden i övrigt och som framkommit i samband med hantering av sjuklön och Tystnadsplikten gäller alla som handlägger frågor som rör rätten till sjuklön för de anställda eller som deltar i anpass- nings- och rehabiliteringsverksamhet. En stor del av de handlingar och uppgifter som hör till individ- ärenden på Försäkringskassorna är sekretessbelagda. Bestämmel- serna om sekretess begränsar i vissa fall handläggarens möjlighet att lämna ut eller begära in handlingar och uppgifter. Det intresse som främst ska skyddas på socialförsäkringsom- rådet är den försäkrades integritet. Det framgår av huvudregeln om socialförsäkringssekretessTPTF11FTPT. Av bestämmelsen framgår bland annat att sekretess gäller hos i olika slag av ärenden om ekonomiska förmåner och ersättningar. Sekretessen skyddar uppgifter om någons hälsotillstånd eller andra personliga för- hållanden, om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon som står honom eller henne nära lider men om uppgiften röjs. Det är endast om man kan göra ett sådant antagande som sekretess 9P P 7 kap. 1 och 4 § § Sekretesslagen (1980:100), SekrL. 10P P 18 § lagen (1991:1047) om sjuklön. 11P P 7 kap. 7 § första stycket SekrL. Lagstiftning med nära anknytning till uppdraget Att någon lider men handlar egentligen om att hans eller hennes personliga integritet kränks. Bestämmelsen gäller såväl pågående som avslutade ärenden. rätt att lämna ut en hemlig uppgift Sekretess hindrar inte att en uppgift lämnas ut om det är nöd- vändigt för att den utlämnande myndigheten ska kunna sköta sin verksamhetTPTF12FTPT. En handläggare på kan exempelvis behöva ytterligare uppgifter och upplysningar från arbetsgivare eller läkare för att kunna handlägga ett ärende, jfr bl.a. 20 kap. 8 § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL). Vid dessa kontakter kan han eller hon behöva lämna ut hemliga uppgifter som rör den försäkrade. Sådana uppgifter får emellertid inte lämnas ut i större utsträckning än som behövs för att få till stånd en meningsfull kon- takt eller ett relevant svar på en fråga. Vanligtvis handlar det om frågor till andra myndigheter, privatpraktiserande läkare samt arbetsgivare. Bestämmelsen kan även vara aktuell i samband med remisser till sjukvårdsinrättningar. Skyldighet att lämna uppgifter till Statliga och kommunala myndigheter, arbetsgivare och försäkrings- inrättningar är skyldiga att på begäran lämna sådana uppgifter om en namngiven person som rör förhållande som är av betydelse för tillämpningen av AFLTPTF13FTPT. Bestämmelsen har ett mycket brett tillämpningsområde. Arbetsgivare som underlåter att fullgöra uppgiftsskyldigheten kan dömas till penningböter. Den tar sikte på alla uppgifter som kan behöva för att handlägga ett ärende. I de flesta författningar på socialförsäkrings- området finns en hänvisning till denna bestämmelse, vilket gör att den kan tillämpas i olika slags ärenden. Om det behövs för att bedöma rätten till ersättning får För- säkringskassan göra förfrågan hos den försäkrade eller någon annan som kan antas kunna lämna nödvändiga uppgifter14. 12P P 1 kap. 5 § SekrL. 13P P 20 kap. 9 § AFL. 14P P 20 kap. 8 § AFL. Lagstiftning med nära anknytning till uppdraget Den anställde har på grund av integritetsskäl ingen skyldighet att tala om för sin arbetsgivare vilken sjukdom han eller hon har. Om det på grund av sekretess uppstår svårigheter, kan arbetsgivaren kontakta för att få hjälp med att bedöma arbets- oförmåga för att till exempel kunna ta ställning till den anställdes begäran om sjuklön. Den enskilde kan helt eller delvis samtycka till att hemliga upp- En försäkrad kan även lämna sitt samtycke till att För- säkringskassan begär in uppgifter. Genom att ge ett samtycke kan den enskilde själv ha en viss form av kontroll över vilka uppgifter som lämnas ut och till vem. arbete med rehabi- litering av en försäkrad förutsätter ofta att kassan samverkar med olika aktörer. En sådan samverkan underlättas av att kassan redan i ett inledningsskede begär den försäkrades samtycke till att sekre- tesskyddade uppgifter lämnas ut till andra som deltar i rehabiliter- ingsarbetet. När det handlar om att utreda den anställdes behov av stöd och åtgärder för att kunna återgå i arbete efter sjukskrivning är den anställde enligt AFL16 skyldig att lämna de upplysningar som behövs för att klarlägga dennes behov av rehabilitering. Den anställde som motsätter sig detta riskerar som vi tidigare nämnt att få sin ersättning indragen eller nedsattTPTF17FTPT. 15P P 14 kap. 4 § SekrL. 16P P 22 kap. 4 § AFL. 17P P 20 kap. 3 § AFL. 10Definitioner av begreppen rehabilitering och anpassning Vi har i tidigare avsnitt redogjort för arbetsgivarens rehabiliterings- ansvar enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) och för arbetsmiljöansvaret enligt arbetsmiljölagen (1977:1160) (AML). En fråga som därefter uppkommer är hur rehabiliteringsåtgärder för- håller sig till anpassningsåtgärder. En annan fråga är vad begreppet rehabilitering i vid bemärkelse innebär. Mot denna bakgrund redogör vi i detta kapitel för vad som fram- går av förarbetena till AFL och AML m.m. i dessa frågor. 10.1FN:s definition av rehabilitering FN:s världsaktionsprogram för handikappade utarbetade en definition för rehabilitering med klassifikation av skada/sjukdom, funktionsnedsättning och handi- kapp som utgångspunkt. Rehabilitering är en målinriktad och tidsbegränsad process som syftar till att sätta en av skada eller sjukdom drabbad människa i stånd att nå bästa möjliga psykiska, fysiska och/eller sociala funktionsnivå och därigenom ge honom möjligheter att förändra sitt eget liv. Processen kan innefatta åtgärder avsedda att kompensera för en förlust eller in- skränkning av funktionsförmågan (t.ex. med tekniska åtgärder) och andra åtgärder som är ägnade att underlätta social anpassning eller återanpassning. Definitionen betonar dels vikten av att rehabiliteringen ska vara en process, dels betydelsen av individens egen medverkan. Definitioner av begreppen rehabilitering och anpassning 10.2Vad har sagts om begreppet rehabilitering i förarbetena till lagen om allmän försäkring? Rehabilitering i vid mening omfattar medicinsk, social och yrkesin- riktad rehabilitering. Medicinsk rehabilitering avser närmast att återställa grundläggande funktioner. Till social rehabilitering räknas åtgärder som service, råd, upplysning och bistånd i personliga angelägenheter. Den yrkesinriktade rehabiliteringen vänder sig till människor som av medicinska, sociala eller liknande skäl har svårt att erhålla och behålla ett arbete. Den skall hjälpa dessa att stärka sin ställning på arbetsmarknaden.TPF1FPT I sjukvårdsmännens ansvar innefattas olika former av behandlings- och rehabiliteringsinsatser. Till dessa räknas, utöver ordinär sjuk- vård inom olika medicinska verksamhetsområden inklusive medi- cinsk rehabilitering, undersökning och behandling vid enhe- ter/avdelningar för sjukgymnastik, syn- och hörcentraler, syssel- sättnings- och arbetsterapi och tillhandahållande av tekniska hjälp- medel som handikappade personer behöver i hem eller skola. Hit räknas också rådgivning, stödåtgärder och funktionsprövning. ansvar är att ta reda på vilka hjälpbehov som finns, informera kommuninvånarna om vilka möjligheter till stöd och hjälp som står till buds, vid behov förmedla kontakter med och in- satser från andra myndigheter och ge stöd och hjälp om behoven inte tillgodoses av annan myndighet. Det var i och med rehabiliteringsreformen som begreppet arbets- livsinriktad rehabilitering infördes i AFL. I förar- betena till denna reform beskrevs detta begrepp enligt följande. I arbetsgivarens ansvar bör ingå att vidta de arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder som kan genomföras inom eller i anslutning 1TP PT Prop. 1990/91:141 s. 39. Definitioner av begreppen rehabilitering och anpassning till den egna verksamheten. Exempel på sådana åtgärder är arbets- prövning, arbetsträning, utbildning och omplacering. Det bör också kunna bli fråga om att vidta tekniska åtgärder eller att anskaffa särskild utrustning för att ändra den fysiska miljön och därmed minska arbetsbelastningen för den enskilde. Det kan även gälla åtgärder beträffande arbetsinnehåll och arbetsorganisation. Inriktningen bör vara att den anställde ska beredas fortsatt arbete hos arbetsgivaren.TPF2FPT I en del fall kommer det dock inte att vara möj- ligt att finna lösningar som möjliggör att anställningen består. I sådana fall blir det en uppgift för samhället att medverka till att den enskilde kan finna ett annat och lämpligare arbete. I åtskilliga fall bör dock arbetsgivaren med hjälp av företagshälsovården kunna medverka till att finna en lösning. Exempelvis bör arbetsgivaren kunna medverka till att finna träningsplatser utanför den egna arbetsplatsen och medge tjänstledighet från anställningen när det behövs för att genomföra en rehabilitering utanför arbetsplatsen.TPF3FPT I 22 kap. 2 § AFL anges att rehabilitering enligt nämnda lag skall syfta till att återge den som har drabbats av sjukdom sin arbetsför- måga och förutsättningar att försörja sig själv genom förvärvsar- bete. I specialmotiveringenTPF4FPT till bestämmelsen anges följande. Para- grafen ger en definition av vad som avses med rehabilitering i sjukförsäkringsrättslig mening. Åtgärder för att nå målet för reha- biliteringen kan bestå av förändringar av den försäkrades arbetsför- hållanden, t.ex. arbetsträning eller omskolning. Det är viktigt att en gräns dras mellan å ena sidan en rehabiliteringsåtgärd enligt AFL och å andra sidan någon annan åtgärd som ligger inom ramen för arbetsgivarens allmänna skyldigheter när det gäller arbetsmiljön och lagen om vissa anställningsfrämjande åtgärder. I paragrafen betonas att det är individen som står i centrum. Det är varje indi- vids särskilda förutsättningar och behov som skall styra dennes rehabilitering. I sjukförsäkringsrättslig mening avses med rehabili- tering framför allt att en försäkrad får hjälp att återvinna sin arbetsförmåga och bereds möjlighet att genom för- värvsarbete försörja sig själv. 2TP PT A. prop. 3TP PT A. prop. 4TP PT A. prop. Definitioner av begreppen rehabilitering och anpassning definition av arbetslivsinriktad rehabilitering I 11 § förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten anges att arbetslivsinriktad rehabilitering innebär att den som är i behov av särskilt stöd erbjuds utredande, vägledande rehabiliterande eller arbetsförberedande insatser. 10.3Vad har sagts om begreppet anpassning och rehabilitering i förarbetena till arbetsmiljölagen? Skyldigheten att anpassa arbetsmiljön omfattar alla åtgärder som kan krävas med stöd av AML. Begreppen arbetsmiljöanpassning och rehabilitering kompletterar varandra. Rehabiliteringsbegreppet avser, när det gäller arbetsgivaransvaret, yrkesinriktade rehabiliter- ingsinsatser. Åtgärder som kan aktualiseras är utbildning, arbets- träning, yrkesvägledning m.m. Arbetsanpassningen innebär änd- ringar i arbetsmiljön. Det kan vara fråga om både tekniska hjälp- medel, ändringar i den fysiska arbetsmiljön och ändring av arbets- organisation, arbetsfördelning och arbetstider m.m. Anpassning av arbetsmiljön kan ofta vara en förutsättning för en framgångsrik rehabilitering.TPF5FPT För att en arbetsgivare skall kunna uppfylla sitt särskilda rehabi- literingsansvar enligt 22 kap. AFL samt det i 3 kap. 3 § AML före- slagna ansvaret för arbetsanpassningsfrågor måste arbetsgivaren (och inte skyddskommittén som tidigare hade detta ansvar) ha ett motsvarande ansvar enligt AML och se till att det verkligen bedrivs ett systematiskt och organiserat anpassnings- och rehabiliterings- arbete på arbetsstället.TPF6FPT I betänkandet Arbete och Hälsa (SOU 1990:49) uttalades föl- jande angående rehabiliteringsarbetet på arbetsplatsen. För att rehabiliteringsåtgärder skall ge mer bestående effekter bör de ofta kombineras med arbetsmiljöförbättrande åtgärder för arbetstaga- ren, t.ex. anpassning av utrustning, arbetsformer och arbetsorgani- sation. Det kan gälla arbetsrotation, arbetsutvidgning, ändrade arbetstider, olika slags avbrott i arbetet etc.TPF7FPT 1976/77:149 om arbetsmiljölag nämns inte begreppet rehabilitering. Någon ledning kan därför inte hämtas där, vad gäller förhållandet mellan rehabilitering och anpassning. 5TP PT Prop. 1990/91:140 s. 45. 6TP PT A. prop. 7TP PT SOU 1990:49 s. 105. Definitioner av begreppen rehabilitering och anpassning ten var fokus på att arbetsmiljön skulle anpassas till såväl arbetsta- garens fysiska som psykiska förutsättningar för det särskilda arbetet. I en lagändring i 6 kap. 9 § AML, som trädde i kraft , utökades skyddskommitténs ansvar till att den även skulle verka för att en på lämpligt sätt organiserad arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet bedrivs på arbetsstället. I förarbetena till denna ändring lades ingen vikt vid att reda ut de olika begreppen anpassning och rehabilitering utan det talades generellt om det anpassnings- och rehabiliteringsansvar som arbetsgivaren eller skyddskommittén hade. I ett avsnitt som handlar om sjukpenning vid rehabilitering på arbetsplatsen nämns dock arbetsträning på arbetsplatsen som ett exempel på rehabilitering.TPF8FPT 10.4Vad har sagts om de olika begreppen i AFS 1994:1? I Arbetarskyddsstyrelsens allmänna råd om tillämpningen av före- skrifterna om arbetsanpassning och rehabilitering, AFS 1994:1, anges i kommentaren till 1 § följande. AML innehåller ingen direkt definition av begreppet arbetsan- passning. Innbörden framgår dock av 2 kap. 1 § första stycket AML där det anges att arbetsförhållandena skall anpassas till män- niskors olika förutsättningar i fysiskt och psykiskt avseende. Vidare skall arbetsgivaren enligt 3 kap. 3 § andra stycket genom att anpassa arbetsförhållandena eller vidta annan lämplig åtgärd ta hänsyn till arbetstagarens särskilda förutsättningar för arbetet. I kommentaren anges även att AML saknar definition av rehabi- literingsbegreppet och en hänvisning görs till definitionen i 22 kap. 2 § AFL. I kommentaren till 12 §, som handlar om åtgärder för att anpassa arbetssituationen, anges att de åtgärder som kan vidtas är anskaf- fande av tekniska hjälpmedel och särskilda arbetsredskap eller för- ändringar i den fysiska arbetsmiljön. Förändringarna kan också be- höva göras i arbetsorganisationen, arbetsfördelningen, arbetsupp- gifterna, arbetstiderna, arbetsmetoderna samt de psykologiska och sociala förhållandena. Andra åtgärder kan vara särskilda informa- tionsinsatser, arbetsträning eller arbetsprövning. Byte av befattning eller personella stödinsatser kan också bli aktuellt. 8TP PT Prop. 1984/85:89 s. 73. Definitioner av begreppen rehabilitering och anpassning 10.5Vad har sagts om begreppen rehabilitering och anpassning i utredningar som ägt rum efter rehabiliteringsreformen? 10.5.1Arbetsgivarens rehabiliteringsansvar (SOU 1998:104) har i sitt betänkande beskrivit arbetsgivarens åtgärdsansvar enligt reglerna i AFL och AML på följande sätt. Utreda inför anpassning av arbetssituationen Anpassning av arbetssituationen: Anskaffa tekniska hjälpmedel och särskilda arbetsredskap Definitioner av begreppen rehabilitering och anpassning Lagen om allmän försäkring Utreda rehabiliteringsbehov oavsett åtgärdernas inriktning och oavsett vem som har ansvar för åtgärdernas genomfö- rande Vidta de arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder som kan genomföras i eller i anslutning till den egna verksamheten eller sådana åtgärder som syftar till att göra det möjligt för arbetstagaren att vara kvar på arbetsplatsen: Anpassning av arbetssituationen enligt AML (se ovanstå- ende ruta) Utbildning (om utbildningsbehovet beror på arbetsoför- måga) Arbetsträning utanför arbetsgivarens verksamhet Program och aktiviteter för att motverka missbruk, dock ej i större omfattning I betänkandetTPF9FPT förklaras bildrutorna ovan enligt följande. Merpar- ten av de arbetslivsinriktade åtgärder som arbetsgivaren ska vidta enligt AFL finns angivna i Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter och allmänna råd. Arbetsgivaren är skyldig att genomföra arbets- prövning, arbetsträning på den egna arbetsplatsen, omplacering och informationsinsatser. Arbetsgivarens ansvar omfattar även föränd- ring av arbetsorganisation, arbetsuppgifter, arbetsfördelning, arbetsmetoder, arbetstider samt förändring av psykologiska eller sociala förhållanden. Successiv återgång efter sjukskrivning, arbets- rotation och lagarbete är exempel på relativt vanligt förekommande åtgärder. Arbetsgivaren ska skaffa särskilda arbetsredskap och tek- nisk utrustning. Även personella stödinsatser är sådant som arbets- givaren kan vara skyldig att tillhandahålla enligt AFS 1994:1. AFL anknyter till denna skyldighet genom att låta den ingå som en del av den rehabiliteringsskyldighet som arbetsgivaren har enligt 22 kap. AFL. Men åtgärdsansvaret går längre än det åtgärdsansvar som arbetsgivaren har enligt arbetsmiljöföreskrifterna. Enligt AFL är arbetsgivaren även skyldig att ge arbetstagare med nedsatt arbets- förmåga utbildning i den mån utbildningsbehovet är hänförligt till arbetsoförmågan. I arbetsgivarens skyldighet anses även ligga att 9TP PT SOU 1998:104 s. 54. Definitioner av begreppen rehabilitering och anpassning arbetsgivaren bör medverka till att finna arbetsträningsplatser utanför den egna verksamheten och bevilja tjänstledighet när arbetstagaren behöver delta i rehabilitering utanför arbetsplatsen. Sammanfattningsvis kan man säga att det åtgärdsansvar som åligger arbetsgivarna är uppbyggt av komponenter hämtade från två regel- system dels AML, dels AFL. föreslog att följande definition av begreppet arbetslivsinriktad rehabilitering skulle införas i 22 kap. 2 § AFL. Med arbetslivsinriktad rehabilitering avses i detta kapitel insatser för att anpassa arbetsförhållandena efter den försäkrades förutsättningar eller träna eller utbilda den försäkrade så att han eller hon kan full- göra ett förvärvsarbete.TPF10FPT Vad gäller gränsdragningen mellan arbetslivsinriktad rehabiliter- ing och medicinsk rehabilitering uttalade föl- jande. Hälso- och sjukvårdens rehabiliteringsåtgärder har i många fall en avgörande betydelse för de arbetslivsinriktade rehabiliter- ingsåtgärderna. Någon helt tydlig gräns mellan sjukvård och arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder har inte dragits. Ett exempel på detta är att gruppaktiviteter för ryggträning kan anses som en arbetslivsinriktad åtgärd, medan behandling av en enskild rygg genom sjukgymnastik är sjukvårdande behandling.TPF11FPT 10.5.2Rehabilitering till arbete (SOU 2000:78) Utredningen om Den Arbetslivsinriktade Rehabiliteringen har i sitt slutbetänkande bl.a. sagt följande om definitionen av de olika begreppen. Med arbetslivsinriktad rehabilitering avses sådana rehabiliter- ingsåtgärder som är av betydelse för att underlätta återgång för per- soner som är långvarigt sjukskrivna eller uppbär sjukbidrag/för- tidspension.TPF12FPT Utredningen konstaterade att begreppet rehabilitering historiskt sett förknippats med medicinska och diagnosrelaterade synsätt. har visserligen ett mer processinriktat och framför allt individinriktat synsätt vuxit fram. Det finns dock fortfarande en eftersläpning av ett mer modernt helhetsperspektiv på vad arbetslivsinriktad rehabilitering innebär. 10TP PT A. betänkande s. 24. 11TP PT A. betänkande s. 54. 12TP PT SOU 2000:78 s. 212. Definitioner av begreppen rehabilitering och anpassning för mindre än sedan utan att det gjordes någon änd- ring eller harmonisering av övriga definitioner av rehabilitering. Det innebär således att dagens olika huvudmän har olika mål och definition på respektive rehabiliteringsmål. Rehabiliteringsbegrep- pet är således uppdelat i yrkesinriktad, social, medicinsk och arbetslivsinriktad rehabilitering. I andra länder, i den mån det finns ett motsvarande begrepp för arbetslivsinriktad rehabilitering, så varierar detta från att omfatta enbart anpassningsåtgärder till också utbildning och även viss medicinsk behandling.TPF13FPT 10.5.3Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet (SOU 2002:5) Utredningen om en handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet uttalade i sitt slutbetänkande följande som kan vara av intresse för förståel- sen av begreppen arbetslivsinriktad rehabilitering och anpassning. Merparten av de arbetslivsinriktade åtgärder som arbetsgivaren skall vidta enligt AFL finns angivna i före- skrifter och allmänna råd. Av betydelse är därvid bl.a. föreskrifterna om arbetsanpassning och rehabilitering (AFS 1994:1). AFL ankny- ter till arbetsgivarens skyldigheter enligt arbetsmiljöregleringen genom att dessa ingår som en del i arbetsgivarens rehabiliter- ingsskyldighet enligt 22 kap. AFL. I 3 kap. 2 a § tredje stycket AML föreskrivs också att arbetsgivaren skall se till att det i hans verksamhet finns en på lämpligt sätt organiserad arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet för fullgörande av de uppgifter som enligt den lagen och enligt 22 kap. 3 § AFL vilar på honom.TPF14FPT Ordlistan för arbetslivsinriktad rehabiliteringTPF15FPT beskriver begreppen rehabilitering, arbetslivsinriktad rehabilitering och arbetsanpassning. Rehabilitering – planerade åtgärder av medicinsk, psykologisk, social eller arbetsinriktad art som ska hjälpa personer med funk- tionshinder att utifrån personens förutsättningar återvinna bästa 13TP PT A. betänkande s. 232. 14TP PT SOU 2002:5 s. 502. 15TP PT , , Arbetslivsfonden, 1995. Definitioner av begreppen rehabilitering och anpassning möjliga funktionsförmåga och bibehålla denna samt skapa förut- sättningar för ett normalt liv. Arbetslivsinriktad rehabilitering – rehabilitering som syftar till att en person ska återfå förmåga och förutsättningar att förvärvsarbeta. Arbetsanpassning – anpassning av arbetsförhållandena efter de be- rörda personernas förutsättningar och behov ställt i relation till arbetets krav. Arbetsanpassning omfattar både fysiska, sociala, psy- kologiska och organisatoriska faktorer. Arbetsanpassning kan avse såväl en grupp som en enskild person och kan göras i både före- byggande och rehabiliterande syfte. När arbetsanpassningen avser en enskild persons arbetsplats talar man om arbetsplatsanpassning. Till en början kan konstateras att när begreppet rehabilitering används i vid bemärkelse avses såväl medicinsk och social som arbetslivsinriktad rehabilitering. Begreppet arbetslivsinriktad rehabilitering innebär det stöd och de åtgärder som en individ behöver för att återfå sitt ordinarie arbete eller annat lämpligt arbete. Denna rehabilitering kan sägas vara antingen arbetsplatsinriktad eller arbetsmarknadsinriktad. Arbetsgivaren är ansvarig för sina anställda och den rehabiliter- ingen är arbetsplatsinriktad. För den arbetsmarknadsinriktade har ansvaret. ansvarar för att de som är arbetslösa eller riskerar arbetslöshet och är i behov av särskilt stöd erbjuds utredande, vägledande, rehabilite- rande eller arbetsförberedande insatser. Att begreppet arbetslivsin- riktad rehabilitering används för såväl anställda som arbetslösa är enligt vår mening en bidragande orsak till varför osäkerhet råder kring begreppet arbetslivsinriktad rehabilitering.