sou · GUB373 · 2007-01-01 00:00:00 — Detta innebör att tyngdpunkten i åtgärderna måste ligga på att bistå invandraren så att han eller hon kan förvärva sådana färdigheter som behövs för ett liv i , som kunskaper i det svenska språket och om samhället och arbetslivet (ibid, s. 315). Diskriminering som en förklaring till bland annat den höga arbetslösheten bland personer med invandrarbakgrund nämns i förbifarten och kallas för en teori och inte någon förklarande faktor. Kommittén skriver i sitt slutbetänkande: En av de diskrimineringsinriktade förklaringarna som inte diskuterats i så stor utsträckning i debatten om låga förvärvsfrekvenser hos personer med invandrarbakgrund är den s.k. statistiska diskrimineringsteorin . Dessa bygger på att arbetsgivare generellt har sämre information om vilka egenskaper arbetssökande personer med utländsk bakgrund som grupp besitter när det gäller kvalifikationer för ett arbete. Informationsbristen leder till större osäkerhet beträffande sökande som tillhör gruppen och risken blir stor att dessa sorteras bort på ett tidigt stadium vid anställningssituationer. Denna typ av diskriminering har sin grund i ett beteende som i viss mån är rationellt utifrån arbetsgivarens synpunkt, och som inte alls behöver ha främlingsfientliga motiv (SOU 1996:55, s. 83, mina kursiveringar). Diskriminering betraktas som en av många faktorer för att förklara arbetslösheten bland personer med invandrarbakgrund. Men detta är enligt kommittén en teori som kanske borde uppmärksammas. Diskrimineringsfaktorn reduceras dock till att bara gälla statistisk diskriminering som enligt kommittén har att göra med informationsbrist hos arbetsgivarna. Dessutom betraktas detta som en företeelse som i viss mån är rationellt utifrån arbetsgivarnas synpunkt. Talet om informationsbrist har länge varit en av för354 SOU 2006:73 Den segregerande integrationen klaringarna till diskriminering på arbetsmarknaden. Detta är ingen förklaring i sig utan i bästa fall en faktor som är beroende av andra bakomliggande företeelser. Kommittén ställer inte frågan om varför arbetsgivarna inte är intresserade av information om andra människor. Inte heller vad som gör personer med invandrarbakgrund till okända och till de andra med väsenskilda egenskaper som vi saknar information om. Rasism och integration De funktionalistiska idéer och intressen som i moderniseringens bakvatten appellerade för att få till stånd ett integrerat samhälle kan betraktas som konservativa idéer för att bevara den existerande samhällsordningen. Som nämnde, i ett integrerat samhälle kommer samhällsmedlemmarna att acceptera sin plats i samhället och sträva efter social sammanhållning. Som (1936) argumenterade, idéer är grundade i föränderliga sociala och ekonomiska omständigheter. och befann sig många europeiska länder i en situation där interna och externa konflikter accentuerades. ökade nationalstaterna sina ansträngningar för att minska interna motsättningar mellan olika grupper inför ökande internationella konflikter. Idéer om att skapa ett integrerat samhälle där motsättningarna kunde minskas och kontrolleras dominerade samhällsvetenskaperna. Som tidigare nämndes, försökte många att svara på den klassiska frågan: Hur är ett samhälle möjligt? Svaren inkluderade dock inte den etniska och rasistiska exkluderingen som var och är en del av den moderna samhällsorganiseringen. och har en rasistisk historia där människor har kategoriserats och tilldelats olika positioner i samhället. Den Europeiska moderna rasismen har sin grund i kolonialism, slaveri, nationalism och en rasistisk ideologi genom vilka en rasistisk världsordning skapades där de vita européerna betraktade sig som den ovärderliga delen av hela jorden, jordens pärla och en stor kropps hjärna (1999:3). En sådan narcissistisk självuppfattning, som en nödvändig del av den rasistiska ideologin, fick nödvändig draghjälp från både natur- och samhällsvetenskaperna. Den politiska och ekonomiska makten använde sig av en vetenskapliggjord rasistisk ideologi för att reproducera sin maktposition. Den segregerande integrationen SOU 2006:73 Den franska idéhistorikern, formulerade denna relation som följande: and knowledge directly imply one another, that there is no power relation without the correlative constitution of a field of knowledge, nor any knowledge that does not presuppose and constitute at the same time power relations. (1977:27) Rasismen handlar också om makt och kontroll. Genom kontroll och obegränsad tillgång till makt och andra socioekonomiska resurser skaffar sig en grupp en överordnad position i förhållande till en annan grupp (Hazekamp m.fl. 1997:2). Makten och kontrollen över materiella resurser och privilegiet att gestalta världen och framställa den som ett rationellt hierarkiskt sammanhang. Därmed skapar man en etnisk hierarki där olika grupper ockuperar olika positioner i förhållande till varandra. Ju närmare majoritetssamhället en grupp står desto bättre tillgång till makt och inflytande. Gällande det svenska förhållandet kan vi säga att t.ex. turkar och araber får en underordnad position i förhållande till östeuropéer och dessa får en lägre position än västeuropéer. Denna hierarkiska ordning reproduceras genom institutionella handlingar som i och för sig inte behöver vara menade för diskriminering av personer med invandrarbakgrund. Den strukturella/institutionella diskrimineringen sker oftast systematiskt och regelmässigt och individers och organisationers intentioner spelar inte någon avgörande roll för dess reproduktion (Kamali, 2005a). En del forskare har trott att rasism skulle försvinna i takt med en ökad industrialisering och modernisering, vilket skulle etablera marknadslogiken i ett mångetniskt samhälle (, 1957). Även om denna optimism försvann ganska snabbt i och med raskravallerna i teorins hemland, , fortsatte mainstream-sociologerna att se rasismen som en företeelse som kunde organiseras bort genom spridning av information och utbildning av rasister. Bland dessa sociologer märks (1950) och Lipset (1963) som definierade rasismen som en del felaktiga antaganden som kunde utvecklas till fördomar mot en del grupper som föreställdes vara mindervärdiga. Dessa fördomar kunde sedan leda deras bärare att diskriminera vissa grupper. Rasismen reducerades till att gälla felaktiga föreställningar hos vissa individer mot andra och lösningen kunde därmed delvis vara att utbilda rasister som för det mesta tillhörde arbetarklassen. På så sätt betraktades rasism att vara: (1) ett tillstånd som drabbar vissa män356 SOU 2006:73 Den segregerande integrationen niskor, (2) en företeelse som inte påverkar samhället och dess institutioner, och (3) ett socialt problem som måste analyseras kliniskt genom att försöka hitta och skilja mellan goda och dåliga äpplen bland befolkningen. (, 1993; Wetherell & , 1992). Alla dessa former refererar till rasism som ett individuellt problem som går att åtgärda genom insatser riktade till individer med rasistiska attityder. Denna föreställning som ofta förpackas i teoretiska termer gör allt för att undvika ett erkännande och en diskussion om strukturell/institutionell diskriminering. Många av dessa forskare vill gärna, som (2001) säger, förklara etniska skillnader med anything but racism. Den strukturella/institutionella diskrimineringen som etablerades genom moderniseringsprocessen och de europeiska ländernas koloniala korståg och nationsbygge, har motverkat uppkomsten av ett integrerat samhälle där alla skulle ha lika rättigheter och möjligheter. De politiker, som i , och samhällsvetare, som , och , som appellerade för skapandet av ett integrerat samhälle hade dock en föreställning om samhället som en etniskt homogen organism. Etniska och religiösa grupper som genom en systematisk kategorisering hade andrafierats räknades inte in i det moderna integrerade samhället. Det antogs att dessa grupper, om de mot all förmodan skulle bli integrerade, först måste bli som oss, dvs. tillhöra majoritetssamhällets grupp eller klass och sedan bli integrerade. Snarare kan man säga att andrafieringen av interna grupper som motbilden av nationen var ett effektivt sätt att förverkliga idealbilden av ein , ein Reich. Denna förhållning var dominerande i många europeiska länder och lever kvar i dessa länders social- och integrationspolitik. De medel som skapades för att främja integration, som t.ex. socialförsäkringssystemet och annan socialpolitik, är fortfarande präglade av en föreställning om existensen av en etniskt homogen nation. Andrafieringsprocesser exkluderar och diskriminerar många grupper som inte förväntades tillhöra den föreställda gemenskapen, nämligen nationen (de los 2005). Den strukturella/institutionella diskrimineringen är ett av de mest rigida hindren för att alla människor ska kunna delta i samhällslivet på lika villkor. Om integration är ett nödvändigt tillstånd där social sammanhållning blir möjlig genom solidariska handlingar och en känsla av tillhörighet bland samhällsmedlemmar, måste diskrimineringen och den systematiska exkluderingen av vissa grupper 357 Den segregerande integrationen SOU 2006:73 och individer elimineras. Detta innebär att det europeiska och det svenska dilemmat mellan politiskt korrekta deklarationer och realpolitiken måste lösas. Deklarationer av att alla människor har lika rättigheter och att alla har lika värde å ena sidan, och den strukturella/institutionella andrafieringen, marginaliseringen och exkluderingen av vissa grupper från makt och inflytande i dessa samhällen å den andra, är kärnan i integrationens dilemma (Kamali 2005a). har betoningen på social sammanhållning på majoritetens villkor blivit ett sätt att dölja exkludering, diskriminering och kontroll (, 2004). Självsegregering som en reaktion på diskriminering Den systematiska strukturella/institutionella diskrimineringen genererar också oväntade reaktioner hos de andrafierade och marginaliserade grupperna. När kanaler för kontinuerlig kontakt och umgänge mellan olika grupper i samhället är begränsade tvingas mer homogena grupper att söka en intern umgängeskrets. Diskriminering framkallar alternativa motreaktioner som försvårar social sammanhållning. Skapandet av etniska nätverk, genom vilka många personer med invandrarbakgrund skapar sin umgängeskrets och sociala tillvaro, blir en kompensation för den uteblivna integrationen och en reaktion på den systematiska diskrimineringen. Detta är ett område som inte uppmärksammats tillräckligt inom den svenska forskningen. Amerikanska studier visar att afrikansk-amerikanska familjer väljer att bo tillsammans i samma bostadsområde på grund av diskriminering, ekonomisk status och strukturer (, 1992). Andra studier visar att situationen har blivit värre . Dessa grupper visar starkare tendenser att välja bo i samma bostadsområde som andra afrikansk-amerikaner än (, , Bianchi, Colasanto & Hatchett 1978; m.fl.. 1993; m.fl., 1994). Den europeiska situationen skiljer sig inte från den amerikanska. Den engelska Commission for Racial Equality har konstaterat att svarta engelsmän som efter många års försök lyckades att flytta från marginaliserade och stigmatiserade områden, diskriminerades i sina nya vita engelska bostadsområden och hade inget annat val än att flytta tillbaka till sina gamla bostadsområden. Även i har många familjer och personer med invandrarbakgrund som har flyttat från margina358 SOU 2006:73 Den segregerande integrationen liserade och stigmatiserade områden utsatts för diskriminering i de nya områdena och tvingats att flytta tillbaka till sina gamla bostadsområden (Kamali, 2005b). En del forskare menar att boendesegregation är ett resultat av det moderna livets fragmentering som skapar ett behov av en lokal social solidaritet (Blockland 2003; 2003; Thorns 2002). Många väletablerade och välmående grupper inklusive medelklassen väljer att leva tillsammans. De menar att folk som oss, de jag kan identifiera mig med och folk som tänker som oss är den grupp man vill ha som granne och boende i samma bostadsområde. Forskarna menar att det existerar ett starkt vi-och-dem-tänkande som genomsyrar dessa gruppers val av bostadsområde. Den sociala solidaritet som genererades för att skapa ett integrerat samhälle trots den ökade fragmenteringen och olikheterna mellan olika grupper har själv blivit fragmenterad och gäller för vissa grupper. Dessa grupper delar en viss typ av socialt och kulturellt kapital, med terminologi, mer än andra grupper som tilldelar dem ett relativt homogent sätt av gemensamma idéer, attityder, känslor och perspektiv (, 2002: 185). Den spatiala och sociala solidariteten leder därmed till exkludering av de andra som inte är som oss. Men detta förnekas systematiskt av den privilegierade medelklassen (ibid. s. 105). Dessa mångsidiga mekanismer av skapandet av interna band och extern gränsdragning mot andra grupper resulterar i självsegregering. Denna segregering gynnar privilegierade grupper och missgynnar de redan missgynnade. Följaktligen återskapas de socioekonomiska och etniska klyftornas spatiala och ansikte. Boendesegregation är därför inte bara ett uttryck för klasstillhörighet utan också ett resultat av etniska klyftor genererade av rasism och diskriminering. Segregationen är dock en mångfacetterad företeelse som försvagar och hindrar social solidaritet och sammanhållning på nationell nivå och kan inte begränsas till boendesegregation. Segregationen kan kategoriseras som följande: 1. arbetsmarknads- och arbetslivssegregation 2. social segregation 3. kulturell segregation 4. Den segregerande integrationen SOU 2006:73 Diskriminering och marginalisering på den svenska arbetsmarknaden har skapat en segregerad arbetsmarknad som visar sig i (a) segregerade branscher och (b) segregerade arbetsuppgifter (, 2006). Svårigheter att få ett jobb motsvarande kompetensen på den öppna och reguljära arbetsmarknaden tvingar många personer med invandrarbakgrund att söka sig till låg-statusyrken och branscher som står utanför de normala regelverk som gäller på den reguljära arbetsmarknaden. Dessa branscher möjliggör ofta för en person att skaffa sig ett jobb, eller som en av dessa personer uttryckt sig, köpa sig ett jobb. Diskriminering på arbetsmarknaden är en av de viktigaste orsakerna bakom skapandet av en segregerad arbetsmarknad och ett segregerat arbetsliv. Diskrimineringen i rekryteringsfasen hindrar personer med invandrarbakgrund att få tillgång till lönearbete (ibid.). Men diskrimineringen fortsätter även i arbetslivet. Personer med invandrarbakgrund som får ett jobb diskrimineras även i arbetslivet (de los 2006). Anställda med invandrarbakgrund reduceras ofta till deras föreställda olikheter i form av deras kulturella kompetens och etniska tillhörighet (Kamali 2002). Denna föreställda kulturella bakgrund används sedan för att reproducera kulturella skillnader genom en så kallad mångfaldspolicy (Mulinari, 2006). Diskrimineringen på arbetsmarkanden och i arbetslivet har långtgående konsekvenser i form av spill over-effekter på andra områden. Arbetslöshet bland boende i marginaliserade och stigmatiserade områden tvingar många att leva kvar i sina från majoritetssamhället segregerade bostadsområden. Detta begränsar dessa människors möjligheter att generera sociala relationer med andra grupper i samhället. De skapar sina nätverk oftast bland andra människor i samma situation och oftast bland boende i samma områden. Sociala nätverk och sociala relationer bland personer med invandrarbakgrund är dock inte bara bestämda av klasstillhörighet. De marginaliserade arbetsuppgifterna tvingar många personer med invandrarbakgrund med arbete att i sitt privata umgänge söka sig till andra personer med invandrarbakgrund, ibland från samma yrkeskategori och ibland till andra grupper med eller utan arbete. Den sociala segregationen cementerar marginaliseringen och stigmatiseringen av personer med invandrarbakgrund. Skulden för detta läggs oftast på dessa grupper själva och diskuteras sällan i samband med de hinder som finns hos majoritetssamhället för en mer integrerad social tillvaro. SOU 2006:73 Den segregerande integrationen Många musiker och kulturarbetare med invandrarbakgrund diskrimineras och får inte tillgång till de etablerade kulturarenorna (Pripp 2005; Pripp. Plisch & 2004). Detta tvingar många andrafierade kulturarbetare, musiker och sångare att söka etablera nya arenor i segregerade områden och vända sig till sin publik i förorterna. Detta bidrar till reproduktionen av den mångsidiga etniska segregationen och förstärker segregationens spatiala konsekvens, nämligen boendesegregationen. Den mångfacetterade segregationen som är ett resultat av diskriminering och reproduktionen av de socioekonomiska och etniska privilegierna försvagar känslan av tillhörighet till ett samhälle med gemensamma normer och dialogiska värderingar. Detta exkluderar personer med invandrarbakgrund från tillgång till makt och inflytande och reproducerar majoritetssamhällets monopol över maktmedlen. Integration, makt, diskriminering och rasism En väldokumenterad internationell och nationell forskning visar att diskriminering och rasism påverkar människornas välfärd. Exkludering av personer med invandrarbakgrund från tillgång till lönearbete påverkar deras materiella förhållanden och levnadsstandard. Diskriminering på arbetsmarkanden leder oftast till diskriminering i andra områden som t. ex. socialförsäkringssystemet (SOU 2006:37; 2005). Internationella och nationella studier visar entydigt på diskrimineringens effekter på individernas levnadsstandard. I , som har en längre tradition av systematiska studier av rasism och diskriminering, visar forskningen t.ex. att den strukturella/institutionella rasismen påverkar möjligheten till banklån för afrikansk-amerikaner och andra personer med invandrarbakgrund (, 1992). Boendesegregation och boendeformer påverkas också av rasism och diskriminering även när man kontrollerar för en rad andra faktorer som kan antas påverka boendesegregationen (, 1998). Det finns också svenska studier av diskrimineringens effekter på boendesegregation och marginalisering av personer med invandrarbakgrund (2006; , 2006; SOU 2005:69). Utbildning, sysselsättning och inkomst är förmodligen bland de viktigaste indikatorerna för diskrimineringens effekter på individernas status i samhället (, 2001). Den segregerande integrationen SOU 2006:73 utbildningssystemet, låg sysselsättningsnivå och lägre inkomst har betraktats som viktiga orsaker till förekomsten och reproduktionen av de etniska orättvisorna och klyftorna i (Blau & , 1968; , 1982; , 1998; m.fl., 2000). Svensk forskning bekräftar de amerikanska resultaten. Inom arbetsmarknadsforskningen har många forskare betonat diskrimineringen som en av de viktigaste orsakerna till exkluderingen av individer med invandrarbakgrund från tillgång till arbete (, 1994; Knocke, 1994; Schierup m.fl. 1994; Arai m.fl. 2000; de los , 2000; , 2002; , 2000; 2001; Le Grand & Szulkin 2002). Diskrimineringen inom utbildningssystemet har också systematiskt studerats och belysts (GoldsteinKyaga, 1999; , 1993; Dryer, 2001 och Similä, 1994; , 1999; Lahdenperä, 1997; Lahdenperä, 1999; Tesfahuney, 1999; Parszyk, 1999; Runfors, 2003; Bunar, 1999; , 2001). De senaste forskningsresultaten visar på diskrimineringens fortsatta roll i exkluderingen av personer med invandrarbakgrund bl.a. inom arbetsmarknaden, arbetslivet och utbildningssystemet (SOU 2006:59; SOU 2006:60; SOU 2006:40). Diskrimineringen påverkar därmed de diskriminerade gruppernas socioekonomiska status i samhället och tilldelar dem en lägre position i förhållande till majoritetssamhället. Forskare menar att genom en multivariat analysmetod kan man se samvariationer mellan variabler som t.ex. sysselsättning, välfärd, status på arbetsmarknaden och utbildning för att kunna kartlägga diskrimineringens strukturella och institutionella sammanhang (, 2001). En annan aspekt som sällan berörs i forskningen och debatten om integration är maktförhållandena mellan olika grupper. En föreställning om att tillgång till ett arbete, vilket som helst, är lika med integration har länge präglat integrationspolitiken i . Detta leder till att slöseriet med humankapitalet accepteras och normaliseras. Det finns många civilingenjörer som kör taxi och jobbar inom restaurangbranschen. Dessa lägre positioner i samhället som personer med invandrarbakgrund får trots deras högre utbildningsnivå i förhållande till samma grupp i majoritetssamhället med likvärdiga meriter är inte en självvald position. De blir påtvingade att acceptera arbete långt under deras kompetens för att kunna överleva. Detta är i hög grad en maktfråga. Den tyske samhällsvetaren definierade makt som en förmåga hos en person, en organisation eller ett land att påtvinga sin vilja på en annan oavsett 362 SOU 2006:73 Den segregerande integrationen dennes motstånd. Den strukturella/institutionella diskrimineringen reproduceras genom de privilegierade gruppernas monopol över maktmedlen varvid dessa grupper reproducerar sina överlägsna positioner. Tillgång till makt och inflytande i samhället är en nyckelfråga för integration. Forskarna brukar åskådliggöra ojämlikheterna i tillgången till makt och inflytande mellan de etniskt marginaliserade och stigmatiserade grupperna och majoritetssamhället genom boendesegregation (m.fl. 2001). Tillgång till makt och inflytande i samhället är avgörande för individernas möjligheter att förverkliga sina drömmar och planer. Men denna tillgång kan inte reduceras till att gälla individernas egenmakt som framförs i liberala partipolitiska deklarationer. Det finns en tendens i den svenska debatten att reducera individernas tillgång till makt och inflytande till att ha ett arbete och försörja sig. Om detta skulle vara makt över sitt liv borde ingen försöka att få ett bättre liv, högre inkomster, ökat politiskt inflytande, delta i föreningslivet etc. Med andra ord, alla som har ett arbete oavsett inkomstnivå skulle ha makt över sina liv. Det moderna samhällets historia visar att utan omfördelning av resurser skulle inget samhälle kunnat överleva. Som har diskuterats, var integrationspolitiken i form av en generell politik för alla svaret på den ökade fragmenteringen och de socioekonomiska klyftor som hotade de moderna samhällenas sammanhållning. Detta är dock långt ifrån den Hobbesianska föreställningen om att betrakta samhället som en samling av individer där allas krig mot alla råder och därför behövdes det stark maktutövning för att möjliggöra samhällets fortbestånd. Det Hobbesianska problemet, som gäller och som även av ultraliberala debattörer erkänns, ligger i att samhället föreställs bestå av atomistiska individer som om de existerar utanför samhällets strukturella och institutionella sammanhang. Därför föreställs en abstrakt och idealtypisk konkurrerande individ vara grundstenen för samhället och dess organisationer. Samhällets strukturella och institutionella sammanhang som bestämmer villkoren för denna konkurrens nonchaleras. Makt är för individen mer än att ha ett arbete. Individen ingår i ett strukturellt och institutionellt sammanhang där olika tillgång till strukturella och institutionella maktmedel skapar ojämlika livsvillkor och därmed ojämlikheter. De privilegierade grupper som har kontroll över institutionella/strukturella maktmedel har mer inflyttande i samhället och reproducerar dess ojämlika villkor. Arbetsgivare, polis, kuratorer, lärare, socialsekreterare etc. är indi363 Den segregerande integrationen SOU 2006:73 vider med institutionell makt och har större makt och inflytande än vad arbetstagare, den misstänkte, eleven och klienten har. Integration handlar därför också om tillgång till makt och inflytande på lika villkor. Personer med invandrarbakgrund skall ha tillgång till maktmedel på likvärdiga villkor som majoritetssamhället. Detta innebär även och framförallt tillgång till institutionell makt.