sou · GUB3101 · 2007-01-01 00:00:00 — Förutsatt att de drivkrafter som styr dagens förändringar i hu- vudsak kommer att bestå, förutser utredningen följande utveck- lingsscenario : fortsatt omvandling av statlig service från direktkontakt till In- ternetbaserade tjänster, fortsatt geografisk koncentration av arbetsställen och anställda i statlig verksamhet, den geografiska koncentrationen av statlig service går snabbare än koncentrationen av befolkningen, medborgarnas genomsnittsavstånd till statlig service ökar, viss stabilisering när det gäller regionala centra; städer kring 100 000 invånare kan behålla eller få fler statligt anställda, tillbakagången sker i första hand genom beslut i de enskilda myndigheterna utifrån deras avvägning av kostnader, tillgäng- lighet och möjligheter att utveckla kvalitet i det egna tjänsteut- budet, lokala strategier försvåras om verk och myndigheter fortsätter att utveckla verksamheter var för sig, Utmaningarna för en fungerande vardag – livsvillkoren på landsbygden en okoordinerad process; varje uppdragsgivare styrs i huvudsak av sitt eget uppdrag, lokala/kommunala strategier för att rädda servicen växer fram men i ett påtagligt ojämnt mönster. Den kommunala servicen är en av de faktorer som avgör om man kan bosätta sig på en plats eller inte. har under- sökt i vilken grad samordning av verksamhet förekom- mer inom och mellan kommuner för att åstadkomma service i landsbygd. Uppdraget skulle bland annat belysa samordning och planering av äldreomsorg och skolverksamhetTPF19FPT. Samordning i mjuka frågor berör främst skola och barnom- sorg, medan äldreomsorgen hanteras lite för sig. I stort sett alla de 22 glesbygdskommuner som intervjuats uppger att de samordnar verksamheterna inom skola, barn- och äldreomsorg för att kunna behålla och/eller åstadkomma service. Mest vanligt är samordning mellan grundskola och barnomsorg. Det gäller både lokaler och personal. Även samordning kring administration och teknisk för- valtning är vanligt förekommande. Man delar också ofta på perso- ner med specialistkompetens. Endast fyra av de 22 kommunerna anger att de har fokus på gles- bygdsområden i sin samordning. Det är betydligt vanligare att samordning sker i kommunens centralort. Samordning för att behålla service i glesbygdsområden är en stark drivkraft för kommunerna, dock inte starkare än den ekono- miska. Samordning sker främst för att spara ekonomiska medel och finna stordriftsfördelar. I rapporten konstaterar att samverkan mellan kommuner till största delen sker kring de tekniska verksamheterna och inte kring mjuka verksamheter som vård, skola och omsorg. , konsumentrådgivning, upphandlingsfrågor samt samverkan kring växel är områden som nämns i de telefoninter- vjuer som genomförts. Inom skola, äldre- och barnomsorg samver- kar dock inte kommunerna i samma utsträckning. För att kunna ge denna typ av service krävs en direktkontakt mellan vårdgivare och vårdtagare. Avstånden gör då att stordriftsfördelarna äts upp av de mil som personalen måste färdas för att utföra sina arbetsuppgifter. 19TP PT (2006). Utmaningarna för en fungerande vardag – livsvillkoren på landsbygden En slutsats är att lösningen ligger i flexibla former, där många aktörer är inblandade, snarare än enbart ökad samordning och sam- verkan inom och mellan kommuner. anser att en spridning av dessa erfarenheter till andra delar av landet skulle kunna vara till nytta för många kommuner. För landsbygdens befolkning är det angeläget att skolor och barnomsorg har möjlighet till flexibla lösningar. Frågan om säkra, trygga skolskjutsar och hållplatser är särskilt angelägna att ordna. Utvecklingen inom serviceområdet – attraktionskraften minskar På många platser i landet bedrivs viktigt och angeläget utvecklings- arbete. Trots det är det ingen överdrift att påstå att tillgången till en god service är hotad i många tätortsnära landsbygder. Sämre servi- cenivå innebär många och stora problem. Attraktionskraften mins- kar och arbetstillfällena blir färre. Det kan medföra särskilt stora problem för den kvinnliga delen av arbetskraften eftersom flertalet yrken inom serviceområdet domineras av kvinnliga anställda. Minskade möjligheter att erbjuda innevånarna trygghetstjänster i en akut situation innebär också en social otrygghet. I stort sett allt företagande har som mål att bedriva verksamhet som ger en god avkastning på investerat kapital. Det leder till att försäljningen av varor och tjänster allt mer koncentreras till befolk- ningstäta områden där marknaden är större. Även de höga trans- portkostnaderna inverkar på utbud och prissättning av varor och tjänster i landsbygder. Ökade avstånd till service innebär även längre resor, vilket i sin tur leder till ökade resekostnader och större miljöbelastning. Am- bitionen och möjligheterna för företag att vilja utvecklas på platsen eller för företag att etablera sig kan också minska, vilket ger nega- tiva konsekvenser för tillväxten. Invånarna i orter med långa avstånd till service och arbetsmark- nad kommer att drabbas hårdast av en fortsatt negativ utveckling. Värst drabbas den äldre befolkningen och den del av befolkningen där de vuxna i ett hushåll arbetar på hemorten. Dessa måste ägna mer tid och större del av sin ekonomi åt att söka upp tillgänglig service. På vissa platser i landet är avståndet till till- gänglig service alltför stort. Utmaningarna för en fungerande vardag – livsvillkoren på landsbygden Lokala exempel på servicelösningar I kapitlets inledning nämndes att nya lokala lösningar för att till- handahålla service växer fram på många platser i landsbygden runt om i landet. Lösningarna är anpassade efter lokala förhållanden och förutsättningar. Kännetecknande är också att lokala exempel om- fattar olika sektorsområden. I rapporten som kraft- källa beskrivs följande exempel mer utförligt. Servicecentrum i tar ansvar för bygdens utveckling. Invånarna i ordnar ädreomsorg. Ett kooperativ i tar ansvar för centrumhus och samordnad service I Borgvattnet ordnar invånarna äldreomsorg. Kännetecknande för många av landsbygder är långa av- stånd och gles bebyggelse. Dessa förhållanden ställer särskilda krav på planering och finansiering av infrastruktur, kommunikationer och transporter. I många bygder finns stora brister i infrastrukturen samt per- son-, varu- och godstransporterna. Med krympande statliga anslag och knappa ekonomiska resurser hos kommuner och landsting är risken uppenbar att bristerna kommer att öka. Ge trafikverkenTPF20FPT i uppdrag att bättre följa upp fördelning av ekonomiska medel till landsbygdens infrastruktur. Samordna drift, underhåll och investeringar på det allmänna och enskilda vägnätet i landsbygder (med deltagande av lokala, regionala och nationella aktörer). Gör särskilda satsningar på att utveckla och samordna en lo- gistik för landsbygdens person-, gods- och varutransporter. Säkerställ flygförbindelser i områden med stora geografiska avstånd och färjeförbindelser till öar både för person- och godstransporter. 20TP PT Exempelvis , , , m.fl. Utmaningarna för en fungerande vardag – livsvillkoren på landsbygden Anpassa avdragsmöjligheterna till energikostnaderna när det gäller arbetsresor med personbil. Stimulera utvecklingen av miljövänliga transportsystem i glesa miljöer. Accelererande brister i vägarnas standard och underhåll påver- kar negativt förutsättningarna för landsbygdens befolkning att bo och bedriva näringslivsverksamhet. Bristen på resmöjligheter med kollektiva färdmedel och brister i varu- och godstransportförsörjning i många landsbygder är ett hinder för både de som bor på landsbygden och näringslivet. Särskilt stora problem med person-, varu- och godstransport- försörjning finns i inland och på öar utan fast land- förbindelse. Oklarheter rörande det långsiktiga bidraget till enskilda vägar. Genom att ge trafikverken m.fl. i uppdrag att följa upp hur ekonomiska medel fördelas på landsbygden i förhållande till övriga områden ges ett bättre underlag inför planering och tra- fikupphandling. Genom att arbeta fram en modell för att samordna drift, under- håll och investeringar på det allmänna och enskilda vägnätet och med deltagande av personella och ekonomiska resurser från lokal, regional nivå och även pröva att använda EU-finansiering bör man kunna få mera väg för pengarna. Genom att utveckla en särskild logistik anpassad till landsbyg- den, inklusive skärgårdar, och i samverkan med lokala, kom- munala och regionala krafter, kan man ge möjligheter till bättre samordnad kollektivtrafik och gods- och varuförsörjning i glesa strukturer. Utmaningarna för en fungerande vardag – livsvillkoren på landsbygden Nya mål för transportpolitiken godkände den framtida inriktningen av trans- portpolitiken enligt den transportpolitiska propositionen Mo- derna transporterTPF21FPT. Transportsystemet anses ha särskilt stor betydelse för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt, sysselsättning och välfärd i hela landet. Transportsystemet måste därför kontinuerligt anpassas till samhälls- och omvärldsförändringar för att svara upp mot nya behov. Enligt bedömningen ökar den regionala utvecklingens betydelse inom landet. Regionförstoringen pågår kontinuerligt, inte minst i fråga om vidgade arbetsmarknadsregioner. Det ställer ökade och delvis förändrade krav på hållbara transporter. För en fortsatt håll- bar tillväxt i hela landet måste trafikslagen komplettera varandra och fungera effektivt ihop över kommun-, läns- och nationsgrän- ser. Därför är det angeläget att samordningen mellan transportpo- litik och regional utvecklingspolitik förbättras, inte minst på regio- nal nivå. mål för transportpolitiken är att säkerställa en sam- hällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörj- ning för medborgarna och näringslivet i hela landetTPF22FPT. Kvaliteten på många av de statliga landsbygdsvägarna har för- sämrats successivt . Underhållet har släpat efter. Både privatbilister och transportföretag drabbas av stora kostnader när vägarna är dåliga. har slagit larm om att de årliga an- slagen för investeringar och för drift och underhåll inte räcker till för att sköta grusvägar och andra mindre vägar, så att dessa får en tillfredsställande standardTPF23FPT. Forskningsrapporter och övriga studier visar att risken att dödas och svårt skadas är avsevärt större i främst glest bebyggd miljö än i andra områden. Genomsnittet i landet för åren 2003–2004 var 5,3 dödsfall och 100 000 invånare. var det 4,8 dödsfall per 100 000 invånare.) Särskild vikt behöver därför läggas på trafik- säkerhetsåtgärder i dessa miljöer. 21TP PT 2005/06:160, TU5 Moderna transporter, betänkande 22TP PT Prop. 1997/98:56, bet. 1997/98:TU10, rskr. 1997/98:266 och prop.2001/02:20, bet. 2001/02:TU2, rskr.2001/02:126, prop. 2005/06:160, TU5. 23TP PT , budgetunderlag 2007–2009 Utmaningarna för en fungerande vardag – livsvillkoren på landsbygden I den nationella vägplanen 2004–2015 finns två viktiga mål för landsbygden. Ett mål handlar om grundläggande tillgänglighet i glesbygd och bättre förutsättningar för regional utveckling. Målet är att samtliga statliga vägar ska vara framkomliga med lätta fordon (under ) året runt . Det ska gå att komma fram överallt, även på de minsta grusvägarna, under tjällossning. bedömning är att detta mål inte kommer att nås. Ett annat mål handlar om ökad tillgänglighet och ökad trans- portkvalitet på utpekade vägar samt bättre förutsättningar för regi- onal utveckling. Målet är att bärigheten för tung trafik ska ha för- bättrats. Även detta mål kan vara svårt att nå till följd av minskade anslag. Enligt VägverketTPF24FPT har anslaget till såväl invester- ing som drift och underhåll legat lägre än nivåerna i gällande planer. har kostnaderna stigit betydligt mer än inflationen. Till- ståndet på vägnätet har enligt försämrats. Av landets vägar utgör de enskilda vägarna . Därav har enskilda vägar statsbidrag och har inget statsbidrag. Enligt uppskattning bor av landets befolkning längs en enskild väg. Till det kommer alla andra som nyttjar vägarna, till exempel de med fritidsbostäder i området och det rörliga friluftslivet. Kostnaderna för årlig drift av enskilda vägar ökar snabbare än an- slagen till statsbidrag. Situationen blir alltmer ansträngdTPF25FPT. En ök- ning av anslaget för enskilda vägar är nödvändig för att motverka ytterligare försämringar av vägkapitalet. genomförde på regeringens uppdrag 2002–2003TPF26FPT en studie över belastningen för den enskilde som enskild väghållning kan innebära. Problem som lyfts fram är brist på små entreprenörer på landsbygden, ökade krav på kompetens för skötsel av vägföreningar samt ökad belastning för enskilda personer. Dessutom finns alla enskilda vägar utan statsbidrag, vars drift och underhåll blir mycket betungande för brukarna. Ett annat problem knutet till enskilda vägar utan statsbidrag är att dessa kan stängas av för trafik. Inte minst i de mer glesbebodda delarna av landet medför avstängning av en väg att trafikanterna kan få längre väg till resans mål. 24TP PT , budgetunderlag 2007–2009 25TP PT budgetunderlag 2007–2009 26TP PT skrivelse . Dnr PP 10A 2002:7446 Utmaningarna för en fungerande vardag – livsvillkoren på landsbygden rörliga friluftslivet och rörelsehindrades tillgång till naturupplevel- ser. En del kommuner lämnar kompletterande bidrag till driften av enskilda vägar eller utför visst arbete på dessa vägar, till exempel snöplogning, men kommunernas möjligheter att ekonomiskt bidra till de enskilda vägarnas underhåll har minskat kraftigt . Lokala exempel på vägsamverkan drev och Folkrörelse- rådet samverkansprojektet . Huvudmålet var att få mer landsbygdsväg för pengarna. Det skedde genom bred sam- verkan med lokala vägintressenter såsom enskilda personer, bygde- grupper, intresseorganisationer, företagare, kommuner, länsstyrel- ser och regionala självstyrelseorgan. En del projekt har delfinansie- rats med EU-medel. Gång- och cykelvägar samt busshållplatser har finansierats på liknande sätt. fort- sätter även i dag.TPF27FPT Även när det gäller drift och underhåll finns goda exempel. I flera bygder, till exempel. i /och i , sam- verkar och enskilda väghållare med skötseln av det all- männa och det enskilda vägnätet. Det ger båda parter ekonomiska fördelar, bättre vägskötsel och ökade möjligheter till sysselsättning för lokala entreprenörer. I i byggdes cykelväg längs av byalaget, markägare och (se lokala exempel Verklighe- ten som kraftkälla). Person- gods- och varutransporter Befolkningen på landsbygden är ofta starkt beroende av bilen för sitt dagliga liv eftersom kollektivtrafiken är dåligt utbyggd eller obefintlig. Drivmedelsbeskattningen är ett hett debatterat ämne i sammanhanget. Kommittén anser att beskattningssystemen både 27TP PT Det fortsatta arbetet sker främst inom region (, , , och ), men även inom andra regioner. I finansierades –2005 vägåtgärder för totalt på detta sätt: finansierades av , av kommunerna, genom EU-bidrag och av de boende genom byalag och enskilda. Utmaningarna för en fungerande vardag – livsvillkoren på landsbygden med avseende på drivmedel, fordonsslag, klimatpåverkan, arbetsre- sor, vägfinansiering och motverkan av trängsel, främst bör be- handlas i ljuset av två viktiga aspekter. Den ena är just det bilbero- ende – oavsett om bränslet är fossilt eller förnybart – som nämns ovan. Den andra viktiga aspekten är förpliktigandet för alla till om- ställning till mer miljövänliga bränslen. Därför är differentierade styrmedel på skattesidan viktiga. Men att ställa stad mot land, for- donsslag mot varandra eller resors syften och huvudmän mot var- andra är inte konstruktivt. Kommittén konstaterar att hoten om stora klimatförändringar kräver att skonsammare bränslen introdu- ceras som de bilberoende medborgarna i kollektivtrafik- glesa delar av landet inte kan bära det största ekonomiska ansvaret för detta. kollektivtrafiklösningar med stort inslag av civila insatser som t.ex. bilpooler är också fortsatt viktiga. är samhällsbetalda transporter i form av bland annat linje- trafik, närtrafik, skolskjutsar, färdtjänst och sjukresor sällan sam- ordnade och i vissa fall dåligt anpassade tillbehoven för boende på landsbygden. Genom bättre planering och samplanering av trans- porter för olika ändamål, vissa ändringar av förordningar och lagar och genom förändrade attityder till kollektivt åkande kan den all- männa kollektivtrafiken utvecklas på landsbygder. Inte minst för barn, ungdomar, äldre och kvinnor (mannen i familjen använder oftare bilen än kvinnan) är en utbyggnad av kollektivtrafiken nöd- vändig. I slutbetänkandet av Kollektiv- trafik med resenären i centrum (SOU 2003:67), men framför allt i underlagsrapporten i trafiksvaga områden, lämna- des ett antal förslag om satsningar på kollektivtrafik i landsbygder. Enligt det senaste transportpolitiska beslutet bör trafikhuvud- männen redovisa hur trafikförsörjningen ska ske i glesbygd. De olika trafikslagen ska komplettera varandra och fungera effektivt ihop över kommun-, läns- och nationsgränser. Ett vanligt önskemål bland resenärer är att kommunikationer och transporter måste fun- gera i ett hela-resan-perspektiv i hela landet. Det bör vara möjligt att få information om och kunna resa på en biljett både mellan större orter och mellan små platser långt ute på landsbygden. Landsbygder är beroende av fungerande gods- och varutrans- porter. I dessa områden behöver persontransporterna samplaneras med gods- och varutransporterna. Det behövs nya logistiklösningar för transporter av människor, varor och gods. Utmaningarna för en fungerande vardag – livsvillkoren på landsbygden Med främst linjetrafik, skolskjutsar och färdtjänst som grund ut- vecklades en glesbygdstrafik i , Kuxatra- fikenTPF28FPT. Grundidén var att samordna de samhällsbetalda resorna så att resenärerna skulle få ett bättre trafikutbud. Alla transporter är öppna för alla passagerare, och de åker gratis. Antalet passagerare har ökat kraftigt, liksom antalet turer. Ett försök med anslutningstrafik i by i visade att ungdomars resande är eftersattTPF29FPT. Som i många andra glesa miljöer fanns där viss linjetrafik , skolturer och serviceturer, men ingen trafik för ungdomars fritidsresande. En slutsats i projektet var att kompletteringstrafikens utbud av inköpsresor för vuxna borde utökas med trafik och för ungdomar. Skärgårdarnas kommunikationer och godstransporter Kommunikationerna är en avgörande förutsättning för en levande skärgård året runt. Det tidsmässiga avståndet från en ö till fastlan- det är betydligt längre än vad den faktiska sträckan visar. Många öar saknar helt eller har minimalt stöd till person-, gods och varutrans- porter. Det medför stora praktiska svårigheter och höga kostnader för de bofasta och näringslivet. Flygets viktiga roll i den regionala utvecklingen De icke-statliga flygplatserna är ett mycket viktigt komplement till de statliga flygplatserna för att hela landet ska ha en någorlunda tillfredsställande tillgänglighet. Till icke-statliga flygplatser utgår ett statligt driftbidrag. Syftet är att främja en god interregional flygtransportförsörjning i landet i de fall tillfredsställande kollek- tiva transportalternativ saknas. På regeringens uppdrag genomförde och en utvärdering av systemet med statligt driftbidrag . Rapporten visade att flygplatsernas ekonomiska utveckling hade varit negativ , varför bidraget borde höjas till 162 miljoner kro- 28TP PT med Kuxatrafiken i , 2000:19. KFB har upphört, men publi- kationer går att läsa elektroniskt på websida. 29TP PT Kommunikationsforskningsberedningen KFB (1999) Anropsstyrd anslutningstrafik till regional trafik i , kommun, 1999:25 Utmaningarna för en fungerande vardag – livsvillkoren på landsbygden nor för att motsvara av flygplatsernas totala drift- underskott. Enligt det senaste transportpolitiska beslutet bör dock bidraget utgå från dagens nivå, vilket innebär att bidraget omfattar totalt . Detta gör att be- lastningen är mycket hög för de kommuner som driver en icke- statlig flygplats. 7.6IT, Telekommunikationer och elförsörjning Landsbygden ska ha god tillgång till en tålig, robust och framtids- säker infrastruktur för elförsörjning, IT-tjänster och telekommuni- kationer. Det ska finnas en god kunskap hos landsbygdens företag och offentliga aktörer om hur IT- och kommunikationstjänster kan användas för att effektivisera och förbättra verksamheten och för att nå kunder och marknader. Säkerställ möjligheten till landsomfattande tillgång till snabb datakommunikation och mobiltelefoni på landsbygden och på- skynda samverkan mellan samhällets olika aktörer med syftet att stärka beredskapen för säkra elleveranser, radio och telekom- munikationer. Tele- och datakommunikation tillsammans med datorutvecklingen har på ett radikalt sätt förändrat vårt sätt att kommunicera och in- teragera . Information finns tillgänglig på ett enkelt sätt och det finns teknik för att kunna kommunicera både mellan enskilda och grupper oberoende av geografin. Ur ett landsbygdsperspektiv skapar detta stora möjligheter. Mycket tjänsteproduktion kan göras oberoende av rummet vilket skapar möjlighet till distansarbete och nätverksföretagande. Till- gängligheten till offentliga och kommersiella tjänster underlättas genom att de kan erbjudas via nätet eller med stöd av IT. Lands- bygdens företag kan med hjälp av Internet komma närmare sin marknad via till exempel försäljning via nätet. Men det innebär också en rad utmaningar. För att kunna ta del av utvecklingen måste det finnas en rimlig infrastruktur på lands- Utmaningarna för en fungerande vardag – livsvillkoren på landsbygden bygden så att tjänsterna kan tas emot och produceras. Landsbyg- dens ofta småskaliga verksamhet måste ha förmåga att klara de ofta stora investeringar som krävs för att utveckla och anpassa sin pro- duktion till nya tekniker. och människor måste besitta den kompetens som behövs för att utnyttja de möj- ligheter som finns. Utvecklingen innehåller också hot. En utvecklad näthandel och tjänsteförsörjning via nätet kan dra undan underlag för en redan svag bas för landsbygdens serviceföretag. De äldre och resurssvaga på landsbygden har inte samma förmåga att tillgodogöra sig nya tekniker och riskerar att hamna i ett underläge. Utvecklingen inom IT och elektronisk kommunikation påverkar samhällsutvecklingen i mycket hög grad. Problembilden för lands- bygden kan sammanfattas på följande sätt: Spridd bebyggelse och småorter har även med de statliga stöden till bredbandsutbyggnad i mycket liten utsträckning kommit att kunna anslutas till infrastruktur som medger fast uppkoppling till Internet. Det finns stora skillnader i företagens IT-användning som inte enbart kan kopplas till tillgången till teknik och infrastruktur. Kun- skapen om och förmågan att utveckla företagandet med hjälp av IT är lägre i mogna branscher, dit många av landsbygdens företag kan räknas. IT har stor betydelse för möjligheten att bedriva offentlig verk- samhet på ett effektivt sätt. Inte minst gäller detta i glesa strukturer där IT för logistik inom t ex hemtjänst kan ha stor betydelse för resursutnyttjandet. De kommuner som kan ha störst nytta av att utveckla denna typ av tjänster har dock sällan möjligheten att göra det på egen hand. Tredje generationens mobiltelefoni kommer med nuvarande ut- veckling inte att vara en lösning att räkna med för näringsliv och bofasta i landsbygder. Ett digitalt 450 mhz-nät riskerar att bli ett ganska dyrt och ex- klusivt nät som i huvudsak kommer att kunna tillgodose behovet hos näringsliv och offentliga tjänster, men sannolikt aldrig kommer att kunna erbjuda ett jämförbart alternativ för privatkonsumenten. Utmaningarna för en fungerande vardag – livsvillkoren på landsbygden Stormarna över sydöstra 2004 visade sårbarheten i den vanliga trådbundna telefonin så länge nätet inte är markförlagt. Det föreligger oklarheter kring vilka skyldigheter teleoperatörer har enligt lagen om elektronisk kommunikation när det gäller USOTPF30FPT. har överklagat beslut om att har USO-skyl- digheter.