sou · GUB375 · 2007-01-01 00:00:00 — Eftersom många förskolor ofta börjar det genusmedvetna arbetet i någon slags projektform är det viktigt att tankarna och idéerna finns kvar även när den mer formella delen av projektet är avslutad. Jämställdheten ska bli en naturlig del i den dagliga pedagogiska verksamheten och inte bara något man plockar fram eller under en temavecka . Den andra viktiga punkten vi vill lyfta fram är att arbetet också måste ge en bestående förändring i barnens verklighet. Jämställdhetsarbetet får inte bara handla om att personalen fortbildar sig på det teoretiska planet utan att omsätta denna kunskap till praktisk pedagogik. För om inte barnen berörs av pedagogernas kunskap i Jämställdhetsarbete i förskolan 2006:75 126 form av bland annat förändrat förhållningssätt förlorar arbetet i mångt och mycket sin mening. Vilka faktorer är det då som kan påverka utgången av ett jämställdhetsprojekt? Det varierar naturligtvis mellan olika förskolor och olika avdelningar. En del förskolor har i sina utvärderingar plockat fram upp till tio punkter medan andra tyckte att det var betydligt färre saker som var viktiga. Men när vi tittade på utvärderingarna från de projekt vi arbetat med var det dessa punkter som de flesta lyfte fram. Att granska sig själv Som vi visat tidigare i detta kapitel upprätthålls könsstrukturer inom förskolan framför allt med hjälp av de vuxnas förhållningssätt. Det är de vuxna som signalerar att flickor och pojkar förväntas göra och vara intresserade av olika saker. Det är vuxna som tillåter flickorna att bli hjälpfröknar medan pojkarna ges större handlingsutrymme. Det är med andra ord de vuxna som skapar det förhållanden där pojkar värderas högre än flickor och får mer makt och lyssnas oftare på. Därför är det också hos de vuxna som det största förändringsarbetet måste ske. Det här verkar det finnas en så gott som total enighet kring när det gäller de projekt som delegationen har arbetet med. Jämställdhetsarbetet börjar hos oss själva är en formulering vi har stött på i våra kontakter med förskolorna. Så här formulerar sig personalen från i : För att genomföra förändringar i verksamheten är det viktigt att var och en i personalstyrkan verkligen tänker till kring sitt egna förhållningssätt när det gäller bemötande av barn och agerande kring förväntade könsroller. (Utvärdering, .) Ungefär samma tankar är personalen på i , som var en av de deltagande förskolorna i det länsprojekt som genomförde i , inne på. Det viktigaste som hänt är det som har hänt i våra tankar (Utvärdering, .) Många av projekten betonar också betydelsen av att fortsätta den kritiska granskningen av sig själva och det egna förhållningssättet. SOU 2006:75 Jämställdhetsarbete i förskolan 127 Det kan till och med ses som en förutsättning för ett lyckat arbete. Ofta räcker det inte heller med att ha fått syn på ett ojämställt agerande en gång för att det ska försvinna. Utan ett fortsatt kritiskt förhållningssätt är det lätt att verksamheten halkar in i gamla invanda hjulspår igen. Det traditionella sättet att se på flickor och pojkar är så invant att det krävs en lång och medveten process för att bryta det. Skillnaden mot tidigare, menar dock till exempel förskolan i , är att det blir lättare med tiden att få syn på sitt eget ojämställda agerande. Vi är medvetna om att i många situationer handlar vi enligt traditionella könsmönster men vi får nu ofta syn på våra egna och våra kollegors brister i att motverka dem. vågar vi granska och ifrågasätta varandras agerande och i ett öppet samtal och diskutera det. Det vi upptäckte hos oss själva under förra årets observationer av vårt förhållningssätt har vi fortsatt att vara uppmärksamma på och medvetna om. Vi reflekterar framför allt över vårt egna förhållningssätt och har fortsatt diskutera det. (Utvärdering, .) som det är viktigt att börja granska sig själv och sitt förhållningssätt menar delegationen att jämställdhetsarbetet inte får fastna i den här fasen. Vi har mött flera förskolor där personalen inte riktigt vågat börja arbeta aktivt eftersom de tyckt att deras kunskaper inte har varit tillräckliga. Att bli medveten om jämställdhets- och genusfrågor är en ständigt pågående process som innebär att det inte går att bli fullärd. Därför går det inte heller att vänta på att man ska bli klar i sin kunskap innan själva arbetet i barngruppen ska dras igång. Vi menar också att det är viktigt att komma ihåg att både insikt och kunskaper skapas genom försök, misstag och aktiva handlingar. Själva processen och handlingen blir ytterligare ett sätt att granska sig själv och det egna förhållningssättet. Kunskap Som vi skrivit på många ställen i det här betänkandet är det mycket vanligt att personalen på en förskola tror att de värderar alla barn lika och ställer samma krav och förväntningar på flickor och pojkar. Men efter observationer upptäcker de flesta att det inte ligger till på det viset. Utvecklingen från omedvetenhet till medvetenhet kan se ut på många olika sätt: en del förskolor beskriver det som en lång Jämställdhetsarbete i förskolan 2006:75 128 sam process där arbetet och intresset så sakteliga glider in på genusfrågorna och därmed vaknar också insikten om det egna förhållningssättet. Andra kan nästan peka då intresset väcktes, ibland via en föreläsare eller något man har läst. kom vi i kontakt med boken , flickor och pedagoger av . Boken gav oss aha-upplevelser. Nyfikenheten om mer kunskaper och om hur man arbetar jämställt med barn i förskolan väcktes. Vi ställde oss frågor? Hur gör vi ? Följer vi läroplanen och ? Vi diskuterade vårt förhållningssätt mot flickor och pojkar. (Tornerhjelms förskola, , utvärdering, .) Så gott som alla projekt har också arbetat med att ta in kunskap utifrån: de vanligaste sätten har varit föreläsningar och böcker. Jämställdhetsarbetet inom förskolan är som vi har skrivit tidigare ett relativt ungt område. Det märks också när förskolorna berättar vilken litteratur de har tagit del av och vilka personer de har lyssnat på. Det är några få titlar och några få föreläsare som ständigt återkommer. Många av projekten har också åkt på studiebesök och tittat på filmer. Studiebesöken har så gott som uteslutande varit på förskolor som redan arbetat med jämställdhetsfrågorna . På vissa förskolor har man också arbetat mycket med värderingsövningar och andra metoder för att ta till sig jämställdhetsfrågorna. Allt behöver inte handla om att läsa böcker och att enbart ta emot andras kunskaper. Det den nya kunskapen har gett är framför allt fått två saker: en djupare förståelse för själva genusfrågorna och på vilket sätt de är viktiga för förskolans verksamhet. Men många talar också om hur inspirerande den nya kunskapen har varit för det praktiska arbetet och hur till exempel föreläsningar gett den konkreta råd kring hur de själva kan jobba. Några ur arbetslaget besökte årets Skolforum, och fick där chans att delta i ett seminarium med . I och med denna föreläsning fick pedagogerna bra information och matnyttiga idéer för fortsatt arbete. (Kumla, utvärdering, ). Vårt projekt har, genom den litteratur vi läst och de förläsningar vi lyssnat till och deltagit i, haft stor betydelse för mycket av den attitydförändring jag erfaret hos mig själv och gjort mig medveten och mitt förhållningssätt i arbete på förskolan. (, syskongruppen Solkatten, utvärdering, ). SOU 2006:75 Jämställdhetsarbete i förskolan 129 Flera förskolor delegationen har mött har vittnat om hur värdefullt det varit att få kunskap och vägledningen i form av handledning från någon utanför den egna verksamheten. Dels för att det ofta är lättare för någon utifrån att diskutera och problematisera förhållningssätt och agerande än när kollegor emellan ska göra det. Dels för att denna person också kan få syn på invanda mönster och inarbetade strukturer snabbare än vad de som är inne i verksamheten själva gör. Vi har upplevt det som en viss svårighet, att i vardagen inte kunna diskutera och söka stöd hos handledare. I och med detta har funderingar vi kört fast i krävt så mycket mer av oss i arbetslaget. (Kumla, utvärdering, .) Reflektionstid Kunskap är alltså en av de viktigaste förutsättningarna för att förändra sitt förhållningssätt. Men för att verkligen ta till sig den här kunskapen måste man också förstå varför förhållningssättet måste förändras. Det räcker inte bara med att titta på sig själv och verksamheten med andra ögon, man måste också förstå sitt agerande och hur det kan påverka barnen och den pedagogiska verksamheten. Den processen tar tid och kräver att man inte är upptagen på påklädning, blöjbyten eller andra aktiviteter. Många förskolor vi har varit i kontakt med menar att det behövs speciell avsatt tid för att läsa, att skriva, att analysera och kanske bara att tänka och verkligen ta in all ny kunskap. Kunskapen måste kännas i kroppen som en förskola uttryckte det. Det understryker även personalen på avdelningen Bullerbyn, i . Det är jätteviktigt att få kunskap på olika sätt men också att ta sig att reflektera och göra kunskapen till sin egen. (Utvärdering, .) Men det är inte bara viktigt att på egen hand få möjlighet att ta in den nya kunskapen. Många av projekten har också utryckt vikten av att få möjlighet att göra samma process tillsammans med sina kollegor. Då blir förändringsarbetet som en gemensam kunskapsresa där man tillsammans tillgodogör sig ny kunskap och nya insikter. Att reflektera och diskutera tillsammans gör också att alla i gruppen hamnar på samma nivå och fällan att några blir mer enga Jämställdhetsarbete i förskolan 2006:75 130 gerade och mer insatta medan andra kanske inte alls känner samma engagemang undviks också. Det menar bland annat personalen på avdelningen Delfinen på i . I och med att alla i projektgruppen haft möjlighet att ta del av utbildningen så har det gett oss många roliga diskussioner där vi delgett varandra reflektioner och nya kunskaper. Hade engagemang varit lika stort hos alla om inte alla deltagit? (Utvärdering, .) Här är det viktigt att komma ihåg att reflektionstid kostar pengar. Många projekt betonar till exempel att utan extra resurser i början av arbetet hade just denna möjlighet att gemensamt ta till sig kunskap försvårats väsentligt. Att på allvar bedriva ett förändringsarbete av den här typen och utföra alla ordinarie arbetsuppgifter upplevs som betungande. Därför är det viktigt att de arbetslag och de förskolor som påbörjar ett jämställdhetsarbete också har stöd från ledningen och ansvariga politiker. Speciellt i början är detta ekonomiska stöd viktigt eftersom personalen i själva inledningsfasen ofta behöver mycket tid tillsammans för att på allvar sätta sig in i de frågeställningar som jämställdhetsarbete innebär. Även resurser för material, litteratur och ibland externa föreläsningar kan spela stor roll för hur lyckat ett jämställdhetsarbete blir. Det betonar Ekebackens förskola i : Tack vare projektpengarna så har vi haft möjlighet att köpa in litteratur, vi har kunnat förlägga våra träffar på ordinarie arbetstid (vi har kunnat köpa in vikarier). Detta har varit mycket viktigt. (Utvärdering, .) Att sätta in förskolans jämställdhetsarbete i ett större sammanhang Bland dem som är engagerade i jämställdhetsfrågor brukar man beskriva känslan av att upptäcka den rådande könsmaktordningen som att få på sig ett par genusglasögon. När de väl är på går det inte att blunda för ojämställdhet och maktstrukturer längre. Denna reflektion verkar många av de projekt som delegationen har arbetet med också ha gjort. Efter att ha fått syn på den ojämställda vardagen i förskolans verksamhet har många också, ibland lite häpet, berättat att de fått en helt ny syn även på andra företeelser i samhället: reklam, media, politik och så vidare. Och även om många inte alls hade en sådan utveckling i tankarna när de började SOU 2006:75 Jämställdhetsarbete i förskolan 131 sitt projekt menar fler att det underlättar att sätta in det arbete som bedrivs på förskolan i ett större perspektiv. Hur jämställdheten i samhället för övrigt ser ut, har jag också fått mer klart för mig. Projektet har gett mig större insikt i hur mycket som stärker könsfördomarna i samhället, ex massmedia, barnkläder leksaker mm. jag tänker efter mer innan jag gör och säger numera, såväl i förskolan som i andra sammanhang. Jag har insett vilken stor betydelse det har att vi på förskolan tar jämställdhetsarbetet på fullaste allvar, för att våra pojkar och flickor ska kunna få välja sin framtid ur ett vidare perspektiv. syskongruppen, Solkatten, .) Det är viktigt att se detta som ett livslångt projekt och som en samhällsfråga. Det får dock inte bara stanna inom förskolan utan det måste gå som en röd tråd genom hela skolan och det egna samhället. Det viktigaste är kanske att man vågar göra någon förändring, det är bättre att våga göra fel än att inte göra något alls. (, utvärdering vinter 2005.) Men arbete med jämställdhet har inte bara lett till att man på många förskolor satt in förskolans verksamhet i ett större sammanhang. Flera förskolor berättar om hur jämställdhetsarbetet blivit större och mer omfattande ju har gått. I början inriktade sig kanske personalen på vad och hur barnen lekte utifrån traditionella könsroller. Ju längre projektet hållit på desto mer har man också insett att jämställdhet är en fråga om demokrati och makt. Med den insikten kommer kunskapen om andra styrdokument in: , FN:s mänskliga rättigheter och även den nya lagen mot kränkande behandling. Ett sådant exempel är kommun där det projekt som delegationen beviljade medel nu har utvecklats till att omfatta hela skolsystemet i kommunen. Arbetet har en bredare inriktning kring värdegrund, makt och inflytande. Barn, elever, föräldrar och personal har intervjuats kring ämnen som värderingar, kamratskap och ordningsregler. Utifrån dessa svar har en värdegrundsplattform tagits fram på varje skola och förskola. De här plattformarna beskriver vilka normer och värden som ska gälla inom verksamheten. Efter att i början ha mött mycket motstånd framför allt från personalen från skolans högre åldrar och gymnasieskolan finns det nu något som beskrivs som nästan total enighet kring att de här frågorna är av största vikt. Jämställdhet och genus är ju värdegrund i sig! I början trodde många kanske att det här arbetet skulle handla om feministiska frågor som inte berörde dem. efter att vi har jobbat ett tag är allt motstånd Jämställdhetsarbete i förskolan 2006:75 132 borta eftersom alla har insett att det här handlar om så mycket mer och att det finns en sådan kraft i de här frågorna. (Projektledare, intervju, .) Engagemang på alla nivåer Våra erfarenheter tyder på att för att jämställdhetsarbetet ska bli framgångsrikt och även bestående är det mycket viktigt att det finns engagemang både på förskolenivå och på beslutsfattandenivå. Om viljan enbart finns hos personalen kommer arbetet med största sannolikhet att rinna ut i sanden eftersom ett helt projekt inte enbart kan bäras av engagemang och förändringsvilja. Sådana drivkrafter hos personalen är naturligtvis ovärderliga i sig, men för att ett arbete ska bli bestående krävs som vi redan pekat på även mer resurskrävande ingredienser som reflektionstid och kompetensutveckling. Och att få tid och råd till detta är av naturliga skäl svårt utan stöd från rektor eller politiker. Den motsatta situationen där intresset finns hos politiker, tjänstemän eller rektorer men inte ute på förskolorna är inte heller bra. Då kan initiativet att börja arbeta genusmedvetet upplevas som ännu ett påbud uppifrån från beslutsfattare som inte har en aning om hur verkligheten i förskolans vardag ser ut. Arbetet kan mycket väl påbörjas, men enligt de erfarenheter delegationen har gjort upphör ofta verksamheten i samma stund som de extra resurserna och det pådrivande initiativen tar slut. På många av de förskolor delegationen har träffat eller varit i kontakt med har det funnits någon form av engagemang både på ledningsnivå och bland personalen. Därmed inte sagt att alla på ledningsnivå och samtliga i personalgruppen verkligen har brunnit för jämställdhetsfrågorna, men det har för det mesta funnits åtminstone en eller två personer som ansett frågan vara viktig. När engagemanget har brustit upplever vi i delegationen att det främst är på ledningsnivå och/eller hos de ansvariga politikerna som ointresset och oförmågan att förstå frågans betydelse finns. Att inte ha ledningens stöd upplevs som mycket arbetsamt. Personalen känner sig både motarbetad och missförstådd. De projekt vi har haft kontakt med har därför strukit under vikten av att ett sådant här jämställdhetsarbete inte bara vänder sig till personalen ute på förskolorna, utan även till rektorer och skolledare. SOU 2006:75 Jämställdhetsarbete i förskolan 133 Det är av största vikt att ledningspersonalen är delaktig i projektet och är med att sätta ramarna för detsamma. De stöttar sin personal och de skapar förutsättningar för ett lyckat resultat. Är man en duktig ledare så inser man att om man har engagerad personal som vill arbeta med jämställdhetsfrågor så uppmuntrar man detta. (i , ). All beprövad erfarenhet visar att cheferna måste vara med om ett verkligt förändringsarbete ska ske. Hoppas det ledet över blir förändringsarbetet inte bestående utan står och faller med någon enstaka eldsjäl som får dra ett tungt lass. Samtliga pilotavdelningar i vårt projekt anger att chefens stöd varit av största vikt under projektet. (i , .) Projektens uppfattningar delas av den forskning som finns inom området som har visat att just skolledarna har en stor betydelse för hur framgångsrikt ett förändringsarbete blir. Om de signalerar att jämställdheten inte är en viktig fråga så kommer den attityden troligtvis att få negativa effekter på arbetet även ute på förskolorna. En samordnare för projektet i kommun menar att de kanske började i fel ände när de drog igång sitt jämställdhetsprojekt. Vi kanske skulle ha utbildat förvaltningen och rektorerna också, så vi hade haft med dem från början. Personalen märker ju på deras reaktioner att de inte är så intresserade och att det bara är de som jobbar för det här. Då är det roligt ett tag, men sedan då? (Intervju, .) Kontinuerlig dokumentation/observation, analys och utvärdering av arbetet Som vi tidigare visat har så gott som samtliga projekt arbetet med att dokumentera sin verksamhet och sedan utifrån denna dokumentation också analysera verksamheten och det egna förhållningssättet. Just detta arbete är också en punkt som många av projekten tar upp som en mycket viktig del i de framgångar de har haft under projekttidens gång. Processen har hjälpt dem på framförallt två sätt. För det första har det här gjort könsstrukturerna på den egna förskolan och i den egna verksamheten mycket tydligare. När det egna agerandet hamnar på film eller skrivs ner på papper har många deltagare i projekten upptäckt att när de själva trodde var de behandlade alla barn lika faktiskt gjorde stor skillnad mellan flickor Jämställdhetsarbete i förskolan 2006:75 134 och pojkar. Flera projekt pekar också på att dokumentationen blir så tydlig i det här avslöjandet. Om en annan pedagog påpekar ett tecken på ojämställdhet förhållningssätt går det att resonera och kanske förklara bort. Men precis som pedagogerna vid förskolan i beskrev i ett tidigare kapitel går det inte att överbevisa en videokamera. När projekten sedan i samband med sin dokumentation även analyserat och utvärderat det man sett eller läst blir den här processen viktig för att kunna se, reflektera över och förstå vad som sker och sedan bygga vidare på dem i utvecklingsarbetet. i är ett sådant exempel eftersom de kontinuerligt har använt sig av sina observationer och videofilmer för att använda som underlag för diskussion och reflektion. Den här processen har också varit viktig för projekten på ytterligare ett sätt. Den har hjälpt dem att se och uppleva att det arbete som utförts och de förändringar som gjorts faktiskt har gett resultat. På avdelningen Delfinen på i såg personalen på sina dokumentationer hur barnen inte bara hade förstått hur de skulle använda sig av metoden med stopphanden utan att de också använde sig av den i den fria leken. Ur den aspekten blir dokumentationsarbetet och den efterföljande analysen ovärderlig eftersom den ger ett kvitto på att något har hänt. Detta har flera av projekten upplevt som ytterligare en uppmuntran i det fortsatta arbetet. Det är också viktigt att komma ihåg att för många har dokumentationsarbete också spelat stor roll i kontakten med föräldrar, beslutsfattare och andra förskolor. Arbetet och det man uppnått har blivit tydligare och på så sätt också gjort att fler har förstått vikten av att arbete med jämställdhet och genus. Tålamod Jämställdhet en fråga som verkar gripa tag och engagera många förskolor när de börjar arbeta med den. Många är dock inte riktigt förberedda på hur det här arbetet kan ta. För när det gäller jämställdhet är det som vi har visat tidigare inte bara viktigt vad man gör, utan också hur och varför. Dessutom har flera av delegationens projekt upplevt hur praktiska detaljer har försenat arbetet och satt käppar i hjulen på den tänkta planeringen. De praktiska detaljerna har varit alltifrån trasiga videokameror till personalomsättning och ombyggnationer. Helt plösligt har det gått en SOU 2006:75 Jämställdhetsarbete i förskolan 135 termin och det känns som om ingenting har egentligen hänt. Därför kan det alltså vara en bra idé att lägga in mer luft i tidsplaneringen än som kanske var tänkt från början. Den andra tidsaspekten handlar om de parallella förändringsprocesser som ska ske i verksamheten och hos personalen. Det krävs som vi har pekat på tidigare en hel del tid att verkligen förstå och sätta sig in i de här frågorna. Och när man väl kan det, måste man ge sig själv tid att tänka om och lära sig att agera annorlunda. Den processen tar ofta än vad man kan tro. Många av de projekt vi har varit i kontakt med har också upplevt att de tankar och idéer kring hur de skulle arbeta med jämställdhet ikullkastats under projektets gång. Det man trodde att arbetet skulle handla om utvecklade sig till att bli något helt annat. Det här har en del gånger berott på att projektet utgått för mycket från redan gjorda erfarenheter från andra förskolor och andra kommuner. Andra gånger har personalen upptäckt att de föreställningar de haft om både barngruppen och sig själva faktiskt inte stämde vid en närmare betraktelse. Våra erfarenheter visar med andra ord att det är viktigt att utgå från lokala förutsättningar och att lägga god tid på att verkligen observera och dokumentera sin verksamhet för att se vilka uttryck som ojämställdheten tar på just den egna förskolan. 4.4 Avslutning Delegationens bedömningar och förslag: Delegationen förslår att: - Myndigheten för skolutveckling får i uppdrag att överta ansvaret för de projekt som delegationen beviljat medel och att följa upp och utvärdera deras arbete och resultat. - Myndigheten för skolutveckling får i uppdrag att utarbeta strategier för att på ett bättre sätt överföra den kunskap inom genus- och jämställdhetsområdet som finns inom förskolan till förskoleklass och övriga skolsystemet. - SCB åläggs att upprätta ett nationellt förskoleregister. Delegationen rekommenderar: - att vid fördelningen av de medel som det anslår till utbildningsvetenskaplig forskning särskilt beaktar att Jämställdhetsarbete i förskolan 2006:75 136 det finns ett stort behov av utökad och fördjupad genusforskning inom det pedagogiska området.. Delegationen ser ljust när det gäller arbetet med genus- och jämställdhetsfrågor i förskolan. Vår bedömning är att både fler anställda och fler huvudmän tar sitt ansvar inom området. Men fortfarande återstår en del saker att göra. Kunskapsöverföringen till förskolklassen och det övriga skolsystemet är sådana exempel. Enligt delegationens bedömning har landets förskolor i många fall kommit längre än både förskoleklasserna och skolorna när det gäller det genusmedvetna pedagogiska arbetet.