sou · GUB342 · 2007-01-01 00:00:00 — hade vid kommitténs genomgång hunnit lämna in sin årsredovisning till regeringen. Kommittén kan där- för utgå från både årsredovisningarna i vår analys av de åtgärder som vidtagits för att uppnå regeringens mål såvitt avser jämställdhet. Som vi nämnt tidigare påbörjade ett omfattande arbete med en genomlysning av principer för stipendie- och bidragsgivningen. Syftet med genomlysningen är att bidragsgivningen ska prövas enligt de förvaltningspolitiska målen om att staten ska skötas effek- tivt, demokratiskt och rättssäkert. Reglerna ska vara enkla, och i stort gemensamma för alla beslutande grupper. Reglerna ska vara så få och öppna att konsten inte anpassar sig till bidragssystemet. Inom de fasta ramar som riksdag och regering satt upp genom för- ordningarna ska konstnärernas egna idéer ges förutsättningar för stöd. gav regeringen ett fördjupat upp- drag att inom verksamhetsgrenen bevakning av konstnärernas eko- nomiska och sociala villkor även omfatta trygghetssystemen, som en direkt följd av de förslag som lades i utredningen och trygghetssystemen (SOU 2003:21). Uppdraget åtföljdes av medel att ordentligt arbeta med verksamhetsgrenen. Nämnden presenterade en handlingsplan för det nya uppdraget och inledde arbetet . har en rapport publicerats om jämställdhet som visar på skillnader mellan könen i nämndens bidragsgivning. Rapporten redogör för stipendie- och bidragsgivning –2004. fördelades av , till konstnärer som är kvinnor och till konstnärer som är män. Dock skiljer det sig åt mellan de olika konstområdena. beskriver i årsredovisningen både den interna och externa verksamheten ur jämställdhets- perspektiv. har redovisat offentlig statistik över bidrag och stipendier uppdelat på kön. Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter organ (arbetsgrupperna inom musikområdet samt arbetsgruppen för teater-, dans- och filmkonstnärer, vars ledamöter beslutas av nämndens styrelse) har en jämställd representation mellan könen. Alla bidrags- och stipendiebeslut vid nämnden har att beakta att statistisk jämställdhet bör vara en målsättning i antal bidrag samt i medelstilldelning. Vid bedömningen av ansökningarna tas i första hand hänsyn till konstnärlig kvalitet, den konstnärliga verksamhetens omfattning och behov av ekonomiskt bidrag. Enligt förordningen ska konst- närerna vara professionellt verksamma, vilket går att fastställa objektivt. skriver att diskussionerna vid bidragsgivningen framför allt handlar om konstnärlig kvalitet. Vid bedömning av bidrag och stipendier så använder sig av vad de kallar subjektiv kvalitetsbedömning, den troligtvis vanligaste metoden för kvalitetsbedömning inom konsten, en bedömning vars legitimitet grundar sig på leda- möternas samlade kompetens och meriter. menar att detta system får legitimitet genom att mandaten är tidsbegränsade. Myndigheten lägger därtill alltid stort arbete på valet av ledamöter i de arbetsgrupper som styrelsen utser. menar att grupperna ska vara samman- satta så att ledamöterna besitter olika perspektiv. Nämnden menar att perspektiven skiljer sig för att man har kunskap om olika genrer inom konstarterna, bor i olika delar av landet, har olika kön, repre- senterar olika generationer och har olika etniska bakgrunder. menar att det finns en styrka i olikheterna: dragen som skiljer ledamöterna från varandra gör att diskussionen om konstnärliga kvaliteter blir levande. säger sig alltid hålla kvalitetsfrågorna under uppsikt: Att kvalitetsbedömningar inom konstområdena är tidsbundna och att kvalitetsbegreppet är mångdimensionellt och olika betoning kan läggas på olika kvaliteter innebär att ständigt har kvalitetsfrågorna under uppsikt. Det finns anledning att stryka under att kvalitetsbedömningar inom det professionella ofta kan sättas i fråga, särskilt när gränser ska dras och konstnärer vägas mot varandra. menar dock att de kvalitetsbedömningar som görs i nämndens bidragsfördelande organ verkar överenstämma med dem som kommer till uttryck i den kulturella offentligheten. Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter Som exempel tar man upp att filmer som får stöd av ofta väljs ut att medverka vid internationella filmfestivaler. påpekar dock att medias intresse ofta begränsar sig till vissa utövare, såsom solister eller huvudrollsinnehavare. Nämnden menar dock att deras bidragsgivning och bedömning är bredare och att de ger bidrag till konstnärer som inte har samma synlighet på den offentliga arenan. Erfarenheten för nämnden är dock att de som får stöd från nämnden ofta kommer att inta framträdande platser om de inte redan gör det. menar att bedömningen av kvalitet måste ses i ett genusperspektiv då kvinnor och män i olika grad har tillgång till de arenor som bekräftar en konstnärs status i kvalitetshänseende. Kommittén ser gärna att driver det arbete vidare som man på ett förtjänstfullt sätt påbörjat. Kommittén menar att nuvarande uppdelning av jämställdhetsfrågorna är ade- kvat; har ett ansvar på individ- och samhälls- nivå, medan har ett ansvar på organisationsnivå. Det mesta av jämställdhetsarbetet tycks vara beskrivet i årsredo- visningen, och intrycket av denna granskning och de möten som kommittén haft med nämnden är att har upp- fyllt regeringens mål. Kommittén anser att på ett tillfredsställande sätt har beskrivit och analyserat jämställdhets- arbetet i de redovisningar som lämnats till regeringen. beskriver både den externa och interna verksamhetens förutsättningar ur genusperspektiv. Det gäller både de redovisade bidragen och uppdraget att bevaka mäns och kvinnors villkor. I bevakningen av konstnärernas villkor upplever kommittén att varit ambitiösa i paritet till den lilla myndighet som nämnden är. Däremot tycker kommittén att bevakningen är långt från tillräcklig om det ska finnas den typ av kun- skap som regeringen önskar i direktiven: Utgångspunkten för kommitténs förslag ska vara att både kvinnors och mäns erfarenheter, kunskaper och värderingar ska tas tillvara för att berika och påverka utvecklingen inom scenkonsterna dans, teater och musik. Vidare ska kommittén lägga förslag om hur aktuell kun- skap och forskning ska förmedlas. Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter En sådan typ av kunskapsförmedling finns inte på . Kommittén ser med stor förhoppning på det nya upp- drag som nämnden fått av regeringen där konstnärernas villkor (bland annat inkomster) ska kartläggas. Då detta är ett arbete som ständigt kommer att tangera andra politikområden hoppas kom- mittén på öppenhet och samarbetsvilja för att kunna synliggöra och förbättra de villkor som råder för verksamma inom scenkonstom- rådet. Jämställdhetsintegrering är en fortgående process och det kom- mer med all säkerhet finnas olika delar för att gå vidare med. Kommittén menar att till exempel skulle nämnden kunna ge sina arbetsgrupper riktlinjer om jämställdhet, vilket de saknar. Vi tror att deras frihet kan garanteras ändå. Kommit- téns erfarenhet är att trots att det finns medvetna resonemang och diskussioner kring perspektiv och kvalitet så riskerar man att bli blind för det egna beslutsfattandet om man inte har verktyg för att dokumentera och analysera det. 5.3.5Konstnärsnämndens arbete med att bevaka konstnärernas villkor kommer , tillsammans med SCB, publicera en stor genomgång av konstnärers ekonomiska villkor. Det kan ses som en uppföljning av Generella konstnärsstöd: betän- kande. Konstnärernas verksamhetsinriktning och ekonomiska förhållanden. (SOU 1997:190). Den nya studien kommer ge en bild av konstnärers inkomster men arbetet med att följa upp löneutvecklingen måste åläggas arbetsmarknadens parter, enligt . En förändring av scenkonstens arbetsmarknad som tycker behöver studeras vidare är att ledningsmakten har blivit större. En frilansande utövande konstnär har mindre inflytande än en fast anställd, både att ställa krav på arbetsmiljö och göra sin röst hörd konstnärligt. Eftersom ledningen inom scen- konstens organisationer är mansdominerad så har detta lett till att färre kvinnliga utövande konstnärer har möjlighet att göra sina röster hörda. Kommittén har kunnat konstatera att ansvarsområde ständigt tangerar politikområden som till exempel arbetsmarknad och socialförsäkringar. Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter att bristande kompetens om konstnärers och kulturarbetares vill- kor på myndighetsnivå, till exempel hos och , får negativa konsekvenser ur jämställdhetsper- spektiv.14 Se vidare om detta i kapitel 7. Kommittén bedömer att det behövs ytterligare utökade resurser för att ska kunna bli en pådrivande kraft i jäm- ställhetsarbetet. För att ska ha rimliga förut- sättningar att utföra det uppdrag man har från regeringen, behövs även fördjupade kunskaper om arbetsmarknadsvillkoren inom scenkonsten och kultursektorn i stort. Till exempel saknas kunskap om hur villkoren på arbetsmarknaden förändrats utifrån den omfattande förändring som scenkonsten genomgått och vad omstruktureringen från fast ensemble till fri- lanssystem har inneburit för kvinnor respektive män. Vidare saknas kunskaper om villkoren för kvinnor och män inom den nutida dansen, som alltid varit en frilanssektor. Sådan forskning bör sär- skilt fokusera på konsekvenser för familjelivet och hur arbetssitua- tionen ser ut för kvinnor respektive män. En möjlighet skulle vara att i samverkan med till exempel fördjupade kunskapen om mäns och kvinnors villkor i scenkonsten (och kultursektorn i stort). Kommittén ser gärna att och fort- sätter att samarbeta kring jämställdhetsintegrering i scenkonsten och kring den arena för forskningskommunikation som vi föreslår i kapitel 2. Konstnärer och kulturarbetare, akademiker från olika discipliner och praktiker från samhällsområden där det finns lång erfarenhet av jämställdhetsintegrering behöver mötas för att gene- rera användbara analyser och redskap för förändring. Samverkan blir central i uppbyggnaden av forskningskommunikation. Den modell som den jämställdhetspolitiska utredningen15 före- slår som komplement till resultatstyrning, det vill säga horisontell samverkan, skulle vara verksam när scenkonstområdet jämställd- hetsintegreras. ges avgränsade uppdrag till olika aktörer, utan samverkan i någon större omfattning. Den kunskap som besitter, i och med sitt uppdrag att bevaka konst- 14Konstnärerna och trygghetssystemen SOU 2003:21. 15Makt att forma samhället och sitt eget liv – jämställdhetspolitiken mot nya mål, SOU 2005:66. Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter närers villkor, skulle till exempel behöva komma till del i ökad utsträckning och få betydelse för bidrags- fördelning. kommer som sektorsansvarig myndighet att behöva tillgång till såväl som andra myn- digheters och aktörers kunskap. Huvudmän på olika nivåer, har en otydlig kommunikation. Kulturpolitiken är ett av få politikområden som har huvud- mannaskap på tre nivåer: statligt, regionalt och kommunalt. Att kulturpolitiken utövas på olika nivåer kan försvåra möjligheten till styrning, men är först och främst något positivt. Olika jämställd- hetsperspektiv och arbetssätt i olika regioner kan gynna mångfald på kulturområdet och olika kulturella uttryck får förutsättning att komma fram. Mångfald har alltså ett egenvärde. Kommittén anser dock att institutioner och aktörer på samtliga dessa tre nivåer måste samverka i större utsträckning än vad som sker , för att jäm- ställdhetsperspektiv ska få genomslag i verksamheterna. Dessutom finns en stor civil kulturell sektor med ideella krafter, till exempel arrangerande kulturföreningar och intresseorgani- sationer, som inte ska underskattas i vare sig kulturpolitiken eller jämställdhetsarbetet. bör jämställdhetspolitiken prioriteras i kultur- politiken liksom kulturpolitiken bör prioriteras i jämställdhets- politiken. På en konkret nivå gäller detta i uppbyggnaden av den nya jämställdhetsmyndighet som föreslås av regeringen i den jäm- ställdhetspolitiska proposition som läggs fram i slutskedet av vårt arbete. Kommitténs bedömning är att en viktig strategi för jämställd- hetsarbete inom scenkonstområdet är samverkan, men med en tydlig ansvarsfördelning. Nya lösningar behövs för att kunna åstadkomma möten mellan kulturpolitiska och jämställdhets- politiska mål, men också mellan huvudmän, organisationer och myndigheter från olika politikområden. Genom en sådan sam- verkan kan kommitténs förslag få kraft och verkan. Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter Direktiv 2004:39 Jämställdhet inom scenkonstområdet. SOU 1997:190 Generella konstnärsstöd: betänkande. Konstnärernas verksamhetsinriktning och ekonomiska förhållanden. SOU 2003:21 Konstnärerna och trygghetssystemen. SOU 2005:66 Makt att forma samhället och sitt eget liv – jämställdhetspolitiken mot nya mål. 2005/06:155 Makt att forma samhället och sitt eget liv – nya mål i jämställdhetspolitiken. , (2003) Fan skall vara skådespelerska 45 + – En kartläggning av arbetsmarknaden för skådespelare, dramatiker, regissörer . JämO (2006), När JämO gav sig på kulturen – rapport från JämO:s granskning av ett antal bärande kulturinstitutioner. Jämställdhetslagen (1991:433) (2005) Skillnader mellan kvinnliga och manliga konstnärer inom bidragsgivning. Statskontoret (2005) En effektivare jämställdhetspolitik. Statens kulturråds budgetunderlag 2007-2009. Regeringsbeslut , I:83 , I:84 Kungliga Dramatiska Teatern, I:85 , , samt års- och resultatredovisningar gällande 2004, från dessa institutioner. Regleringsbrev och årsredovisningar gällande 2004 för och gällande 2004 och 2005 för . Åtgärder som vidtagits och framtida möjligheter SOU 2006:42 Institutionernas återrapporteringar till enligt riktlinjer som sändes ut . Även resultat- och årsredovisningar. Kommitténs möten, seminarier och konferens, se bilaga 4 i detta betänkande. Dessa har kompletterats med samtal med berörda parter. 6Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar I detta kapitel möter kommittén universitet och högskolor i sina roller som anordnare av scenkonstnärlig utbildning, som ansvariga för forsknings- och utvecklingsarbete och som arbetsgivare. För att fullfölja direktivet om att ge konkreta förslag på hur jämställdhets- och genusperspektiv ska bli en obestridd och påverkande kraft inom scenkonstområdet, valde kommittén i ett tidigt stadium av utredningsarbetet att besöka de universitet och högskolor som utbildar dagens och framtidens scenkonstutövare. Syftet med besöken var att studera de normer som styr scenkonsten samt att kartlägga var i kunskapsprocessen om jämställdhetsintegrering och genusperspektiv utbildningssystemet befinner sig. Besöken på universiteten och högskolorna började , det vill säga och fortsatte . Vi har fortsatt ha kontakt med ett par aktörer från utbild- ningarna som vänt sig till kommittén, framför allt och , rektor samt prorektor vid i , och , dåvarande prefekt vid Musik- högskolan i men numera tillträdande rektor för . Genom dessa personer har vi erhållit information om hur arbetet med att utveckla utbildningarna fortsätter i form av samverkansprojekt, som presenteras i detta kapitel. Vi har dock inte haft uppföljande kontakter med samtliga utbildningar, därför vill vi understryka att vissa förhållanden , , kan se annorlunda ut och att fler utvecklingsprocesser nått längre än vad Kommittén har valt att se på verksamheten som bedrivs av utbildningsanordnare på högskolenivå utifrån en uppdelning i antagnings- och rekryteringsprocessen, innehåll och struktur i den grundläggande högskoleutbildningen, samt konstnärligt forsk- nings- och utvecklingsarbete (fortsättningsvis förkortat konstnär- Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar ligt FoU eller konstnärlig utveckling – KU).1 Uppdraget tolkas som att fokus för kartläggningen bör ligga på de strukturer som finns i utbildningsanordnarnas pedagogiska och konstnärliga verk- samhet. Men kommittén ser också hur verksamhetens strukturer är mycket nära knutna till organisationerna som arbetsplats. Därför kommer vi även att beröra högskolornas ansvar för jämställdhet i egenskap av arbetsgivare samt deras ansvar för likabehandling av studenter, två aspekter som regleras i lagar som bland annat (lika- behandlingslagen berör samtliga ombudsmän) JämO utövar tillsyn över. I kapitel 2 i betänkandet presenteras de förslag vi lägger till regeringen. Som bilaga 3 i betänkandet har vi bifogat det remissvar som kommittén inkommit med på regeringens initiativ om nya examensbeskrivningar för de konstnärliga högskoleutbildningarna. Vi har valt att även i detta kapitel framföra rekommendationer till utbildningarna, utifrån de iakttagelser och bedömningar som kommittén gjort. 6.1Omfattning av kommitténs kartläggning Kommittén har i utredningen delat upp högskolornas verksamhet i tre delar: rekryterings- och antagningsprocesser, undervisningen med dess innehåll och pedagogiska strukturer samt konstnärligt FoU och KU. Vi ser på rekrytering som att det innebär att utföra aktiva handlingar för att söka efter studenter med annan etnisk eller social bakgrund än majoritetens. Med antagningsprocess menar vi både rekrytering och antagning av dem som själva sökt sig till utbildningen och de antagningsprov som ingår i de konstnärliga utbildningarnas behörighetskrav. Jämställdhetsintegreringen av de här tre delarna studeras utifrån de regler som högskolorna har att förhålla sig till. Undervisningens innehåll och struktur 1 Det finns två begrepp för konstnärligt forsknings- och utvecklingsarbete, vilket kommer av att verksamheten finansieras från två håll. Medel för konstnärligt FoU söks från och medel för KU ingår i anslag till universitet och högskolor. SOU 2006:42 Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar Genusperspektiv i undervisning, forskning och utveckling Kommittén har från de scenkonstnärliga utbildningsanordnarna begärt in anställningsordning, jämställdhetsplan, antagnings- ordning, utbildningsplan och likabehandlingsplan. Kommittén har även i sin analys och kartläggning använt sig av utbildningsan- ordnarnas återrapportering till Utbildnings- och kulturdeparte- mentet i form av årsredovisningar avseende . Kommittén anser efter genomgången av dessa återrapporteringar att de inte gör de faktiska förhållandena vid utbildningarna rättvisa. Vi har därför valt att inte fokusera på dem i vår framställning utan lyfter fram dem där så är lämpligt. JämO har gjort en utvärdering om hur jämställdhetslagen och likabehandlingslagen efterlevs av kulturinstitutioner, där fyra av de scenkonstnärliga utbildningar vid universitet och högskolor ingick. Denna utvär- dering utgör också underlag för detta kapitel, liksom en utvärdering från och därtill relevant information från Utbildnings- och . Vi försöker i vårt resonemang att dra en tydlig gräns mellan å ena sidan en jämställdhetsintegrering av organisation och undervisning i stort och å andra sidan att införa genusperspektiv i utbildning, undervisning och i konstnärligt FoU och KU (se inledningen för en mer ingående förklaring till vår distinktion mellan begreppen jämställdhetsperspektiv och genusperspektiv). Däremot ser vi det som svårt att helt hålla isär tre aspekter. Den första är genusperspektivens betydelse i utvecklingen av den grundläggande högskoleutbildningen och konstnärligt FoU och KU. Den andra är hur jämställdhets- och likabehandlingslagstift- ning efterlevs inom högskolorna. Den tredje aspekten är jämställd- hetsintegrering av organisation och verksamhet. Kommittén har i samband med sina besök fört samtal med led- ning, lärare och studenter kring frågor om arbetsmiljö, genus- perspektiv i utbildningen och arbetet med jämställdhetsintegrering. Kommittén har valt att besöka de högskolor som både har konst- Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar närlig och pedagogisk inriktning, men framför allt de med konst- närlig inriktning.2 Kommittén har inte närvarat vid eller kartlagt själva under- visningen på högskolor och universitet då det skulle vara en alltför omfattande uppgift. Vi har inte heller närmare kartlagt könsfördel- ningen bland studenter utan har konstaterat att denna oftast ligger inom ramen för statistisk jämställdhet3. Däremot redogör vi för de viktigaste undantagen från detta förhållande, vilket främst gäller och musikutbildningarna. Kommittén har även anordnat ett seminarium på teaterbiennalen i om jämställdhet vid skådespelarutbildningarna och . Representanter för studenter och per- sonal från samtliga skådespelarutbildningar och Dramatiska insti- tutet deltog. Vi vill gärna åter understryka vad vi påpekat tidigare i betänkan- det. Kommitténs utgångspunkt är att i det praktiska arbetet med jämställdhetsintegrering har olika organisationer behov av olika analyser, mål och åtgärder. Teatern, dansen och musiken har sins- emellan olika förutsättningar och traditioner, även inom utbild- ningsväsendet. 6.2Möte med de scenkonstnärliga utbildningarna Tillsammans med representanter för högskolornas ledning, perso- nal och studenter har kommittén haft öppna och nyfikna samtal om såväl praktiska frågor runt jämställdhetsintegrering som tankar kring att integrera genusperspektiv i utbildningarna. Under sam- talen har kommittén strävat efter att skapa en levande diskussion om centrala begrepp inom utbildningarna som till exempel konst- närlig skicklighet och kvalitet samt att belysa strukturer och hur de kan förändras. Kommittén har i sin kartläggning av de scenkonstnärliga utbild- ningarna valt att utgå från tre frågor. 2 Högskolor som besökts är , , i , samt . De som lyder under ett annat lärosäte är och i , . , och i , . i och i , . Vid Teater- högskolan vid träffade kommittén enbart t f rektor och t f studie- rektor, och vid vid enbart t f utbildnings-ansvarig. 3 se betänkandets inledning för definition. SOU 2006:42 Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar 1.Hur ser arbetet med jämställdhet och genusperspektiv ut på de scenkonstnärliga utbildningarna? 2.Hur kan detta arbete stärkas ytterligare? 3.Vilka åtgärder behövs utifrån för att jämställdhet och genus- perspektiv ska bli en obestridd kraft på universiteten och hög- skolorna? Kommittén har utgått från följande frågor i sina samtal med de scen- konstnärliga utbildningarna: –Vilka insatser har gjorts för att främja jämställdhet på hög- skolan eller ? –Vilka insatser har gjorts för att integrera genusperspektiv i undervisningen? –Varifrån kom initiativen? –Är det fråga om en frivillig eller obligatorisk aktivitet/åtgärd? –Är jämställdhets- och genusperspektivet något som förekommer i eller vid sidan av den ordinarie verksamheten? –Finns ett system för kartläggning och utvärdering av jämställd- hetsarbete och genusperspektiv på skolan? –Finns ett problematiserande av kvalitetsbegreppet och kanon? –Finns ett problematiserande av maktstrukturer på skolan? –Konkreta exempel på framsteg. –Konkreta exempel på hinder. I texten kommer vi att referera till dessa samtal under egna avsnitt som vi kallar samtalsteman. De olika teman som avhandlats är antagnings- och rekryteringsprocesser, befordran, skilda strategier för mans- eller kvinnodominerade områden, de grundläggande högskoleutbildningarnas strukturer genom kanon och relationen mästare-lärling, den självständiga studenten, studenternas engage- mang samt relationen mellan yrkeslivet och utbildning. 6.3Lagar, ramverk och berörda myndigheter Här redogörs kort för de lagar och ramverk som utbildningsanord- nare på högskolenivå har att förhålla sig till. I analysen kommer sedan relevant författningstext att tas upp i relation till de olika områden som kartläggningen berör. Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar