sou · GUB396 · 2007-01-01 00:00:00 — 18 § Rätten att sända program på annat sätt än genom tråd får reg- leras genom lag som innehåller föreskrifter om tillstånd och villkor för att sända. Det allmänna skall eftersträva att radiofrekvenserna tas i anspråk på ett sätt som leder till vidaste möjliga yttrandefrihet och infor- mationsfrihet. Det skall finnas möjlighet för sammanslutningar att få tillstånd att sända ljudprogram i lokala radiosändningar i den utsträckning som tillgängliga radiofrekvenser medger. Närmare föreskrifter härom meddelas i lag. 19 § I fråga om sådana begränsningar i sändningsrätten som avses i 17 och 18 §§ gäller vad som föreskrivs om begränsningar av grund- läggande fri- och rättigheter i 2 kap. 12 § andra–femte styckena och 13 § regeringsformen. 20 § Den som sänder program avgör självständigt vad som skall före- komma i programmen. 21 § Frågor om rätt att sända program skall kunna prövas av dom- stol eller av en nämnd, vars sammansättning är bestämd i lag och vars ordförande skall vara eller ha varit ordinarie domare. av beslut av regeringen skall göras av domstol och behöver endast avse beslutets laglighet. Gäller saken en fråga om ingripande på grund av missbruk av yttrandefriheten, skall frågan prövas av domstol under medverkan av jury enligt de närmare bestämmelser som meddelas i lag. Detta gäller dock inte om saken rör överträdelse av sådana föreskrifter eller villkor i fråga om kommersiell reklam, annan annonsering eller sändning av program som avses i 1 kap. 15 § andra stycket. 22 § Föreskrifter om skyldighet att bevara och tillhandahålla inspel- ningar av program för granskning i efterhand och att lämna dem till arkiv får meddelas i lag. 23 § I lag får meddelas föreskrifter med syfte att förebygga sprid- ning genom program av kartor, ritningar eller bilder som återger helt eller delvis och innehåller upplysningar av betydelse för rikets försvar. 5 kap. Om utgivare 1 § , tekniska upptagningar och program skall ha en utgivare. Utgivare av program skall enligt vad som närmare före- skrivs i lag utses för varje program eller för hela eller delar av pro- gramverksamheten. Utgivaren utses av den som äger den periodiska skriften, låter framställa den tekniska upptagningen eller bedriver sändnings- verksamheten. 2 § Utgivaren skall vara svensk medborgare. I lag får föreskrivas att även utlänningar får vara utgivare. Den som är utgivare skall ha hemvist här i riket. Den som är underårig eller i konkurs eller som har förvaltare enligt särskilda bestämmelser i lag får inte vara utgivare. Uppgift om vem som är utgivare skall vara tillgänglig för allmänheten. 3 § Utgivaren skall ha befogenhet att utöva tillsyn över framställ- ningens offentliggörande och att bestämma över dess innehåll så att ingenting får införas i den mot hans vilja. Varje inskränkning i den befogenheten skall vara utan verkan. 4 § Då utgivare utsetts för periodisk skrift, åligger det ägaren att göra anmälan därom hos myndighet som anges i lag. Anmälan skall inne- hålla uppgift om utgivarens namn och hemvist. Vid anmälan skall fogas bevis att utgivaren fyller föreskrivna behörighetsvillkor samt förklaring av utgivaren att han åtagit sig uppdraget att vara utgivare. 5 § Är utgivaren för periodisk skrift inte längre behörig eller kom- mer hans uppdrag annars att upphöra, åligger det ägaren att genast se till att ny utgivare utses samt därom göra anmälan hos myndig- het som avses i 4 §. Angående sådan anmälan tillämpas det som föreskrivs i 4 §; vid anmälan skall, om det kan ske, fogas bevis att den förre utgivaren erhållit del av anmälan. Om utgivningsorten eller utgivningsplanen ändras, skall ägaren genast anmäla det till den myndighet som avses i 4 §. 6 § För utgivare av periodisk skrift får det finnas en eller flera ställ- företrädare. Ställföreträdare utses av utgivaren. Då ställföreträdare utsetts, skall anmälan därom göras hos myndighet som avses i 4 §. Vid anmälan skall fogas bevis att ställföreträdaren fyller för ut- givare föreskrivna behörighetsvillkor samt förklaring dels av ställ- företrädaren att han åtagit sig uppdraget och dels av ägaren att han godkänt ställföreträdaren. Angående ställföreträdare gäller i övrigt vad i 2 § är föreskrivet. Kommer utgivarens uppdrag att upphöra, är även uppdraget som ställföreträdare förfallet. 7 § Utgivaren till en periodisk skrift får, sedan anmälan om ställ- företrädare blivit gjord, överlämna åt denne eller, om flera ställföre- trädare finns, åt någon av dem att i utgivarens ställe utöva den befo- genhet, som enligt 3 § tillkommer utgivaren. Kan det antas att utgivaren på grund av sjukdom eller av annan tillfällig orsak oavbrutet under minst en månad inte kommer att utöva befogenheten som utgivare, skall han överlämna denna till ställföreträdare. Finns inte någon ställföreträdare eller kommer uppdraget för den eller dem som utsetts till ställföreträdare att upphöra, åligger det utgivaren att genast se till att ställföreträdare utses och att anmälan därom sker på det sätt som föreskrivs i 6 §. 8 § Av varje nummer eller häfte av en periodisk skrift och av en teknisk upptagning skall framgå vem som är utgivare. Utgivaren till en teknisk upptagning skall se till att varje exemplar av upptagningen har en sådan uppgift. Av en sådan teknisk upptagning, skrift eller bild som avses i 1 kap. 13 § första stycket 1 skall framgå vem som är utgivare för databasen. Utgivaren skall se till att varje exemplar har en sådan uppgift. Är befogenheten som utgivare av en periodisk skrift överlämnad till ställföreträdare, skall på varje nummer eller häfte av skriften, varom är fråga, anges att ställföreträdaren inträtt som utgivare; sker det, erfordras inte att även utgivarens namn sätts ut. Uppgift om utgivaren av program skall hållas tillgänglig för all- mänheten enligt vad som närmare föreskrivs i lag. 9 § En utgivare för programverksamhet får utse en eller flera ställ- företrädare. Vad som sägs om utgivare i 2–3 och 8 §§ skall gälla också ställföreträdare. Om utgivarens uppdrag upphör, upphör även uppdraget att vara ställföreträdare. 10 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 1 § såvitt avser tekniska upptagningar eller program skall dömas till böter eller, om omständigheterna är synnerligen försvårande, till fängelse i högst . Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 8 § första stycket såvitt avser en teknisk upptagning eller en sådan teknisk upptagning, skrift eller bild som avses i 1 kap. 13 § första stycket 1, skall dömas till penningböter. I lag får föreskrivas straff för den som bryter mot en föreskrift i lag angående en teknisk upptagning eller ett program som meddelats med stöd av 8 eller 9 §. 11 § Underlåter ägaren till en periodisk skrift att på sätt i 5 § sägs se till att ny utgivare utses och göra anmälan därom eller underlåter utgivare till en periodisk skrift att, i fall som avses i 7 § andra stycket, överlämna sitt uppdrag till ställföreträdare döms till böter; har skriften förklarats brottslig eller är omständigheterna annars synner- ligen försvårande, får dömas till fängelse i högst . 12 § Såsom i 11 § sägs döms den som i ansökan eller anmälan an- gående en periodisk skrift, som avses i detta kapitel, eller i förklaring, som bifogats sådan ansökan eller anmälan, mot bättre vetande läm- nat oriktig uppgift. 13 § Underlåter ägaren till en periodisk skrift att enligt 5 § anmäla ny utgivningsort eller ny utgivningsplan, skall han dömas till penning- böter. Överträder utgivare vad i 8 § är föreskrivet, döms till penning- böter. Vad nu sagts gäller också ställföreträdare, vilken inträtt som utgivare. 6 kap. Om yttrandefrihetsbrott 1 § Med yttrandefrihetsbrott förstås i denna grundlag de gärningar som anges i 4 och 5 §§. 2 § Såsom yttrandefrihetsbrott skall inte anses tillkännagivande i annons eller annat sådant meddelande, om det inte av meddelandets innehåll framgår att ansvar för sådant brott kan komma i fråga. Är i förening med omständighet, som inte fram- går av meddelandets innehåll, meddelandet straffbart, gäller vad därom är föreskrivet. Vad nu sagts äger motsvarande tillämpning i fråga om meddelande genom chiffer eller på annat sätt, som är hemligt för allmänheten. 3 § Om någon lämnar ett meddelande, som avses i 1 kap. 2 §, eller, utan att svara enligt 7 kap., medverkar till en framställning som är avsedd att offentliggöras i en tryckt skrift, en teknisk upptagning eller ett program, som författare eller annan upphovsman, utgivare till skrift eller genom att framträda i programmet och därigenom gör sig skyldig till 1.högförräderi, spioneri, grovt spioneri, grov obehörig befatt- ning med hemlig uppgift, uppror, landsförräderi, landssvek eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott; 2.oriktigt utlämnande av allmän handling som inte är tillgänglig för envar eller tillhandahållande av sådan handling i strid med myn- dighets förbehåll vid dess utlämnande, när gärningen är uppsåtlig; eller 3.uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt i de fall som anges i särskild lag, gäller vad som föreskrivs i lag om ansvar för sådant brott. Om någon anskaffar en uppgift eller underrättelse i sådant syfte som avses i 1 kap. 2 § och därigenom gör sig skyldig till brott som anges i första stycket 1, gäller vad som föreskrivs i lag om ansvar för brottet. Det som sägs i 2 kap. 12 § tredje stycket regeringsformen om särskilt lagstiftningsförfarande skall gälla också i fråga om förslag till föreskrifter som avses i första stycket 3. 4 § Med beaktande av det i 1 kap. angivna syftet med en allmän ytt- randefrihet skall såsom yttrandefrihetsbrott anses följande gärningar, om de begås i en tryckt skrift, en teknisk upptagning eller ett pro- gram och är straffbara enligt lag: 1.högförräderi, förövat med uppsåt att riket eller del därav skall med våldsamma eller annars lagstridiga medel eller med utländskt bistånd läggas under främmande makt eller bringas i beroende av sådan makt eller att del av riket skall sålunda lösryckas eller att åt- gärd eller beslut av statschefen, regeringen, eller högsta domarmakten skall med utländskt bistånd framtvingas eller hind- ras, om gärningen innebär fara för uppsåtets förverkligande; försök, förberedelse eller stämpling till sådant högförräderi; 2.krigsanstiftan, om fara för att riket skall invecklas i krig eller andra fientligheter framkallas med utländskt bistånd; 3.spioneri, varigenom någon för att gå främmande makt till han- da obehörigen befordrar, lämnar eller röjer uppgift rörande för- svarsverk, vapen, förråd, import, export, tillverkningssätt, under- handlingar, beslut eller något förhållande i övrigt, vars uppen- barande för främmande makt kan medföra men för totalförsvaret eller annars för rikets säkerhet, vare sig uppgiften är riktig eller inte; försök, förberedelse eller stämpling till sådant spioneri; 4.obehörig befattning med hemlig uppgift, varigenom någon utan syfte att gå främmande makt till handa obehörigen befordrar, lämnar eller röjer uppgift rörande något förhållande av hemlig natur, vars uppenbarande för främmande makt kan medföra men för rikets försvar eller för folkförsörjningen vid krig eller av krig föranledda utomordentliga förhållanden eller annars för rikets säkerhet, vare sig uppgiften är riktig eller inte; försök eller förberedelse till sådan obehörig befattning med hem- lig uppgift; stämpling till sådant brott, om detta är att anse som grovt, vid vilken bedömning särskilt skall beaktas om gärningen innefattade tillhandagående av främmande makt eller var av synnerligen farlig beskaffenhet med hänsyn till pågående krig eller rörde förhållande av stor betydelse eller om den brottslige röjde vad som på grund av allmän eller enskild tjänst betrotts honom; 5.vårdslöshet med hemlig uppgift, varigenom någon av grov oaktsamhet begår gärning som avses under 4; 6.uppror, förövat med uppsåt att statsskicket skall med vapen- makt eller eljest med våldsamma medel omstörtas eller att åtgärd eller beslut av statschefen, regeringen, eller högsta domar- makten skall sålunda framtvingas eller hindras, om gärningen innebär fara för uppsåtets förverkligande; försök, förberedelse eller stämpling till sådant uppror; 7.landsförräderi eller landssvek, i vad därigenom, då riket är i krig eller annars i lag meddelade bestämmelser om sådant brott äger tillämpning, någon missleder eller förråder dem som är verksamma för rikets försvar eller förleder dem till myteri, trolöshet eller mod- löshet, förråder egendom som är av betydelse för totalförsvaret eller begår annan liknande förrädisk gärning som är ägnad att medföra men för totalförsvaret eller innefattar bistånd åt fienden; försök, förberedelse eller stämpling till sådant landsförräderi eller landssvek; 8.landsskadlig vårdslöshet, i vad därigenom någon av oaktsam- het begår gärning som avses under 7; 9.ryktesspridning till fara för rikets säkerhet, varigenom, då riket är i krig eller annars i lag meddelade bestämmelser om sådant brott äger tillämpning, någon sprider falska rykten eller andra osanna påståenden, som är ägnade att framkalla fara för rikets säkerhet, eller till främmande makt framför eller låter framkomma sådana rykten eller påståenden eller bland krigsmän sprider falska rykten eller andra osanna påståenden som är ägnade att framkalla trolöshet eller modlöshet; 10.uppvigling, varigenom någon uppmanar eller annars söker förleda till brottslig gärning, svikande av medborgerlig skyldighet eller ohörsamhet mot myndighet eller åsidosättande av vad som åligger krigsman i tjänsten; 11.hets mot folkgrupp, varigenom någon hotar eller uttrycker missaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbe- kännelse eller sexuell läggning; 12.brott mot medborgerlig frihet, varigenom någon utövar olaga hot med uppsåt att påverka den allmänna åsiktsbildningen eller in- kräkta på handlingsfriheten inom politisk organisation eller yrkes- eller näringssammanslutning och därigenom sätter yttrande-, för- samlings- eller föreningsfriheten i fara; försök till sådant brott mot medborgerlig frihet; 13.olaga våldsskildring, varigenom någon i bild skildrar sexuellt våld eller tvång med uppsåt att bilden sprids eller genom rörliga bilder närgånget eller utdraget skildrar grovt våld mot människor eller djur med sådant uppsåt, om inte gärningen med hänsyn till omstän- digheterna är försvarlig; 14.förtal, varigenom någon utpekar annan såsom brottslig eller klandervärd i sitt levnadssätt eller annars lämnar uppgift som är ägnad att utsätta denne för andras missaktning, och, om den för- talade är avliden, gärningen är sårande för de efterlevande eller annars kan anses kränka den frid, som bör tillkomma den avlidne, dock inte om det med hänsyn till omständigheterna var försvarligt att lämna uppgift i saken och han visar att uppgiften var sann eller att han hade skälig grund för den; 15.förolämpning, varigenom någon smädar annan genom krän- kande tillmäle eller beskyllning eller genom annat skymfligt bete- ende mot honom; 16.olaga hot, varigenom någon hotar annan med brottslig gär- ning på ett sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan för egen eller annans säkerhet till person eller egendom; 17.hot mot tjänsteman, varigenom någon med hot om våld för- griper sig på annan i hans myndighetsutövning, i annan verksamhet där samma skydd åtnjuts som är förenat med myndighetsutövning eller vid biträde till åtgärd som omfattas av sådant skydd, för att tvinga honom till eller hindra honom från åtgärd däri eller hämnas för sådan åtgärd eller varigenom någon sålunda förgriper sig mot den som tidigare utövat sådan verksamhet eller biträtt därvid för vad denne däri gjort eller underlåtit; försök eller förberedelse till sådant hot mot tjänsteman, såvida inte brottet, om det fullbordats, skulle ha varit att anse som ringa; 18.övergrepp i rättssak, varigenom någon med hot om våld an- griper annan för att denne gjort anmälan, fört talan, avlagt vittnes- mål eller annars vid förhör avgett utsaga hos en domstol eller annan myndighet eller för att hindra annan från en sådan åtgärd eller varigenom någon med hot om gärning som medför lidande, skada eller olägenhet angriper annan för att denne avlagt vittnesmål eller annars avgett utsaga vid förhör hos en myndighet eller för att hindra honom från att avge en sådan utsaga. 5 § Som yttrandefrihetsbrott skall anses också sådana gärningar, begångna genom tryckt skrift, teknisk upptagning eller program, och straffbara enligt lag, som innebär att någon 1.uppsåtligen offentliggör allmän handling som inte är tillgänglig för envar, om han fått tillgång till handlingen i allmän tjänst, under utövande av tjänsteplikt eller i därmed jämförbart förhållande; 2.offentliggör uppgift och därvid uppsåtligen åsidosätter tyst- nadsplikt som avses i den i 3 § första stycket 3 angivna särskilda lagen; 3.när riket är i krig eller omedelbar krigsfara offentliggör uppgift om förhållanden vilkas röjande enligt lag innefattar annat brott mot rikets säkerhet än som anges i 4 §. 6 § Vad som är föreskrivet i lag om påföljd för brott som avses i 4 och 5 §§ skall gälla också när brottet är att anse som ett yttrande- frihetsbrott. Om skadestånd på grund av yttrandefrihetsbrott finns bestäm- melser i 10 kap. När någon döms för förtal eller förolämpning i enlighet med 4 § 14 eller 15, kan domstolen, om brottet begåtts i en periodisk skrift eller ett program, på yrkande av motparten besluta att domen skall återges i skriften eller ett program i samma sändningsverksam- het. Rätten får besluta att skyldigheten att återge domen skall avse ett av rätten gjort sammandrag av denna. 7 § När en domstol bestämmer påföljd för ett yttrandefrihetsbrott, skall domstolen särskilt ta hänsyn till om en rättelse har offentlig- gjorts. 8 § En tryckt skrift eller en teknisk upptagning som innefattar ett yttrandefrihetsbrott får konfiskeras. Är brottet olaga våldsskildring gäller om särskild rättsverkan i övrigt vad som föreskrivs i lag. Vid konfiskering skall alla exemplar som är avsedda för spridning förstöras. Dessutom skall tillses att föremål som kan användas sär- skilt för att mångfaldiga skriften eller den tekniska upptagningen inte skall kunna användas för att framställa ytterligare exemplar. 9 § I samband med konfiskering av periodisk skrift får, då fråga är om något av de brott som avses i 4 § 1–3, 4 såvida det brottet är att anse som grovt, samt 6 och 7, meddelas förbud att utgiva skriften under viss, av rätten bestämd tid, högst från det domen i yttrandefrihetsmålet vinner laga kraft. Förbud som sagts får dock meddelas endast då riket befinner sig i krig. Angående konfiskering av periodisk skrift, som sprids i strid mot utgivningsförbud eller uppenbart utgör fortsättning av skrift som avses med sådant förbud, gälle vad i allmänhet är föreskrivet om förverkande av föremål på grund av brott. 1 § För tryckfrihetsbrott genom periodisk skrift svarar den som var anmäld som utgivare, då skriften gavs ut. Var ställföreträdare anmäld och har han inträtt som utgivare, svarar ställföreträdaren. 2 § Fanns inte utgivningsbevis, då skriften gavs ut, eller var utgivare, som enligt 1 § första stycket har att svara, inte längre behörig eller hade hans uppdrag annars upphört, svarar skriftens ägare. Ägare är också ansvarig, om utgivaren var utsedd för skens skull eller denne annars, då skriften gavs ut, uppenbart inte innehade den befogenhet, som enligt 5 kap. 3 § skall tillkomma honom. Var ställföreträdare, vilken inträtt som utgivare, inte längre be- hörig, då skriften gavs ut, eller hade hans uppdrag annars upphört eller förelåg beträffande ställföreträdaren förhållande, som i andra stycket sägs, svarar utgivaren. 3 § Kan det inte visas vem som var ägare, då skriften gavs ut, svarar i ägarens ställe den som tryckt skriften. 4 § Sprider någon periodisk skrift varå uppgift om vem som tryckt skriften saknas eller, utspridaren veterligt, är oriktig, och kan det inte utrönas vem som tryckt skriften, svarar i stället för den som tryckt skriften utspridaren. Skrift som inte är periodisk 5 § För tryckfrihetsbrott genom skrift, som inte är periodisk, svarar skriftens författare, om han på sätt i 3 kap. 2 § sägs uppgivits vara författare till skriften. Författaren är dock inte ansvarig, om skriften utgivits utan hans samtycke eller hans namn, pseudonym eller signatur utsatts därå mot hans vilja. 6 § Är författare inte enligt 5 § ansvarig för skrift, vilken innehåller eller är avsedd att innehålla bidrag av flera författare, och har på sätt i 3 kap. 2 § sägs särskild utgivare för skriften uppgivits, svarar utgivaren. För annan skrift än i första stycket avses svarar utgivaren, endast om författaren var avliden, då skriften gavs ut. Utgivaren är inte ansvarig, om hans namn, pseudonym eller signatur utsatts på skriften mot hans vilja. Med utgivare av skrift, som inte är periodisk, förstås den som, utan att vara skriftens författare, tillhandahållit den för tryckning och utgivning. 7 § Är varken författare eller utgivare enligt 5 eller 6 § ansvarig eller var han vid skriftens utgivning avliden, svarar förläggaren. Med förläggare till tryckt skrift, som inte är periodisk, förstås den som omhänderhaft tryckning och utgivning av annans skrift. 8 § Fanns inte förläggare eller kan det inte visas vem han är, svarar i förläggarens ställe den som tryckt skriften. 9 § I fråga om ansvar för utspridare av tryckt skrift, som inte är periodisk, äger 4 § motsvarande tillämpning. Gemensam bestämmelse för alla skrifter 10 § Hade den som enligt 2, 5, 6 eller 7 §§ skulle ha att svara vid skriftens utgivning inte känt hemvist inom riket och kan inte heller i målet utrönas, var han här i riket uppehåller sig, skall ansvaret övergå på den som efter honom har att svara, dock inte på utgivare av skrift, som inte är periodisk, i annat fall än som avses i 6 § första stycket eller på utspridare. Detsamma gäller, om beträffande den som enligt 1, 2, 5, 6 eller 7 §§ skulle ha att svara förelåg omständighet, vilken enligt lag utesluter straffbarhet, samt den efter honom ansvarige ägt eller bort äga kännedom om omständigheten. Tekniska upptagningar och program 11 § Ansvaret för yttrandefrihetsbrott i en teknisk upptagning eller ett program ligger på utgivaren. Har en ställföreträdare inträtt som utgivare, har han ansvaret. I fråga om andra direktsända program än sådana som avses i 1 kap. 12 § får i lag föreskrivas att den som framträder i program- met skall ansvara för sina yttranden själv. 12 § Det ansvar för yttrandefrihetsbrott som annars skulle åvila utgivaren ligger på den som är skyldig att utse utgivare, om 1.det inte fanns någon behörig utgivare när brottet förövades, 2.utgivaren var utsedd för skens skull eller uppenbarligen inte kunde utöva den befogenhet som anges i 5 kap. 3 § eller 3.uppgift om utgivaren inte har hållits tillgänglig för allmänheten på föreskrivet sätt. Har en ställföreträdare inträtt som utgivare men var han inte längre behörig när brottet förövades eller hade hans uppdrag upp- hört eller förelåg det beträffande honom något förhållande som anges i första stycket 2 eller 3, ligger ansvaret för yttrandefrihets- brott på utgivaren. I stället för den som anges i första stycket ansvarar den som sprider en teknisk upptagning för yttrandefrihetsbrott i denna, om uppgiften om vem som har låtit framställa den är oriktig och det inte kan klarläggas vem denne är eller han saknar känd hemorts- adress i och inte heller kan påträffas här under rättegången. Vad som sagts för det fall att en uppgift är oriktig gäller också om en lämnad uppgift innebär att den som har låtit framställa den tekniska upptagningen har hemvist utomlands. Gemensamma bestämmelser för skrifter, tekniska upptagningar och program 13 § Om åtal väcks för ett yttrandefrihetsbrott och den tilltalade anser att det finns någon omständighet som medför att han inte skall vara ansvarig, skall han åberopa denna omständighet före huvudförhandlingen. Om han inte gör det, skall han betraktas som ansvarig.