sou · GUB319d2 · 2007-01-01 00:00:00 — assimilering).106 Utbildning för de nationella minoriteterna, som har till syfte att fungera som övergångs- 106 Ett primärt syfte med undervisningen på minoritetsspråket i ett övergångsprogram är att möjliggöra kunskapsinhämtning då barnet ännu inte behärskar majoritetsspråket tillräckligt väl för att tillgodogöra sig undervisningen på detta språk. Ett annat viktigt mål med undervisningen på minoritetsspråket är att underlätta inlärningen av majoritetsspråket. Se Hyltenstam (1991) s 89. Förbättra möjligheterna till undervisning i och på minoritetsspråken program, är knappast förenliga med artikel 5 i ramkonventionen, som uttryckligen förbjuder åtgärder i syfte att assimilera nationella minoriteter. Ett tvåspråkigt utbildningsalternativ för de nationella minorite- terna måste istället utgå från ett revitaliserings- och bevarande- perspektiv där syftet skall vara att uppnå additiv tvåspråkighet och att ge eleverna möjligheter att utveckla en kulturell minoritets- eller urfolksidentitet, i enlighet med åtaganden enligt minoritetskonventioner och artiklar 29 och 30. Den nuvarande regeln om att antalet minoritetsspråkliga timmar inte skall överskrida mer än hälften bör också ses över av den före- slagna utredningen. För de yngre eleverna är det viktigt att kunna ge fler minoritetsspråkiga timmar i början för att stärka grunden i språket. Många yngre barn behöver således ett intensivt språkbad i början. Nuvarande regler försvårar tillägnandet av minoritets- språket.107 Det är viktigt att de nationella minoriteterna ges möjlighet att vara delaktiga i den föreslagna utredningen, eftersom utbildningens utformning måste utgå från respektive grupps behov och eftersom ramkonventionen stadgar att minoriteterna skall ges möjlighet att påverka i frågor som berör dem. Knappast någon fråga kan anses vara så betydelsefull för minoriteternas möjligheter att bevara sitt språk som utbildningsfrågorna. Den föreslagna utredningen bör även ges i uppdrag att studera utländska erfarenheter från revitalisering av urfolks- och sitt språk inom skolväsendet. Det är angeläget att det omgående sker en förändring till det bättre när det gäller elevers möjligheter till undervisning på de nationella minoritetsspråken. som frågan utreds och bereds bör regeringen, enligt min uppfattning, därför redan nu vidta åtgärder för att förbättra utbildningssituationen. Syftet med dessa åtgärder är att nationella minoritetsbarn inte skall gå miste om möjligheten att få utveckla sitt minoritetsspråk frå- gan utreds och bereds. För särskilt utsatta språk, så som sydsa- miska, vore förlusten av potentiella talare förödande. kom- mun har uttryckt detta behov på utbildningsområdet i remissvaret på delbetänkandet på följande sätt: 107 Bl.a. har kritiserat Sameskolstyrelsen för att man inom sameskolan velat ge de yngre barnen mer samiska i början av skolan för att befästa språkkunskaperna. Se (2003) s 20- Förbättra möjligheterna till undervisning i och på minoritetsspråken kommun anser att det här förslaget [om modersmålsunder- visning] är ett uttryck för sann vilja att värna de nationella minorite- terna. I det hotade läge som deras språk [befinner] sig i kan man inte försumma att fånga upp varje enstaka elev som visar intrese för sitt nationella minoritetsspråk!108 Jag föreslår därför att regeringen bistår kommuner med ett stimulansbidrag för att få till stånd två- språkig undervisning enligt 2 kap. 7 § grundskoleförordningen (1994:1194) och enligt förordning (2003:306). Statliga medel bör kunna utgå för i vart fall de merkostnader som skulle uppkomma för kommunerna med anledning av detta. Sådana stimulansbidrag bör kunna utgå tills ett nationellt bevarandeprogram för de natio- nella minoritetsspråken inom utbildningsväsendet kan börja gälla. Det är särskilt viktigt att tvåspråkig undervisning kommer igång på fler orter inom förvaltningsområdena för samiska, finska och meänkieli. Nationella minoritetsbarn som ges lagstadgad rätt till förskola helt eller delvis på minoritetsspråket behöver ha möj- lighet att få fortsatt stöd för utveckling av minoritetsspråket när de börjar skolan. Förslaget möjliggör en kontinuitet i språkstödet för de nationella minoritetsbarnen. Om tvåspråkig undervisning inte kan åstadkommas fullt ut i egna tvåspråkiga klasser, bör man sträva efter att ge de nationella minoritetseleverna undervisning på minoritetsspråket i något eller några ämnen. Att kunna få utökade timmar undervisning i minori- tetsspråket vore mycket önskvärt. Enligt min bedömning skulle detta förslag leda till att nationella minoritetsbarns möjligheter att utveckla minoritetsspråket stärks omgående och revitaliseringen påskyndas. De ekonomiska konsekvenserna av en sådan lösning skulle inte heller behöva bli särskilt stora. Det skulle kunna jämföras med den integrerade samiska undervisningen där kostnaden per elev och år är relativt låg. För att denna övergångslösning skall kunna vara möjlig föreslår jag att Myndigheten för skolutveckling ges i uppdrag att föra en aktiv dialog med företrädare för de nationella minoriteterna och företrädare för kommuner, för att få till stånd en övergångslösning som gynnar de nationella minoritetsbarnens möjligheter att tillägna sig och utveckla minoritetsspråket. 108 Yttrande, . JU 2005/4822/D. Förbättra möjligheterna till undervisning i och på minoritetsspråken 13.7Lärartillgång i de nationella minoritetsspråken Regeringen bör se över möjligheterna att förbättra utformningen av lärarutbildningen och även möjligheterna att rekrytera studenter till utbildningen. Som nämnts ovan råder det brist på behöriga lärare i flera av minoritetsspråken, vilket försvårar möjligheterna att undervisa i och på minoritetsspråken. Enligt artikel 8.1.h. minoritetskonventionen skall för samiska, finska och meänkieli tillhandahålla grundutbildning och fortbildning av lärare som behövs för att genomföra de åtaganden på utbildningsområdet som man ratificerat. expert- kommitté har i sin granskning påtalat att bristen på lärare försvårar möjligheter att kunna leva upp till utbildningsåtagandena samt att inte lever upp till konventionens krav rörande lärarutbildning för vare sig samiska, finska eller meänkieli.109 Även rörande chib har uppmanat att vidta åtgärder för att förbättra lärarsituationen.110 Hyltenstam och Milani konstaterar i rapporten till konstitu- tionsutskottet att ett särskilt ansvar har lagts hos en viss högskole- enhet, men där sker ingen lärarutbildning på grund av att det sak- nas sökande till utbildningen: Man får ett intryck av att myndigheterna och ansvariga institutioner passivt nöjer sig med att möjligheterna till lärarutbildning existerar utan att tillräckligt noggrant analysera skälen till varför den inte kom- mer till stånd. Viktigt att analysera specifikt är hur informationsspridning sker.111 konstaterar i sin lämnade rapport att kommu- nerna har svårt att rekrytera lärare i de nationella minoritetsspråken med undantag för finska.112 Orsakerna till detta är flera, bl.a. de svåra och otrygga arbetsförhållandena som modersmålslärarna har (deltids- och visstidsanställningar, stort antal olika arbetsplatser, står utanför ordinarie arbetslag etc.) och brist på behöriga lärare som beror på att det saknas relevant högskoleutbildning. har ett särskilt uppdrag att erbjuda grundskol- 109Report of the Committee (2003) s 19, 35, 50. 110Report of the Committee (2003) s 12. 111Hyltenstam (2005) s 61. 112Skolverket (2005) s 42- Förbättra möjligheterna till undervisning i och på minoritetsspråken lärarutbildning i samiska, finska och meänkieli. Någon sådan har dock inte bedrivits därför att det saknas sökande till utbildningen. Enligt finns det inte någon samlad nationell strategi för hur utbildningar på högskolenivå i och på de nationella minoritetsspråken skall utvecklas. Vid kart- läggning har det även framkommit att en del kommuner på ett framgångsrikt sätt bildat nätverk för att genom samordning för- bättra rekryteringen. Ett annat sätt att arbeta med dessa frågor kan vara att anordna undervisning på distans. Mot bakgrund av detta föreslår bl.a. att en strategi bör utvecklas för universitetsutbildningar i de nationella minorite- ternas språk och kultur, att Myndigheten för skolutveckling ges möjlighet att fortsätta utveckla undervisning delvis på distans, samt att kommunerna bör undersöka möjligheterna att utveckla arbets- sätt för att kompensera effekterna av problem med rekrytering av lärare och för att förbättra modersmålslärarnas arbetssituation. Myndigheten för skolutveckling understryker i sitt remissvar på delbetänkandet behovet av grundutbildning av lärare med moders- målskompetens i minoritetsspråket och behovet av kompetens- utveckling för verksam personal. Vissa satsningar har gjorts rö- rande kompetensutveckling i flerspråksdidaktik men behovet av utbildningsinsatser är fortfarande stort.113 tekniska universi- tet skriver i remissvaret på delbetänkandet:114 Rekrytering samt utbildning av lärarstudenter med minoritets- bakgrund bör vara ett prioriterat område. Det är erfa- renhet, att blivande tvåspråkiga lärare uttrycker entusiasm för minori- tetsspråk men en oro för möjligheterna att få arbete efter avslutade studier. Denna bild hos studenterna förstärks av att kurserna i minoritetsspråk har svårt att hävda sig i dagens högskolevärld, då både status och ekonomi verkar mot inrättande och genomförande av kurser. Vi föreslår därför att erforderliga medel tillskjuts för upp- byggnad av ett speciellt rekryterings- och utbildningsprojekt där lan- det lärosäten gemensamt arbetar i syfte att utveckla minoritets- språksutbildning. Mot bakgrund av den nuvarande situationen finns det stor anled- ning att se över frågan om lärarförsörjning. Jag föreslår därför att regeringen ser över möjligheterna att förbättra utformningen av lärarutbildningen och även möjligheterna att rekrytera studenter till utbildningen. Uppenbarligen finns det intresserade studenter 113Yttrande, , JU2005/4822/D. 114Yttrande, , JU2005/4822/D. Förbättra möjligheterna till undervisning i och på minoritetsspråken och kommunerna har behov av sådana lärare. Det är viktigt att lärarutbildningen dimensioneras rätt i förhållande till de insatser som görs och kommer att behöva göras på undervisningssidan. En samlad nationell strategi för utbildningar på högskolenivå i och på de nationella minoritetsspråken behöver utvecklas. Behovet av att inrätta en gemensam lärarutbildning i samiska språket och andra samiska ämnen inom Sápmi bör också undersökas närmare. Stu- denters möjligheter att kombinera universitetsstudier i ett minori- tetsspråk med resten av lärarutbildningen bör också underlättas. 13.8Behov av ytterligare utbildningsåtgärder för vuxna samer Det är en grundläggande rättighet för alla vuxna att kunna läsa och skriva på sitt eget modersmål. Möjligheterna att delta i alfabetise- ringskurser får aldrig vara beroende av enskilda samers ekonomiska förutsättningar. Alla vuxna samer som vill lära sig läsa och skriva på samiska skall ges möjlighet till det. Regeringen måste säkerställa alla vuxna samers möjligheter till alfa- betisering så länge behovet kvarstår. Att kunna läsa och skriva på sitt modersmål är en grundläggande rättighet. Möjligheterna att finansiera sådana kurser och stödja enskildas deltagande måste således garanteras. bör få en roll att administrera stat- liga bidrag vid korttidsstudier. Vuxna samer som vill lära sig samiska eller förbättra sina kun- skaper i samiska skall också ges ekonomiska möjligheter till det. Rätten för vuxna samer att få en grundläggande undervisning i samiska har framförts i olika sammanhang . Samerättsutredningen115 föreslog att en sådan rätt skulle föreskrivas för samer som inte fått en sådan undervisning i sameskola eller genom hemspråksundervisning (modersmålsundervisning). Någon form av vuxenstudiestöd borde då utgå. Regeringen valde dock att inte göra samma bedömning.116 115Yttrande, , JU2005/4822/D. 1992/93:32. Förbättra möjligheterna till undervisning i och på minoritetsspråken Vuxna samers önskemål om att vidga sina samiska språk- kunskaper har en stor spännvidd, från möjligheter till att lära sig språket från grunden till att kunna komplettera sin samiska med läs- och skrivkunskaper (alfabetisering)117. Utredningen har berört flera av de bakomliggande faktorerna till dagens situation med bristande kunskaper hos vuxna samer. För att vända språk- bytesprocessen måste detta behov uppmärksammas. Grund- läggande språkutbildning, inklusive alfabetisering, bör drivas och utvecklas genom olika insatser: uppsökande informationsåtgärder som underlättar den enskildes ställningstagande, tillhandahållande av ekonomiska möjligheter att kunna delta i kurser samt medver- kan av kommuner, studieförbund och andra utbildningsanordnare för själva undervisningen. har antalet nybörjarkurser ökat, ofta genom lokala initiativ inom sameföreningar och samebyar. Studiecirkeln har varit en naturlig form för dessa aktiviteter. Den kommunala vuxenutbildningen med möjligheter till lokala kurser bör kunna erbjuda grundläggande utbildning, inte minst för att ge kontinuitet och stadga. Möjligheter till samverkan mellan kommuner får inte heller förbises. kommun har som en av få kommuner i lan- det kontinuerliga kurser i samiska. Genom kommunens lärcentra lyckas man att överbrygga de stora geografiska avstånden med hjälp av distansundervisning. Enligt utredningens kännedom erbjuder kommun vuxenundervisning i sydsamiska om till- räckligt intresse finns. Samernas utbildningscentrum erbjuder kortkurser i samtliga språkvarieteter och terminsutbildningar i hel- och halvfart kombi- nerat med distansutbildning. För längre studiekurser uppges dock studiefinansieringen vara ett påtagligt bekymmer. Erfarenheter från utbildningscentrumet visar att elever anmäler sig till kurser när stu- diefinansieringen är ordnad. För att förstärka barnens möjligheter att lära sig samiska bör sär- skild uppmärksamhet riktas till föräldrar utan samiska kunskaper. Personal vid myndigheter och offentliga serviceorgan inom för- valtningsområdet för samiska bör också inräknas i målgruppen för utbildningsinsatser. 117 Med alfabetisering menas i detta sammanhang att befästa sitt eget språk genom att lära sig läsa och skriva, se även avsnitt 4.7 ovan. Förbättra möjligheterna till undervisning i och på minoritetsspråken Som beskrivits tidigare är vuxna samers läs- och skrivkunnighet i samiska en förutsättning för en lyckad revitalisering av det samiska språket. Läs- och skrivkunnighet i det egna modersmålet är också en grundläggande rättighet för alla i . Denna rättighet får aldrig vara beroende av människors ekonomiska förutsättningar. En god språkbehärskning är också en förutsättning för att kunna använda sig av samiska i offentliga sammanhang och tillgodogöra sig myndighetsservicen på samiska fullt ut. har drivit en alfabetiseringskampanj bland vuxna samer för att fler skall kunna tillägna sig läs- och skrivkunskaper i samiska. Intresset för dessa alfabetiseringskurser har varit stort, större än de ekonomiska möjligheterna att anordna sådana kurser. med växande framgångar har verksamheten avstan- nat på grund av uteblivna finansieringsmöjligheter, främst för den enskildes möjligheter att delta i undervisningen. Studiestöd är en viktig del av utbildningspolitiken och kan även bidra till att mål för minoritetspolitiken kan nås. finns bidrag som bland annat lämnas vid studier i mindre omfattning på grundskole- eller gymnasienivå.118 De statliga bidragen handhas av i (LO), Tjänstemännens Central- organisation (TCO) och för vissa omständigheter av utbildningsstöd (Sisus). Stödet utgörs av korttidsstudie- och internatbidrag. Studier i samiska nämns inte uttryckligt i författningen. Samernas utbildningscentrum har genom s.k. kollektivt ansök- ningsförfarande erhållit medel för korttidstuderande i samiska. Enligt min bedömning bör denna studiestödsform, eller en motsva- rande ny författning, ges en mer rak hantering för att tillgodose samiska alfabetiseringsbehov. Jag föreslår därför att bör få en roll att administrera statliga bidrag vid korttidstudier i sådana nya bestämmelser. I språkpolitiska propositionen konstaterar regeringen rörande alfabetiseringskurser: Det finns samer som aldrig fått möjlighet att lära sig läsa och skriva på sitt modersmål. Regeringen anser att samerna bör få förbättrade eko- nomiska möjligheter att delta i sådan undervisning. Vi har därför i budgetpropositionen , under utgiftsområde 15 Studiestöd, 118 Förordning (2001:362) om bidrag vid korttidsstudier Förbättra möjligheterna till undervisning i och på minoritetsspråken föreslagit att det ska vara möjligt att använda korttidsstudiestöd även till alfabetisering för samer som inte kan läsa eller skriva samiska.119 Det är angeläget att denna ambition konkretiseras i bestämmelser . Alfabetiseringskurserna har haft betydelse för enskildas möjlig- heter att utveckla sina språkkunskaper i samiska. Det är viktigt att ta fasta på det intresse som finns bland vuxna samer att förbättra och tillägna sig kunskaper i skriven samiska. Mot bakgrund av det samiska språkets hotade ställning är det angeläget att alfabetise- ringskurser kan genomföras på ett tryggt och sammanhängande sätt och i huvudsak nära den egna hemorten. kan det ökade intresset för alfabetiseringskurser kanske ses som ännu ett tecken på den starka viljan bland enskilda samer att ta tag i språk- situationen och denna typ av kurser är ett av de verktyg som behövs. En avgörande faktor är dock att det finns ekonomiska möjligheter för den enskilde i form av anpassat studiestöd som förmedlas på ett sakkunnigt sätt. Det är viktigt att ge möjligheter att stödja alfabetiseringskurser på nord-, lule- och syd- samiska. 119 prop 2005/06:2 s 49- 14Behov av insatser för barn och ungdomar som tillhör nationella minoriteter Förutom de förslag till åtgärder på utbildningsområdet, som läm- nas i avsnitt 13, anser jag att det behövs ytterligare språkrevitalise- rande åtgärder som riktar sig till barn och ungdomar. Syftet med dessa åtgärder är att stärka barns och ungdomars kulturella identi- tet och att stimulera språkutveckling på minoritetsspråket. Dessa åtgärder kan även förstärka och berika den språkundervisning som sker inom förskolans och skolans ram. I delbetänkandet betonades vikten av att beakta barns rätt till minoritetsspråket och den egna kulturella identiteten.1 Den före- slagna lagen om nationella minoriteter innehåller också en bestäm- melse som anknyter till bestämmelser (artikel 29och 30):2 4 § lagen (2006:xx) om nationella minoriteter och minoritets- språk Det allmänna skall i sin verksamhet sträva efter att beakta de nationella minoriteternas särart och deras behov av skydd och stöd för att deras språk och kultur skall fortleva i . Barns behov att få utveckla en kulturell minoritetsidentitet och det egna minoritetsspråket skall beaktas särskilt. Förslag till sådana språkrevitaliserande åtgärder lämnas i det föl- jande. 1se delbetänkandet avsnitt 7.2.8 2Barnkonventionen artikel 29.1.c: Utbildning, syfte 1. barnets utbildning skall syfta till att c) utveckla respekt för barnets föräldrar, för barnets egen kulturella identitet, eget språk och egna värden... artikel 30: Minoritets- och urbefolkningsbarn I de stater där det finns etniska, religiösa eller språkliga minoriteter eller personer som tillhör en urbefolkning skall ett barn som tillhör en sådan minoritet eller urbefolkning inte förvägras rätten att tillsammans med andra medlemmar av sin grupp ha sitt eget kulturliv, att bekänna sig till och utöva sin egen religion eller använda sitt eget språk. Behov av insatser för barn och ungdomar som tillhör nationella minoriteter 14.2Behov av insatser för att öka tillgången på minoritetsspråkig barn- och ungdomslitteratur 14.2.1Behovet av mer litteratur på de nationella minoritetsspråken Tillgången på barn- och ungdomslitteratur på de nationella mi- noritetsspråken är otillräcklig och det försvårar barns möjlighe- ter att tillägna sig sitt minoritetsspråk. Läsning på det egna språket är ett grundläggande behov för att kunna tillägna sig språket och för att stärka språkutvecklingen. Genom läsning ges individen även tillgång till litteratur och andra kulturalster som är bärare av gruppens kulturarv. Tillgången på minoritetsspråkig litteratur på biblioteken är i allmänhet begränsad. Särskilda statliga satsningar behövs för att öka antalet barn- och ungdomsböcker på de nationella minoritetsspråken, och för att göra dessa böcker tillgängliga för de nationella minoriteterna. Det behövs ett tydligare uppdrag till , riktat stöd för utgivning av böcker på minoritetsspråken och insatser för att kunna få ut dessa böcker på bibliotek, förskolor, skolor etc. Litteratur på det egna minoritetsspråket har stor betydelse för re- vitaliseringen av ett hotat språk. Minoritetsspråkig litteratur ger möjligheter för talarna att skaffa sig lingvistisk kompetens bl.a. ge- nom att läsarens kan lära sig nya ord och språkets lexikalitet etc. och även tillägna sig ett skrivet språk. Litteraturen har också stor betydelse för byggandet av en egen identitet och etnicitet, faktorer som gynnar revitalisering.3 Litteratur på det egna språket kan ge det skrivna språket en starkare emotionell betydelse, vilket ger språket en ytterligare dimension som går förlorad i litteratur skrivet på svenska.4 De nationella minoritetsspråkens fortlevnad i kan aktivt främjas genom olika insatser som ökar framför allt de nationella minoritetsbarnens- och ungdomarnas läsning på minoritetsspråket. Genom läsning stärks och stimuleras det enskilda barnets språkut- 3Jansson (2005) s 52 4Huss (1999) s 114– Behov av insatser för barn och ungdomar som tillhör nationella minoriteter veckling på minoritetsspråket. Regeringen beskriver läsningens betydelse på följande sätt i den språkpolitiska propositionen: För att barn skall kunna tillägna sig ett rikt språk är det väsentligt att de tidigt får ta del av böcker. Vuxnas högläsning för små barn är därför av stor betydelse. Lika viktigt är det att barnen verkligen fortsätter att läsa, när de blir större och kan läsa själva. Läsningen ökar ordförrådet, öppnar dörrar till nya tankar och idéer, skänker kulturupplevelser och är en nyckel till framgång i skolarbetet.5 Läsfrämjande åtgärder är värdefulla även för vuxna, dels för att läs- ning på det egna modersmålet berikar individen och stärker indivi- dens språkliga förmåga, dels för att vuxnas läsande för barn är ett viktigt sätt att överföra språket till barn. Tillgången till litteratur och läsning har därmed stor betydelse för språkutvecklingen. För- äldrar, lärare i förskola och skola, bibliotekarier och andra har, en- ligt regeringen, en särskilt viktig roll när det gäller att arbeta läs- främjande och fånga de ungas intresse för litteratur.6 Rörande läs- främjande satsningar uttalar regeringen: En utgångspunkt i kulturpolitiken är att barn och ungdomar ska till- försäkras rätten till språkliga och kulturella verktyg. Syftet med statens insatser på litteraturområdet är att stimulera en varierad utgiv- ning av kvalitetslitteratur samt öka tillgången till och intresset för lit- teratur i alla grupper. Statsbidrag utgår i olika former såsom utgiv- ningsstöd till förlag, distributionsstöd till folkbibliotek, särskilt stöd till bokhandeln, inköpsstöd till folk- och skolbibliotek, stöd till skolor, bibliotek, föreningar och organisationer för läsfrämjande verksamhet samt verksamhetsstöd till länsbibliotek och lånecentraler. En bok för alla AB får stöd för utgivning av böcker till lågt pris för barn och vuxna och läsfrämjande verksamhet.7 Föräldrar är ofta mycket väl medvetna om betydelsen av att läsa mycket för sina barn på minoritetsspråket. Mängden tillgänglig lit- teratur är dock i allmänhet mycket begränsad, med undantag för en del kommunala bibliotek där det finns barn- och ungdomslitteratur på finska som produceras i . På samiska finns en del barn- böcker, främst på nordsamiska, men det finns få ungdomsböcker på samiska.8