sou · GUB345d2 · 2007-01-01 00:00:00 — Slöjdämnets kvaliteter behöver lyftas fram och synliggöras för både lärare, föräldrar och för elever. lade regeringen fram propositionen om den nya lärar- utbildningen4. infördes den nya utbildningen som innebar att åtta lärarutbildningar fördes samman till en programutbildning. Den består av tre delar: ett allmänt utbildningsområde (AUO) på 60 poäng gemensam för alla blivande lärare, en eller flera inrikt- ningar på 40 poäng, och en eller flera specialiseringar på minst 20 poäng. I propositionen finns tydliga skrivningar om att den nya utbild- ningen ska ge lärare som kan integrera kultur och skapande i skolan: Läraren måste också utmana barns och ungdomars föreställningar och visa på andra kulturerfarenheter, konstnärliga språk och kulturmöten. Som lärare bör man eftersträva att integrera kultur i skolan på ett sådant sätt att konstnärliga arbetsmetoder blir en kunskapsväg i skolans vardagliga arbete som öppnar dörrar mellan kulturliv och skola. 1999/2000:135, s. 9) 5.4.6Högskoleverkets utvärdering av lärarutbildningen har granskat kvaliteten på lärarutbildningen och följt upp effekterna av den reform som infördes 20015. I bedömar- gruppen fanns både svenska och internationella experter inom området. Granskningen av lärarutbildningen pekade på flera allvarliga brister. Den stora friheten att själv forma sin utbildning har t.ex. lett till att många fått en utbildning utan struktur och fördjupning. Strukturen visade sig komplicerad och svår att överblicka. Många studenter saknade en röd tråd i undervisningen. Utvärderingen ansåg det tveksamt om studenterna fick de kunskaper och den fördjupning som krävs för att utöva läraryrket. Andra brister som påpekades är att studenterna inte garanteras undervisning i viktiga områden som t.ex. läs- och skrivutveckling 4Regeringens proposition 1999/2000:135, En förnyad lärarutbildning. 5Utvärdering av den nya lärarutbildningen vid svenska universitet och högskolor. Hög- skoleverket, 2005. samt betyg, prov och kunskapsbedömningar. Den verksamhets- förlagda utbildningen har också fått stark kritik. I utvärderingen står förhållandevis lite med anknytning till barn, kultur och estetiska uttrycksformer. Erfarenheter från hög- skolas regeringsuppdrag med att undersöka modeller för kompe- tensutveckling för lärare avseende kultur i skolan har inte förts in. Det är först på en något undanskymd plats som en bekräftande ansats lämnas: Estetiska uttrycksformers betydelse för lärandet och innebörden av det vidgade textbegreppet bör uppmärksammas i lärarutbildningen för alla lärarstuderande.6 Bland de rekommendationer som ställs till regeringen är att för- tydliga lärarutbildningens innehåll. Lärosätena rekommenderas bl.a. att stärka sin forskningsanknytning och att säkerställa att alla studenter får den praktik som de har rätt till. Samtliga lärosäten har uppmanats att redovisa skriftligt hur de ska förbättra lärarutbildningen. En ny utvärdering ska genomföras inom loppet av . Att få en bild av situationen kring lärares kompetensutveckling har inte varit enkelt. Aktionsgruppen har fört samtal med lärarfacken, Myndigheten för skolutveckling, , Kommuner och Landsting och personer med erfarenheter från Lärarnas Samverkansråd. Svaren är samstämmiga. En måttsiffra för kompetensutveckling för lärare är . Kommuner och skolor avgör själva hur timmarna ska användas, och det förekommer att det läggs mer på vissa lärare och mindre på andra. Behoven ser olika ut ute i landet. En del kommuner tar ett samlat grepp. Men mer exakt information om vad som görs saknas, det finns ingen samlad sta- tistik. Vad gäller inslag med kompetensutveckling där kultur och estetik finns med tycker sig Myndigheten för skolutveckling se en viss trend. Språkutveckling, kultur och estetik i lärandet börjar diskuteras. Det förekommer att kommuner tar ett större grepp. 6 Utvärderingen av den nya lärarutbildningen vid svenska universitet och högskolor. Del 3: Särskilda studier, s. 110. Nya former för kompetensutveckling har t.ex. prövats, där estetik vävts samman pedagogisk forskning och frågor kring lärandepro- cesser och bedömning. Genom sammanslagningen till ett departe- ment öppnas en tydligare möjlighet för myndigheten att tillmötes- gå och göra gemensam sak med både kultur- och skolförvaltningar. Ett led i att tydliggöra utvecklingen har gjorts genom Lärarnas Samverkansråd. (Rådet för skolans måluppfyllelse, inrättat i sam- band med läraravtalet ÖLA 00). Bland annat har rådet genomfört en djupstudie i 20 kommuner, under vart och ett av avtalsåren 2002, 2003 och 2004. Studien skulle belysa hur arbetet bedrivits inom de i ÖLA angivna sex förbättringsområdena: barns och elevers inflytande, arbetsorganisationen, arbetstiden, arbetsmiljön, lärarnas kompetens och introduktion av nya lärare. En slutrapport redovisade . I påpekas att det råder en diskrepans vad gäller tolkningen av begreppet kompetensutveckling. Den definition som användes vid avtalet beskrev det som insatser som syftar till att utveckla lärares förmåga att skapa goda förutsätt- ningar för elevernas lärande. För många lärare och skolledare i undersökningen har det ofta i stället varit liktydigt med kurser och studiedagar. Former som nätverksarbete, lärande samtal, kollegial handledning och liknande har sällan tagits upp. En annan förskjutning som rapporten anger gäller att många lärare beskriver hur den egna utvecklingen blivit ett genuint intresse. Det är nu statusfyllt att vara stadd i utveckling, medan status tidigare i första hand handlade om att kunna bygga på rutin. Lärarna diskuterar alltmer hur kompetensutvecklingen bör och kan stödja dem i deras uppdrag. Spänningen har minskat mellan de båda fälten ämnesfortbildning och pedagogisk/didaktisk utveckling. En generell aspekt gäller att ekonomiska brister ofta satt broms i de kompetensutvecklingsplaner som kommunerna arbetat fram. Vid besparingstider har även enstaka lärares fortbildande insats drabbats. Vikariekostnader har sällan kunnat täckas. Lärare har fått lösa vikarie- frågan sinsemellan, men vid val av tvungen prioritering har den löpan- de verksamheten satts i första rummet. Igångsatta ambitiösa planer (utvecklade blad annat genom EU:s Växtkraft Mål 3) har kunnat få resurser bundna , kommunala köpstopp har skapat en ryckig utveckling (eller ingen alls) som följd. Bilden är totalt rätt dyster, men rapportunderlagen pekar även på att det finns goda exempel med kommuner som tagit kompetensinveste- 7 Uppföljning av ÖLA 00. Djupstudie i 20 kommuner 2002 2004. Lärarnas Samverkansråd, . ringsdelen på allvar och verkligen involverat samtliga anställda. Andra framgångsrika vägar för växande kompetens har handlat om att bygga nätverk mellan förskolor, använda elevers lediga veckor för egen ut- bildning, eller att man optimerat resursanvändning genom att ta tillvara befintlig kompetens. I de senare exemplen ser Aktionsgruppen en möjlighet till ut- vecklande samverkan för utbyte mellan kulturpedagoger och skola. Men uppenbart är att mer ekonomiska resurser behövs generellt för lärares kompetensutveckling. I kartläggningen redogör vi för barns kulturvanor under respektive konstområde: hur mycket teater de ser eller spelar själva beskrivs alltså under avsnittet om teater längre fram i rapporten, och det- samma gäller för övriga konstområden. Siffror om barns kultur- vanor har vi i första hand hämtat ur två återkommande statistik- rapporter: Barnbarometern, från MMS mediamätning, som mäter 3 8-åringars kultur- och medievanor och Kulturbarometern, från , som mäter kulturvanor . Barnbarometern bygger på intervjuer med barnens föräldrar och varje fråga ställs till ca 400 personer. Siffrorna i den senaste Kultur- barometern () bygger på intervjusvar från 457 barn och ungdomar mellan . Om man delar upp svaren i dessa båda undersökningar i olika åldersgrupperingar och efter kön blir underlaget alltså mycket litet. Det finns inte särskilt mycket material att utgå ifrån när vi ska beskriva vilka kulturaktiviteter barn och unga själva vill göra eller hur de uppfattar det utbud som finns. De studier som finns gäller ungdomar. Vad små och mellanstora barn vill göra eller vad de tycker om de kultursatsningar som görs för dem finns det ingen samlad kunskap om. Det man mäter är vad barnen redan gör – främst gäller mät- ningarna kulturkonsumtion. Barnens eget skapande finns inte med i kulturvaneundersökningarna – utom när det gäller att spela musikinstrument eller sjunga i kör. I det fortsatta utrednings- arbetet kommer Aktionsgruppen att ställa frågor direkt till barn och ungdomar om kultursatsningar som rör dem. När det gäller kulturutbudet för barn och unga finns det alltför lite forskning om hur mötet mellan de konstnärliga institutionerna och deras publik ser ut. Det vi redovisar här är framför allt siffror över utbudets storlek – hur många barn nås av hur mycket kultur? Men vi vet alltför lite om vad barnen tycker om det som skapas för dem. Vi skriver också om vilka stora aktörer som finns inom respek- tive konstområde – både de som producerar och förmedlar kultur och de olika intresseorganisationer som finns. Svenska barn är flitiga läsare – åtminstone upp till tonåren. Men när det gäller högläsning för små barn har det skett en markant minskning . Det visar de två statistikrapporter som regelbundet redovisar barns läsvanor: Barnbarometern, från MMS mediamätning, som mäter 3 8-åringars kultur- och medievanor och Kulturbarometern, från , som mäter kulturvanor . Siffrorna i båda mätningarna avser läsning – alltså inte läsning som sker i förskolan eller skolan. Då och då görs också särskilda läsvaneundersökningar. På Svenska barnboksinstitutets webbplats finns en litteraturlista över studier om barns och ungdomars läsvanor från . Ett exempel är den nordiska undersökningen Læs! Læse- vaner og børnebogskampanjer i , (, , Universitetsforlag 2004). Den bygger på uppgifter från 3 374 9 15-åringar i , och . Studien visar att de svenska barnen läser mer än sina jämnåriga i och och fortsätter att läsa högre upp i åldrarna. Till och med sjunde klass läser av barnen . På barnens topplista står böcker av författare som JK , JRR , , , , och . Barnbarometern 2002/2003 visar att 3 8-åringar läser i genom- snitt per dag – att jämföra med de de ägnar åt TV- och videotittande. Mätningarna visar att den tid som små barn läser eller blir lästa för har mer än halverats sedan den första mätningen 1984. Föräldrarnas utbildningsnivå har betydelse för om barnen läser : av föräldrarna med kort utbild- ning och av föräldrarna med hög utbildning läser för sina barn . Kulturbarometern 2002 visar att det finns en könsskillnad i läs- vanor som ökar med stigande ålder. I åldern 9 14 har av pojkarna och av flickorna läst en bok . I åldern 15 24 fortsätter flickorna att läsa mer än pojkarna: har läst en bok de senaste fyra veckor- na mot av pojkarna. Den här skillnaden består i vuxen ålder. Skillnaden i intresse för bokläsning syns också i intresset för att gå på , särskilt om man tittar på de riktigt flitiga biblioteksbesökarna. Av de 15 24-åringar som har angett att de varit på är det av männen och av kvinnorna. gavs 1 412 barn- och ungdomsböcker ut i . Det är en imponerande siffra, men vad döljer sig bakom? Svenska barn- boksinstitutet (SBI) gör en bokprovning. Bokprovningen baseras på hela årets utgivning – alla etablerade förlag skickar in sina böcker till SBI och de små förlagen söker SBI själva upp. Enstaka titlar utgivna på eget förlag eller mycket små förlag kan saknas i bokprovningen. Böckerna kategoriseras efter ursprungsland, förstautgåva eller nyutgivning, om författaren är debutant eller inte osv. SBI tittar också på om huvudpersonen i boken är flicka eller pojke. Nedan- stående siffror är hämtade ur bokprovning. Hälften av alla barn- och ungdomsböcker som gavs ut var svenska originalutgåvor. 215 av dem var återutgivningar. Bilder- boken är den största kategorin bland de svenska böckerna: 177 stycken gavs ut . På sista plats kom serierna med bara 5 titlar – alla med en pojke i huvudrollen. 17 barnböcker gavs ut på andra språk än svenska. 5 på arabiska, 3 på engelska, 2 på kinesiska och somali och 1 vardera på pashto, persiska och singalesiska. En bok kom ut på chib och det var den enda bok som gavs ut på något av de fem nationella mino- ritetsspråken. Bland de 715 barn- och ungdomsböcker som översattes från ett annat språk dominerar engelskan stort som originalspråk med 426 titlar (). På andra plats kommer japanska med 33 titlar (mot 22 året innan). Den höga siffran beror på det ökande intresset för de japanska mangaserierna. Danska, tyska och norska böcker ligger alla på runt 30 titlar var. Sammanlagt finns det böcker över- satta från 15 olika språk. Med undantag från japanska och en bok på hebreiska är samtliga översatta från europeiska språk. I bokprovningen finns också uppgifter om författarnas och huvudpersonernas kön. De svenska böckerna är oftast skrivna av en kvinna: 281 kvinnliga författare mot 193 manliga. Vilket kön som är vanligast bland huvudpersonerna varierar med böckernas kate- gori: 111 bilderböcker har en pojke som huvudperson och 74 en flicka. 17 böcker har ett par som huvudpersoner. har den jämnaste könsfördelningen: 26 handlar om en flicka, 27 om en pojke och 8 om ett par. När vi kommer till mellanåldersböcker och ungdomsböcker dominerar flickorna stort: 108 flickor mot 51 pojkar i mellanåldersböckerna och 100 flickor mot 50 pojkar i ungdomsböckerna. 6.1.3Barnböcker från hela världen Ett initiativ för att främja mångfald i barnboksutgivningen är nät- verket Den hemliga trädgården, som vill lyfta fram världslitteraturen för barn – både den som redan finns översatt och den som väntar på att bli det. Med världslitteraturen menas här den rikedom av barn- och ungdomslitteratur som kommer ut i , , , och delar av . Nätverket består av i huset, , , Internationella /och Svensk Biblioteksförenings special- grupper för , , , för Mångfald och fler- språkighet, för Barnbibliotek, Unga Vuxna och Skolbibliotek. Den hemliga trädgården är också namnet på den skrift som nät- verket har tagit fram, som presenterar ett urval av barn- och ung- domsböcker från , , och . Ytterligare en skrift med titeln trädgården – stigar och spår – presenteras på bokmässan i . En tredje trycksak är en broschyr med titeln världens bästa barnböcker, som listar ett urval helt nödvändiga barnböcker, som ännu inte översatts till svenska. Se också nätverkets webbsida /hemliga.htm av alla barn i har utländsk bak- grund, dvs. de är födda utomlands eller har båda föräldrarna födda utomlands. Enligt SCB:s Barn och deras familjer 2002 är det 262 115 barn . Därutöver tillhör ca 112 000 barn någon av de fem nationella minoritetsgrupperna. Sverigefinnar är den största gruppen, ca 90 000 barn. (källa , ). kom det enligt SBI:s bokprovning ut en barn- och ungdomsbok på något av dessa språk: ang lune Paramiçi, sagor på chib av . Läroplanen för förskolan betonar att det är viktigt att stimulera både modersmålet och svenskan hos tvåspråkiga barn. Enligt finns det alldeles för få böcker på invandrarspråk eller tvåspråkiga böcker eftersom efterfrågan är stor från förskolor, skolor och bibliotek. På finns en lång erfarenhet av att arbeta med barns språkutveckling. pågår ett samarbete med bok- förlaget i , som ger ut böcker med text på engelska parallellt med ett tjugotal olika språk. Böckerna kompletteras med inläsningar på CD, storböcker, CD-rom, affischer, spel och dockor. Tack vare ett bidrag till inköp av böcker på somaliska kunde översätta och köpa in två titlar på svenska och soma- liska, böcker som förskolor, skolor och bibliotek erbjöds köpa. Ytterligare två titlar beställdes in i vardera tre upplagor: arabiska, somaliska och turkiska. Bokhandeln förmedlar böckerna och det övriga materialet från Mantra, böckerna säljs också via Bibliotekstjänst. Tack vare att bokförlaget och också engagerat sig har två titlar till kunnat beställas. I finns både erfarenhet och nya projektpengar i Språk som rikedom. En intresseanmälan skickades ut till bl.a. biblioteken och därefter har fem upplagor av två titlar beställts in, på arabiska, somaliska och engelska som parallellspråk. Trots intresse saknas ekonomiska resurser att beställa fler upplagor. Minimiupplagan är 400 ex för ca styck. För att kunna fortsätta och utveckla arbetet med böcker på parallellspråk behövs nya stödformer som är bättre anpassade till behoven av böcker i många små upplagor. Biblioteken har inlett samarbete med Internationella i och Ljudbiblioteket i som har ansvar för utgiv- ningen i respektive land. Förhoppningen är att kunna utbyta erfarenheter och söka EU-bidrag gemensamt men för att ska kunna vara med krävs en annan organisation. har fört fram flera synpunkter till Aktions- gruppen: Uppgiften att ta fram och sprida böckerna är för kostsam och arbetskrävande för att ligga på två enskilda bibliotek. Erfaren- heter och synpunkter från användare i hela landet behöver samlas in och spridas och knytas till forskning i tvåspråkighetsutveckling. Kontakter med svenska invandrarförlag, Bibliotekstjänst, Myndig- heten för skolutveckling m.fl. behöver utvecklas. Det är angeläget att bygga ut ett samarbete med Mantra och andra förlag med liknande utgivning för att ta fram och distribuera tryckta och in- lästa översättningar till svenska och därmed göra materialet till- gängligt för flerspråkiga barn i . har i samarbete med översatt 14 bilderböcker till suryoyo, det språk som talas av assyrier/syria- ner. Böckerna, som är på svenska, kompletteras med en cd med texten inläst på suryoyo och svenska. Böckerna kan användas både hemma och på förskolan och stöder barnens språkutveckling både på svenska och suryoyo. har fått projektmedel tillsammans med En bok för alla för att översätta två bilderböcker och spela in inläsningar på cd till bl.a. arabiska, spanska, albanska och farsi. fördelar stöd till (enspråkiga) böcker på invandrar- och minoritetsspråk. Stödet kan också gå till översättning av barn- böcker. Bedömningen av vilka böcker som ska få stöd utgår från bokens kvalitet, olika språkgruppers tillgång till och behov av litte- ratur – både för vuxna och för barn. Stödet ges i efterhand till redan tryckta böcker. fick fem barnböcker stöd: du ? (1947) översattes till mandarin och taipe (kinesiska) och (1961) översattes till bengali. bygger (1970) och första dag på dagis (1976) översattes båda till persiska. (Originalutgåva inom parentes.) 6.1.5Böcker för funktionshindrade barn Det finns inga definitiva siffror på hur många barn och ungdomar som har ett funktionshinder som gör att de behöver få litteratur som är anpassad till deras funktionshinder: t.ex. i punktskrift, som talbok, taktil bok eller teckenspråksbok. I Upp till 18 – fakta om barn och ungdom, från redovisas att ca 2 200 barn under 18 har en synskada, 8 800 barn är hörsel- skadade och mellan 90 000 och 170 000 barn har någon form av läs- och skrivsvårigheter. Cirka 8 000 barn mellan har en form av utvecklingsstörning som gör att de går i särskola eller får insatser enligt LSS (Lagen om stöd och service till vissa funk- tionshindrade). Talboks- och , TPB, producerar och lånar ut litteratur på medier som är anpassade för personer med läs- hinder. TPB ska också informera och sprida kunskap om talböcker, punktskrift och läshandikapp, och de deltar i utvecklingen av nya medier för personer med läshandikapp. TPB har i uppdrag att göra av det som ges ut tillgängligt som talbok. Talböcker lånas ut via folkbibliotek och skolbibliotek men punktskriftsböcker lånas ut direkt från TPB. –Ett problem är samtidigheten, de barn som läser talböcker vill självklart gärna läsa böckerna som deras kompisar läser den tryckta boken. Idealet vore förstås att förlagen gjorde boken tillgänglig redan från början, säger , barn- bibliotekarie på TPB. har det hänt mycket på talboksområdet. gör TPB alla sina talböcker i s.k. DAISY-format (Digitalt Audiobaserat InformationsSYstem). Det innebär att en bok som förut kunde bestå av en hel rad kassetter nu ryms på en enda cd- romskiva. Böckerna läses på dator eller särskilda talboksspelare. Tekniken gör det möjligt att bläddra mellan olika kapitel och lägga in bokmärken – en stor förbättring jämfört med att sitta och spola sig igenom mängder av kassetter för att hitta tillbaka till rätt ställe i boken! Taktila bilderböcker görs för synskadade barn, för att de ska få möjlighet att lära sig förstå och tolka bilder. Böckerna har oftast en tryckt bok som förlaga. Originaltexten förs över till punktskrift och storstil och bilderna görs oftast för hand i olika material och Produktionen blir därför både kostsam och långsam – men med mycket hög kvalitet. TPB:s projekt för alla syftar till att göra bilder- böcker för små barn tillgängliga också för barn med grav synskada och andra funktionshinder. För att kunna öka produktionen och göra den billigare provar man nu metoder med screentryck. Pro- jektet ska utvärderas . –Det finns en stor efterfrågan på taktila bilderböcker och detta gäller både barn med synskada och barn med andra funktions- hinder (koncentrationsstörningar av olika slag, t.ex. ADHD och även utvecklingsstörning). TPB har en väldigt liten pro- duktion som av upphovsrättsliga skäl varit tillgänglig endast för synskadade barn. Där skulle det behövas fler böcker och kanske också olika typer av bilderböcker som är anpassade för olika gruppers behov, säger . TPB har en särskild webbplats, Barnens TPB, som vänder sig till barn . Sidan finns i en lättläst version, och det går också att få den uppläst. Här kan barn låna punktskriftsböcker, söka i TPB:s katalog, skriva egna boktips och läsa varandras. Det går också att skicka post till TPB:s barnbibliotekarie och tipsa om böcker som man skulle vilja läsa som talbok. Barnlitteraturen har sitt alldeles speciella problem, som ingen annan konstform har i samma utsträckning: det finns så många böcker att det kan vara svårt att hitta rätt. Dels för att olika barn har olika intressen, men också för att kvaliteten är så skiftande. Frågan är vem som har tolkningsföreträde – den vuxna litteratur- företrädaren, eller den unga läsaren? Det finns ett antal olika satsningar som ska hjälpa läsare och böcker att hitta fram till varandra. fördelar 6,7 mnkr i stöd till läsfrämjande insatser. En del av stödet går till att producera en katalog som pre- senterar ett urval av årets utgivning av barn- och ungdomsböcker på ett sätt som lockar till läsning. Katalogen trycks i 400 000 ex och sprids gratis till bibliotek, skolor och bokhandlar. Biblioteken står för av beställningarna och sprider sedan katalogen vidare till barn och föräldrar. Intresset för katalogen har spritt sig utanför landets gränser och får nu även beställningar från ett antal bibliotek i som vill sprida information om svenskspråkiga böcker. Bokjuryn är en årlig omröstning där barn får rösta fram årets bästa bok i fyra åldersgrupper: 0 , 7 , 10 och 14 . Barnen får rösta på alla böcker som gavs ut . 2003 deltog 45 000 barn i omröstningen. Bokjuryn administreras av En bok för alla. Barnens bibliotek är en nationell webbplats som drivs av region- bibliotek med stöd från . Webbplatsen vänder sig direkt till barn med barns egna boktips, möjlighet att skicka in egna texter, länkar som kan vara intressanta för barn m.m. Barnen kan också få svar på frågor från biblio- tekarier. Här finns också information om böcker för barn med olika läshandikapp. 6.1.7En bok för alla En bok för alla (EBFA) är ett ideellt aktiebolag som ägs av , , Föreningen och För- eningen En bok för allas vänner. Syftet med verksamheten är att ge ut och sprida god litteratur till ett lågt pris. Bokutgivningen stöds av staten. EBFA ger ut 30 barn- och ungdomsböcker och 20 vuxenböcker. Böckerna säljs i bokhandeln, av lokala bokombud och på många håll även på biblioteken. EBFA driver också läsfrämjandeprojekt, t.ex. Läs för mig pappa, ett projekt som syftar till att få män inom LO-facken att läsa högt för sina barn.