sou · GUB345d2 · 2007-01-01 00:00:00 — fanns drama/teater på 116 av samtliga 282 kommunala musik- och kulturskolor. Vi har dock inga uppgifter om hur många barn som deltog i verksamheten. Många studieförbund har också gruppverksamhet och studie- cirklar i dramatik (den benämning som använder i sin statistik). slår samman deltagar- antalet för musik-, dans- och dramaverksamhet, så det går inte att se hur många som deltar just i drama. deltog 102 955 barn i studieförbundens gruppverksamhet inom musik, dans och dramatik. 170 516 ung- domar deltog i studiecirklar i musik, dans eller dramatik. Troligen var det musiken som samlade flest deltagare. , , har ca 35 000 medlemmar, spridda över hela landet i 350 teaterföreningar. Drygt hälften av medlemmarna är . I barnteaterverksamheten får barn själva spela teater – antingen helt egna pjäser eller efter färdigt manus. Barnverksamheten har vuxit starkt och på flera håll står barn i kö för att få vara med. Amatörteaterns barnverksamhet står inför ett antal utmaningar om den ska kunna fortsätta att utvecklas och växa, enligt ATR: stor brist på ändamålsenliga lokaler, brist på utbildade ledare samt avsaknad av god dramatik specialskriven för barn. Ett problem som amatörteatern delar med andra konstformer är att amatörkulturen hamnar utanför etablerade bidragssystem. ATR:s ungdomsverksamhet kan inte få flerårigt organisationsstöd från eftersom andelen ungdomar är för liten (). För att ha rätt till stöd måste andelen unga mellan vara . ATR vill inte bryta loss ungdoms- verksamheten i ett separat förbund, eftersom den generationsöver- skridande verksamheten har ett egenvärde. ATR arbetar för att skapa en nationell scen för barnteater (där barn spelar själva) och att inrätta en utbildning för barnteaterledare som arbetar med amatörteaterverksamhet i barngrupper. Man vill också ha en nationell tjänst som barnteaterkonsulent för barns eget utövande på teaterområdet. 6.3.5Professionell teater för barn Vilka förutsättningar barn har att se teater beror framförallt på tre faktorer: var de bor och hur utbudet ser ut där vilken utbildning deras föräldrar har om förskolan eller skolan ser till att alla elever får se teater. Det finns en länsteater i alla län utom tre: , och . I vissa större städer finns en stadsteater (, , , , , ) och framförallt i de större städerna finns också fria teatergrupper som står för ett stort utbud av barn- och ungdomsteater. förmedlade över 4 000 barn- och ungdomsteaterföreställningar till olika platser i landet . Vissa länsteatrar turnerar mycket inom sina egna län, medan andra främst spelar på sin hemmascen. En del av de fria grupperna turnerar också en stor del av året. Men generellt är möjligheterna att se en föreställning betydligt större i stor- städerna än i små orter och på landsbygden. fritidsvaneundersökning Arenor för alla ger exempel på hur olika 16-åringars teatervanor kan se ut, beroende på bostadsort och föräldrarnas utbildning. I finns både det största utbudet och flest högutbildade föräldrar. Här går av flickorna och av pojkarna på teater, opera eller balett minst en gång . I /och är siffran för både pojkar och flickor. Barnbarometern visar att de flesta små barn ser teater med för- skolan eller skolan, och sannolikt gäller det även för barn i de lägsta skolklasserna. Vi har inga exakta siffror på hur många kommuner och regioner som arbetar aktivt med att förmedla teater till för- skola och skola, men vi har sett många exempel på ett sådant arbetssätt. I , och finns det t.ex. lokala samordnare som fungerar som en länk mellan kultur och skola bl.a. genom att sätta samman utbudskataloger med erbjudanden till skolorna om att ta del av teaterföreställningar (men också utbud inom andra konstområden). Liknande samordnare och utbuds- kataloger finns också på länsnivå. Både kommuner och län kan subventionera teaterföreställningar för förskolor och skolor, det förekommer också att skolor kan gå gratis på teater. Teatercentrum skickade ut en enkät till länsteaterföreningarna 2004 med frågor om länens subventioner av teater för barn och unga. 14 av 21 län/regioner skickade in svar och skillnaderna är anmärkningsvärda: 4 av 14 län saknar helt subventioner i de 10 län som har subventioner varierar summan mellan 113 000 och ca (men det hänger förstås också samman med skillnader i folkmängd) 4 av de 10 som har subventioner ger inga subventioner till för- skolan 7 av 10 anger att inte alla kommuner utnyttjar subventionerna. Flera av länen kräver motprestationer från kommunerna för att de ska få ta del av subventionen. Ofta handlar det om en ekonomisk motprestation men det finns också krav av mer strukturell natur. kräver att kommuner som får stöd ser till att alla skolbarn får se en föreställning , kräver en fungerande samordning i kommunen samt att kommunen upprättar en plan för hur man ska arbeta med barnkultur. Vissa län subventionerar enbart teater från det egna länet eller föreställningar som finns med i länets utbudskatalog. Det gör att t.ex. föreställningar från eller fria grupper på turné kan väljas bort eftersom deras utbud blir dyrare för skolorna att köpa in. kommer med följande reflektion i sin årsredovisning : Många teatergrupper har uppgivit att tillgång till bra teater för skol- barn i många fall är beroende av intresset hos de enskilda lärarna. I de kommuner där det finns barnkulturgrupper som samordnar utbudet till skolorna fungerar det mycket bättre enligt grupperna. Det finns inga samlade siffror på hur många teaterföreställningar som spelas för barn och unga – på fritid och för förskolor och skolor. ger ut teaterstatistik regelbundet, men den innehåller enbart uppgifter om de institutioner och fria grupper som får statligt stöd. Många fria grupper som spelar för barn får inte statligt stöd och finns alltså inte med i statistiken. arbetar för att få fram en mer komplett samman- ställning av barnteaterstatistik men vi har inte kunnat ta del av det materialet i kartläggningsarbetet eftersom det ännu inte är klart. nuvarande statistik visar att andelen barn- och ungdomsproduktioner vid institutioner och fria grupper låg på 2003. Andelen för de fria grupperna var dock högre – , mot på institutionerna i genomsnitt. Antalet besök på barn- och ungdomsföreställningar var ca 890 2003, enligt siffror. 193 982 personer be- sökte en nationell institution (, Operan eller Riks- teatern), 368 706 personer besökte en regional eller lokal institu- tion, dvs. en stadsteater eller en länsteater och 317 753 personer besökte en fri teatergrupp. 6.3.6Regionala och lokala teatrar Det finns ett trettiotal regionala och lokala teater- och musikteater- institutioner i . De finansieras till från staten, från landstingen och från kommunerna. (siffror från ). Vissa av de här institutionerna är länsteatrar, andra är lokala teatrar, ofta med ett regionalt upp- drag. Länsteatrarna har vuxit fram , flera startade som fria teatergrupper eller riksteaterensembler som ombildats till länsteatrar. Norrbottensteatern startade , åtta teatrar tillkom 1975 1985 och de två senaste – Musik och Teater och länsteater blev permanenta länsteatrar . I länsteatrarnas uppdrag ingår att verka för att nå nya publik- grupper, att se till att barn och unga får möjlighet att se teater och att förse invånare från hela länet med teater. Regionala och lokala teaterinstitutioner kan söka utvecklings- bidrag från för att förbättra sina möjligheter att arbeta för att nå nya publikgrupper, turnera och samarbeta med andra konstområden, skolan och den fria kultursektorn. för- delades drygt 2,7 mnkr till utvecklingsprojekt på barn- och ungdomsområdet. Projekten handlade bl.a. om demokrati, om att utveckla opera för barn och unga och att skapa ny dramatik för barn. satte de regionala och lokala teaterinstitutionerna upp sammanlagt 116 barn- och ungdomsproduktioner. Publiken på barn- och ungdomsproduktioner var totalt 368 706 personer. Det finns stora skillnader mellan de enskilda institutionerna. Stads- teatern i satte inte upp någon föreställning för barn sattes det upp mellan 1 8 produktioner för barn och unga . En intressant siffra är hur stor andel av den totala publiken som gick på en barn- eller ungdomsföreställning. Ofta spelas barnföre- ställningar på en mindre scen och för en mindre publik eftersom det särskilt för de mindre barnen är viktigt med större närhet till det som pågår på scenen. Det gör att det finns en konflikt mellan att hitta en form som passar för målgruppen och att kunna nå en stor andel av barnen. Därför får man också läsa publiksiffrorna med en viss försiktighet. Att nå en så stor publik som möjligt kan innebära att man får göra avkall på publikkontakt och närhet, eller på att nå ut till mindre orter där publiken är liten. Men publiksiffran är ändå ett mått på vilken kapacitet som finns för att möta målet att alla barn ska få ta del av den professionella kulturen – i det här fallet teater. Om man tittar på besökssiffrorna från de lokala och regionala teaterinstitutionerna ser man att andelen publik på barn- och ung- domsteaterföreställningar skiljer sig kraftigt åt från teater till teater. Av de 31 teater- och musikteaterinstitutioner som finns med i statistik hade ungefär en tredjedel mindre än 20 pro- cent av sina besökare på en barn- och ungdomsföreställning – men drygt en tredjedel av institutionerna hade av besökarna på en sådan föreställning. Andel besök på barn- och ungdoms- teaterföreställningar av samtliga besök Flera teaterinstitutioner arbetar inte bara med föreställningar för barn och unga. På Dalateatern har man t.ex. utvecklat en metod för att fördjupa teaterbesöket för den unga publiken, och erbjuder möten både före och efter en föreställning. Teatern har dramapeda- goger anställda som en länk mellan skolan/publiken och teatern. Dalateatern har också tagit fram ny dramatik där ungdomar varit med i förarbetena – för att hitta ämnen och frågor som engagerar unga . Flera teatrar arbetar på liknande sätt. 6.3.7Exempel från olika län Det är stora skillnader mellan hur olika län verkar för att barn och ungdomar ska få se teater. Om vi skulle ge en komplett bild av vad regionala och lokala teater- och musikinstitutioner gör för barn- kulturen skulle vi behöva beskriva dem en och en. Men eftersom vårt syfte är att ge en översikt snarare än att gå in på djupet så tar vi istället upp fyra exempel för att visa hur man kan arbeta i olika län och hur olika det kan se ut. är det enda län som själv förvaltar och fördelar de statliga medlen på kulturområdet. Här har man på uppdrag av tagit fram en utvecklingsplan för scenkonsten där barn- och ung- domsteater står högt på prioriteringslistan. I regionen finns tre teater- och musikteaterinstitutioner: Opera och Musik- teater, Dramatiska Teater samt . Regionen har också en mycket stor betydelse för de fria grupperna, eftersom man både fördelar statliga och regionala bidrag. I utvecklingsplanen finns fyra mål som särskilt prioriteras både av staten och regionen. tillgänglighet för funktionshindrade, verksamhet för och med barn och unga. ger verksamhetsbidrag enbart till de fria grupper som spelar för barn och unga. Sedan kravet infördes har teatergrupper tvingats lägga ner. En nedlagd teatergrupp kan innebära att en kommun står helt utan lokal teaterverksamhet – en konsekvens som har lett till kritik – men som i bästa fall också kan leda till diskussion i berörda kommuner om huruvida kommunen bör stödja den lokala kulturen mer aktivt. För att säkra spridningen av barnteatern har regionen skrivit uppdragsöverenskommelser med samtliga scenkonstinstitutioner i regionen. Överenskommelserna innehåller konkreta uppdrag på barn- och ungdomsområdet. Utveckla dialogen med barn- och ungdomspubliken Utveckla sitt utbud speciellt för barn och ungdomar Utöka och utveckla samarbetet med skolorna vad gäller antalet studiebesök Utveckla metoder för att integrera dessa besök i skolarbetet Utveckla samarbeten med länets kultur- och musikskolor. Genom subventionerar teater, dans och nycirkus för skolorna . Förskolan och gymnasiet omfattas ännu inte av subventionssystemet. Om det visar sig att en kommun inte utnyttjar subventionerna ökar regionen subventionen för att locka dem att gå vidare. Regionen vill stimulera samordning. För att kommuner ska kunna få subven- tioner måste de därför ha en barnkulturgrupp som bestämmer vilka föreställningar de ska köpa in till kommunen. I har man beslutat att Musik & Teater (SMT) ska se till att alla barn mellan får gå på två föreställningar . Det kan vara dans, musik, musikteater eller teater. Medverkande vid föreställningarna kan vara musiker och skådespelare som är anställda av Musik & Teater eller fria musik- och teatergrupper och enskilda frilansare från hela landet. ger man ut utbudskataloger som pre- senterar föreställningarna. Samtliga skolor och förskolor i länet med barn mellan har minst en kontaktperson/kultur- ombud. Sammanlagt finns det 324 ombud i länet. har det också funnits en referensgrupp i varje kommun med representanter för skola, förskola och kulturförvaltning. Just nu pågår dock en omvandling av systemet med referensgrupper för att vitalisera verksamheten. I finns också en regional barnkulturgrupp – Barn- kulturnätverk . Där ingår samtliga konsulenter och pro- ducenter för de olika konstområdena (film, slöjd, bibliotek, konst, teater, musik och dans finns representerade) samt Barnkultur- centrum i och . I har man arbetat konsekvent för att alla barn i ska få se minst en teaterföreställning . uppmärksammade man att bara en tredjedel av barnen fick en årlig teaterupplevelse. För att förbättra läget gjorde man föl- jande: varje kommun bildade en referensgrupp för alla rektors- områden i och alla stadier, alla kommunala resurser för teaterinköp samlades hos den gruppen, varje kommun utsåg en samordnare som blev kontaktperson för den regionala samordnaren, regionen skrev avtal med kommunerna om att de skulle öka skolteateranslaget tills man nådde den överenskomna nivån /elev, sköt till en årlig summa pengar till de kommuner som deltog med egna pengar, teaterinköpen samordnades regionalt, regionens samordnare skrev kontrakt med grupper och gjorde turnéplaner. uppnådde målet att alla barn ska få se minst en föreställning . I gjorde en inventering av hur mycket teater skolbarnen i länet fick se. samlade in statistik från de sju kommunerna i länet och samtalade också med de kulturansvariga i kommunerna. Inventeringen visade att det totala antalet föreställningar som spelas i länet har halverats . I de flesta kommu- ner är det långt kvar till målet att barnen ska få se en föreställning . I får barnen se mer teater än i övriga kommuner. I fem av sju kommuner får barnen endast se teater från en pro- ducent (Teater ) eller ingen teater alls. I två kom- muner finns ett mer varierat utbud. kommen- terar att Teater visserligen har en hög kvalitet på sitt utbud men att teatern inte kan tillgodose behovet av föreställ- ningar för alla åldersgrupper . Av de fria teatergrupper som spelar för barn är det bara ett fåtal som spelar i . En anledning är att kommunerna inte köper in deras förställningar. I samband med inventeringen kon- taktades kommuner i andra län, där barnen får stor tillgång till professionell teater. Den gemensamma nämnaren för kommuner där barnen får se mest scenkonst är att man har en central sam- ordnare i kommunen med en central pott pengar som är öron- märkta att köpa scenkonst för. Omvänt kan sägas att i kommuner där budgeten är uppdelad på varje rektorsområde och där öron- märkta pengar för kultur saknas, får barnen sämre tillgång till scenkonst. är en folkrörelse och en nationell teater- institution med uppgift att sprida teater till hela landet. har ett antal egna ensembler/avdelningar men är också arrangör. Organisatoriskt är en ideell förening med ca 240 lokala och regionala riksteaterföreningar, organisationer, föreningar och enskilda medlemmar. Beslutande organ är kongressen. är en nationell teaterinstitution med ett stort statsbidrag – drygt 2005. Med statsbidraget följer mål och återrapporteringskrav till regeringen. De generella målen är att ska: berika scenkonsten i hela landet med egen produktion och samarbeten med andra producenter presentera ett allsidigt utbud av hög kvalitet som är en förebild för regionala och lokala teatrar värna om och främja svenska språket och svensk scenkonst. ska öka antalet unga besökare i publiken och åter- rapportera antal egenproduktioner och samproduktioner med unga som målgrupp samt scenkonstfrämjande insatser med inriktning på unga. beslutade att ytterligare förbättra arbetet med barn och unga. Kongressen beslutade att: ska utgå från principerna i i arbetet med barn och unga inom organisationen formulera en värdegrund för arbetet med barn och unga riksteaterföreningarna och regionalt ska arbeta med checklistor och barnbokslut nationellt ska införa barnbokslut och arbeta med checklistor i det dagliga arbetet inrätta ett nationellt råd för barnfrågor med redovisning till nästa kongress. producerar föreställningar för en ung målgrupp, främst inom ramen för Unga Riks men också inom Tyst Teater. Därutöver finns flera verksamheter som rör en ung publik, t.ex. det unga , Jam – en satsning på ung alternativ scen- konst, samt olika projekt där barn och unga själva medverkar. De regionala teaterföreningarna får bidrag både från respektive region och från . Föreningarna har sammanlagt ett 30- tal teaterkonsulenter anställda, men och saknar teaterkonsulent. I vissa län finns också en särskild barn- teaterkonsulent, om det ska finnas eller inte beslutar varje enskild förening om. Teaterkonsulenterna arbetar bl.a. med att förmedla teaterföreställningar till skolorna. 2004 förmedlade de nära 4 000 föreställningar till skolor runtom i landet. har haft en särskild verksamhet för barn och ung- dom . Unga Riks arbetar med scenkonst för barn och unga mellan . Föreställningarna ges framförallt i skolor – ett medvetet val för att nå barn oavsett ekonomisk, social och kulturell tillhörighet. spelade Unga Riks ett tiotal pro- duktioner för sammanlagt drygt 44 000 besökare. Förutom före- ställningar driver man också projekt där barn medverkar, t.ex. Barnens megafon, som innebär att två konstnärliga pedagoger arbetar med elever och lärare utifrån ett givet tema. Veckan avslutas med en vernissage som familjer, kommun- politiker och andra skolor bjuds in till. Syftet är att lyfta fram barnens tankar och perspektiv på tillvaron. Barnens megafon har stöd från Myndigheten för skolutveckling och planeras att genomföras på sex skolor . Tyst teater är en ensemble inom som spelar teater på teckenspråk för vuxna och barn. I samarbete med och driver Tyst teater ett barn- och ungdomsteaterprojekt. Föreställningar, barn- teaterdagar och seminarier för lärare på specialskolor ingår i projektet. Jam är ett sätt att sprida nya scenkonstformer som , lajv, nycirkus, streetdance m.m. Plural är en förening som bildades för att stötta, inspirera och utbilda unga så att de vågar göra egna arrangemang. För- eningen har ca 300 medlemmar – både föreningar och enskilda medlemmar. är också medarrangör till Ungkulturdagarna som samlar unga arrangörer från arrangörsföreningar, kultur- och musikföreningar fyllda av föreställningar och semi- narier. Syftet är att stärka och inspirera unga arrangörer. Ung- arrangeras i samarbete med Riksför- bund, , Folkets hus och parker, Kontaktnätet, Kultur i kvarteret och Plural. Aktionsgruppen har träffat företrädare för Unga Riks som för fram problemen med vad man kallar avprofessionalisering av skolteaterns arrangörsled. decentralisering på barnkulturområdet har lett till att skolteater i allt större utsträckning köps in och arrangeras av personer som är anställda som lärare och inte som professionella barnkultursam- ordnare. Unga Riks ser en ökning av arrangörer som inte bara saknar nödvändig baskunskap i frågan utan som dessutom ska arrangera skolteater vid sidan om sina egentliga arbetsuppgifter. Denna grupp av arrangörer och skolans kulturombud i allmänhet är i stort behov av fortbildning och stöd. har aktivt arbetat med att fortbilda och stötta sina kulturombud (ca 175 stycken). Tillsammans med några av regionens övriga kulturkonsulenter håller man också i kursen Estetiska läroprocesser (5 p) för blivande lärare vid Lärarutbild- ningen i . Från statligt håll finns det förväntningar på att kulturinstitu- tionerna ska utöka sitt samarbete med skolan. flitigt bland annat inom Myndigheternas samverkansgrupp där Unga Riks har ingått . genomför Unga Riks och högskolas lärarutbildning ett utvecklings- och forskningsprojekt kring estetiska läroprocesser och skolteater Lära på riktigt. Man vill undersöka om det finns sätt att närma sig skolan utan att ge avkall på konstens autonoma roll. Unga Riks ställer frågan om inte ett nytt mer processinriktat sätt att arbeta gentemot skolan även kräver ett nytt sätt att mäta resultat? Rädslan för att inte uppnå publikmålen riskerar att verka hämmande på viljan att prova nya arbetssätt. De fria teatergrupper som är med i statistik satte upp sammanlagt 155 produktioner för barn och ungdom . Grupperna stod för sammanlagt av alla föreställningar som spelades för barn och ungdom (och sannolikt är andelen högre – eftersom de grupper som inte får stöd från Kultur- rådet inte är med i statistiken). En stor del av föreställningarna visades i förskolan och skolan. Teatercentrum är de fria, professionella teatergruppernas intresse- organisation. 40 fria teatergrupper är medlemmar och en stor del av dem spelar för barn och ungdomar. 2004 gjorde Teatercentrum en enkätundersökning för att få veta mer om medlemsgruppernas situation. Enkäten innehåller frågor om vilka bidrag grupperna får från stat, kommuner och landsting samt följdfrågor om vilka konsekvenser stillastående eller sänkta bidrag får för gruppernas verksamhet. Grupperna har också svarat på om hur många föreställningar de säljer . Drygt en tredjedel av grupperna rapporterar att de säljer färre föreställningar än föregående år. De skriver också att det blir allt svårare att sälja föreställningar till skolorna och att skolor försöker pressa priserna. När det gäller turnéer i har det blivit svårare, eftersom kommunerna inte har råd att betala grupperna för kringkostnader som resor, hotell och traktamenten. Problemen ökade när drog in det särskilda stöd för turnéer i som tidigare fanns. har beslutat att införa ett arrangörsstöd för att öka tillgängligheten till de fria teater- och dansgruppernas verksamhet i de fyra nordligaste länen. Riktlinjerna för stödet håller på att utarbetas. beslutade att verka för att det inrättas ett särskilt turnébidrag som kan underlätta för grupperna att nå ut med sina föreställningar i landet. Man beslutade också att driva frågan om en barnkulturlag för att säkra barns rätt till kultur. Teatercentrum har tillsatt en arbetsgrupp som ska arbeta vidare med frågan om en lag. 6.3.10Nationella uppdrag på teaterområdet införde regeringen ett s.k. nationellt uppdrag för barn- och ungdomsteater med syfte att stärka barn- och ungdomsteaterns ställning i teaterlivet. Uppdraget ges av regeringen till en teater- grupp eller institution som arbetar på ett föredömligt sätt med barn- och ungdomsteater. Mottagaren får från under för att utveckla sitt arbete med barnteater och sprida sina metoder till andra. har tre grupper/institutioner haft uppdraget: 1997 1999 teater i , 2000 2002 teater i och 2003 2005 Dalateatern i . Ett annat nationellt uppdrag, Konst och vetenskap, innehades av Regionteatern och åren 2001 2003. Innehavarna av uppdragen har lämnat rapporter till regeringen om sina resultat, men har ingen samlad utvärdering av de nationella uppdragen genomförts. Aktionsgruppen har fått in synpunkter från barnteaterorganisationen om att erfarenheterna från de nationella uppdragen inte sprids i tillräcklig omfattning. Svenska ASSITEJ är en förening för barn och ungdomsteater.