sou · GUB324 · 2007-01-01 00:00:00 — En särskild utredare utses med uppdrag att föreslå hur avgifter för färdiglagad mat inom kommunernas äldre- och handikappomsorg skall kunna hanteras på ett enklare och mer enhetligt sätt. Utredaren skall vid förslagets utformande utgå från att den enskilde skall för- behållas tillräckliga medel för sina personliga behov. I propositionen Avgifter inom äldre- och handikappomsorg (prop. 2000/01:149) föreslog regeringen att ett högkostnadsskydd för av- gifter inom äldre- och handikappomsorgen skulle införas. beslutade enligt regeringens förslag (bet 2001/02:SoU3, rskr. 2001/02:15). Regleringen har genomförts i två etapper. trädde de nya bestämmelserna i socialtjänstlagen (2001:453) i kraft. I dessa bestämmelser anges bland annat det högsta belopp som kommuner får ta ut i avgift för hemtjänst, dagverksamhet, kom- munal hälso- och sjukvård och för sådan bostad som inte omfattas av reglerna i 12 kap. jordabalken (hyreslagen). Bestämmelserna i socialtjänstlagen om hur kommuner skall beräkna den enskildes av- giftsgrundande inkomst trädde i kraft . Ett syfte med avgiftsreformen var att omsorgstagare med låga pensioner skulle få ett bättre skydd mot höga avgifter. Ett annat syfte var att minska de stora skillnaderna i avgiftsuttag mellan kommunerna. När en av- gift fastställs har den enskilde rätt att förbehålla sig, förutom boende- kostnaden, ett lägsta belopp (s.k. minimibelopp) av sina egna medel som skall täcka hans eller hennes normala levnadskostnad. Det totala förbehållsbeloppet består alltså av minimibeloppet och boendekost- naden. Minimibeloppet definieras i 8 kap. 7 § socialtjänstlagen (2001:453) som en andel av prisbasbeloppet. För ensamstående är det vid nivå. Avgiftssystemet omfattar också ett högkostnadsskydd i form av en högsta avgift som kommunen får ta ut av den enskilde för hem- tjänst i ordinärt och särskilt boende, dagverksamhet och viss kom- munal hälso- och sjukvård (nivå) samt en högsta avgift för bostad i särkilt boende (nivå) i de fall boendekostnaden inte skall fastställas som hyra. har regeringens uppdrag att följa upp och utvärdera konsekvenser och effekter av reformen när det gäller såväl kommunernas avgiftssystem som effekterna för enskilda omsorgstagare. Det som påverkar den enskildes kostnader mest, näst efter boende- kostnaden, är avgifter för mat. Högkostnadsskyddet för avgifter inom äldre- och handikappomsorgen omfattar bland annat hem- tjänsten i ordinärt och särskilt boende samt dagverksamhet. Inom dessa verksamheter kan det tillhandahållas såväl hjälp med inköp och tillredning av mat som färdiglagad mat, dvs. mat som tillagats i storkök eller restaurang. Av tidigare lagstiftningsärenden framgår vad som skall ingå i (se t.ex. prop. 1997/98:113 s. 121, prop. 1996/97:124 s.84 ff. och prop. 2000/01:149 s. 23). Bland annat kan serviceuppgifter som hjälp med inköp och tillredning av mat i hemmet samt distribution beviljas som hemtjänstinsats. Det innebär att en enskild som beviljats hemtjänst med sådana serviceuppgifter betalar för dessa inom ramen för hemtjänstavgiften. Utöver avgiften för hemtjänst skall den enskilde betala för råvarorna. Väljer kom- munen i stället att tillhandahålla färdiglagad mat ingår distribution och eventuell uppvärmning av maten i hemmet i hemtjänstavgiften. Den enskilde får dock själv betala för den färdiglagade maten enligt den avgift kommunen fastställt med stöd av 8 kap. 2 § socialtjänst- lagen. Minimibeloppet har beräknats med ledning av uppgifter från Kon- sumentverkets så kallade hushållsbudget och avser således schabloni- serade normalkostnader för personer som är och inte enskilda äldres faktiska levnadskostnader. Har äldre fördyrad kost skall kommunen höja nivån på minimibeloppet i skälig omfattning. Om kommunen tillhandahåller färdiglagad mat och om kostnaden ingår antingen i avgiften för hemtjänst eller dagverksamhet eller i avgiften eller hyran för bostad i särskilt boende kan kommunen sänka den enskildes förbehållsbelopp. har regeringens uppdrag att fram till följa och utvärdera de nya bestämmelserna om avgifter i . Den första rapporten från överlämnades till regeringen (dnr S2003/2799/ST) och bygger på en enkätstudie, en genomgång av frågor om reformen som kommit in till Socialsty- relsen samt en analys av alla länsrätts- och kammarrättsdomar som meddelats –. Rapporten visar att avgiftsreformen i stort fått avsedd verkan och att måluppfyl- lelsen är god. Som en effekt av avgiftsreformens bestämmelser om förbehållsbelopp och om hur kommunerna skall beräkna den enskil- des avgiftsgrundande inkomst har antalet personer som befriats från hemtjänstavgift ökat kraftigt, från . Före avgiftsreformen var det relativt vanligt att kommunerna tillämpade helinackorderingsavgift, dvs. omvårdnad, boende och mat ingick i avgiften. De nya bestämmelserna har enligt Socialsty- relsens bedömning inneburit ett kraftigt incitament för att dela upp helinackorderingsavgiften i tre olika poster: hemtjänstavgift, hyra och matavgift. Av förarbetena framgår att kommunen kan välja att lägga in avgiften för färdiglagad mat i hemtjänsttaxan. Kommunen får dock sammanlagt inte ta ut mer i avgift än som motsvarar nivån på högkostnadsskyddet. Tillhandahåller kommunen färdiglagad mat kan kommunen i stället sänka den enskildes minimibelopp med mot- svarande beräknade summa för livsmedel i hus- hållsbudget (prop. 2000/01:149, s. 40 f.). Rapporten pekar på att samtliga kommuner lägger avgiften för fär- diglagad mat utanför hemtjänstavgiften, vilket tidigare inte var fallet. Reglerna om höjning av förbehållsbeloppet är gynnande för vissa personer som köper färdiglagad mat från kommunen. För personer med inkomster lägre än nivån på förbehållsbeloppet är dock de nya reglerna sämre . Enligt jämkar nästan en tredjedel av kommunerna matavgiften i särskilt boende. Många kommuner som tidigare jämkade avgiften för mat har dock upphört att jämka med motivet att det strider mot kommunallagens (1991:900) likställighetsprincip. Avgiftsbestämmelsen i 8 kap. 2 § socialtjänstlagen utgör i sig dock inget hinder mot att ha differentie- rade taxor, tvärtom föreskrivs att kommuner får ta ut skäliga avgifter enligt grunder som kommunen bestämmer. Av praxis på området följer att avgifter får differentieras efter en persons betalningsför- måga förutsatt att differentieringen sker efter objektiva och sakliga grunder och att självkostnadsprincipen inte åsidosätts (RÅ 1970 ref. 11 och RÅ 2001 ref. 71). När det gäller vad som får anses rym- mas i skälighetsrekvisitet har regeringen uttalat att avgifterna inte får vara så betungande att den enskilde avstår från att delta i verk- samheten (prop. 1993/94:11 s. 50). omfattar två enkäter. Den ena är rikstäckande och avser att belysa de aktuella förhållandena på kommunnivå per . Den andra enkäten avser av- gift för sex typhushåll i ett riksrepresentativt urval om 93 kommuner. Avgifterna för kost (matlåda) i ordinärt boende har i flertalet kommuner legat på samma nivå mellan , eller höjts ungefär motsvarande livsmedelsprisindex. Medianavgiften var per måltid, men variationerna var stora och spridningen mellan högsta och lägsta matavgift varierade mellan kommunerna, från ca per måltid till per måltid. Medianavgiften för kost i särskilt boende var , vilket ger en avgift på ca . Även här var spridningen stor och varierade med mellan högsta och lägsta avgift i kommunerna. Pensionärer med låga inkomster riskerar, när avgiften för mat är betald, att hamna under nivån för försörjningsstödets riksnorm. Riksnormen, som beslutas av , används vid bedömning av rätt att få försörjningsstöd, som är tänkt att vara ett kortvarigt bi- stånd vid tillfälliga inkomstbortfall. uppföljning visar att ungefär hälften av de äldre som berörs inte är berättigade till bo- stadstillägg för pensionärer eftersom de har en förmögenhet som överstiger . Att pensionärer med låga inkomster riskerar att få mindre kvar än förbehållsbeloppet beror främst på att avgifterna för mat i flertalet kommuner klart överstiger de livsmedelskostnader som ligger till grund för beräkningen av minimibeloppet. Såväl mini- mibeloppet som riksnormen utgår från hushålls- budget vid beräkningen av skälig kostnad för livsmedel (för ). I kommunernas kommentarer till undersökning , liksom i svaren på vissa av enkätfrågorna, framkommer att det finns oklarheter i lagstiftningen, som också medfört att kom- munerna hanterar vissa avgifter olika. Tydligast gäller detta frågan om avgift för mat är jämkningsbar eller ej, och i så fall vilken del av avgiften som kan jämkas. har i Meddelandeblad nr 9/2002 uppmärksammat att lagstiftningen inte ger någon vägledning när det gäller avgifter för mat och att det inte finns någon rättspraxis som klargör om kom- munallagens bestämmelser om likställighet hindrar kommunerna från att differentiera matavgiften utifrån den enskildes betalningsförmåga. I ett lagförslag som regeringen inhämtade Lagrådets yttrande över (dnr S2004/149/ST) föreslogs att om det finns särskilda skäl i ett enskilt fall får avgiften för färdiglagad mat och annan liknande social tjänst inom äldre- och handikappomsorgen enligt 8 kap. 2 § social- tjänstlagen jämkas. Syftet med förslaget var bland annat att i lag reglera kommuners möjligheter att jämka i ett enskilt fall. Lagrådet uttalade att det behov av jämkning som kan finnas hellre borde till- godoses genom att respektive kommun väljer att bygga ut sina taxe- bestämmelser med jämkningsregler. Regeringen fann med hänvisning till Lagrådets bedömning ingen anledning att gå vidare med regler om jämkning. Regeringen gör, med hänsyn till Lagrådets yttrande, bedömningen att det går att jämka avgifter för färdig- lagad mat eftersom det står kommunerna fritt att ta in en jämknings- bestämmelse i sina taxebestämmelser. Problematiken kring avgiftshanteringen kvarstår dock. Avgiften för färdiglagad mat omfattas av både högkostnadsskyddet (distribu- tion och uppvärmning i hemmet) och av avgiftsbestämmelsen i 8 kap. 2 § socialtjänstlagen (råvaror och tillagning i storkök). Lagrådet har i sitt yttrande (dnr S2004/149/ST) uttalat att det inte genomgående ter sig alldeles enkelt att i praktisk avgiftshantering göra klar åtskillnad mellan vad som ingår i respektive faller utanför hemtjänstbegreppet i situationer då färdiglagad mat tillhandahålls omsorgstagarna genom kommunens försorg. Det är angeläget att den osäkerhet som råder kring beräkning av avgifter för färdiglagad mat undanröjs och att systemet görs mer enhetligt och enklare att hantera. En särskild utredare utses med uppdrag att föreslå hur avgifter för färdiglagad mat skall kunna hanteras på ett enklare och mer enhet- ligt sätt inom kommunernas äldre- och handikappomsorg. Om utre- daren finner det möjligt bör beräkningen av avgiften för färdiglagad mat inklusive distribution och uppvärmning omfattas av ett och samma avgiftssystem. Utredaren skall vid förslagets utformning utgå från att den enskilde skall förbehållas tillräckliga medel för sina per- sonliga behov. Utredaren skall också analysera om det finns behov av författ- ningsändringar, och i så fall lägga fram fullständiga förslag till sådana. Utredaren kan även föreslå andra åtgärder. Utredaren skall i sitt arbete samråda med dem som berörs, t.ex. och Kommuner och Landsting. Utredaren skall också beräkna eventuella ekonomiska konsekven- ser av förslaget för den enskilde och för kommunen. Om förslaget kan förväntas leda till kostnadsökningar eller intäktsbortfall för sta- ten eller kommunerna, skall utredaren föreslå hur dessa skall finan- sieras inom ramen för högkostnadsskyddet. Uppdraget skall redovisas . Tilläggsdirektiv till Utredningen om avgifter för färdiglagad mat inom kommunernas äldre- och handikappomsorg (S 2005:03) Beslut vid regeringssammanträde . Förlängd tid för uppdraget Med stöd av regeringens bemyndigande till- kallade vård- och äldreomsorgsministern en särskild utredare med uppdrag att föreslå hur avgifter för färdiglagad mat inom kommuner- nas äldre- och handikappomsorg skall kunna hanteras på ett enklare och mer enhetligt sätt. Enligt direktiven (dir. 2005:15) skall utred- ningen redovisa sitt uppdrag . Utredningstiden förlängs, vilket innebär att utredningen skall redovisa sitt uppdrag . DsS 1970:6, Ålderdomshemsavgifter SOU 1992:50, Avgifter och högkostnadsskydd inom äldre- och handikappomsorgen SOU 1999:33, Bo tryggt – Betala rätt, Särskilda boendeformer för äldre samt Avgifter för äldre- och handikappomsorg SOU 2004:68, Sammanhållen hemvård 1971:121, Kungl. Maj:ts proposition med förslag till lag om ändring i lagen (1956:2) om socialhjälp 1974:129, Kungl. Maj:ts proposition med förslag om för- bättrade folkpensionsförmåner och en lagstadgad sänkning av den allmänna pensionsåldern 1977/78:100, Regeringens proposition nr 100 med förslag till statsbudget för /79, bilaga 8 1979/80:1, Om 1990/91:14, Ansvaret för service och vård till äldre och handikappade m.m. 1990/91:117, Ny kommunallag 1992/93:129, om avgifter inom äldre- och handikappomsorgen Prop. 1993/94:188, Lokal demokrati 1996/97:124, Ändring i socialtjänstlagen 1997/98:113, Nationell handlingsplan för äldrepolitiken Prop. 2000/01:80, Ny socialtjänstlag m.m. 2000/01:96, Sjukersättning och aktivitetsersättning i stället för förtidspension 2000/01:136, Äldreförsörjningsstöd 2000/01:140, Reformerade regler för bostadstillägg till pen- sionärer m.fl. 2000/01:149, Avgifter inom äldre- och handikappomsorg Skr 2003/04:172, Jämkning av avgift för färdiglagad mat och andra sociala tjänster SoU 1979/80:44, med anledning av dels propositionen 1979/80:1 om utom såvitt avser vissa följd- författningar, jämte motioner, dels budgetpropositionen 1979/80:100 i viss del, dels ock propositionen 1979/80:172 om ändrat huvudmannaskap för ungdomsvårdsskolor och nykterhetsvårdsanstalter m.m., jämte motioner 1992/93:SoU12, Avgifter inom äldre- och handikappomsorgen . 1996/97:SoU18, Ändring i socialtjänstlagen 2001/02:SoU3, Avgifter inom äldre- och handikappomsorg , , Kommunalrättens grunder, fjärde upplagan, , 2003 , , Kommunala befogenheter, En redogörelse för kom- munernas och landstingens allmänna befogenheter enligt rättspraxis, sjätte upplagan, , 2005 RÅ 1968 ref 30 RÅ 2001 ref 71 Regeringsrätten, mål 280-03, 7439-03, 3862-04 och 3499-03 Kammarrätten i , mål nr 2059-03, 2435-03, 2763-03, 2979-03, 4605-03, 4913-03, 4915-03 och 8166-03 Kammarrätten i , mål nr 1180-03, 1181-03, 2617-03 och Kammarrätten i , mål nr 661-03, 1781-03 och 3258-03 Kammarrätten i , mål nr 2936-02 Regeringsbeslut , Uppdrag att följa upp och utvärdera bestämmelser och regler beträffande avgifter inom äldre- och handikappomsorg, S2002/811/ST promemoria, Jämkning av avgift för färdig- lagad mat m.m. inom äldre- och handikappomsorgen, samt remissyttranden, S2003/5912/ST lagrådsremiss, Jämkning av avgift för färdig- lagad mat och andra sociala tjänster inom äldre- och handikappomsorgen, samt lagrådets yttrande , S2003/5912/ST och S2004/149/ST promemoria, befogenhet att tillhandahålla hushållsnära tjänster åt äldre, S2005/8833/ST , Vad är särskilt i särskilt boende för äldre? , Särskilt boende för äldre , 2002 , , Redovisning och jämförelser med tidigare studier , Uppdrag att följa upp och utvärdera socialtjänst- lagens nya bestämmelser om avgifter för äldre- och handi- kappomsorg, 2003 , Avgifter för äldre- och handikappomsorg , Redovisning av två taxeenkäter till kommunerna , Avgifter inom äldre- och handikappomsorg, Lägesbeskrivning 2004 , Konkurrensutsättningen inom äldreomsorgen, 2004 , Äldre – vård och omsorg , Kommunala in- satser enligt socialtjänstlagen samt hälso- och sjukvårds- lagen (Socialtjänststatistiken 2005:2) , Funktionshindrade personer , Kommunala insatser enligt socialtjänstlagen samt hälso- och sjukvårds- lagen (Socialtjänststatistiken 2005:3) , Ekonomiskt bistånd årsstatistik (Socialtjänst- statistiken 2005:7) , , Redovisning och jäm- förelser med tidigare studier , Avgifter inom äldre- och handikappomsorg, Läges- beskrivning 2005 allmänna råd om avgifter inom äldre- och handi- kappomsorg (SOSFS 2002:8) allmänna råd om ekonomiskt bistånd (SOSFS 2003:5) , Meddelandeblad nr 9/02 , Meddelandeblad , Meddelandeblad allmänna råd (RAR 2002:9) om handikapp- ersättning vägledning 2003:2, Handikappersättning , Statistik 2005:3, Bostadstillägg till pensionärer m.fl. 1995–2004 , Redovisar 2005:4, Det ekonomiska utfallet inom det allmänna pensionssystemet , Analyserar 2005:9, Merutgifter i handikapp- ersättningen , Äldreförsörjningsstöd, rapport , dnr 97164-2005 statistik beträffande pension, statistik beträffande sjukförmåner, , Skäliga levnadskostnader, Beräkningar av (2004:10) , på pengarna 2006 , Cirkulär 2001:149 , Aktuellt om äldreomsorgen – Kommuner och Landsting, Cirkulär 2005:115 1.Skola & Samhälle. 2.Omprövning av medborgarskap. 3.Stärkt konkurrenskraft och sysselsätt- ning i hela landet. 4.Svenska partnerskap – en översikt. Rapport 1 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. 5.Organisering av regional utvecklings- politik – balansera utveckling och förvaltning. Rapport 2 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. 6.Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till EG-direktiv /83/EG angående flyktingar och andra skyddsbehövande. 7.Studieavgifter i högskolan. 8.Mångfald och räckvidd. 9.Kontroll av varor vid inre gräns. 10.Ett förnyat programkontor. 11.Spel i en föränderlig värld. 12.Rattfylleri och sjöfylleri. 13.Djurskydd vid hästavel. 15.Detaljhandel med nikotinläkemedel. 16.Ny reglering om brandfarliga och explosiva varor. 18.Kustbevakningens personuppgifts- behandling. Integritet – Effektivitet. 19.Att återta mitt språk. Åtgärder för att stärka det samiska språket. 21.Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimi- neringen. 22.En sammanhållen diskriminerings- lagstiftning. Del 1+2, särtryck av sammanfattningen, lättläst samman- fattning och daisy. 23.Nya skatteregler för idrotten. 24.Avgift för matservice inom äldre- och handikappomsorgen. Omprövning av medborgarskap. [2] Rattfylleri och sjöfylleri. Att återta mitt språk. Åtgärder för att stärka det samiska språket. Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimi- neringen. En sammanhållen diskrimineringslag- stiftning. Del 1+2, särtryck av sammanfattningen, lättläst sammanfattning och daisy. Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till EG-direktiv /83/EG angående flyktingar och andra skyddsbehövande. Ny reglering om brandfarliga och explosiva varor. Integritet – Effektivitet. Detaljhandel med nikotinläkemedel. [15] Avgift för matservice inom äldre- och Kontroll av varor vid inre gräns. [9] Spel i en föränderlig värld. [11] Tonnageskatt. Nya skatteregler för idrotten. Skola & Samhälle. [1] Studieavgifter i högskolan. [7] Mångfald och räckvidd. Ett förnyat programkontor. Stärkt konkurrenskraft och sysselsättning i hela landet. Svenska partnerskap – en översikt. Rapport 1 till för regional tillväxt. Organisering av regional utvecklingspolitik – balansera utveckling och förvaltning. Rapport 2 till för regional tillväxt. Djurskydd vid hästavel.