sou · GUB397 · 2007-01-01 00:00:00 — att ett svenskt aktiebolag får delta i en fusion med en motsvarande juridisk person med hemvist i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet än (gränsöver- skridande fusion). Med motsvarande juridiska personer avses här sådana utländska företagsformer som har de för aktiebolag kännetecknande grund- egenskaperna. Till dessa hör avsaknaden av personligt betalnings- ansvar för delägarna, förekomsten av ett aktiekapital och möjlig- heten att överlåta andelar (aktier). Genomförandet av artikel 16 Motsvarande bestämmelser torde komma att ingå i det förslag som håller på att utarbetas av rörande de finansiella företagen. Begreppet gränsöverskridande fusioner bör definieras i den nya lagen. Detta bör ske genom en hänvisning till de lagrum som väntas bli föreslagna i den associationsrättsliga lagstiftningen som inne- håller definitionen av detta begrepp. Enligt artikel 19 i direktivet om gränsöverskridande fusioner gäller dess reglering medlemsstaterna. Genom ett beslut av har direktivet blivit en del av . Regleringen gäller alltså för hela det Europeiska eko- nomiska samarbetsområdet (EES). För att det av lagen skall framgå att den är tillämplig i hela EES-området och inte bara EU-staterna bör benämningarna EES-stater respektive EES-stat användas i lagen. I lagen bör anges att med EES-stater avses EU:s medlems- stater och de stater som utöver EU:s medlemsstater har ingått . I den svenska språkversionen av artikel 16 i direktivet om gräns- överskridande fusioner används uttrycket det bolag som uppstår genom den gränsöverskridande fusionen. Motsvarande uttryck i den engelska språkversionen är company resulting from the cross- border merger. Det uttryck som används i den svenska versionen av direktivet skulle kunna uppfattas som att bestämmelserna är avsedda att vara begränsade till fusion genom kombination dvs. det fall då två eller flera företag bildar ett nytt företag. Det engelska uttrycket inne- håller inte denna begränsning. Eftersom man måste utgå från att bestämmelserna är avsedda att gälla även för fusion genom absorption (ett eller flera företag går upp i ett befintligt bolag) bör det uttryck som används i vårt direktiv undvikas och i stället bör ett bredare begrepp väljas. I den nyssnämnda departementspro- memorian från väntas föreslås att begreppet övertagande bolag resp. övertagande förening används. Genomförandet av artikel 16 svarande begrepp bör väljas även i den nya lagen. I lagen bör klar- göras att med begreppet övertagande företag avses det företag som blir resultatet av en gränsöverskridande fusion. I artikel 2 b i SE-direktivet finns en definition av begreppet delta- gande bolag. Där anges att deltagande bolag är de bolag som direkt deltar i bildandet av ett europabolag. En definition med motsva- rande innehåll finns även i lagen om arbetstagarinflytande i europa- bolag. Vilka företag som får delta i en gränsöverskridande fusion fram- går av artikel 1 i vårt direktiv. Det gäller som tidigare nämnts bolag med begränsat ansvar som har bildats i enlighet med en medlems- stats lagstiftning och som har sitt säte, sitt huvudkontor eller sin huvudsakliga verksamhet inom gemenskapen under förutsättning att minst två av bolagen omfattas av lagstiftningen i olika medlems- stater. Även ett europabolag eller ett europakooperativ kan vara ett del- tagande bolag vid en gränsöverskridande fusion. I den föreslagna regleringen är det av stor betydelse att de del- tagande företagen, det vill säga de företag som direkt deltar i den gränsöverskridande fusionen kan skiljas ut från dem som enbart är dotterföretag eller filialer till ett deltagande företag. En definition av begreppet deltagande företag motsvarande den som finns i lagen om arbetstagarinflytande i europabolag bör därför införas. I vårt direktiv nämns inte uttryckligen dotterbolag eller dotter- företag. Att dotterföretag omfattas får emellertid anses följa av de hänvisningar som vårt direktiv gör till olika bestämmelser i direktivet som gäller dotterbolag. I SE-direktivet (artikel 2 c) definieras dotterbolag till ett bolag som ett företag över vilket bolaget utövar ett bestämmande infly- tande enligt artikel 3.2–3.7 i rådets direktiv /45/EG. Det direktiv som avses i SE-direktivets definition är det s.k. direktivet om euro- peiska företagsråd. Genomförandet av artikel 16 Vid genomförandet av SE-direktivet stannade man för att defini- era begreppet dotterbolag som ett företag över vilket ett annat företag utövar ett bestämmande inflytande i enlighet med 9–12 §§ lagen om europeiska företagsråd, se prop. 2003/04:122 s. 31 f. En motsvarande definition bör införas även i den nya lagen. I artikel 2 d i SE-direktivet finns en definition av vad som skall anses som dotterbolag respektive driftsenheter. Dotterbolag eller driftsenheter är dotterbolag eller driftsenheter knutna till ett delta- gande bolag som eventuellt skall bli dotterbolag eller driftsenheter till ett europabolag när detta bildas. Begreppet driftsenhet förekommer på ett stort antal ställen i SE- direktivet. Begreppet i sig definieras dock inte. Begreppet förekom- mer även i vårt direktiv. I den engelska versionen av såväl SE-direk- tivet som vårt direktiv används ordet . Vid genomförandet av SE-direktivet konstaterades att begreppet driftsenhet var väl etablerat i svensk arbetsrätt men att det hade en något annan innebörd än den som synes avses med begreppet i SE- direktivet (prop. 2003/04:122 s. 32). Begreppet finns i t.ex. 22 § anställningsskyddslagen och avser där i princip en sådan del av ett företag som är belägen inom en och samma byggnad eller inom ett och samma inhägnade område, dvs. fabrik, butik, restaurang osv. (se prop. 1973:129 s. 260). Regeringen ansåg därför att ett annat ord borde väljas och att benämningen filial var bäst lämpad för att definiera det begrepp som avses i SE-direktivet, nämligen att utpeka ett företags samtliga driftsenheter eller verksamheter i ett och samma land som inte är bolagets sätesland. Denna term hade också valts i lagen om europeiska företagsråd för att beteckna verksamheter i när gemenskapsföretagets säte inte finns i . Ett deltagande företag eller ett övertagande företag kan ha en eller flera verksamheter belägna både i den EES-stat där det över- tagande företaget skall ha eller har sitt säte och i andra EES-stater. I de fall verksamheterna är belägna i säteslandet skall, vid beräkning av antalet arbetstagare, arbetstagarna beräknas i samtliga dessa verksamheter tillsammans. Så snart verksamheterna är belägna i något annat land än säteslandet, skall arbetstagare i verksamheterna dock anses tillhöra arbetsstyrkan i det land där verksamheterna är belägna och inte där företaget har sitt säte. Vid beräkning av arbets- Genomförandet av artikel 16 styrkan i ett företags verksamheter i ett och samma land, finns det med direktivets utgångspunkter inte något skäl att beräkna arbets- styrkan uppdelad på olika driftsenheter. I lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. finns bestämmelser om formerna för näringsverksamhet som bedrivs i av utländska företag och utomlands bosatta svenska eller utländska medborgare. Där anges bl.a. att företag skall bedriva sin verksamhet i genom ett avdelningskontor med självständig förvaltning (filial). Ett övertagande företag med säte i ett annat land än men med verksamhet i torde vara att betrakta som ett utländskt företag i filiallagens bemärkelse och filialen kommer således i princip att falla under den lagens tillämpningsområde. För att i lagen om arbetstagarinflytande i europabolag göra defi- nitionen av begreppen dotterbolag och filialer tydligare tillfördes, efter mönster i andra språkversioner av SE-direktivet än den svenska, ordet berörda. I propositionen (2003/04:122 s. 33 f) anfördes därvid följande. De begrepp som definieras i 2 d, har i den svenska versionen av direk- tivet givits en benämning som gör dem otydliga. Detta beror på att ordet berörda synes ha fallit bort ur benämningen. Ord vilka betyder berörda finns med i motsvarande benämning i andra språkversioner, se t.ex. i den engelska, danska eller franska versionen av direktivet. Syftet med definitionen är att införa begrepp genom vilka de dotterbolag eller driftsenheter (filialer) som skall bli dotterbolag eller driftsenheter (filialer) till europabolaget kan särskiljas från de dotterbolag eller driftsenheter (filialer) som inte skall bli dotterbolag eller driftsenheter (filialer) till europabolaget. Vi föreslår att i den nya lagen skall begreppen berörda dotterföre- tag eller berörda filialer införas och definieras på motsvarande sätt som i lagen om arbetstagarinflytande i europabolag. Arbetstagarnas eventuella rätt till inflytande i form av medverkan i företagens organ är beroende av hur företagen är organiserade. Hur företagen är organiserade beror i sin tur på den rättsliga regleringen i respektive stat. I ett monistiskt system finns det utöver bolagsstämman ett bolagsorgan, förvaltningsorganet. Det är förvaltningsorganet som utövar ledningen och förvaltningen av företaget. Genomförandet av artikel 16 nets ledamöter tillsätts av stämman. Förvaltningsorganet kan sägas motsvara styrelsen i ett svenskt företag. I den dualistiska modellen finns det två bolagsorgan, ett led- ningsorgan och ett tillsynsorgan. Ledningsorganet svarar för före- tagets ledning och förvaltning, medan tillsynsorganet har till upp- gift att tillsätta och entlediga ledamöterna i ledningsorganet samt att kontrollera ledningsorganets förvaltning. Tillsynsorganet får inte för egen del ha några befogenheter att vidta förvaltnings- åtgärder. Ledamöterna i tillsynsorganet väljs av stämman. I vårt direktiv hänvisas till artikel 2 k i SE-direktivet för att ange vad som avses med medverkan. Enligt den artikeln finns två olika former för medverkan. Det inflytande som det organ som repre- senterar arbetstagarna eller arbetstagarnas representanter utövar på ett bolags verksamhet i de olika bolagsorganen sker genom rätten att antingen a)välja eller utnämna några av ledamöterna i bolagets tillsyns- eller förvaltningsorgan, eller att b)föreslå eller avvisa utnämningen av några eller alla ledamöter i bolagets tillsyns- eller förvaltningsorgan. En definition av begreppet medverkan i överensstämmelse med SE- direktivets infördes i lagen om arbetstagarinflytande i europabolag dock att ordet utnämna ersattes med utse. Innehållet i den defini- tionen bör ingå också i definitionen av medverkan i den nya lagen. I vårt direktiv, artikel 16.2, synes emellertid definitionen av med- verkan ha preciserats så att den utöver förvaltnings- och tillsyns- organet också innefattar dessas kommittéer eller ledningsgruppen som omfattar bolagets resultatenheter. Syftet med tillägget i direk- tivet var att definitionen även skulle innefatta den ordning enligt vilken arbetstagarnas rätt till medverkan är reglerad i . Motsvarande tillägg ingår i den definition av medverkan som finns i den finska lagen om arbetstagarinflytande i europabolag där rätten till medverkan anges som rätten att välja eller utse några av ledamöterna i bolagets tillsynsorgan, förvaltningsorgan eller sådana ledningsgrupper eller motsvarande organ som gemensamt täcker bolagets resultatenheter eller rätten att föreslå eller avvisa några eller alla ledamöter i bolagets tillsyns- eller förvaltningsorgan. I definitionen av medverkan i den lag vi föreslår bör, utöver vad som ovan sagts, också ingå ett tillägg utformat efter mönster i den finska lagen. Genomförandet av artikel 16 7.5Inrättande av en förhandlingsdelegation 7.5.1Åtgärder som skall vidtas av de deltagande företagen Vårt förslag: De deltagande företagen skall vidta nödvändiga åtgärder för att en förhandlingsdelegation för arbetstagarna skall kunna inrättas. Skyldigheten uppkommer när planen för den gränsöverskridande fusionen registrerats. Företagen skall lämna information om namnen på och antalet arbetstagare i de deltagande företagen, berörda dotterföretagen och berörda filialerna samt namnen på övriga dotterföretag och filialer i EES-staterna. Informationen skall lämnas till arbetsta- garnas representanter i de deltagande företagen, berörda dotter- företagen och berörda filialerna. Om företagen avser att utan föregående förhandlingar direkt tillämpa referensbestämmelserna för medverkan skall informa- tionen innehålla även en upplysning om denna avsikt. Som framgår nedan föreslår vi att en förhandlingsdelegation alltid inrättas. Arbetstagarna måste därför ges förutsättningar härför. Artikel 16.3 a i vårt direktiv hänvisar till artikel 3.1 i SE-direk- tivet. Där framgår att de deltagande bolagens lednings- eller för- valtningsorgan vid en fusion skall vidta nöd- vändiga åtgärder, bl.a. ge information om namnen på de deltagande bolagen, dotterbolagen och driftsenheterna samt antalet anställda, för att inleda förhandlingar med arbetstagarrepresentanter om en ordning för arbetstagarinflytandet i europabolaget. I fråga om den närmare tidpunkten vid vilken skyldigheten att vidta nödvändiga åtgärder inträder anges i den engelska språkver- sionen av SE-direktivet att de nödvändiga åtgärderna skall vidtas after publishing the draft terms of merger. Den svenska versionen av direktivet är oklar i denna del genom att ordet har offentliggjorts synes ha fallit bort. Vid genomförandet av SE- direktivet gjordes bedömningen att vid fusion uppkommer skyldig- heten när förslaget om att bilda europabolaget offentliggjorts. Det ansågs vidare tillräckligt att slå fast att informationen skall lämnas efter det att informationsskyldigheten upp- kommit (prop. 2003/04:122 s. 37 f). Inte heller ansågs utformningen av SE-direktivet klar i frågan huruvida informationskravet omfattar information om de delta- gande bolagens samtliga dotterbolag och filialer eller enbart de Genomförandet av artikel 16 Bestämmelsen i lagen om arbetstagarinflytande i europa- bolag utformades emellertid så att information skall lämnas om namnen på och antalet arbetstagare i de deltagande bolagen, berörda dotterbolagen och berörda filialerna samt namnen på övriga dotter- bolag och filialer i EES-staterna. Att namnen på samtliga och inte bara de berörda dotterbolagen och filialerna skulle lämnas motive- rades med att planerna på vilka dotterbolag eller filialer som skulle bli dotterbolag eller filialer till europabolaget kunde ändras över tiden. Det ansågs därför rimligt att namnen på samtliga dotterbolag och filia- ler redovisades (prop. 2003/04:122 s. 37). Den bestämmelse genom vilken artikel 3.1 i SE-direktivet genomfördes (6 § lagen om arbetstagarinflytande i europabolag) föreskriver alltså att de deltagande bolagen skall vidta nödvändiga åtgärder för att en förhandlingsdelegation skall kunna inrättas. För fusionsfallens del stadgas i bestämmelsen att skyldigheten att vidta nödvändiga åtgärder uppkommer när för- slaget att bilda europabolaget offentliggjorts. Vidare sägs att bola- gen skall lämna information om namnen på och antalet arbetstagare i de deltagande bolagen, berörda dotterbolagen och berörda filia- lerna samt namnen på övriga dotterbolag och filialer i EES-staterna. Informationen skall lämnas till arbetstagarnas representanter i de deltagande bolagen, berörda dotterbolagen och berörda filialerna. En regel om skyldighet för de deltagande företagen att vidta åtgärder bör införas i den nya lagen och utformas efter förebild av denna bestämmelse i lagen om arbetstagarinflytande i europabolag. I de fall företagen avser att utnyttja möjligheten enligt artikel 16.4 a i direktivet om gränsöverskridande fusioner att utan före- gående förhandlingar direkt tillämpa referensbestämmelserna (se avsnitt 7.7 och 7.10.1) bör den information som företagen lämnar även innehålla en upplysning om detta. Att företagens informa- tionsskyldighet i dessa fall även omfattar nämnda upplysning bör framgå av lagen. 7.5.2En förhandlingsdelegation skall inrättas Vårt förslag: En förhandlingsdelegation för arbetstagarna skall inrättas. Ledamöterna till förhandlingsdelegationen skall väljas eller utses från det att de deltagande företagen vidtagit nödvändiga åtgärder för att en delegation skall kunna inrättas. Genomförandet av artikel 16 Förhandlingsdelegationen företräder arbetstagarna i de del- tagande företagen, berörda dotterföretagen och berörda filia- lerna i förhandlingar med de deltagande företagen om ett avtal om medverkan i det övertagande företaget. Om referensbestäm- melserna skall tillämpas fullgör förhandlingsdelegationen vissa ytterligare uppgifter. Om tidsfristen för att välja eller utse ledamöter överskrids på grund av omständigheter som arbetstagarna ansvarar för skall förhandlingsperioden anses börja löpa när fristen överskrids. Som sagts är utgångspunkten i vårt direktiv att det överta- gande företaget skall omfattas av eventuella gällande bestämmelser om arbetstagares medverkan i det land där företaget skall ha sitt säte (artikel 16.1). Av artikel 16.3 i direktivet framgår dock att om denna huvud- regel, till följd av som sägs i artikel 16.2, inte gäller så skall arbetsta- gares medverkan i tillämpliga delar regleras bl.a. enligt de förfaran- den och de principer som anges i artikel 12.2, 12.3 och 12.4 i för- ordningen om europabolag och uppräknade regler i SE-direktivet med justeringar och tillägg som följer av artikel 16.3–16.7 i vårt direktiv. I den engelska språkversionen av direktivet används uttrycket mutatis mutandis för orden i tillämpliga delar i den svenska versionen. Med mutatis mutandis menas efter vederbör- liga (och självklara) ändringar. Av 12.2 i förordningen om europabolag följer att det måste vara klart vilket arbetstagarinflytande som skall gälla i företaget för att företaget skall få registreras. Det förfarande som föreskrivs i SE-reglerna och som enligt bestämmelserna ovan också skall gälla vid gränsöverskridande fusi- oner innebär i korthet att en förhandlingsdelegation skall bildas som har till uppgift att med de företag som deltar i fusionen träffa ett avtal om medverkan i företaget. Om enighet inte kan uppnås inom en viss tidsfrist skall i stället referensbestämmelserna garan- tera den medverkan arbetstagare förvärvat före fusionen. Härutöver finns för gränsöverskridande fusioner vissa särregler. Enligt artikel 16.4 b har förhandlingsdelegationen möjlighet att besluta att inte inleda förhandlingar eller att avbryta pågående för- handlingar. Följden av ett sådant beslut blir att säteslandets even- tuella regler skall gälla i fråga om arbetstagares medverkan i före- taget. (En motsvarande möjlighet har förhandlingsdelegationen Genomförandet av artikel 16 också vid bildandet av ett europabolag, dock blir följden av ett sådant beslut en annan; se artikel 3.6, SE-direktivet.) Vårt direktiv föreskriver också en möjlighet för de deltagande företagen att utan föregående förhandlingar direkt omfattas av referensbestämmelserna i det land där det övertagande företaget skall ha sitt säte (artikel 16.4 a). Denna möjlighet innebär att det, till skillnad från vad som gäller för europabolag, inte alltid är en förutsättning att en förhandlingsdelegation inrättas för att det skall bli klart vilket arbetstagarinflytande – dvs. vilken medverkan – som skall gälla i det övertagande företaget. Förhandlingsdelegationens uppgift är i första hand att träffa avtal om medverkan med de företag som deltar i en gränsöverskridande fusion. Det kan därför tyckas att förhandlingsdelegationen inte skulle fylla någon funktion om företagen väljer att inte förhandla utan istället att omfattas av säteslandets referensbestämmelser. Emellertid har vissa situationer lämnats oreglerade i direktivet om gränsöverskridande fusioner. Referensbestämmelserna, som återfinns i en bilaga till SE-direktivet, är uppdelade i tre delar. Del 1 innehåller regler om sammansättningen av arbetstagarnas represen- tationsorgan och del 2 bestämmelser om information och samråd. I del 3 finns bestämmelser om medverkan. Direktivet om gränsöver- skridande fusioner hänvisar endast till del 3 i bilagan. Där anges, förutom vilken omfattning av medverkan som skall finnas i det övertagande företaget, även hur platserna i förvaltnings- och till- synsorganet skall fördelas mellan ledamöter som företräder arbets- tagare från olika länder. Uppgiften att fördela platserna ligger enligt referensbestämmelserna i del 3 på det representationsorgan som skall inrättas enligt del 1 e i bilagan, dvs. en bestämmelse som direktivet om gränsöverskridande fusioner inte hänvisar till. Då något representationsorgan – sannolikt p.g.a. ett förbiseende – inte skall inrättas enligt bestämmelserna i vårt direktiv måste upp- giften som detta organ har när referensbestämmelserna skall tilläm- pas läggas på någon annan för att regelsystemet skall gå ihop. Det är önskvärt att frågan om vem denna uppgift skall åvila får en enhetlig lösning i medlemsstaternas reglering. Kommissionen har gjorts uppmärksam på oklarheten i direktivet och det får förmodas att frågan kommer att behandlas vid de expertmöten som Kommis- sionen avser att hålla för att underlätta genomförandet av direk- tivet. Frågan kommer emellertid inte att hinna behandlas där innan utredningen skall redovisa sitt uppdrag. De överväganden som man Genomförandet av artikel 16 kan komma att göra vid dessa expertmöten får i stället beaktas i den fortsatta beredningen. Den lösning vi föreslår är att förhandlingsdelegationen skall full- göra denna uppgift. Fördelningen av platserna i representations- organet mellan arbetstagare i de olika EES-staterna och fördel- ningen mellan arbetstagare i skall enligt bestämmelserna i del 1 e i bilagan till SE-direktivet i huvudsak ske i överensstäm- melse med reglerna om förhandlingsdelegationens sammansättning. (Jfr 57–59 §§ lagen om arbetstagarinflytande i europabolag.) För- handlingsdelegation är därför väl skickad att handha denna uppgift. Om ett förhandlingsförfarande har föregått tillämpningen av refe- rensbestämmelserna finns förhandlingsdelegationen redan inrättad. Så är emellertid inte alltid fallet. Möjligheten för företagen att välja att gå direkt på referensbestämmelserna innebär att någon för- handling inte skall föras och att en förhandlingsdelegation inte av den anledningen behöver bildas. Den situation som beskrivits visar emellertid att en förhandlingsdelegation behövs även i dessa fall. Vår bedömning är därför att vid tillämpning av den nya lagen bör en förhandlingsdelegation alltid inrättas. Mot bakgrund av att SE-reglerna skall tillämpas mutatis mutandis anser vi att en sådan ordning får anses vara förenlig med direktivet. Skyldigheten att inrätta en förhandlingsdelegation Varken SE-direktivet eller direktivet om europakooperativ inne- håller någon upplysning om vilka åtgärder som skall vidtas om arbetstagarna inte inrättar någon förhandlingsdelegation. Lagen om arbetstagarinflytande i europabolag innehöll inledningsvis heller inte någon bestämmelse härom. Vid förhandlingarna om direktivet om gränsöverskridande fusi- oner ansåg flera medlemsstater och även Kommissionen att frågan om hur en registrering av ett europabolag skall kunna bli möjlig om arbetstagarna inte utser några ledamöter till förhandlingsdele- gationen skall lösas nationellt. Direktivet om gränsöverskridande fusioner innehåller därför i ingressen (skäl 13) ett uttalande som är avsett för den situationen. Där sägs att för att inte i onödan försena fusioner kan medlemsstaterna i enlighet med artikel 3.2 b i SE- direktivet se till att förhandlingar som avses i artikel 16 i direktivet inleds skyndsamt. Genomförandet av artikel 16 Mot bakgrund av Kommissionens uttalande att frågan bör lösas nationellt reglerades frågan i lagen om arbetstagarinflytande i euro- pakooperativ när den lagen infördes. Regleringen inne- bar att ledamöter till förhandlingsdelegationen skall väljas eller utses från det att de deltagande juridiska enheterna vidtagit nödvändiga åtgärder för att en delegation skall inrättas.