sou · GUB346 · 2007-01-01 00:00:00 — I samband med att framförde hoten hällde han röd färg över familjens bil och barnens leksaker som fanns i trädgården. och upplevde det inträffade som fruktansvärt obehagligt. Detta inte minst på grund att de kom att rikta sig så direkt mot familjen och därmed också mot deras barn. försökte att få säkerhetspolisen att ta sig an ärendet och komma med förslag till åtgärder. Säker- hetspolisen meddelade att deras befogenheter inte omfattade för- troendevalda på lokal nivå och att de därför inte kunde hjälpa till. Trakasserierna mot familjen kulminerade när för- sökte ta sig in i familjens bostad genom ett fönster i köket. Detta skedde när just kommit hem från sitt arbete. blev vettskrämd och chockad och hennes skrik skrämde bort som försvann springande från platsen. lyckades kon- takta som tillkallade polis. greps ett par kvarter bort från familjens bostad och anhölls . och krävde nu att de skulle få kontakt med någon som kunde bedöma hur farlig egentligen var och om det fanns någon risk att han skulle begå ännu grövre brott mot fa- miljen. De fick träffa en rättspsykiatriker som också träffade . Vid mötet mellan rättspsykiatrikern, och förklarade denne att förmodligen led av en psykisk störning som krävde att han medicinerades. Så länge skötte sin medicinering kunde han inte betraktas som farlig. Om han där- emot inte skötte medicineringen skulle han alltid komma att vara ett hot mot familjen. åtalades och dömdes för en rad av de händelser som in- gick i trakasserierna av och familj. Tingsrätten och därefter hovrätten förordnande att han skulle underkasta sig rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning. Den rätts- psykiatriker som och tidigare varit i kontakt med meddelade dem att förmodligen skulle skrivas ut efter det att han åter börjat sköta sin medicinering. En tid efter det att hovrättens dom vunnit laga kraft fick och ett meddelande om att inte längre var intagen. En därefter meddelade rättspsykiatrikern att slutat att sköta sin medicinering. Fallstudier – förtroendevalda som utsatts för trakasserier, hot och våld ansvarar för säkerheten i kommunen. I hans tjänst ingår säkerhetsansvaret som en del. har upp- levt frustration över situationen i kommunen. Detta på grund av att han försöker skapa en diskussion kring trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda, men politikerna väljer konsekvent bort dis- kussionen. Det senaste försöket ledde till att det på dagordningen till ett av kommunstyrelsens möte sattes upp att skulle komma och tala om frågorna. Under det att han satt och väntade utanför sammanträdesrummet kom kommunstyrelsens ordförande ut och meddelade att ärende utgick. Det skulle i stället er- sättas med en ekonomisk diskussion. Efter detta tillfälle har ingen kontaktat för att han skall komma och redogöra för hur läget ser ut i kommunen i frågor om säkerheten för förtroende- valda. känner inte till att får hotbrev. Han vet inte heller något om vem har kontakt med hos polisen eller om det finns några pågående ärenden om brott mot politiker i kommunen. Han känner inte till att och varit utsatta för trakasserier. har en stark känsla av att man från de förtroendevaldas sida inte vill kännas vid problematiken och att det därför är en mycket lågprioriterad fråga. Han vet inte hur han skall gå vidare utan stöd från ledningen i kommunen. Det finns inga riktlinjer eller rutiner inom kommunen för hur trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda skall hanteras. Såvitt vet finns det inte heller några planer inom kommunen att starta ett arbete med att utforma rutiner och riktlinjer. Under tid som säkerhetsansvarig har han aldrig kontak- tats av någon politiker i kommunen som utsatts för brott. Han misstänker emellertid att detta inte är en rättvisande bild. Förklar- ingen till att de politiker som utsätts inte tar kontakt med honom tror han beror på att de antingen anser att brotten inte varit så all- varliga. Han uppfattar det ofta som om de förtroendevalda själva tycker att de skall tåla en hel del. Fallstudier – förtroendevalda som utsatts för trakasserier, hot och våld är kommunalråd och kommunstyrelsens ordförande i en mindre kommun. Kommunen har varit föremål för stora förändringar, framför allt på grund av att den industri, som varit huvudarbetsgivare för invånarna i generationer, lagt ner sin produktion och försvunnit från trakten. I den gamla industrin låg även en viktig del av kommuninvånarnas identitet. När den nu inte längre finns, sprider sig oron. Med arbetslöshet och osäkerhet om vad framtiden ska bli i kommunen, gror motviljan mot ytterli- gare förändringar. Förväntningarna på kommunen och dess politiska ledning att skapa en ny framtid för trakten är stora. Kommunens politiker, och då inte minst själv, har lagt mycket tid och kraft på att för- söka hitta vägar att lösa kommunens problem. Hon har skapat sig ett gott rykte och känner att hon haft ett bra stöd bland sina väl- jare. kan, på goda grunder, beskrivas som ett populärt kommunalråd – respekterad även utanför den egna väljarkretsen. Men med popularitet följer utsatthet. Historien som så små- ningom leder fram till hot mot börjar inom en verksamhet som hon som kommunstyrelsens ordförande inte själv arbetar med Inför det nya budgetåret meddelar kommunens barn- och ungdomsnämnd att de, av besparingsskäl, föreslår en nedläggning av förskolan som ligger i kommunens tätort. Barnen kommer att placeras om till andra förskolor i närområdet och personalen antingen sägas upp eller omplaceras till andra ar- betsplatser inom kommunen. Beskedet väcker genast reaktioner hos föräldrar och personal. När de förtroendevalda i barn- och ungdomsnämnden möter reaktionerna blir de osäkra och illa till mods över alla upprörda känslor. Vid ett möte säger de att nämn- den måste spara 9 miljoner, vid nästa möte ändrar de sig och säger att det är hela 17 miljoner. Budskapet blir otydligt och irritationen växer. får kännedom om vad som pågår och kontaktar såväl nämndens ordförande, som förvaltningschefen inom barn- och ungdomsförvaltningen. Behovet av besparingar i sig ifrågasätter hon inte. Hon informerar sig om det aktuella läget och konstaterar att hon inte är nöjd med det sätt som nämnd och förvaltning valt att jobba med sina besparingsförslag på. Hon uppfattar det som ogenomtänkt och veligt. framhåller hur viktigt det är att nämnden utformar en strategi för arbetet med besparingsförslag Fallstudier – förtroendevalda som utsatts för trakasserier, hot och våld och att det budskap man förmedlar utåt blir tydligt och konse- kvent. Hon förutsätter att processen ska skötas av de ansvariga och ber inte om någon ytterligare rapportering till henne själv. därefter bildar föräldrarna med barn på den förskola som pekats ut för nedläggning, en särskild föräldraförening med syfte att kämpa mot besparingsförslagen inom barn- och ungdomssek- torn. kontaktar och ber om ett möte. Hon förklarar att barn- och ungdomsfrågorna inte ligger på hennes bord utan att de ska istället ska prata med barn- och ungdoms- nämndens ordförande – som även är kommunalråd för de sociala frågorna i kommunen. Detta gillar inte föräldraföreningens repre- sentanter. Efter flera turer fram och tillbaka slutar det med att trots allt erbjuder föräldraföreningen några mötestider. De återkommer dock aldrig och frågan faller. Nästa gång hon får kontakt med konflikten mellan barn- och ungdomsnämnden och de arga föräldrarna är genom en demon- stration som föräldraföreningen ordnar i anslutning till ett Kom- munfullmäktigesammanträde någon månad . Protester framförs via plakat och appeller, men allt går ordnat till och inga våldsamheter förekommer. pratar med sin kommunalråds- kollega och får veta att det är oroligt kring besparings- förslagen, men att nämnden jobbar aktivt med frågan och har kon- takter med föräldrar på olika sätt. upplever att hon inte kan göra mer, men betonar åter hur viktigt det är att nämnden uppträ- der med tydlighet och uppmanar sin kollega att höra av sig om han behöver stöd. har fullt upp med sina egna ansvarsområden. Hon hör inget ifrån sin kommunalrådskollega och antar att arbetet med be- sparingsstrategier för barn- och ungdomsverksamheten rullar på. Därför är hon helt oförberedd när det några månader sedan dyker upp en större mängd brev på hennes bord. De flesta breven inne- håller allmänna protester mot kommunens förslag till besparingar i barn- och ungdomsverksamheten. Några av breven är emellertid mer hotfullt skrivna och upplever tonen i dem som mycket obehaglig. Hon känner sig utsatt och också besviken på sin kom- munalrådskollega som inte förvarnat henne om att konflikten es- kalerat och att hon själv varit på väg in i konfliktens centrum. får sömnproblem och mår dåligt. Hon funderar på vad det är som händer och vad hon är beredd på att utsätta sig själv för. Hon har ägnat åt att vara kommunalråd, ett uppdrag som fyller hennes tid vardag som helg och de flesta kvällar varje Fallstudier – förtroendevalda som utsatts för trakasserier, hot och våld Är det värt att lägga ner så mycket av sitt liv på att vara för- troendevald under dessa omständigheter? Vad kan och bör hon själv göra i den situation som uppstått? bestämmer sig för att protestera. Hon kontaktar sin kommunalrådskollega och säger att hon tycker han betett sig illa som inte pratat med henne om konfliktens utveckling och att han nu måste ta sitt ansvar för att försöka hitta konstruktiva vägar ur situationen. säger att hon hädanefter förväntar sig veckovisa rapporter om hur ärendet utvecklas och att hon får kännedom om nya protester från föräldrarna. formulerar också ett pressmeddelande, som hon skickar till den lokala tidningen, lokalradion och TV-kanalernas regionala nyhetsredaktioner. I det framhåller hon hur hon uppfattar det som händer, att hon förstår föräldrarnas oro för hur besparingsförslagen ska påverka deras barn, men att hon inte på några villkor accepterar att hot och kränkningar används som påtryckningsmedel i debat- ten. Reaktionerna låter inte vänta på sig. som pressmeddelandet sänds ut, börjar det komma blommor och kort från dem som vill visa sitt stöd. Företrädare för den poli- tiska oppositionen tar kontakt och säger att de tycker att det råkat ut för är oacceptabelt även om de inte håller med henne i sakfrågan. insändarsidor fylls under med inlägg om det som skett. Många ställer upp på och håller med om att ingen har rätt att hota någon annan för att få sin vilja igenom. Några tycker dock att föräldraföreningen har helt rätt och att det inte gör så mycket att debattklimatet blivit hårt – politikerna får minsann räkna med att bli spottade på om de kom- mer med så dumma förslag som att spara pengar i barnomsorgen. Vardagen går vidare. Regeringen beslutar sig för att låta en statlig myndighet förlägga verksamhet till kommunen. gläder sig åt denna lilla framgång, som visserligen inte innebär att så många av dem som redan tidigare bor i kommunen får jobb – deras kvalifika- tioner räcker inte till. Men nyinflyttade invånare innebär ökade skatteintäkter och fler barn till barnomsorg och skola. Besparings- kraven som kommunen dras med kan härmed sannolikt bli lite mindre än vad man räknat med innan regeringens utlokaliserings- beslut blev känt. Den planerade nedläggningen av förskolan kommer man dock inte ifrån, men detta sker utan nya protester. Den enda reak- tion får, kommer när hon stöter ihop med en av föräldrarna Fallstudier – förtroendevalda som utsatts för trakasserier, hot och våld i affären året därpå. Han ber om ursäkt för det som hände, och säger att han skäms för det föräldraföreningen då ställde till. Jag förstår inte hur vi kunde tänka som vi gjorde. Dessutom visade det sig att nedläggningen av förskolan inte alls fick de konsekvenser som vi trodde, säger han. Tvärt om hade si- tuationen löst sig till det bästa, både barn och föräldrar var mycket nöjda med den barnomsorgsplacering de nu fått. hade slutat fungera efter att de som var ak- tiva blivit osams. Några tyckte att kampen för barnen borde föras mer militant än andra och det hade till slut fått de mer fredligt sin- nade att tappa sitt engagemang. känner lättnad inför det hon fått veta, och tänker att situationen till slut hanterats väl från politiskt håll. Både förtroendevalda och anställda i kommunen hade lärt sig mycket av det som hände. Själv var hon glad för att hon vå- gat protestera och gå på offensiven när hotfullheterna kom. kontaktar kommunalrådet för den sociala sek- torn . Han berättar att det ekonomiska läget inom skolan blir allt kärvare. Det har fötts för få barn i kommunen under de se- naste tio åren och inflyttningen av nya barnfamiljer har heller inte varit stor nog för att klara av att fylla verksamheten som . Ko- stymen har helt enkelt blivit för stor och det går inte längre att undvika förslag om uppsägning av lärare. Sannolikt kommer det att handla om två heltidstjänster. Dessa bör kunna tas från den största skolan i kommunen, vilket skulle innebära att effekterna inte blev så dramatiska eftersom där ändå skulle bli många kända ansikten kvar för barnen. suckar och beklagar att besparingar inom skolan behövs. Hon har själv ett förflutet som lärare och känner mycket starkt för barnen och att de har det bra i sin vardag. Men är hon väl förtrogen med både befolkningsutvecklingen och den ekonomiska utvecklingen för kommunen. De stora ansträngningar som gjorts för att skapa nya jobb har inte alls givit önskvärd effekt. Ett antal småföretag hade förvisso etablerat sig i kommunen, och den stat- liga myndigheten hade fört med sig vissa nyinflyttningar. Men några småföretag kan inte på långa vägar kompensera de arbetstill- fällen som försvann med den stora industri som tidigare domine- rade orten. Och 10 nya skattebetalare, även om några är välbetalda chefstjänstemän, kan inte väga upp för alla de unga människor som flyttar från kommunen och söker sin framtid på andra håll. Me- delåldern i kommunen har de ökat med och allt talar tyvärr för att den trenden kommer att hålla i sig. Fallstudier – förtroendevalda som utsatts för trakasserier, hot och våld och hennes kommunalrådskollega beslutar att tillsam- mans hålla i processen kring nedskärningarna i skolan. Visa av lär- domarna från förskolehistorien, lägger de redan vid sittande bord tillsammans med förvaltningschefen upp en strategi för hur de ska agera. Lite motvilligt tar på sig uppgiften att vara den som först informerar om sparförslaget vilket kan ske vid kommunsty- relsens nästa möte . Egentligen tycker hon att det är hennes kollega som skulle stå för den informationen, men både han och förvaltningschefen ber henne enträget att sköta frå- gan. Genom att det är kommunstyrelsens ordförande som informe- rar får ärendet största möjliga tyngd redan från början och alla borde härmed direkt inse hur allvarligt läget är, argumenterar de. Dagen före kommunstyrelsesammanträdet befinner sig i på konferens. På väg ner till frukostmatsalen slår hon på mo- bilen. Den börjar genast pipa, inte mindre än tre meddelanden har ramlat in trots att klockan knappt slagit sju. Alla handlar om samma sak. Någon, dock inte alltför insatt, har läckt information om de tänkta besparingarna till lokaltidningen där hemma. Stora feta rubriker på förstasidan informerar kommuninvånarna om att Barnens framtid hotad – kräver stora besparingar i kommu- nens skolor. Artikeln innehåller flera sakfel, bland annat att det handlar om nedskärningar av både personal och försämring av skolmaten. Antydningar görs också om att några industriledare, som ska ha träffat kommunledningen tidigare , betonat att åtgärder för att få den kommunala budgeten i balans var en förut- sättning för att de skulle vilja diskutera etableringar på orten. undrar i sitt stilla sinne var journalister får allt ifrån. Med en suck häller hon upp en extra stor kopp kaffe till frukostmackan. Hon inser att hon har några långa och tuffa dagar framför sig. Efter telefonkontakt med sin kommunalrådskollega, bestämmer hon sig för att trots allt stanna kvar på konferensen i som planerat. Först anländer hon till sin bostad. Hon har regelbundet fått information om orolig stämning i , många arga människor har ringt och krävt information, men situationen har efter omständigheterna varit tämligen hanterlig. Hemma hos är det nästan obehagligt tyst. Maken och sonen är bortresta. har mycket svårt att somna trots att hon är trött efter resan. Oron för morgondagens möte, och vad som kan komma att hända framöver, gnager inom henne. Hon minns hur obehagligt hon upplevde situationen med Fallstudier – förtroendevalda som utsatts för trakasserier, hot och våld de hotfulla breven när förskolenedläggningen var på tapeten. Kan det bli likadant igen? Kommunstyrelsens möte dagen efter blir dramatiskt. Opposi- tionens företrädare är mycket upprörda av att de inte i förväg in- formerats om vad som är på gång, utan att de ska få så viktiga ny- heter via lokaltidningen. Kommunalrådet för sociala frågor ser mycket besvärad ut över all uppståndelse och har dragit sig tillbaka till ett hörn längst ner i rummet. öppnar mötet och försöker lugna oppositionsföreträdarna med att de strax ska få så mycket information som hon kan ge. Utanför har ett 70-tal upprörda kommuninvånare i olika åldrar samlats för en spontan demonstration. Stämningen är hätsk och slagorden skallar. ser i ögonvrån hur en grupp frigör sig från demonstratio- nen och med raska steg går mot entré. I står de i rummet där kommunstyrelsen är samlad. En av dem pekar mot . Där är kärringen!, skriker han. Hur kan du bara tänka dig att ge dig på våra barn! Har du inget vett i skallen alls?! Ingen i rummet gör något. Några tjänstemän från korridoren närmast sammanträdesrummet, kommer springande och lyckas ef- ter visst argumenterande få demonstranterna att lämna byggnaden. När det åter blir lugnt ajournerar mötet. Ledamöterna går till där kaffet står uppdukat. slinker bort till sitt tjänsterum. Uppskakad sjunker hon ner i be- söksfåtöljen. Händelsen har känts mycket otäck, och hon är chockad över hur passiva alla runt henne var när de hotfulla männi- skorna trängde sig på. Efter 20 minuters paus återupptas sammanträdet. infor- merar såsom hon planerat och svarar efter bästa förmåga på de frå- gor som ställs. Kommunalrådskollegan fyller i här och var, men mest håller han sig i bakgrunden. Han ser mycket blek och sam- manbiten ut. När mötet är slut dryper han av utan ett ord. När försöker nå honom på hans mobil är den av- stängd. Hon ringer istället hem till sin make och berättar vad som hänt. kommer han i bil och kör henne hem. rasar protesterna över nedskärningarna i skolan. fylls med insändare där pekas ut som person- ligt ansvarig för att barnen inte kommer att få någon undervisning värd namnet efter besparingarna. Tonen är fortsatt hätsk och flera felaktiga uppgifter kommer i omlopp. Barnen får på skoltid skriva protestbrev som adresseras till . Av breven framgår att bar- nen tror att de varken ska få skolmat eller anteckningshäften nästa Fallstudier – förtroendevalda som utsatts för trakasserier, hot och våld Några barn har ritat gravstenar i sina brev med texten R.I.P. Ingen vuxen har hindrat dem. Enträget jobbar hon dock på och försöker att utåt dölja vad hon känner. Så sent när hon återvänder efter ett långt möte om kommunens ansträngda ekonomi, ser hon att det hänger en kasse på handtaget till hennes tjänsterum. I kas- sen ligger ett vadderat brunt kuvert. tömmer innehållet på sitt skrivbord och betraktar förskrämt vad hon ser. Ur kuvertet trillar en leksakshammare av plast, ett foto på bostad och ett brev skrivet med hjälp av bokstäver som klippts ur någon tid- ning. Vi vet var du bor! Sluta förstöra barnens liv om du inte vill ha ditt hus sönderslaget. läser raderna i brevet igen och igen. Sakta sjunker hon ner i skrivbordsstolen. På avstånd hör hon hur det slår i port och steg som snabbt avlägsnar sig över gården. Kall av rädsla försöker få ordning på sina tan- kar. Vad ska hon ta sig till? samlar sig och ringer hem. Hennes man kommer snabbt till . Hans första reaktion är att de måste ringa polisen, men vill inte och inga argument kan få henne att ändra sig. Hennes reaktion är inte så rationell. Hon vill mest slänga brevet och låtsas som att inget hänt. Till slut går hon i alla fall med på att låsa in brevet i det lilla kassaskåp hon har på sitt tjänsterum. Sedan åker de hem. Efter en sömnlös natt återvänder till . Utan att förklara varför ber hon sekreteraren ställa in alla planerade möten. Inlåst på sitt tjäns- terum funderar hon ihärdigt över vad hon ska ta sig till. Hon har kommit ifatt sig själv och insett hur idiotiskt det är att bara låtsas som ingenting. Hon och – ännu värre – hennes familj, kan ju fak- tiskt befinna sig i direkt livsfara. bestämmer sig för att börja med att berätta för den person i som hon litar på allra mest – sin sekreterare. Efter det samtalet får hon även kraft till att informera sin kommunalrådskollega och oppositionsrådet. Sek- reteraren tar på sig uppgiften att se vad som kan göras för att höja säkerheten kring och . Kommunen har aldrig haft vare sig någon person med ansvar för de förtroendevaldas säkerhet eller låsta dörrar i . Ingen har tidigare drömt om att någon skulle komma på idén att hota ett kommunalråd eller att det skulle vara någon kontroll på vem som gick in och ut i korridorer. På social- kontoret visar det sig dock finnas en tjänsteman med erfarenhet från att hantera hot mot de socialsekretare som handlägger bi- Fallstudier – förtroendevalda som utsatts för trakasserier, hot och våld ståndsfrågor och omhändertagande av barn – vilket förekommer då och då. Hon kallas nu in till kommunledningen och får i uppdrag att komma med förslag på vilka åtgärder som bör vidtas. kommer hon tillbaka med en kort promemoria. Innehållet får hjärtat att sjunka långt ner i bröst. Förslagen är att in- stallera kortlås på dörrarna in i alla korridorer. Dessutom att bemanna den lilla disk som redan finns innanför hu- sets entré där alla som kommer in måste anmäla sig innan de får tillträde. Förslaget är också preliminärt kostnadsberäknat. Beloppet stämmer obehagligt väl med den besparing som en indragen lärar- tjänst innebär . Beräkningar har också gjorts på om det be- hövs skyddsåtgärder i bostad. Detta kan vi bara inte göra, tänker . Det kommer att bli rena upploppet om vi i detta läge beslutar att lägga ut på åtgärder som går ut på att skapa en barriär mellan mig och kommunens in- vånare. Det går bara inte! har också låtit sig övertygas om att polisanmäla hotbrevet hon fått. I Polishuset blir hon mycket väl bemött och det är ingen tvekan om att den polisman som tar emot hennes anmälan tar det som hänt på största allvar. Polisen sätter in omfattande resurser på att försöka spåra den som satt ihop och lämnat brevet hos . Resultatet blir magert. Det går att slå fast att själva kuvertet är in- köpt i bokhandeln på , men inga fingeravtryck – bortsett från och hennes makes – finns på vare sig brev, plastham- mare eller kuvert. Och inte ett ord finns någonstans skrivet för hand. Kuvertet är inte adresserat. Personer från trakten som tidi- gare begått våldsbrott eller ägnat sig åt att trakassera andra kon- trolleras, men inte heller detta ger något av intresse. Ett anonymt tips om att vissa av föräldrarna i den gamla föräldraföreningen vid tillfälle antytt möjligheten att rikta ett direkt hot mot kommunled- ningen för att påverka politiken, kollas upp. Inte heller här hittar man något som kan leda vidare. tvingas polisen att lägga ner utredningen i brist på uppslag om möjlig gärningsman. och hennes familj försöker leva som vanligt. De har fått instruktioner av Polisen om vad de ska tänka på i vardagen. Aldrig ta samma väg till och från jobbet. Inte handla i samma affär varje gång. Alltid kolla så att ingen obehörig uppehåller sig runt bosta- den. Låsa dörrar och fönster även när de är hemma. En polisbil har dessutom tagit som rutin att köra genom kvarteren där bor.