sou · GUB344 · 2007-01-01 00:00:00 — En upp- delning av tillsynen i dels psykosociala och organisatoriska och dels fysiska arbetsmiljöfrågor skulle också ligga i linje med såväl Skol- verkets som kompetens. Någon beräkning av kostnader för ett sådant utökat uppdrag är inte möjlig att göra innan uppdragets omfattning preciserats. har uppfattningen att lagstiftning och tillsyn inte är heltäckande och tillfredställande när det gäller barn i förskola och fritidshem. Men det finns möjligheter att ställa krav på den fysiska miljön för att förebygga fysisk ohälsa och olägenheter för barn i förskolan och på fritidshem, t.ex. med stöd av . Enligt skollagen ställs det också krav på att den som är ansvarig för en för- skola/fritidshem t.ex. skall motverka kränkning, våld och mobb- ning. anser att det framförallt är angeläget att förtyd- liga och förbättra regler och tillsyn vad gäller barn i förskolan. Ett argument som framförs för att elever och barn bör omfattas av arbetsmiljölagen är att skola och förskola kan betraktas som barnens arbetsplats. Av det skälet kan det vara bra att inte inklu- dera fritidsmiljöer. Å andra sidan är fritidshem en del av skol- barnsomsorgen och det bör rimligen gå att ställa samma krav på trygghet och säkerhet där som i skolan. Olika avdelningar inom har delvis olika uppfatt- ning i frågan om arbetsmiljölagen bör omfatta förskola och fritids- hem. Några anser att det skulle vara positivt om barn i förskolan Bör arbetsmiljölagen utvidgas till barn i förskola och fritidshem? också omfattades av arbetsmiljölagen. finns det en far- håga att införande av ännu ett dubbelreglerat område kan uppfattas som ett underkännande av miljö- och hälsoskyddsnämndernas till- syn. Det skulle också kunna påverka deras engagemang negativt. Från Socialtjänstavdelningen påpekas att många av de barn som ingår i målgrupp är bråkiga barn. Denna grupp barn betraktas ibland som ett arbetsmiljöproblem för personal men även för andra barn. Om dessa barn och ungdomar inte möts på ett professionellt sätt i förskolan (och skolan) blir i stället förskolan ett arbetsmiljöproblem för de bråkiga barnen. Det är inte alltid självklart att barnen och personalen har sam- stämmiga krav på arbetsmiljön. Som exempel har nämnts persona- lens behov av kompetensutveckling, som i många fall innebär att man är borta och i bästa fall ersätts av en vikarie. Det kan ställas mot de mindre barnens behov av trygghet, i form av kontinuitet i personalgruppen. En invändning är också att arbetsmiljölagen inte är utformad med hänsyn till att elever och barns situation i skolan och förskola inte självklart går att jämställa med relationen arbetsgivare – arbetstagare. Arbetsmiljölagen har en utformning som förutsätter en samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare. Den innebär inte bara förpliktelser för arbetsgivaren utan också vissa skyldig- heter för arbetstagaren. Ett helhetsansvar för både pedagogiken, omvårdnaden och den fysiska miljön i förskola vore mer tilltalande. En viktig utgångs- punkt borde vara att barnen är värnlösa och inte har valt förskola och fritidshem själva. Den som ansvarar för verksamheten bör därmed ha skyldighet att skydda barnen mot såväl fysiska som psykosociala risker. Givetvis bör insatser för att säkra en trygg och hälsosam miljö ske i dialog med barnen. Även om det inte ingår i utredningens uppdrag att ge alternativa lösningar, vore det önsk- värt med en mer övergripande beskrivning och konsekvensanalys. Som påpekas ovan är det kanske möjligt att komplettera och för- tydliga befintliga regelverk som omfattar barn i förskola och fri- tidshem. Men man behöver också se över hur dessa regelverk tillämpas och hur tillsynen kan förbättras. Vi har ingen uppfattning om vilken myndighet som är mest lämpad för att utöva tillsynen på dessa områden, men redogör nedan för några synpunkter. Bör arbetsmiljölagen utvidgas till barn i förskola och fritidshem? Vad gäller tillsynen, framförallt av den fysiska miljön, är vår upp- fattning att det finns tillfredställande kompetens både hos Arbets- miljöverket och det stora flertalet miljö- och hälsoskyddsnämnder för detta. Frågan är i och för sig i vilken mån man har ett tillräckligt gott barnperspektiv vid sin tillsyn. Vi har inte någon uppfattning om hur kompetens ser ut och i vilken mån den är tillfredställande för att även kunna hantera frågor som rör psykosociala förhållanden, ur ett barnperspektiv. Däremot saknas nog i hög grad sådan kompe- tens hos miljö- och hälsoskyddsnämnderna. De samarbetar dock en hel del med andra yrkesgrupper och kompetensområden, just när det gäller tillsyn eller andra aktiviteter som riktar sig mot skolan och förskolan. En viktig samarbetspart i tillsynen, för att bättre kunna bedöma barnens fysiska och psykiska hälsa i relation till förskolan/fritids, är barnhälsovården. Ett allmänt ifrågasättande av den kommunala tillsynen är att det uppstår intressekonflikter då kommunen är både verksamhets- ansvarig och tillsynsmyndighet. Det är ju ett förhållande som kan vara aktuellt vid miljö- och hälsoskyddsnämndernas tillsyn av för- skolor. Detta förhållande undviks om det blir en statlig tillsyn via . Fördelar med tillsyn kan vara närhet och lokalkänne- dom. I bästa fall innebär det att alla objekt kan besökas regelbun- det och att det därmed blir möjligt att följa förändringar och för- bättringar i verksamheterna. (har lämnat sina synpunkter i form av två egen- formulerade frågor och svar på dessa.) Om verksamheterna vid förskolor och fritidshem betraktas som ut- bildning, vilka förändringar kan detta förväntas leda till när det gäller barnens hälsa och säkerhet? Den utvidgning av arbetsmiljölagen som genomfördes syftade till att frågor om elevernas arbetsmiljö skulle inlemmas i skolans Bör arbetsmiljölagen utvidgas till barn i förskola och fritidshem? arbetsmiljöarbete, bland genom att eleverna från och med årskurs 7 blev representerade av elevskyddsombud. Elevskyddsombuden har dock en svagare ställning i arbetsmiljöarbetet på en skola än vad arbetstagarnas skyddsombud har på andra arbetsplatser. Arbets- miljöverket skriver i sin rapport om skolans arbetsmiljö 2002 att elevskyddsombuden saknar full insyn i skolans arbetsmiljöarbete, har en diffus roll och därför små möjligheter att påverka arbets- miljöarbetet. Erfarenheterna av den tidigare utvidgningen av arbetsmiljölagen till skoleleverna visar således inte de önskade effekterna. Förskole- barnen är dessutom för små för att kunna delta i arbetsmiljöarbetet på liknande sätt som elevskyddsombuden kan. För att barnen skall få motsvarande skydd som skoleleverna har, behöver därför vissa vuxna få en särskild uppgift att agera som barnombudsmän i arbetsmiljöfrågor. Eller är det tänkbart att elevskyddsombuden kan verka även på fritidshemmen? På förskolan är dock problemet barnens låga ålder. Där behöver en vuxen företräda barnen i arbetsmiljöfrågor. Det kan i detta sammanhang uppstå en risk för intressekonflikt. Om brister i den psykosociala arbetsmiljön för barnen på förskolan är relaterat till som ger barnen om- sorg kan det uppstå svårigheter om samma person är den som ska föra barnens talan i arbetsmiljöfrågor. Om föräldrar företräder barnen kan intressekonflikter uppstå mellan föräldrar och pedagog, men också mellan föräldrar. Eftersom innehållet i verksamheterna vid förskolor och fritids- hem är tydligt reglerat av annan lagstiftning än av arbetsmiljölagen, kan knappast ytterligare utbildningsmål för dessa verksamheter förväntas leda till förändringar som skulle underlätta personalens ansvar för barnen. Även om särskilda barnombudsmän tillskapas för arbetsmiljö- arbetet i förskolor och fritidshem, skulle således ett utvidgat ut- bildningsbegrepp för dessa verksamheter sannolikt inte medföra de önskade förändringarna i arbetet med barnens hälsa och säkerhet. Personalens behov av ökad kunskap om förutsättningarna för en säker miljö för barnen liksom behovet av ett ökat ansvarstagande för barnens hälsa och säkerhet skulle troligtvis kvarstå. Bör arbetsmiljölagen utvidgas till barn i förskola och fritidshem? Kan tillsynen av barnens hälsa och säkerhet i förskola och fritidshem förväntas bli mer effektiv om den skulle utföras av ? Om skall bedriva tillsyn av arbetsmiljön även för barnen i förskola och fritidshem krävs ökade resurser till Arbets- miljöverket samt att kunskap om barns hälsa och säkerhet i dessa miljöer tillförs. Krav på kunskaper inom detta så kallade barn- perspektiv är nya för arbetsmiljöinspektörer, eftersom varken barn eller barns miljöer normalt ingår i tillsyns- område. Det behövs kunskap om barns utveckling och hälsa, om de specifika risker för barnens hälsa och säkerhet som kan finnas under deras vistelse i förskolor och fritidshem samt kunskap om hur dessa risker kan elimineras. I alla tre fallen är det fråga om kun- skap som krävs av personalen vid dessa verksamheter och som ingår i det dagliga verksamhetsansvaret. Att bedöma brister och risker för ohälsa inom det psykosociala området för små barn torde kräva nya metoder i tillsynsarbetet. I ett första steg krävs åtminstone en översyn av vilka tillgängliga metoder som finns och hur dessa går att tillämpa i tillsynen av små barns arbetsmiljö, framförallt inom det psykosociala arbetsmiljö- området. En del av de frågor som ställs inför rör huruvida arbetsmiljölagen eller föreskrifter kan användas för att begränsa barngruppers storlek på daghem, på grund av att antalet barn påverkar personalens arbetsbelastning. Det är troligt att lagens utvidgade tillämpningsområde kan göra att ärenden som rör be- manningen, barngruppens storlek etc. på förskolan ökar och inten- sifieras. En förväntad ökning av denna typ av ärenden försvårar till- synen och kan komma att uppta en stor del av inspektionsperso- nalens tid. har gjort en beräkning av vilka resurser – ut- över nödvändig vidareutbildning om barns hälsa och miljöer – som behöver tillföras verket för att bedriva denna tillsyn. En beräkning av de resurser som skulle krävas för att inspektera barns miljö i för- skolan har gjorts med utgångspunkt från att det nuvarande årliga antalet besök på förskolan (cirka 400) skulle fördubblas. Om varje besök beräknas ta i anspråk, innebär det en årlig ökning eller fyra nya inspektörstjänster. Med overheadkostnader inkluderade skulle den totala årskostnaden bli ca 2.900.000 kronor för tillsyn av barns miljö enbart i förskolor. SOU 2006:44 Bör arbetsmiljölagen utvidgas till barn i förskola och fritidshem? Om tillsynen skulle omfatta även fritidshem ökar kostnaden givetvis ytterligare. Om tillämpningen av arbetsmiljölagen skulle omfatta små barn på förskola och fritidshem är ett tänkbart scenario att det skulle uppstå nya gränsdragningsproblem när det gäller även andra grupper som inte omfattas av lagen. Ytterligare en aspekt är att barnomsorgen är ojämnt utbyggd över landet och de regionala skillnaderna är förhållandevis stora. Dessa regionala skillnader måste beaktas när det gäller beräkningar av resurser som skulle krävas på inspektionen. Det är tveksamt om förbättrad tillsyn av barns arbetsmiljö på för- skolor och fritidshem skulle kunna tillfredsställa de behov av för- stärkt skydd för barnens hälsa och säkerhet som finns. Även effek- tiv tillsyn har begränsningen att den endast sker . Den kan därför inte ersätta den dagliga tillsyn som befintlig perso- nal i verksamheterna har. Särskilt med tanke på att barnen är för små för att själva kunna driva arbetsmiljöfrågorna, synes det viktigare att det dagliga ansvar för barnens arbetsmiljö som ligger i verksamhetsansvaret i stället förstärks. För att skulle kunna inspektera barns miljö i förskolor och fritidshem krävs ett avsevärt resurstillskott. Som alternativ till att anställa och utbilda arbetsmiljöinspektörer för denna tillsynsuppgift, kan man i stället ge befintlig personal i kommunerna vidareutbildning. Ett förbättrat skydd för barns hälsa och säkerhet i förskolor och fritidshem kan uppnås genom att för- stärka befintlig personals kunskaper om barns miljö, samt genom att förbättra förutsättningarna för ett ökat ansvarstagande för barnen hos denna personal. Det är tveksamt att lägga en ny till- synsuppgift på , som visserligen har kompetens för inspektionsarbete, men inte har tillräcklig kompetens i sak- frågan. Om utredningen ändå finner det motiverat att inspekterar även de små barnens miljö, föreslås en tillsynsstrategi där tillsyn av arbetsmiljölagstiftningen för barn inom förskola och fritidshem begränsas till främst den fysiska miljön: lokaler, buller, luft, ergonomi, samt möjligheter till vila och återhämtning. Tillsynen över barnens hälsa ur psykologiskt och Bör arbetsmiljölagen utvidgas till barn i förskola och fritidshem? socialt perspektiv bör lämpligen omfattas av kommunernas, Social- styrelsens, länsstyrelsernas och tillsynsområden. För den verksamhet som bedrivs av kommunerna själva är den be- fintliga kontrollen av barnens arbetsmiljö i förskola och fritidsverk- samheten tillfredsställande. Kontrollen sker på flera olika sätt genom flera redan befintliga regelsystem vilka ålägger kommunerna tillsynsskyldigheter i olika avseenden. I kontrollen av personalens arbetsmiljö enligt arbetsmiljölagen, vilken vanligtvis sker genom årliga skyddsronder, kontrolleras även den fysiska miljö som barnen vistas i. Deras fysiska miljö samman- faller i stor utsträckning med den som personalen vistas i. Även skyddsområden som är specifika för barn, som t.ex. kontroll av klämskydd, tippskydd etc., tas med i det systematiska arbetsmiljö- arbetet på de enskilda enheterna. Den fysiska miljön kontrolleras även av hälsoskyddsinspektörer som kontrollerar områden som ventilation, säkerhet, städning, toaletter m.m. utifrån hälsoskydds- lagstiftningen. Dessa kontroller sker med varierande intervall men uppskattningsvis vart tredje till fjärde år. I de fall verksamheten be- drivs i lokaler som ägs eller förvaltas av kommunen, vilket är det vanligaste sättet att ordna lokaler för barnomsorg i landet, sker även tillsyn av den fysiska miljön genom kommunens fastighets- förvaltning. Därigenom kontrolleras att fastigheterna och dess till- behör, t.ex. fasta lekställningar, ribbstolar och annat, är funktions- dugliga och säkra samt att de uppfyller gällande föreskrifter och krav. Barnens psykosociala miljö kontrolleras genom den återkoppling som sker i utvecklingssamtal och genom föräldraenkäter där barnen, via sina föräldrar, får beskriva hur de upplever att det är att vara på dagis. Barnens egen uppfattning om hur de trivs fångas även upp genom återkoppling i form av t.ex. målningar och samtal med personalen. Det finns vidare en anmälningsplikt enligt socialtjänstlagstift- ningen och kommunerna har även rutiner för incidentrapportering och skaderapportering. Personalen är också i mycket stor utsträck- ning utbildad i första hjälpen. För kommunernas dagbarnvårdare, som bedriver verksamheten i det egna hemmet, är möjligheterna till kontroll av den fysiska Bör arbetsmiljölagen utvidgas till barn i förskola och fritidshem? Kontrollen av den fysiska miljön i det enskilda hemmet sker i huvudsak innan verksamhet påbörjas. Kommunen ställer då krav på miljön när det gäller säkerhet och lokalernas lämplighet i övrigt, vilka måste uppfyllas innan verksamhet får be- drivas på platsen. Därefter sker en viss uppföljning och kontroll som ett naturligt led i kommunens arbetsgivaransvar. Vissa kommuner har lagt ut fritidsverksamhet för äldre barn på entreprenad. Därav följer att kommunens möjlighet till kontroll över dessa förskolebarn och fritidsbarns arbetsmiljö skiljer sig från vad som gäller för barn i kommunalt bedriven verksamhet enligt vad som beskrivits ovan i varierande grad. Bedrivs verksam- heten i kommunens lokaler har fastighetsförvaltningen fortfarande viss tillsyn över delar av miljön, en tillsyn som saknas om fastig- heten ägs av någon annan. I sådant fall får tillsynen över den fysiska miljön regleras genom de avtalsvillkor som reglerar uppdraget och skötas på liknade sätt som för dagbarnvårdare. När det gäller den psykosociala kontrollen sker den på liknande sätt som i egen verk- samhet bl.a. genom enkäter till föräldrar. Sammantaget kan sägas att den nuvarande tillsynen för barns arbetsmiljö i förskola och fritidsverksamhet är effektiv och tillfredsställande. Detta gäller även kommunala dagbarnvårdare även om kontrollen då sker på visst annat sätt än i övrig verksam- het. I de fall verksamheten lagts ut på entreprenad, eller bedrivs i privat regi i form av kooperativ eller liknande, blir kommunens direkta kontrollmöjlighet av miljön i viss utsträckning mindre men i dessa delar har kontrollansvaret i stället övertagits av annan arbetsgivare och/eller fastighetsägare. är tillsynsmyn- dighet för verksamheten utifrån skollagens regler oavsett i vilken form eller regi verksamheten bedrivs. Kommuner och Landsting anser inte att arbetsmiljö- lagen bör utvidgas till att omfatta barn i förskola och fritidshem. Tillsynen kring miljön för dessa barn är god och skydds- behovet tillgodoses av redan befintliga kontrollsystem som t.ex. socialtjänstlagstiftning, hälsoskyddslagstiftning och skollagen. Att införa ytterligare skyldigheter för kontroll utifrån ytterligare en lagstiftning och dess perspektiv är inte nödvändigt och fyller inte heller någon funktion. Den kostnad som tillsyn på området utifrån arbetsmiljölagen kommer att innebära, oavsett vem som skall ut- föra tillsynen i fråga, blir utifrån detta synsätt omotiverad. Bör arbetsmiljölagen utvidgas till barn i förskola och fritidshem? För det fall en sådan utvidgning ändå skulle ske kan följande sägas i fråga om vem som vore lämplig att utöva tillsynen. utövar redan tillsynen över arbetsmiljön för de anställda vid förskolor och fritidshem. Det kan därför vara naturligt att även då utövar tillsyn i de här aktu- ella delarna. Å andra sidan är majoriteten av landets fritidshem be- lägna i eller vid skolor där utövar tillsyn enligt skol- lagen. Det kan därför också, i viss utsträckning, synas naturligt att skötte tillsynen för samtliga områden som berör barn i skola, förskola och fritidshem. Tillsyn enligt direktivets frågeställning skulle avse samtliga för- skolor och fritidshem oavsett i vilken regi dessa drivs. Av detta följer att kommunen, om den skulle utföra tillsynen, skulle bli till- synsmyndighet gentemot de kooperativ etc. vilka bedriver en med kommunen direkt konkurrerande verksamhet på området. En sådan ordning är inte önskvärd ur konkurrenssynpunkt och därför är kommunerna, enligt Kommuner och Landstings mening, inte lämpliga att utföra tillsyn på området. De kontaktade kommunerna ställer sig tveksamma till att själva bedriva tillsyn på området utifrån arbetsmiljölagen. Dels utifrån att man inte bedömer att någon sådan reglering och därtill hörande speciell tillsyn behövs, och dels utifrån att de är så oklart vad en sådan tillsynsskyldighet rent faktiskt skulle innebära, vilka resurser som skulle krävas och vad en eventuell kompensation för ett utförande av en sådan tillsyn skulle innehålla. Det är tydliggjort vem som har ansvaret för arbets- miljön på de ställen barnen vistas. Rektor eller föreståndare an- svarar för allas arbetsmiljö, alltså även där barn vistas. Det finns myndigheter som har tillsynsansvar för arbetsmiljöns utformning på dessa arbetsplatser. Det finns enligt detta resonemang möjlighet att idka tillsyn enligt lag. Om arbetsmiljön och tillsynen upplevs dålig beror det inte på brister i lagtexter utan på brist på systematik i arbetsmiljöarbetet på arbetsplatsen. Arbetstagarnas fysiska miljö är densamma som barnens. I den mån arbetstagarnas inflytande över arbetsmiljön fungerar, kan man anta att även arbetsmiljöfrågor med barn- perspektiv hanteras – synen på vuxnas och barns miljö står inte i Bör arbetsmiljölagen utvidgas till barn i förskola och fritidshem? konflikt med varandra. Arbetstagarna hanterar dessutom arbets- miljöfrågorna ur verksamhetssynpunkt vilket får betydelse för synen på arbetsmiljöns utformning. Arbetstagarna på fritids och förskola har erfarenhet och kompetens att företräda barnens intressen. Om andra yrkeskategorier ska företräda barnens intressen saknas dessa ingredienser samt resurser för utbildning, insamling av åsikter bland barnen samt tid att företräda. Barn som vistas i förskola och på fritidshem garanteras en säker och bra miljö genom den gällande lagstiftningen i form av bl.a. skollag-, miljö- och sociallagstiftning. Tillsynen utövas av t.ex. av , kommunens miljö- och hälsoskyddsinspektörer, , men också av då personalen omfattas av arbetsmiljölagen. Om tillsynen leder till rapporter om brister förutsätts dessa hanteras av kommunen och leda till åtgärder som höjer kvaliteten på förskolans miljö. Sker inte detta redovisas förklaringen ofta i ekonomiska termer och prioriteringar, mer sällan på att personalen inte tar tillsynsrapporterna på allvar. Personalens uppgift är att se till att verksamheten genomförs på ett så bra sätt som möjligt för barnen. En kraftfullare åtgärd kan vara att skärpa de ekonomiska sanktionerna, t.ex. viten, i de fall åt- gärder inte vidtas inom angiven tid. Att utvidga arbetsmiljölagen till barn i förskola kommer troligen inte att innebära någon större skillnad vad gäller att vidta åtgärder på förskolor. Att utse vuxna till företrädare för barnen i förskola och fritids- hem förefaller inte vara en smidig lösning på önskan att öka säker- heten för de små barnen. De svårigheter som kan uppkomma när det gäller lojaliteter, till exempel i det fall lärare eller annan personal skall företräda barnen i gruppen eller enstaka barn, kan bli svåra att hantera. Kunskapskraven för ett sådant uppdrag måste få en annan dignitet än de som gäller för elevskyddsombud eller skyddsombud eftersom de kan uppfattas som garanter för alla sorters säkerhets- krav. Den rollen har däremot rektor eller föreståndaren som till detta ska ha tillgång till den nödvändiga expertisen. Om uppdraget som elevskyddsombud för de små barnen införs i form av inskolning till ett framtida skyddsombudsuppdrag och innebär en lekande inlärning i dessa frågor leder detta förhopp- ningsvis till fler kunniga och engagerade vuxna i arbetslivet. Bör arbetsmiljölagen utvidgas till barn i förskola och fritidshem? När det gäller tillsynen kan konstateras att det är många som har tillsynsansvar över förskole- och fritidshemsbarnens hälsa och säkerhet. Just detta kan också utgöra ett problem för personalens förståelse för de olika tillsynsmyndigheternas olika roller och upp- drag i dialogen med arbetsplatserna. TCO anser därför att tillsynen är bristfällig. TCO anser det angeläget att alla skolformer i så stor utsträck- ning som möjligt omfattas av samma regelsystem. Således har för- bundet en positiv inställning till att arbetsmiljölagen utvidgas till barn i förskola och fritidshem. Dock bör skillnad göras mellan verksamhet där barn är inskrivna och öppen verksamhet, som t.ex. fritidsklubbar och öppen förskola. Om eleverna även fortsättningsvis skall likställas med arbets- tagare bör det vara som har tillsyn även över elevernas arbetsmiljö. Dock kan visst ansvar vila på om elevernas involvering i skolans systematiska arbetsmiljöarbete skulle komma att regleras på annat sätt eller flyttas över till Skol- verket som en del i skolans elevdemokratiska arbete. Dagens arbetsmiljölagstiftning är svårtolkad för många genom sin kapitel- indelning, förordning och föreskrifter. Viss förvirring råder därtill genom att både och har tillsynsansvar beträffande t.ex. kränkningar och mobbning. Därför bör övervägas om en ökad tydlighet kan uppnås som för- skolan och fritidshemmen ansluts. Detta skulle kunna göras genom en samlad lagreglering, t.ex. ett särskilt kapitel i arbetsmiljölagen, ev. kompletteringar i kap. 5 om minderåriga, eller en allmän for- mulering som sedan förtydligas i en separat föreskrift, vilken då täcker in alla frågor som berör eleverna och elevskydds- ombud/barnskyddsombud. En stor vinst blir att kompetensut- vecklingen hos skolledare, lärare och andra berörda underlättas.