sou · GUB399 · 2007-01-01 00:00:00 — Detsamma gäller om verket beslutar att lämna företagskoncentrationen utan åtgärd. 20 § Har rätten lämnat en talan om förbud enligt 1 § eller åläg- gande enligt 2 § utan bifall, får saken prövas på nytt, om part eller annan medverkande i företagskoncentrationen har lämnat oriktiga uppgifter om sakförhållanden av väsentlig betydelse för avgörandet. Talan skall väckas från det att saken slutligt har avgjorts. 21 § Ett förbud enligt 1 § eller ett åläggande enligt 2 § får omprövas, om det finns anledning att upphäva eller mildra förbudet eller åläggandet därför att detta inte längre behövs eller är lämpligt. Talan om omprövning skall väckas vid av eller av någon som berörs av avgörandet. 5 kap. Uppgiftsskyldighet och undersökning 1 § I detta kapitel finns i särskilda avsnitt bestämmelser om 1.inhämtande av uppgifter vid utredningar av företagskoncentrationer och misstänkta överträdelser av förbu- den i 2 kap. 1 eller 5 § eller i artikel 81 eller 82 i EG-fördraget (2 §), 2.undersökningar vid verkets utredningar om överträdelser av förbuden i 2 kap. 1 eller 5 § eller i artikel 81 eller 82 i EG-fördraget (3-10 §§), 3.vissa gemensamma bestämmelser avseende uppgiftsskyldighet och undersökning (11-13 §§), 4.inhämtande av uppgifter och undersökningar m.m. åt en kon- kurrensmyndighet i annan medlemsstat i Europeiska unionen eller åt Europeiska gemenskapernas kommission (14-18 §§), och 5.rättslig hjälp i konkurrensärenden åt myndighet i annan stat (19-20 §§). 2 § Om det behövs för att skall kunna full- göra sina uppgifter enligt denna lag, får verket ålägga 1.ett företag eller någon annan att tillhandahålla uppgifter, handlingar eller annat, 2.den som förväntas kunna lämna upplysningar i saken att inställa sig för förhör på tid och plats som verket bestämmer, eller 3.en kommun eller ett landsting som driver verksamhet av eko- nomisk eller kommersiell natur att redovisa kostnader och intäkter Ett åläggande enligt första stycket gäller , om Kon- kurrensverket inte bestämmer något annat. Undersökning vid utredningar om överträdelser av förbuden i 2 kap. 1 eller 5 § eller i artikel 81 eller 82 i EG-fördraget 3 § får på ansökan av besluta att verket får genomföra en undersökning hos ett företag för att utreda om detta har överträtt förbuden i 2 kap. 1 eller 5 § eller i artikel 81 eller 82 i EG-fördraget, om 1.det finns anledning att anta att en överträdelse har skett, 2.företaget inte rättar sig efter ett åläggande enligt 2 § första stycket 1 eller det annars finns risk att bevis undanhålls eller för- vanskas, och 3.vikten av att åtgärden vidtas är tillräckligt stor för att uppväga det intrång eller annat men som åtgärden innebär för den som drabbas av den. 4 § Ett beslut enligt 3 § får avse även ett annat företag än det som är föremål för utredningen, om 1.vad som föreskrivs i 3 § 1-3 är uppfyllt, och 2.det finns särskild anledning att anta att bevis finns hos företa- 5 § Ett beslut enligt 3 § får avse även bostäder och andra utrym- men som nyttjas av styrelseledamöter och anställda i det företag som är föremål för utredningen, om 1. vad som föreskrivs i 3 § 1 och 3 är uppfyllt, 2.den som ansökan avser inte rättar sig efter ett åläggande enligt 2 § första stycket 1 eller det annars finns risk att bevis undanhålls eller förvanskas, 3.det finns särskild anledning att anta att bevis finns hos denne, 4.utredningen avser en allvarlig överträdelse. 6 § När genomför en undersökning har verket rätt att 1.granska bokföring och andra affärshandlingar, 2.ta kopior av eller göra utdrag ur bokföring och affärshand- lingar, 3.begära muntliga förklaringar direkt på platsen, och 4.få tillträde till lokaler, markområden, transportmedel och andra utrymmen. 7 § Ett beslut om undersökning får meddelas utan att den som ansökan avser får tillfälle att yttra sig, om det kan befaras att under- sökningen annars skulle förlora i betydelse. Beslut enligt första stycket skall sändas endast till Konkurrens- verket. När undersökningen börjar skall verket överlämna ett exemplar av beslutet till den hos vilken undersökningen skall genomföras. 8 § Ett beslut om undersökning skall innehålla uppgifter om 1.föremålet för och syftet med undersökningen, 2.tidpunkten när undersökningen skall börja, och 3.Konkurrensverkets befogenheter enligt 6 §. Beslut enligt första stycket gäller , om rätten inte bestämmer något annat. 9 § Den hos vilken skall genomföra en under- sökning har rätt att tillkalla ett juridiskt biträde. I avvaktan på att ett sådant biträde inställer sig får Konkurrens- verket inte påbörja undersökningen. Detta gäller dock inte, om 1.undersökningen härigenom onödigt fördröjs, eller 2.undersökningen har beslutats enligt 7 § första stycket. 10 § får begära handräckning av Kronofog- demyndigheten för att genomföra de åtgärder som avses i 6 § 1, 2 eller 4. Vid handräckning enligt första stycket gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om verkställighet av förpliktelser som inte avser betalningsskyldighet eller avhysning. skall dock inte underrätta den hos vilken undersökningen skall genomföras innan verkställighet sker. Gemensamma bestämmelser avseende uppgiftsskyldighet och undersökning 11 § Åtgärder enligt 2 eller 6 § får inte avse en skriftlig handling 1.vars innehåll kan antas vara sådant att en advokat eller en advokats biträde inte får höras som vittne därom, och 2.som innehas av denne eller av den till förmån för vilken tyst- nadsplikten gäller. Om anser att en viss handling bör omfattas av en undersökning och den som åtgärden avser åberopar att hand- lingen är skyddad enligt första stycket, skall verket för- segla handlingen och skyndsamt överlämna den till . Tingsrätten skall utan dröjsmål pröva om handlingen skall omfattas av undersökning. 12 § Vid åtgärder som vidtar enligt 2 eller 6 § finns det inte någon skyldighet att röja företagshemligheter av tek- nisk natur. 13 § Den som är uppgiftsskyldig eller är föremål för undersök- ning enligt denna lag får inte betungas onödigt. inhämtande av uppgifter och undersökningar m.m. åt en konkurrensmyndighet i annan medlemsstat i Europeiska unionen eller åt Europeiska gemenskapernas kommission 14 § Bestämmelserna i 2 och 11-13 §§ om inhämtande av upp- gifter gäller även när vidtar sådana åtgärder på begäran av en konkurrensmyndighet i annan medlemsstat i Europeiska unionen. 15 § Bestämmelserna i 3-13 §§ om undersökningar gäller också när vidtar sådana åtgärder på begäran av en kon- kurrensmyndighet i annan medlemsstat i Europeiska unionen. 16 § Bestämmelserna i 6 och 9-13 §§ gäller även när Konkurrens- verket, på begäran av Europeiska gemenskapernas kommission, genomför en sådan undersökning som avses i artikel 22.2 i rådets förordning (EG) nr 1/2003. Undantag från bestämmelsen i 9 § andra stycket första meningen får dock göras även på den grunden att det kan befaras att undersökningen skulle förlora i betydelse, om den inte påbörjas . Vad som sägs i första stycket gäller även när på begäran av kommissionen genomför en sådan undersökning som avses i artikel 12.1 i rådets förordning (EG) nr 139/2004. 17 § När Europeiska gemenskapernas kommission har beslutat om en undersökning enligt artikel 20.4 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 eller enligt artikel 13.4 i rådets förordning (EG) nr 139/2004, får på ansökan av Konkurrens- verket besluta om handräckning för att undersökningen skall kunna genomföras. Vid handräckning enligt första stycket tillämpas 10 § andra stycket. 18 § Frågor om förhandsgodkännande enligt artikel 21.3 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 prövas av på ansökan av . Om beslut om förhandsgodkännande meddelats enligt första stycket, får bestämmelserna i 17 § om handräckning tillämpas. Rättslig hjälp i konkurrensärenden åt myndighet i annan stat 19 § får meddela ett åläggande enligt 2 §, om det begärs av en myndighet i en stat med vilken har ingått en överenskommelse om rättslig hjälp i konkurrensärenden. 20 § Efter begäran av en myndighet i en stat med vilken har ingått en överenskommelse om rättslig hjälp i konkurrensären- den får på ansökan av besluta att verket får genomföra en undersökning hos ett företag eller någon annan för att bistå den andra staten med att utreda om någon har överträtt den statens konkurrensregler, om 1.vad som föreskrivs i 5 § 1-3 är uppfyllt, och 2.det förfarande som utreds är av ett slag som vid tillämpningen av denna lag eller Europeiska gemenskapens konkurrensregler skulle ha innefattat en överträdelse av förbuden i 2 kap. 1 eller 5 § eller i artikel 81 eller 82 i EG-fördraget, om något av dessa regel- verk hade tillämpats på förfarandet. I fall som avses i första stycket gäller bestämmelserna i 6-13 §§. Undantag från förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete för vissa avtal avseende primära lantbruksföreningar och taxi samt för vissa grupper av avtal (gruppundantag) 1 § Med primär lantbruksförening avses i denna lag en ekono- misk förening vars medlemmar är enskilda lantbrukare eller andra företag som bedriver jordbruk, trädgårdsverksamhet eller skogs- bruk. Om sammanslutningar av sådana företag är medlemmar i föreningen, anses den dock vara primär lantbruksförening endast under förutsättning att sammanslutningarna utgörs av bara lokala sammanslutningar av företag med verksamhet av angivet slag. 2 § I lagen (2000:1025) om innebörden av begreppen jordbruks-, trädgårds- och skogsprodukter i konkurrenslagen (2008:000) finns särskilda bestämmelser om vad som avses med sådana varor. 3 § Förbudet i 2 kap. 1 § gäller inte för sådana avtal inom en pri- mär lantbruksförening eller dess dotterföretag som avser samver- kan mellan föreningens medlemmar, om 1.produktion, insamling, förädling, försäljning, eller därmed sammanhängande verksamhet såsom användandet av gemensamma anläggningar, lagring, beredning, distribution, eller marknadsföring ifråga om jordbruksprodukter, trädgårdsprodukter eller skogspro- dukter, eller 2.inköp av varor eller tjänster för sådan verksamhet som avses under 1. Första stycket gäller dock inte avtal som har till syfte eller ger till resultat 1.att en medlems fria rörlighet på marknaden förhindras eller försvåras a) i fråga om valet av avnämare eller leverantör, b) i fråga om möjligheten att lämna föreningen, eller c) i annat avseende av motsvarande betydelse, eller 2.att försäljningspriser direkt eller indirekt fastställs på varor när försäljningen sker direkt mellan medlemmen och tredje man. 4 § avses i denna lag ett företag som tillhanda- håller taxitjänster eller därmed jämförbara transporttjänster. Med beställningscentral avses en gemensam eller fristående funktion som tar emot beställningar och fördelar transportuppdrag mellan taxiföretag. Funktionen kan utföra även sådan verksamhet som har samband därmed. 5 § Förbudet i 2 kap. 1 § gäller inte för ett skriftligt avtal mellan taxiföretag eller mellan en beställningscentral och taxiföretag om avtalet 1.avser gemensam transportverksamhet genom samverkan i en beställningscentral eller på annat sätt i syfte att uppnå effektivitets- vinster eller andra sådana ekonomiska fördelar, 2.behövs för att tillgodose det samhälleliga intresset av tillgång till taxiservice, och 3.omfattar högst 40 taxifordon. Undantag enligt första stycket gäller inte 1.till den del samarbetet avser förfarande eller villkor som inne- bär eller omfattar a) fastställande av gemensamma priser, b) uppdelning av marknader, c) en uppsägningstid för anslutet taxiföretag som överstiger från uppsägningstillfället eller, i fråga om en ekonomisk förening, villkor att uppsägning inte får göras förrän tidigast eller från inträdet, eller d) förbud för anslutet taxiföretag att efter avtalstidens utgång konkurrera med den gemensamma transportverksamheten, och 2.till den del det är uppenbart att syftet med den gemensamma transportverksamheten eller intresset av tillgång till taxiservice enligt första stycket 1 och 2 kan tillgodoses utan att samarbetet omfattar ett sådant förfarande eller villkor som avses i 1 a-d. 6 § Undantag från förbudet i 2 kap. 1 § gäller för sådana grupper av avtal som uppfyller förutsättningarna i 2 kap. 2 § (gruppundan- tag). Sådana grupper av avtal anges i verkställighetsföreskrifter av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Om ett enskilt avtal till följd av ett gruppundantag är undantaget från förbudet i 2 kap. 1 § men har följder som är oförenliga med 2 kap. 2 §, får besluta att avtalet inte skall omfattas av gruppundantaget. 1 § Ett förbud eller ett åläggande enligt 3 kap. 1, 2 eller 3 §, 4 kap. 1, 2, 3 eller 12 § tredje stycket eller 17 § eller 5 kap. 2 § får förenas med vite. Också ett beslut om undersökning enligt 5 kap. 3 eller 20 § får förenas med vite för att förmå ett företag eller någon annan att underkasta sig undersökningen. får förelägga vite även för fullgörande av skyldigheter enligt 4 kap. 6 eller 7 § första meningen. får besluta att förena även ett åtagande som lämnats enligt 3 kap. 4 § första stycket eller enligt 4 kap. 4 § med vite. Ett sådant beslut gäller , om inte bestämmer något annat. 2 § Talan om att döma ut vite som förelagts med stöd av denna lag förs av vid tingsrätt. I fråga om vite som har förelagt på talan av ett företag får talan om att döma ut vitet föras även av det företaget. är alltid behörig att pröva en talan enligt första stycket. 1 § Beslut av i följande frågor får överklagas hos : 1.åläggande som verket har meddelat enligt 3 kap. 1 § första stycket eller 3 §, 2.beslut enligt 3 kap. 4 § andra stycket, 3.förbud eller åläggande enligt 4 kap. 12 § tredje stycket, 4.åläggande enligt 5 kap. 2 §, 5.åtgärd enligt 6 kap. 6 § tredje stycket, 6.beslut om vite enligt 7 kap. 1 § andra stycket, och 7.återkallelse av ett undantag enligt artikel 29.2 i rådets förord- ning (EG) nr 1/2003. Ett beslut enligt första stycket får överklagas av den som berörs av beslutet. Andra beslut av enligt denna lag får inte över- klagas. 2 § och beslut av i mål och ärenden enligt denna lag överklagas hos . I fråga om domar och beslut i mål om skadestånd gäller detta dock endast när ett sådant mål handläggs gemensamt med ett mål om konkurrens- skadeavgift enligt 9 kap. 3 §. Vad som sägs i första stycket gäller inte i mål där talan förs om att döma ut vite enligt 7 kap. 2 §. Beslut av tingsrätten i fråga som avses i 3 kap. 3 § och 4 kap. 17 § får överklagas särskilt. 1 § Om något annat inte följer av denna lag, tillämpas i domstol 1. vad som är föreskrivet i om tvistemål i fall a)3 kap. 2 och 5 §§ samt 27 §, b)4 kap. 13 och 14 §§ samt 20 § och 21 § andra stycket, och c)3 kap. 22 § och 4 kap. 17 § även om någon talan inte har väckts. 2.59 kap. 7-9 §§ beträffande handläggningen i fall som avses i 3 kap. 18 §, 3.reglerna i om brottmål i fall som avses i 7 kap. 2 §, och 4.lagen (1996:242) om domstolsärenden beträffande handlägg- ningen i andra fall än vad som avses i 1-3. I mål och ärenden enligt 8 kap. 2 § skall det som sägs om hov- rätten i 49, 50 och 52 kap. samt 39 § första stycket lagen om domstolsärenden i stället gälla . 2 § Ett mål och ett ärende enligt denna lag som handläggs av samma domstol får handläggas gemensamt, om det är till fördel för utredningen. Handläggningen skall ske enligt vad som föreskrivs i 1 § första stycket 1. Vad som sägs i första stycket gäller inte för mål enligt 7 kap. 2 §. Detsamma gäller mål om skadestånd, om inte sådant mål handläggs gemensamt med mål om konkurrensskadeavgift enligt 3 §. Vid gemensam handläggning i av mål som avses i 3 kap 2 § och ärende enligt denna lag skall vad som är före- skrivet i om rättegången i tingsrätt tillämpas. I andra fall tillämpas vid gemensam handläggning i Marknadsdom- stolen regler om rättegången i hovrätt. 3 § får, om det är lämpligt, besluta att ett mål om skadestånd skall handläggas gemensamt med ett mål om konkurrensskadeavgift. Om en fortsatt gemensam handläggning skulle medföra väsentliga olägenheter, får tingsrätten besluta att särskilja målen. 4 § Vid huvudförhandling i mål som avses i 8 kap. 2 § första stycket och som inte gäller vite skall tingsrätten bestå av fyra leda- möter, av vilka två skall vara lagfarna domare och två ekonomiska experter. En av de lagfarna domarna skall vara rättens ordförande. Om det sedan huvudförhandlingen har påbörjats inträffar förfall för en av ledamöterna, är rätten ändå domför. Vid huvudförhandling i fall som avses i 1 kap. 3 a § andra eller tredje stycket skall tingsrätten bestå av en lagfa- ren domare. I sådana fall får även en ekonomisk expert delta. 5 § Vid avgörande av mål utan huvudförhandling och vid pröv- ning av frågor som hör till rättegången består tingsrätten av en lagfaren domare. I sådana fall får även en ekonomisk expert delta. Om det föreligger särskilda skäl med hänsyn till målets eller frågans beskaffenhet, får tingsrätten ha den sammansättning som anges i 4 § första stycket. 6 § När tingsrätten prövar ärenden enligt 5 kap. 3 eller 11 § tredje stycket, 18 eller 20 § i sak skall tingsrätten ha den samman- sättning som anges i 4 § första stycket. Om det är tillräckligt med hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten bestå av en lagfa- ren domare eller av en lagfaren domare och en ekonomisk expert. Vid annan handläggning av ärenden än vad som anges i första stycket skall tingsrätten bestå av en lagfaren domare eller av en lagfaren domare och en ekonomisk expert. 7 § Regeringen förordnar dem som skall tjänstgöra som ekonomiska experter i . I övrigt gäller regler för ekonomiska experter. 8 § För som part i mål enligt denna lag gäller i fråga om föreläggande för part och parts utevaro det som i rätte- gångsbalken är föreskrivet för åklagare. Yttrande från annan än part 9 § Ett yttrande som har lämnats av Europeiska gemenskapernas kommission eller med tillämpning av artikel 15 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 får beaktas av rätten utan åbero- pande av part. Parterna skall beredas tillfälle att yttra sig över ytt- randet. 10 § Vid förhör i domstol med part eller annan får 36 kap. 16 § tillämpas i fråga om det som han eller hon har berättat vid ett förhör hos . 11 § I mål och ärenden enligt denna lag tillämpas i fråga om rät- tegångskostnader 18 kap. , dock skall 18 kap. 16 § inte tillämpas. Om det finns särskilda skäl, får i mål som avses i 3 kap. 2 § bestämma att var och en av parterna skall svara för sina rättegångskostnader. I fall som avses i 7 kap. 2 § tillämpas 31 kap. . I mål enligt 3 kap. 5 § samt 4 kap. 13 och 14 §§ får ersättning för rättegångskostnad inte utgå för kostnad som uppkommit i tiden berörda företag fått tillfälle att yttra sig över Konkur- rensverkets utkast till stämningsansökan. 12 § Har mål om skadestånd handlagts gemensamt med mål om konkurrensskadeavgift svarar den som fört talan om skadestånd endast för den särskilda kostnad som denne orsakat. För sådan kostnad svarar inte . 1.Denna lag träder i kraft , då konkurrensla- gen (1993:20) skall upphöra att gälla. 2.Domar och beslut som har meddelats enligt den äldre lagen skall anses meddelade med stöd av motsvarande bestämmelser i denna lag, såvida inte annat föreskrivs i annan övergångsbestäm- melse. 3.I fråga om undantag som har beslutats enligt 8 § konkurrens- lagen (1993:20) i dess lydelse före tillämpas då gäl- lande bestämmelser så länge undantaget gäller enligt beslutet om detta. Ett beslut om undantag skall dock efter ikraftträdandet inte kunna förnyas enligt 11 eller 16 § i den äldre lagens lydelse före den 4.I fråga om undantag som gäller till följd av bestämmelsen i 13§ konkurrenslagen (1993:20) i dess lydelse före tillämpas då gällande bestämmelser. 5.I fråga om icke-ingripandebesked som har beslutats före den 1juli 2004 tillämpas då gällande bestämmelser i konkurrenslagen (1993:20). 6.Konkurrensskadeavgift får påföras för överträdelser av förbu- den i artikel 81 eller 82 i EG-fördraget såvitt avser tid efter den 7.För överträdelser som begåtts före skall vid bestämmande av konkurrensskadeavgiften inte beaktas att företa- get tidigare överträtt förbuden i artikel 81 eller 82 i EG-fördraget. 8.Bestämmelsen i 3 kap. 20 § andra meningen tillämpas även på överträdelser som har begåtts före ikraftträdandet, om inte möjlig- heten att påföra konkurrensskadeavgift har bortfallit enligt bestämmelser i den äldre konkurrenslagen. 9.För fordringar om skadestånd som har kommit till före skall rätten till ersättning anses ha fallit bort om talan inte väckts från det att skadan uppkommit. 10.Beträffande företagskoncentrationer som har uppkommit före ikraftträdandet gäller den äldre konkurrenslagen. 11.Har före ikraftträdandet ansökt om att ett åtagande skall förenas med vite tillämpas den äldre konkurrensla- gen. 12.I fråga om mål som vid ikraftträdandet är anhängigt vid dom- stol tillämpas inte 9 kap. 3 §. 13.I fråga om rättegångskostnader tillämpas den äldre konkur- renslagen i mål och ärenden som före ikraftträdandet har anhängig- gjorts vid domstol. Lag om upphävande av lagen (2005:702) om ändring i konkurrenslagen (1993:20) Härigenom föreskrivs att lagen (2005:702) om ändring i konkur- renslagen (1993:20) skall utgå den dag regeringen bestämmer.TPF3FPT 3TP PT Lagen har antagits av och skall träda i kraft den dag regeringen bestämmer (prop. 2004/05:131, bet. 2004/05:JuU29 och rskr. 2004/05:307). Lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. Härigenom föreskrivs att 1 och 9 §§ lagen (1970:417) om mark- nadsdomstol m.m. skall ha följande lydelse. handläg- ger mål och ärenden enligt 1.konkurrenslagen (1993:20), (1995:450), 3.lagen (1994:1512) om avtals- villkor i konsumentförhållanden, 4.lagen (1984:292) om avtals- villkor mellan näringsidkare, 5.lagen (1994:615) om ingri- pande mot otillbörligt beteende avseende offentlig upphandling, 6.lagen (2000:1175) om tale- rätt för vissa utländska konsu- mentmyndigheter och konsu- mentorganisationer, (2005:104), 8.lagen (2005:590) om insyn ivissa finansiella förbindelser m.m., 9.lagen (2006:484) om franchisegivares informations- skyldighet. Bestämmelserna i 14–22 §§ tillämpas inte i mål eller ärenden handläg- ger mål och ärenden enligt 1.konkurrenslagen (2008:000), 2.lagen (1986:436) om närings- förbud, (1995:450), 4.lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentför- hållanden, 5.lagen (1984:292) om avtals- villkor mellan näringsidkare, 6.lagen (1994:615) om ingri- pande mot otillbörligt beteende avseende offentlig upphandling, 7.lagen (2000:1175) om tale- rätt för vissa utländska kon- sumentmyndigheter och konsu- mentorganisationer, (2005:104), 9.lagen (2005:590) om insyn ivissa finansiella förbindelser m.m., 10.lagen (2006:484) om franchisegivares informations- skyldighet. Bestämmelserna i 14–22 §§ tillämpas inte i mål eller ärenden 4TP PT Senaste lydelse 2006:485 enligt konkurrenslagen, lagen om talslagen, lagen om insyn i vissa finansiella förbindelser m.m. eller lagen om insyn i vissa finansiella lagen om franchisegivares infor- förbindelser m.m. eller lagen om I mål enligt mark- 13 a §. föreskrivs i dessa lagar. 13 a §. föreskrivs i dessa lagar. är beslut- för, när ordföranden och tre andra ledamöter är närvarande. Ordföranden får ensam på domstolens vägnar 1.vidta förberedande åtgärder, 2.meddela beslut om avskriv- ning, 3.besluta om rättelse av en dom eller ett beslut under de förutsättningar som anges i 17 kap. 15 § första stycket rätte- gångsbalken, 4. avslå en begäran om att domstolen skall pröva en fråga om interimistiskt förbud eller åläggande utan att motparten getts tillfälle att yttra sig. är beslut- för, när ordföranden och tre andra ledamöter är närvarande. Ordföranden får ensam på domstolens vägnar 1.vidta förberedande åtgärder, 2.meddela beslut om avskriv- ning, 3.besluta om rättelse av en dom eller ett beslut under de förutsättningar som anges i 17 kap. 15 § första stycket rätte- gångsbalken, 4. avslå en begäran om att domstolen skall pröva en fråga om interimistiskt förbud eller åläggande utan att motparten getts tillfälle att yttra sig, 5. meddela prövningstillstånd under de förutsättningar som anges i 2 kap. 4 § tredje stycket rätte- Ordföranden får förordna sek- Ordföranden får förordna sek-