sou · GUB3105 · 2007-01-01 00:00:00 — Via en ökad planeringsaktivitet önskar man främja den demokra- tiska debatten och det folkliga deltagandet och få en högre kvalitet och förankring av viktiga utvecklingssatsningar i hela landet. I detta avsnitt säger man också att man vill liberalisera användningen av strandskyddet i områden med litet bebyggelsetryck och stärka det kring och i storstäderna. I övrigt betonar regeringen att man vill arbeta för att få en diffe- rentierad arbetsgivaravgift där områden med mindre än 8 personer per kvadratkilometer får det högsta stödet. Små arbetsmarknader skall få ett tillskott av utvecklingsresurser om man bygger upp ett lokalt samarbete mellan skilda företag där kunskapsintensiv verk- samhet är i fokus. Nya näringar skall in i samma program som kallas för naeringshageprogrammet. Entreprenörskap i skolan skall främjas och dessutom bland grupper av medborgare som har en låg entre- prenörsgrad som ungdomar och invandrade personer. landsbygdspolitik Mest en bred och ambitiös distriktspolitik Särskilda satsningar i utsatta områden Bland de mest intressanta delarna i regeringsförslaget är det s.k. MERKUR-programmet vars syfte är att öka lanthandelns över- levnad och lanthandlarnas kompetens. Programmet startade på initiativ av Närings- och . drivs det av Kommunal- och regionaldepartementet. Man kan säga att de lanthandlare som gör stora egna utvecklingsinsatser belönas särskilt. Programmet har blivit en succé i stora delar av och omfattar över 700 butiker och lanthandlare. Kriterierna för att bli med i programmet är främst: 1.Butikerna skall ha en närmarknad på under 200 hushåll 2.Butiker, som är lokaliserade till platser utan fast vägförbindelse eller har långt avstånd, normalt , till närmaste alternativa inköpsställe. Dessutom sådana butiker som i överensstämmelse med sin kommuns önskemål upprätthåller och/eller tillförsäk- rar en framtida god tillgång på dagligvaror och andra service- tjänster. 3.Butiker, som är valda efter speciella värderingar och som är godkända av programstyrelsen. har utvecklats väl med genomsnittliga om- sättningsökningar på , vilket ligger nära hela livs- medelsbranschens snitt. För de småbutiker som inte klarar att kvala in i Merkur-programmet ges ett särskilt ekonomiskt stöd av främst uppehållande karaktär på . betalar Kommunal- og regionaldepartementet via MERKUR ut ca 5 Mnkr till denna grupp av 94 norska s.k. utkantsbutiker (2004). MERKUR är ett program som är helt fristående från dagligvaru- branschen. I programrådet finns dock dagligvarukedjorna represen- terade. Därutöver finns en bred representation från det offentliga samhället såsom stortingsledamöter, departementets ansvariga tjänste- man på den Regionalpolitiska avdelningen, primärkommuner, fylkeskommuner och det norska . Ett nytt initiativ lanseras som går ut på att bygga upp ett kom- petenscentrum där man skall samla kunskaper och erfarenheter av utvecklingsprojekt som i första hand kan stimulera framtidssats- ningar i de mest utsatta distrikten. Man vill ha en systematisk kart- läggning av alla lokala projekt startade av kommuner eller ideella föreningar där man ser hur man kan lyckas genom lokala initiativ SOU 2006:105 landsbygdspolitik Mest en bred och ambitiös distriktspolitik byggda på lokala resurser med tillskott av privata och statliga resurser. Satsningarna på små tätorter ingår i detta delprogram där man främst vill stärka pilotprojekt för att få fram bra exempel på hur man kan få små orter att bli attraktiva platser för både permanent- boende, turister och potentiella inflyttare. Särskilda medel kommer att gå till kultur- och fritidssatsningar för ungdomar men regeringen önskar även stärka ungdomarnas in- flytande över den totala samhällsutvecklingen via ungdomsråd, Porsgrunn-modellen (där ungdomar i skolorna får vara med och hantera en riktig budget och avgöra hur pengarna skall satsas i en kommun) eller annan modell. Vad händer med jordbruket i landsbygdspolitiken? I den här citerade propositionen för landets och landsbygdens ut- veckling intar jordbruket en viktig roll, vilket framgått av tidigare avsnitt. I sysselsätter jordbruket över 100 000 personer om man räknar in hela livsmedelsförädlingskedjan. Livsmedelsindustrin är landets näst största industrigren med omkring 50 000 anställda. Som jämförelse sysselsätter skogsindustrin ca 30 000 personer. Sys- selsättningen i jordbruket spelar stor roll i det som kallar utkantsområden. Jordbrukspolitiken utformas i stor utsträckning efter målen för distrikts- och regionalpolitiken. av olika avtal för stöd till jordbruket har en regional differentiering. Detta gäller även det s.k. strukturstödet där anpassats till de regionala/lokala förhållandena. Merparten av de politiska partierna i vill inte släppa jordbrukssektorn fri för internationell konkurrens. Då tror man att hela landsbygden dör och växer igen. Man vill ha ett omfattande jordbruk för att kunna uppfylla målet om en levande landsbygd och önskar att lantbrukarna skall kunna erhålla en levnadsstandard som ligger i linje med övriga grupper på arbetsmarknaden. säger man att lantbruket måste öka kvalitetsansträngningarna och vidareförädla produktionen på gårdarna. För en långsiktig överlevnad vill regeringen också utveckla jordbruket mot andra näringar så att brukarna får en mer stabil utkomst över tiden. landsbygdspolitik Mest en bred och ambitiös distriktspolitik När man jämför Stortingsmelding nr 21 under ledning har den mycket gemensamt med föregående regering vars St.m nr 25 2004/2005 innehåller många liknande krav och mål . Detta visar den stora enigheten om regional- och landsbygdspoliti- ken i . Regeringen förslag hade dock en fördel och det gäller de faktauppgifter som presenterades i både kartor och tabeller, vilket förstärkte texten. Detta är dock en marginell randanmärkning. Om man slutligen jämför den norska med den svenska faktiska landsbygdspolitiken kan man utan tvivel säga att den norska politi- ken har ett brett och samlat dokument bakom sig, vilket inte åter- finns i den svenska propositionsfloran. Här finns inte heller den stora politiska samstämmighet som präglar den norska politiken. En annan skillnad är att norska regeringar fokuserar mycket tydligt mot de områden på landsbygden som har de svåraste och tuffaste utmaningarna att kämpa mot som en viktig del av den mer helhets- orienterade landsbygdspolitiken i övrigt. När svenska myndigheter som senast formulerade i en skrift tillmäter man storstäderna en extra viktig roll i tillväxt- och framtidspolitiken medan motsvarigheten i har hela landets produktionskapacitet mer i förgrunden. Dessa och ovan relaterade omständigheter gör det norska exemplet mycket intressant för den svenska diskussionen om en framtida helhetsinriktad landsbygdspolitik. 8 – landsbygden alltid i fokus har största jordbruksproduktion samt export av jordbruksvaror till andra länder i världen. Sammanlagt drygt 13 pro- cent av exporten kommer från lantbruket och livsmedelsindustrin. växer starkt och får successivt ett ökat inflytande över de andra nordiska ländernas jordbrukspolitik men indirekt också landsbygdspolitik. Med stöd av bl.a. EU:s nya politik för jordbruksnäringen stödjer och Folketing mer och mer en helhetsinriktad landsbygdspolitik, där stödet till jordbrukets produktion blir allt mindre relativt sett. Trots en ökad rationalisering, ny teknologi, ökad specialisering etc. finns det fortfarande ca 50 000 lantbruksföretag där andelen i den största storleksgruppen växer allra kraftigast eller med . Av de 50 000 lantbruken var 2002 ca 22 000 s.k. heltidsjordbruk. Ett ökat antal lantbruksegen- domar köps nu av holländska familjer samt större privatföretag som startar storskalig primärproduktion och ökad vidareförädling. Den övergripande utvecklingen har stora paralleller till i första hand det svenska jordbruket medan man i och har en högre andel aktiva småjordbruk. Tendensen i är att de stora lantbruken står för en allt större andel av all råvaruproduktion i landet. På de mindre lantbruken finns ett ökat antal ägarfamiljer som kombinerar jordbruksskötsel med hantverk, turism i olika former inkl boende, uthyrning av lokaler till ridskolor etc. har jämfört med alla andra nordiska länder goda ram- villkor för jordbruket över hela landet. Infrastrukturen är väl ut- byggd och de regionala skillnaderna i produktionsstrukturen inte särskilt stora. I har vi till skillnad från övriga nordiska länder en ökad konkurrens om landsbygdens markarealer. Kon- flikterna gäller de starkt ökade markpriserna, ökade behov för att utöka bostadsbyggandet och stadsbebyggelsens allmänna infra- – landsbygden alltid i fokus struktur, krav på större skogsområden, alltfler nyinrättade natur- reservat osv. Det finns även en tendens till ökade konflikter mellan dem som enbart bor på landsbygdens samt lantbrukets olika produktions- och förädlingsenheter. Buller och andra miljöproblem skapar problem för alla involverade parter där kommunerna med sitt planerings- ansvar ständigt löper risk att kritiseras för att bostadsbebyggelsen utsätts för lantbrukets negativa miljöeffekter. Lantbruket äger av totala areal och skogen bara . Däremot ökar tätbebyggelsen starkt över nästan hela landet och svarar nu för inkl vägar och annan arealkrävande infrastruktur. I samtliga nordiska länder finns det en omflyttning av invånare från land till stad. Det gäller även i om än i mindre ut- sträckning än i övriga nordiska länder. Eftersom pendlingsavstånden är relativt små i bor en stor andel av den tidigare befolk- ningen kvar på landsbygden trots att arbetsplatserna i gemen kon- centreras till större tätorter. Det finns dock en ökad boendegleshet i delar av och på öarna i söder. Landsbygdens allmänna ser- vice har som här en tendens att förflyttas till stora och medelstora tätorter. Den danska regeringen tog ett viktigt beslut kring lant- brukets och landsbygdens framtid. Med utgångspunkt från FN:s Riodeklaration antog regeringen en åttapunktsstrategi som främst skall säkra den biologiska mångfalden, främja ett uthålligt jordbruk och ett bättre allmänt resursutnyttjande samt se till att miljöhän- synen får insteg i och betydelse för alla sektorer i samhället. Lant- bruket skall inte bara producera bättre livsmedel utan också bidra till en levande landsbygd. Utan stränga miljökrav kan det senare målet inte tillgodoses. Om man skall ta de åtta punkterna på allvar betyder detta enligt bl.a. danska forskare att: –En större nedgång i den samlade lantbruksarealen –En väsentlig nedgång av arealerna för grovfoder –En nedgång i mjölkproduktionen –En nedgång i slaktproduktionen –En dämpad ökning av svinproduktionen. Denna politik kan naturligtvis påverkas av världsmarknadens utveck- ling, EU:s kommande regelsystem, människors konsumtionsmönster samt andra faktorer som ännu strängare miljökrav som en del av den – landsbygden alltid i fokus Oavsett detta betyder programmet att lantbruket måste samarbeta mer med andra intressenter där syftet bl.a. är att skapa en större balans mellan stad och land. 2003 lade regeringen i fram en regionapolitisk propo- sition där man med ledning av erfarenheter från LEADER-pro- grammet och landsbygdsprogrammet 2000–2006 föreslog ett fort- satt arbete på att utveckla landsbygden. Man förordar i likhet med övriga nordiska länder numera gör ett tvärsektoriellt utvecklings- program där man inom ramen för en mer uthållig framtidsstrategi i Rio-anda förordar en politik för diversifiering av näringslivet på landsbygden, nya inkomstkällor, satsningar på ett utökat entrepre- nörskap i befolkningen samt ett starkare miljöskydd. Även en ökad satsning på ekologiskt inriktat jordbruk i likhet med satsning på ökad tillväxt men under strikt miljöhänsyn. Den regionalpolitiske redegörelse 2003 samt i dokumen- tet Den regionale vaekststrategi från finns ett program för bl.a. de områden på landsbygden som har den svagaste ekono- miska utvecklingen samt en viss befolkningsminskning. I sanna LEADER-anda förordas lokala utvecklingssprojekt med innehåll enligt stycket ovan samt visst stöd till förnyad infrastruktur. Till skillnad från övriga nordiska länder är de regionalpolitiskt betingade framtidssatsningarna i inte särskilt påtagliga vare sig , tidigare perioder eller . En orsak kan möjligen vara de relativt korta avstånden mellan olika landsdelar som möjliggör en omfattande pendling till arbete och studier oavsett var man bor i landet. Man skulle också kunna vända på resonemanget och säga att tack vare de korta avstånden borde större regionala satsningar på landsbygden ge ovanligt stora positiva effekter jämfört med övriga nordiska länder och deras mer glesa be- folkning på större geografiska ytor.