sou · GUB313 · 2007-01-01 00:00:00 — Delbetänkande av Utredningen om djurskydd vid hästavel SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utre- dare med uppgift att analysera hur djurskyddet bör beaktas vid hästavel. Som en del i arbetet skulle utredaren undersöka och ana- lysera effekterna på djurskyddet och djurhälsan av det avelssystem som tidigare gällt i . Om analysen visade att det också finns behov av reglering i författningar, utöver nuvarande bestämmelser i djur- skyddslagstiftningen, för att tillgodose djurskyddet, skulle utreda- ren lämna förslag på hur denna reglering skall se ut. Utredningen skulle även lämna förslag på hur tillsynen över bestämmelserna bör organiseras. Utredningen skall i denna del redovisas . Utredningen skulle därutöver lämna förslag på hur bestämmel- serna i rådets direktiv /428/EEG av om handel med hästdjur som är avsedda för tävlingar och om villkor för delta- gande i tävlingar (EGT L 224, s. 60, Celex 31990L0428) skall genomföras i svensk författning. Vidare skulle utredningen bedöma hur tillsynen över bestämmelserna i direktivet bör organi- seras. Utredningen skall i denna del redovisas . Med stöd av bemyndigandet förordnade chefen för departementet departementsrådet som särskild utredare. Utredningen har antagit namnet Utredningen om djurskydd vid hästavel. I detta betänkande behandlar jag och lämnar förslag i enlighet med den del av uppdraget som avser avelsfrågor och djurskydd. Mina förslag i denna del överlämnar jag härmed genom delbetän- kandet SOU 2006:13. Utredningens arbete fortsätter. Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1683) om provtagning på djur m.m. ........................................................ Förslag till ändring i förordningen (1998:134) om provtagning på djur, m.m. ....................................................... Förslag till lag om ändring i lagen (1994:844) om behörighet att utöva veterinäryrket ........................................ Utredningens uppdrag och arbete ................................ Gällande svenska bestämmelser................................... Artiklarna 28 EG, 29 EG och 30 EG ...................................... Rådets direktiv /427/EEG................................................... Godkända svenska avelsorganisationer................................... Överväganden och förslag.................................................... Förbud mot att använda vissa hästar till avel ................. Behov av ökad kunskap om ärftliga defekter.......................... 6.3Skyldighet för veterinär att anmäla vissa ärftliga missbildningar och defekter hos häst...................................... Utökad rapporteringsskyldighet i författning........................ Förslagets förenlighet med EG-rätten ............................ 8.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m......................................................... 8.2Förslaget till ändring i förordningen (1998:134) om provtagning på djur, m.m......................................................... 8.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:844) om behörighet att utöva veterinäryrket Bilaga 1 Kommittédirektiv................................................... Utredningen har haft i uppdrag att analysera hur djurskyddet bör beaktas vid hästavel. Som en del i arbetet skulle utredaren under- söka och analysera effekterna på djurskyddet och djurhälsan av det avelssystem som tidigare gällt i . Om analysen visade att det också finns behov av reglering i författningar, utöver nuvarande bestämmelser i djur- skyddslagstiftningen, för att tillgodose djurskyddet skulle utreda- ren lämna förslag på hur denna reglering skall se ut. Utredningen skulle även lämna förslag på hur tillsynen över bestämmelserna bör organiseras. Kapitel 2 Gällande svenska bestämmelser Den statliga regleringen av avelsfrågor i fråga om hästar finns i föl- jande författningar: Lagen (1985:342) om kontroll av husdjur m.m. och i förord- ningen (1985:343) om kontroll av husdjur. Förordningen (1985:343) om kontroll av husdjur har från ändrats. Ändringen innebär att Statens jordbruksverks bemyndi- gande att föreskriva att hingstar endast får användas till avel om de har avelsvärderats, har tagits bort. har från i Statens jord- bruksverks föreskrifter (SJVFS 2005:71) om ändring i Statens jordbruksverks föreskrifter (SJFS 1994:82) om hästdjur som an- vänds till avel och om identifiering av hästdjur, upphävt det statliga kravet på avelsvärdering av hingstar som används till avel med andra ston än hingstägarens egna. Det innebär att det är olagligt att använda en icke avelsvärderad hingst till avel. Enligt 12 § djurskyddslagen (1988:534) får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, meddela före- skrifter om villkor för eller förbud mot bl.a. avel med sådan inrikt- ning som kan medföra lidande för djuren eller påverka djurens naturliga beteenden. I 29 § 2 st. djurskyddsförordningen (1988:539) anges att avel med sådan inriktning att den kan medföra lidande för djuren är förbjuden. Närmare föreskrifter om förbudet meddelas av Djur- skyddsmyndigheten. Med stöd av förordningen har medde- lat föreskrifter (DFS 2004:22) om avelsarbete. I föreskrifternas 3 § anges bl.a. att hästar som visat sig nedärva letalanlag, defekter eller andra egenskaper som medför lidande för avkomman eller negativt påverkar avkommans naturliga beteende eller som med stor sanno- likhet nedärver sådana anlag, defekter eller egenskaper, inte får användas för reproduktion. En förteckning över sådana letalanlag, defekter och ärftliga egenskaper finns i en bilaga till föreskrifterna. De letalanlag, defekter och övriga anlag med ärftlig bakgrund som ovan avses, anges för häst nedan. Allvarliga bettfel (över- eller under- Allvarliga problem i skelett, leder Man- och svansskorv med kroniskt Testiklar med kraftiga skillnader i Pungbråck (Hernia inguinalis) Struppipning (Hemiplegia laryngis) Kapitel 3 Gällande EG-bestämmelser I artikel 28 i EG-fördraget anges att kvantitativa importrestriktio- ner samt åtgärder med motsvarande verkan skall vara förbjudna mellan medlemsstaterna och i artikel 29 i EG-fördraget anges att kvantitativa exportrestriktioner samt åtgärder med motsvarande verkan skall vara förbjudna mellan medlemsstaterna. Bestämmelserna i artiklarna 28 och 29 hindrar dock inte, enligt artikel 30 i EG-fördraget, sådana förbud mot eller restriktioner för import, export eller transitering som grundas på hänsyn till intres- set att skydda bl.a. djurs liv och hälsa. Sådana förbud eller restrik- tioner får dock inte utgöra ett medel för godtycklig diskriminering eller innefatta en förtäckt begränsning av handeln mellan medlems- staterna. Rådets direktiv /427/EEG av om avelsmäs- siga och genealogiska villkor för handel med hästdjur inom gemen- skapen anger de avelsmässiga och genealogiska villkoren för han- deln med hästdjur inom gemenskapen och deras sperma, ägg och embryon. väckte talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot . yrkade att domstolen skulle fastställa i första hand, att genom att i sin nationella rättsordning uppställa krav på att en hingst skall vara avelsvärderad i för att få användas till avel med andra ston än hingstägarens egna, har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 3 i rådets direktiv /427/EEG av om avelsmässiga och genealogiska villkor för handel med hästdjur inom gemenskapen, i andra hand, att genom att i sin rättsordning uppställa ett krav på att en hingst skall vara avelsvärderad i för att få användas till avel med andra ston än hingstägarens egna, har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 28 i EG- fördraget. har bl.a. anfört att det svenska kravet på att en hingst måste vara avelsvärderad i för att få användas i avel med andra ston än hingstägarens egna utgör en begränsning av handeln med hästdjur inom gemenskapen och att krav på avelsvärdering av hingstar synes vara att syfta till att förbättra den aktuella rasens egenskaper, snarare än att skydda hästdjurs hälsa och liv. anför i ett s.k. motiverat yttrande 23/07/2003 att kravet på att en hingst skall vara avelsvärderad i för att få användas till avel med andra ston än hingstägarens egna inte i något fall kan betraktas som en metod för avelsvärdering. Det är enbart ett diskriminerande krav som utgör en begränsning av handeln, både i fråga om djur från andra medlemsstater och djur från som avlats i enlighet med principer som fastställts av stambok- förande organisationer med säte i en annan medlemsstat. har i svaromål till domstolen medgett att inte har uppfyllt sina skyldigheter enligt artikel 3 i rådets direktiv /427/EEG om avelsmässiga och genealogiska vill- kor för handel med hästdjur inom gemenskapen genom att i sin nationella rättsordning uppställa ett krav på att en hingst skall vara avelsvärderad i för att få användas till avel med andra ston än hingstägarens egna. betonar i svaromålet att det är ange- läget för den att djurskyddet beaktas vid avel med hästar. Regeringen medger dock att de svenska bestämmel- serna är alltför långtgående och innehåller element som kan anses vara motiverade av andra hänsyn än hänsynen till djurs liv och hälsa. fanns i totalt ca 700 000 hästar. finns ca 283 000 hästar i landet. Syftet med hästavel har med tiden också förändrats och anpassats till vår faktiska användning av hästen. För bara var hästen nödvändig både i det dagliga arbetet i jord- och skogsbruket och för transporter som den utgjorde en del av den svenska armén. Det är därför naturligt att staten hade ett stort intresse av hästavel i syfte att ta fram en för bl.a. försvaret duglig häst. upphävdes lagen om hingstbesiktningstvång och ersat- tes med lagen (1985:342) om kontroll av husdjur. Kravet på avels- värdering behölls men ansvaret för avelsvärderingen flyttades över från staten till hästorganisationerna. tog staten bort kra- vet på att en hingst vid avelsvärdering skulle uppnå en viss kvalitet. Staten har därefter inte ställt något krav på hingstens kvalitet i avelsvärderingen utan det enda krav som behölls fram till innebar att hingstar som skulle verka i avel med andra ston än hingstägarens egna skulle vara avelsvärderade i . finns inget statligt krav på att hingstar skall vara avelsvärderade för att få användas till avel. Den svenska avelsvärderingen utförs av privata avelsorganisatio- ner som har godkänts av för sådan verksam- het. I finns fyra sådana godkända avelsorganisationer: (SG), (), () och Svenska Travsportens Centralför- bund (STC). Enligt föreskrifter (SJVFS 1998:38) om journal- föring och uppgiftslämnande m.m. skall en veterinär föra journal i direkt anslutning till konsultationen. Journalen skall innehålla upp- gifter om bl.a. djurslag, djurets kön, diagnos, typ av behandling och veterinärens namn. Med djursjukdata avses de uppgifter som samlar in från veterinärernas journaler. Djursjukdata som förs hos Jord- bruksverket grundar sig således på veterinärernas inrapportering av viss journalinformation till . En ärftlig defekt kan bero på en enskild gen, som kan vara antingen recessiv eller dominant. En del av dessa defekter kan man göra DNA-tester för och klargöra om djuret är bärare av defektanlaget eller ej. Om miljön spelar en roll för en sådan defekts uppkomst kan man kalla den en genetiskt eller ärftligt betingad defekt. Den kan då i olika hög grad bero på genen respektive mil- jön. Jag använder mig av begreppet ärftliga defekter för att klargöra att mina förslag syftar till att fånga upp de ärftliga defekter som man med stor sannolikhet kan säga att det just är arvet som åstad- kommit defekten. Kapitel 6 Förbud mot att använda vissa hästar till avel 6.1Behov av ökad kunskap om ärftliga defekter Staten skall genom lagar, förordningar och föreskrifter ge förut- sättningar för att upprätthålla ett gott djurskydd i landet. Utgångs- punkten för statens engagemang i hästavelsfrågor bör enligt min mening vara att tillhandahålla ett regelverk som skall skydda hästars liv och hälsa och värna om ett gott djurskydd. Den regelförändring som gjorts på hästavelsområdet är att det inte längre ställs krav från statens sida på att en hingst skall vara avelsvärderad för att få användas till avel med andra ston än hingstägarens egna. Kraven på hästars skötsel och miljö finns dock oförändrat kvar i djurskydds- författningarna. Sammantaget utgör de regler som vi har på djurskydds- området enligt min mening en bra grund för att upprätthålla en god djurhälsa hos hästar även om kravet i författning på obligatorisk avelsvärdering i av hingstar har tagits bort. Även om skötseln av hästar och miljön är de faktorer som domi- nerar när det gäller hästars hälsotillstånd så bidrar också ärftliga faktorer till hästars hälsotillstånd. Tyvärr vet vi mycket lite om hästens genuppsättning (genom). Det beror på att man inte ens påbörjat en kartläggning av hästens genuppsättning. Det är enligt min mening olyckligt. Så länge det fattas mycket av grundforsning på ett område finns en uppenbar risk för att även den tillämpade forskningen blir tillbakasatt. Regelverket tillåter endast att avel bedrivs med hästar som inte har ärftliga defekter som medför lidande för avkomman. Vi har dock enligt vad jag har erfarit dålig kunskap om vilka sådana svåra missbildningar och defekter som är ärftliga. Bilagan till Djur- skyddsmyndighetens föreskrifter om avelsarbete innehåller värde- omdömen vilket medför att den enligt min mening inte är så preci- serad att den enkelt och rättvist kan tillämpas i praktiken. Det finns även delade meningar om huruvida de i bilagan angivna defekterna verkligen är ärftliga. Det har således rått en stor osäkerhet på området. Det har enligt min mening varit mycket svårt för den enskilde hästägaren att veta om hans eller hennes häst enligt för- fattning varit tillåten eller förbjuden att använda till avel. Det är enligt min mening således viktigt att öka kunskapen om ärftliga defekter hos häst så att vi får bättre kännedom om vilka svåra ärftliga defekter som överförs till nästa generation och som vetenskapligt kan konstateras vara ärftliga och medföra lidande för avkomman. Det är också viktigt att vi inventerar nuvarande kun- skap om vilka ärftliga missbildningar och anlag som är så allvarliga att de skall medföra att en häst inte får användas till avel. Det är därför enligt min mening angeläget att vi som ett första steg sam- manställer nuvarande kunskap på området. Därefter föreslår jag att vi genom ökad forskning på området skaffar oss ytterligare kun- skap om sådana missbildningar och anlag som är så allvarliga att de skall medföra ett förbud mot att använda en häst till avel. Jag föreslår därför att det utförs en vetenskaplig utredning med syfte att sammanställa och fastställa de ärftliga missbildningar och defekter som vi känner till och som utgör ett hot mot hästars liv och hälsa och som enligt en vetenskaplig bedömning bör med- föra att en häst inte får användas för reproduktion. Utredningen bör utses av och tillsättas av . Jag har blivit upplyst om att flera ärftliga missbildningar/anlag som medför lidande för avkomman förekommer i större utsträck- ning hos vissa hästraser. Det kan därför finnas anledning att i den av mig föreslagna utvärderingen särskilt ange vissa missbildningar eller anlag kopplade till vissa hästraser. Det kan vidare konstateras att olika hästraser har olika temperament. Arvbarheten vet vi inte . Utredningen bör därför för framtida forskning även överväga om olika typer av lynnesfel kan vara ärftligt betingade och vara av sådan art att de bör innebära att en häst inte får användas i avel. Det är också enligt min mening viktigt att de missbild- ningar/anlag som anges i bilagan till föreskrifter om avelsarbete så långt möjligt är preciserade så att den blir lätt att tillämpa för veterinärerna. Eftersom det är förbjudet att använda dessa hästar i avel är det också av yttersta vikt att författ- ningen kan förstås av de konsumenter som den vänder sig till näm- ligen hingstägare, stoägare och köpare av avkommor. Bilagan till föreskrifter om avelsarbete skall enligt mitt förslag endast innehålla sådana ärftliga missbildningar och defekter som vi vet är ärftliga och därför innebär att hästen inte skall få användas till avel. Jag föreslår att den av mig föreslagna utredningen fortsätter sitt arbete även efter det att den sammanställt befintlig kunskap om ärftliga missbildningar. Jag föreslår därför att utredningen efter det att den gjort den av mig föreslagna sammanställningen arbetar vidare i form av en permanent arbetsgrupp. Jag föreslår även att den permanenta arbetsgruppen utses av och knyts till Djurskyddsmyn- För att kontinuerligt kunna följa upp kunskapen om ärftliga missbildningar föreslår jag att arbetsgruppen gör en uppföljning och sammanställning av de vetenskapliga rönen om ärftliga missbildningar på hästar. Jag föreslår även att den av mig föreslagna arbetsgruppen under- söker och belyser om andra sjukdomar än ärftliga defekter bör vara rapporteringspliktiga och/eller bör anmälas till näringens organisa- tioner. Arbetsgruppen bör enligt min mening i en förlängning även överväga vad som skall rapporteras av veterinärer till i fråga om missbildade eller dödfödda föl. med hästar som inte bär på allvarliga ärftliga defekter är en av grunderna för att kunna föda upp friska hästar. Den av mig före- slagna utvärderingen kommer att samla den information som vi har och bör därefter utgöra en god grund för framtida forskning på området. Jag föreslår att staten markerar vikten av denna forsk- ning genom att av de medel som myndig- heten anvisar till olika forskningsprojekt prioriterar forskning som syftar till att förbättra vår kunskap om allvarliga ärftliga defekter hos häst. presenterade regeringen en satsning på häst- näringen i . satsas på åtgärder för att stimulera och utveckla företagande, forskning inom hästområ- det och ridning. Ett forskningsområde som enligt min mening i detta sammanhang bör prioriteras är forskning som syftar till att kartlägga hästens genuppsättning (genom) vilket skulle vara en värdefull bas för framtida hästforskning. Regeringens satsning innebär också att av de får som skall användas till att främja livskraftigt hästföretagande. Det vore enligt min mening värdefullt om en del av dessa pengar kunde användas till utbildning och informationsinsatser som ökar kunskapen hos företagarna om, och betonar vikten av, att ha friska och sunda hästar i olika häst- företag. Friska hästar och hästar som är lämpade för sina uppgifter är enligt min mening grunden för att kunna driva ett effektivt och lönsamt hästföretag. 6.3Skyldighet för veterinär att anmäla vissa ärftliga missbildningar och defekter hos häst Jag har haft kontakt med olika experter och de har upplyst mig om att de flesta av de viktigaste ärftliga missbildningarna/defekterna som medför lidande för djuret oftast föranleder konsultation av veterinär. Vissa missbildningar som är ärftliga syns dock inte på en häst utan uttrycks först hos fölet. I vissa fall kan den ärftliga miss- bildningen medföra att ett föl dör i samband med födseln. I sådana fall kan en hästägare göra sig av med fölet utan att det kommer till veterinärs kännedom. Jag förutsätter dock att det i de allra flesta fall är ett stort avbräck för den stoägare som drabbas av ett dödfött föl. Jag bedömer därför att de allra flesta stoägare kommer att kon- sultera veterinär för att få reda på orsaken till att fölet dött. Alla föl som dör kommer dock troligen inte att rapporteras. För att få en tillförlitlig kunskap om så många som möjligt av föl som har dött, bör avelsföreningen eller respektive rasförening informera uppfödarna om vikten av att uppfödare lämnar uppgifter till avels- föreningen eller rasföreningen om ett föl har dött. I sammanhanget bör även uppfödarna informeras om vikten av att det sker en rap- portering av döda föl för att kunna ha en så frisk hästras som möjligt. Ett eventuellt system för uppfödarna att rapportera döda föl till avelsförening eller rasförening bör dock enligt min mening vara en uppgift för respektive organisation att besluta om. När en sådan ärftlig missbildning på häst, som anges i bilagan till föreskrifter om avelsarbete, har konsta- terats av en veterinär är det viktigt att dessa uppgifter finns samlade någonstans så de finns tillgängliga för forskning och för övervak- ning av hästars hälsotillstånd. Jag föreslår att det inom ramen för djursjukdata förs in en rapporteringsplikt för veterinärer i de fall en veterinär kan konstatera en sådan ärftlig missbildning/defekt på häst som anges i bilagan till föreskrifter (DFS 2004:22) om avelsarbete och som även innebär att hästen inte får användas i avelsverksamhet. Rapporteringsplikten skall gälla för alla veterinärer oavsett om de är privatpraktiserande eller offentligt anställda. Av veterinärens rapport skall framgå vilken ras som hästen tillhör och vilken ärftlig missbildning som hästen i fråga har. Det innebär att det kommer att finnas datauppgifter hos om antalet hästar som har konstaterats ha allvarliga ärftliga defekter. 6.4Utökad rapporteringsskyldighet i författning I föreskrifter (SJVFS 1998:38) om journalföring och uppgiftslämnande m.m. finns bestämmelser om såväl veterinärens som djurägarens skyldighet att föra journal. Vidare finns bestämmelser om veterinärs skyldighet att rapportera vissa uppgifter om bl.a. diagnoser till . Själva djursjuk- datarapporteringen skall veterinären göra i olika hög grad beroende på vilket djurslag som avses. Rapportering i fråga om hästar krävs endast för behandling av hästar med antibakteriella läkemedel för systemiskt bruk eller läkemedel som innehåller hormonella sub- stanser som tillsammans med diagnoserna skall rapporteras , individuellt, till . Vid andra behand- lingar på häst behöver endast summan av antalet behandlingar rap- porteras . I dessa fall behöver inga uppgifter rapporteras om diagnos eller läkemedelsförskrivning. För att ha bättre kännedom om förekomsten av ärft- liga defekter på häst och få ett värdefullt underlag för statistik och forskning på området föreslår jag att veterinärernas rapporteringsskyldighet i fråga om häst utökas. Jag vill hänvisa till förslaget till ändring i lagen (1992:1683) om provtagning på djur som lämnas i betänkandet (SOU 2005:74) Nytt djurhälsoregister – bättre nytta och ökad säkerhet. I det betänkandet föreslås en ny 3 b § i lagen om provtagning av djur som anger att en veterinär som vid en förrättning vidtar eller föreskriver åtgärder i samband med undersökning eller behandling i syfte att förebygga, påvisa, lindra eller bota sjukdom, skada eller därmed jämförligt tillstånd hos djur, skall i den utsträckning som regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, rapportera förrättningen. Enligt förslaget i betänkandet (SOU 2005:74) får rapporteringsskyldigheten avse bl.a. diagnos och regeringen föreslås få meddela föreskrifter om omfattningen av rapporteringsskyldigheten. Vidare föreslås i betänkandet (SOU:2005:74) att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om insamling, bearbetning och registrering av de uppgifter som rapporteras. I betänkandet (SOU 2005:74) föreslås även en ändring av för- ordningen (1998:134) om provtagning på djur m.m. I en ny 3 a § föreslås bl.a. att sådan rapporteringsskyldighet som avses i 3 b § lagen om provtagning på djur, m.m. får omfatta enligt punkt 2 för- rättningar som avser behandling av häst med antibakteriella läke- medel för allmänbehandling eller läkemedel som innehåller hormo- får enligt förslaget meddela före- skrifter om vad veterinär skall iaktta i fråga om rapporteringen.