sou · GUB394 · 2007-01-01 00:00:00 — El- och värmeförsörjningen kan väntas drabbas i förhållandevis begränsad utsträckning vid översvämningar motsvarande en 100- årsnivå (+46,5 m). Elstamnätet och de anläggningar som hör till detta väntas inte drabbas. (, 2006). Lokala elnät och några värmeproduktionsanläggningar kan drabbas i begränsad omfattning. Hur allvarliga konsekvenserna blir varierar. Ett 10-tal nätstationer i ligger i farozonen vid en 100-årsnivå. Om dessa inte kan skyddas riskerar delar av strömförsörjning att slås ut. bedömer att man totalt skulle få 60 nätstationer, 336 kabelskåp samt 2 144 uttagspunkter utslagna. som har både region- och lokalnät bedömer att själva ledningsnäten kan motstå översvämningar upp till dessa nivåer med mycket begränsade skador som följd. Markbundna transformator- stationer i både region- och lokalnäten, liksom ett antal kabelskåp, slås dock ut och kommer att åsamkas bestående skador om de ställs under vatten. lokala elnät riskerar att drabbas av elavbrott. får tre eller fyra nätstationer samt ett antal kabelskåp utslagna. Driften förväntas dock kunna upprätthållas med tillfälliga invavallningar i känsliga områden. Vid en dimensionerande nivå finns risk för att flera värme- och kraftvärmeverk påverkas både direkt och genom problem med bränsleleveranser. i och värmeverket i är ett par av verken där driften kan påverkas. Stora konsekvenser kan förväntas på många håll runt då ett antal transformatorstationer och elförsörjningen kan slås ut i betydande områden, bl.a. i Karlstadsområdet, och . Telekommunikationsutrustning och kan också slås ut även om elförsörjning skulle finnas på grund av inträngande vatten. Bl.a. finns risk att vissa kommunala intranät slås ut. 4.2.7Konsekvenser av översvämningar i – areella näringar Konsekvenser vid 100-årsnivå för lantbruket I finns ca 40 invallningsföretag vid . Ungefär lika många finns i . Redan vid nivån +45,5 m bedöms flera invallningar brista om inte vatten medvetet släppts in för att reducera trycket på . Sådana skador uppstod också vid översvämningarna 2001. Vid högre nivåer kommer stora arealer att ställas under vatten. Totalt bedöms ca 5 500 ha åker bli översvämmade vid nivån +46,5 m, se bilaga 3, om invallningarna inte håller. Ytterligare stora arealer förväntas bli svåra att bruka på grund av att höga grundvattennivåer omöjliggör jordbruk. Skador uppkommer också på dräneringar, skyddsvallar och vägar och återställning av dessa kan bedömas bli kostsamt och kan förväntas ta många månader eller år. Förutom detta kan det antas att ett stort antal gårdar kan komma att drabbas av problem med transporter till och från samt inom fastigheten, elavbrott kan också drabba gårdar. Detta kan förutom avbrott i leveranser av produkter från gårdarna också leda till skador på djurbesättningar och lager av olika slag. Konsekvenser vid dimensionerande nivå för lantbruket Konsekvenserna för lantbruksnäringen kring i form av skador på vägar, dränering och skyddsvallar bedöms bli svåra med följdeffekter för transporter, djurbesättningar och lager. Mycket få om några invallningar bedöms klara denna nivå. Avbrott i pro- duktionen av djurfoder som sker på översvämningshotade platser i och kan allvarligt störa foderförsörjningen för stora delar av Syd- och . Totalt bedöms vid denna nivå nära 9 500 ha åker läggas under vatten. Ytterligare stora arealer kan bli omöjliga att bruka. Skördebortfall kan uppstå i följd på de värst drabbade markerna. Fiskehamnarna får problem redan vid nivåer kring +45,30. I Spikens fiskehamn, på och vid får fiske- båtarna svårt att förtöja. Vid +46,0 m ställs fiskehamnarna och vissa tillfartsvägar under vatten (i , 2006). Långvariga översvämningar som på detta sätt stoppar fisket kan leda till stora inkomstbortfall för enskilda fiskare. Vid en dimensionerande nivå förväntas fisket drabbas av ett långvarigt uppehåll, sannolikt många månader. Fisket kan också komma att påverkas genom påverkan från föreningar av olika slag. Fiskets infrastruktur kan komma att till stora delar slås ut. Vid en 100-årsnivå bedöms ca 13 000 skogsmark runt svämmas över medan arealen ökar till nära 21 000 ha vid en dimen- sionerande nivå. Om översvämningen inträffar under vegetations- perioden och blir långvarig kan effekterna bli stora med skogsdöd som följd. Under översvämningen av /01 där vattnet stod meterhögt i strandskogen dog granbestånd här och var, dock på av den översvämmade arealen. Barken hos vissa exponerade lövbestånd skadades mekaniskt av isflak med pålandsvind. De direkta skadekostnaderna i form av förlorad skogsproduktion kan bli betydande särskilt vid en översvämning upp till dimensioneran- de nivå. Om har haft ett vattenstånd på +47,4 m är det sannolikt att en lägre men fortfarande förhöjd vattennivå (+46,5 m) kvarstår – kanske – som kan orsaka stora skador om den inträffar . I värsta fall kan all skog dö på hela arealen som översvämmas vid +46,5 m-nivån och över denna nivå får man en tillväxtförlust. 4.2.8Konsekvenser av ras, skred och översvämningar i vid ett förändrat klimat I detta avsnitt beskrivs översiktligt de generella riskerna som finns och som förvärras vid ett förändrat klimat samt konse- kvenserna i . Konsekvenserna är dock starkt beroende av hur tappningen från genom förändras. Kon- sekvensen av att öka maxtappningen från dagens tillåtna 1 030 m³/s till 1 400 m³/s beskrivs i avsnitt 4.4.4 nedan. Detta gäller såväl översvämningar som ökning av ras- och skredrisker. Tillrinningen till kommer att öka i ett förändrat klimat. Tillrinningen kommer att följa en ny årstidsrytm med mer instabila vintrar och högre vintertillrinning, som tillrinningen blir lägre , jämför avsnitt 4.2.1. Totalt sett kommer tillrinningen att öka, liksom nederbörden i själva . Med dagens tappningsstrategi kommer det att bli betyd- ligt vanligare med maxtappning jämfört med nuläget. Frekvensen beräknas öka från till i snitt . En förändring av tappningsstrategin kan dock till en del förändra denna bild. Översvämningar vid ett förändrat klimat Några nya översvämningskarteringar och generella konsekvens- bedömningar av dessa likt dem vi gjort för har vi inte tagit fram för . Ett problem är att höjddata för är mycket osäkra. Exempel på effekter med dagens max- flöden i älven beskrivs nedan. Kostnaderna för översvämningar av industrier längs har också beräknats och angivits till ca vid ett 100- årsflöde. Detta är dock en mycket osäker skattning (, 2006). I läcker olja ut från förorenad jord och det finns även risk för utläckage av tungmetaller vid en nivå som uppstår redan vid det tillåtna maxflödet 1 000 m³/s. Ett problem som kommer att bli mer allvarligt vid ett förändrat klimat är kombinationen av höga havsnivåer och höga flöden i . Detta drabbar i princip hela området nedströms , där omfattande översvämningar kan drabba både bebyggelse och infra- struktur. har kartlagt sårbarheten för extrema väder- situationer (, 2006). På lång sikt ökar riskerna av extrema väderhändelser för kraftigt. Ett förändrat klimat med en förhöjning av havsnivån ger den allvarligaste riskökningen. En höjning av havsnivån på 0,9 m tillsammans med en ny storm likt får mycket stora konsekvenser för den havsnära liksom den låglänta bebyggelsen utmed älven i centrala staden. Nuvarande säkerhetsnivåer är inte tillräckliga för ett sådant scenario. Stora delar av centrala och centrala staden kommer att påverkas i ett sådant scenario. Om alla områden som ligger under denna nivå skulle få en total skada är det betydande värden som går till spillo. Enbart dagens marknadsvärde på befintliga hus och fastigheter skattas till . Till denna summa skall läggas kostnaderna för infrastrukturen som troligen rör sig om 2 3 gånger mer. Dessutom finns kulturvärden m.m. i det centrala som inte går att skatta i pengar. vattenförsörjning är störd av stängningar av råvattenintaget i . har intaget varit stängt en fjärdedel till en tredjedel av tiden. Huvuddelen av stängningstiden orsakas av mikrobiologiska kvalitetsstörningar. Klimatförändringarna bedöms ge större risk för sämre råvatten- kvalitet som följd av: större sannolikhet för avspolning av betesmark med djur- spillning eller naturgödsel, större sannolikhet för bräddningar och nödavledning av av- loppsvatten uppströms råvattenintaget, ökande sannolikhet för skred på grund av nivåvariationer i älven ger en högre grumlighet i älvvattnet och spridning av miljöförorenande ämnen ackumulerade i skredområden, större sannolikhet för översvämning av jordbruksmark och industrimark intill älven med utsläpp av sjukdomsalstrande och andra oönskade farliga ämnen i älven, Avloppsnätet, eldistributionen och fjärrvärmenätet är också sårbara för höga vattenstånd. Vid ett 100-årsflöde i älven samt en havsnivåhöjning med 0,9 m kommer av stadens gator att ligga under vatten. stadstunneln och Götaleden är inte byggda för att klara en sådan nivå. Härtill kommer ökad erosion, långsiktig sättning samt risk för skred och ras. I sammanhanget står också klart att detta ökar den redan höga risknivån för vattenförsörjningen. () har på utredningens uppdrag studerat risken för ras, skred och ökad erosion i vid ett förändrat klimat (SGI, 2006). Inom är förekomst av kvicklera vanligt. Kvicklera är lera som vid störning förlorar sin hållfasthet och blir flytande. Försämrad stabilitet inom kvicklereområden, t.ex. vid ökad erosion i samband med ökad vattenströmning eller fartygstrafik, kan innebära att ett litet initialt skred kan spridas med fler och större skred som följd. Dessa skred kan påverka stora områden. Kon- sekvenserna av ett sådant skreds utbredning kan bli mycket omfattande för samhälle, infrastruktur, sjöfart, vattenkraftverk, m.m. Mindre skred förekommer ofta i och sker då främst på icke erosionsskyddade slänter i biflöden, ovanför erosionskydden närmast älven eller i den undervattenslänt som kan finnas mellan strandlinjen och djupfåran. Dessa skred kan medföra ökad grumlig- het i vattnet som i sin tur medför att vattenintagen tillfälligt kan få stänga. Utbredningen av dessa skred är normalt liten så länge de inte berör områden med kvicklera. Från sluss till är nivåskillnaderna stora ned mot . Kvicklera är också vanligt förekommande. Inom denna sträcka finns, förutom , inga större samhällen. Ett större skred inom detta område innebär, på grund av de stora höjd- skillnaderna, sannolikt att en stor jordmassa täpper till och stoppar all sjöfart. Tilltäppningen av älven kan också innebära att en hög våg bildas med översvämningar som följd. En dämning av älven kan även innebära att vattennivån nedströms snabbt sjunker med risk för nya skred. Från exempelvis Götaskredet 1957 finns uppgifter om att en våg uppkom i samband med skredet. Området söder om är mer låglänt än området norr därom. Ett skred inom de, speciellt på östra sidan, tättbebyggda områdena kan innebära stora konsekvenser genom att byggnader och infrastruktur kan komma att skadas och människoliv gå tillspillo. I vattenområdet påverkas sjöfarten och vatten- intag. Förekommer kvicklera kan ett mindre skred vid älvkanten sprida sig och beröra ett större område som kan ge upphov till katastrofala konsekvenser. Exempel på sådana skred är Göta- och Surteskredet, se avsnitt 4.1.5. Vidare finns här industriområden som vuxit upp i anslutning till älven genom dess möjlighet till transporter via sjöfart, väg och järnväg. Inom många av dessa områden förekommer förorenad mark som vid ett skred kan glida ut i älven och medföra skadliga miljöeffekter. Det arbete med skredriskanalyser och översiktliga stabilitets- karteringar som utförts inom har främst inriktats på större bebyggda områden. Detta innebär att mindre tätbefolkade delar, t.ex. delen norr om till slussar, ännu inte utretts med moderna metoder. Sämre stabilitet i ett förändrat klimat Den ökade nederbörden som förväntas vid den kommande klimatförändringen bedöms medföra ett förhöjt grundvattentryck och en förhöjd grundvattennivå i jorden vilket i sig försämrar stabiliteten. Det ökade medelvattenflödet medför ökad erosion där erosionsskydd saknas, vilket också försämrar stabiliteten. Den ökade och snabbare fluktuationen av vattenytan medför att en mer extrem kombination av höga portryck i jorden och låg vattenyta i älven kan uppkomma, vilket ytterligare försämrar stabiliteten. Flera faktorer samverkar alltså och bidrar i olika grad till en försämring av stabiliteten vid en ökad nederbörd och ett förändrat flöde i älven. Även andra faktorer kan påverka stabiliteten. Den eroderande effekten av vattenflödet i älven har översiktligt studerats av inom ramen för SGI:s utredning (et al, 2006). Utgående från de förutsättningar och det begränsade bakgrundmaterial som finns tillgängligt i studien har bedömts att kan erosionen längs älvsidorna och stränderna i medeltal komma att uppgå till i storleksordningen 2 á 3 m, medan bottenerosionen kan komma att uppgå till i storleks- ordningen 0,5 á 1,5 m. Även med nuvarande vattenflöden pågår erosion, men ett ökat max- och medelflöde på bedöms medföra att erosionstakten ökar med i storleksordningen jämfört med dagens förhållande. Även minskade flöden försämrar dock stabiliteten eftersom en lägre vattennivå (om så bara kortvarig) minskar vattnets mot- hållande effekt. Ett sådant scenario ger upphov till ytterligare behov av förstärkningsåtgärder än vad som redovisas för ökade vattenflöden i avsnitt 4.4.4. I princip innebär klimatförändringarnas effekter genomgående en ökad skredsannolikhet inom delsträckor omfattande lösa lerjordar. De slänter som är på gränsen till att vara instabila kan med de ovan beskrivna faktorerna av ökad erosion, höga porvattentryck och förändringar av vattennivåer komma att skreda om inte åtgärder vidtas. Även med dagens förhållanden är sanno- likheten för skred så stor för dessa slänter att geotekniska åtgärder är angelägna. SGI bedömer att redan med dagens förhållanden erfordras omfattande stabilitetsförbättrande åtgärder och utläggning av erosionsskydd, främst under vatten, längs delar av . De effekter som följer av en klimatförändring innebär att behovet av sådana åtgärder ökar betydligt, se avsnitt 4.4.4. Längs finns ett flertal förorenade områden som har klassats som mycket stor risk för människor och hälsa och då har hänsyn i regel inte tagits till risken för ökad spridning av markföroreningar genom översvämning, erosion och skred. Markområdena längs har med sin transportvänliga placering alltid varit attraktiv mark för företag och industrier. Här finns industrier som glasbruk, kemisk produktion, båtvarv, m.m. Flera av industrierna har vuxit och har expanderat mot älven. Inom några områden i den södra delen av har utfyllnader gjorts på den s.k. strandhyllan2 som därmed har för- svunnit, vilket i sin tur påverkat stabiliteten. En stor del av utfyll- nadsmaterialet utgörs av avfall samt rest- och biprodukter av tidigare produktion. Utfyllnadsmaterialets sammansättning ökar förutsättningarna för en spridning av de mest strandnära för- oreningarna vid vattennivåförändringar i älven. 2 Strandhylla, en avsats på undervattensslänten mellan strandlinjen och djupfåran i älven. även föroreningar i de ej utfyllda områdena, men dessa är då mer lokalt avgränsade. Situationen längs är extra känslig eftersom älven utgör huvudvattentäkt för ca 700 000 personer i . Råvattenintaget ligger nedströms ett flertal förorenade områden. Framtidsscenarierna medför ökade vattenflöden, ökad erosion, höjd vattennivå samt ökad sannolikhet för skred, som i sin tur medför ökad sannolikhet för föroreningsspridningar i älven. Kon- sekvenserna av det senare är dock inte utrett och den reella risken därmed inte klarlagd. 4.2.9Konsekvenser av låga vattenstånd i Något vanligare med låga vattenstånd i De klimatscenarier vi studerat inom utredningen visar visserligen på en totalt sett betydligt ökad nederbörd i men bara små förändringar i sommarnederbörden och en större avdunstning. Klimatscenarierna skiljer sig åt en del men det finns en risk för att såväl frekvensen låga vattenstånd kommer att öka som att de lägsta nivåerna kommer att sänkas med , se Figur 4.18 nedan. Figur 4.18 Beräknat antalet dagar med låga vattennivåer i enligt dagens förhållanden och fyra klimatscenarier (nivåer i RH00) Källa: et al., 2006. Vänersjöfarten är beroende av ett tillräckligt djup i farlederna för att inte inskränkningar i yrkessjöfarten, i form av t.ex. begräns- ningar i last, ska behöva införas. Om låga vattenstånd leder till restriktioner beträffande last eller slår ut sjöfarten leder detta till problem, framför allt med försörjningen av oljeprodukter, import/export av skogsprodukter. Sjötransportleden är viktig för denna industris överlevnad samt för transporterna av jordbruks- produkter till området kring . För ett antal företag som exportar via båt kan avbrott i sjöfarten också bli kännbara. Alter- nativet till sjötransporter är transporter med lastbil eller tåg. skapades i huvudsak de förutsättningar som fortfarande gäller för Vänertrafiken. Trollehättekanal bräddades och fördjupades för att kunna höja det maximala djupgåendet från 4,7 till 5,3 m vid vattenståndet +43,8 m. I motsvarande omfattning muddrades även andra farleder och hamnbassänger. har utvecklingen inom sjöfarten gått mot allt större fartyg. De begränsningar som råder beträffande fartygs storlek uppfattas allt mer som en begränsning för Vänersjöfartens utveckling. Mot den bakgrunden och med rådande konkurrenssituation i förhållande till andra transportslag gör bedömningen att det inte är möjligt att bibehålla någon Vänersjöfart av betydelse om leddjup- gåendet minskas. Verket utgår därför från att kompenserande åtgärder måste vidtas om de lägsta nivåerna sänks. Ett sänkt vattenstånd kräver i princip åtgärder i alla hamnar, farleder och i de slussar som ligger på tröskeln till . Behovet av att muddra farleder och hamnbassänger är uppenbart och står i mer eller mindre direkt proportion till sänkningens omfattning. Marginalerna mellan maximalt djupgående och faktiskt djup, främst i hamnarna, men även i farlederna är så litet att det inte finns någon möjlighet att kompensera lägre vattenstånd med minskade marginaler. I , där handelshamnen är ned- lagd, kan dock leddjupgåendet sänkas utan att det stör nuvarande trafik. En överslagsmässig beräkning indikerar en direkt muddrings- kostnad på från vid en sänkning av sänknings- nivån med en decimeter till en kostnad på kring vid en sänkning med . Beräkningen baseras bl.a. på bedömningen att massorna till stor del () utgörs av mjuka massor som är väsentligt billigare att muddra än berg. mindre del av kostnaderna är att hänföra till och farlederna () medan en större del är kopplade till anpass- ningar i hamnområdena, där hamnarna är ansvariga. Kostnaderna för att muddra är i stort sett proportionell mot den volym som skall muddras. I , , , och är sjö- botten förorenad, vilket innebär väsentliga kostnader för att ta hand om muddermassorna. Kostnaderna beror helt på hur för- orenade sedimenten är och tillgängligheten till eventuella deponi- platser. Det är därför inte meningsfullt att göra en uppskattning av kostnader av dessa slag med enkla nyckeltal. I farlederna, men också i övrigt, bedöms sedimenten däremot vara rena. Muddring kräver även omläggning av sjökablar i farleden Vassbotten- Vänersborg-Normansgrundet samt vid och . Sänkning av vattennivån med åtföljande muddring bedöms även öka kostnaderna något för underhållsmuddring till följd av ökad sedimentation i djupare rännor. Det gäller framför allt i och . Hamnarna i byggdes före den ökning av leddjupgåendet som skedde 1970. De byggdes för det leddjupgående som gällde tidigare. För att klara av den muddring som då skedde för att anpassa hamnarna till det nya djupgåendet fick kajerna förstärkas. Ytterligare muddring av hamnbassänger kommer på motsvarande sätt att kräva förstärkning av kajer och pålverk för att kajerna inte ska kalva ut i hamnbassängen. kräver sänkt vattennivå i sig åtgärder på de kajer och pirar som står på träpålar eller stenkistor. Träkonstruktioner behöver bytas ut om de hamnar ovanför grundvattenytan. I vissa fall krävs rivning och nybyggnation i andra fall handlar det snarare om ombyggnation. Åtgärder av dessa slag krävs i alla hamnar runt , utom möjligen och Älvenäs. Det är svårt att förutse vid vilken sänkningsnivå de kostnader som är kopplade till utbyte av träkonstruktioner bedöms utlösas för skilda hamnar. Klart är att dessa kostnader blir mycket omfattande vid en sänkt sänkningsnivå med , men redan vid en sänkning bedöms kostnaderna bli betydande. I något fall bedöms det också krävas markförstärkningar till följd av minskat mottryck från ytvattnet. En sänkning av vattenståndet kräver i princip åtgärder vid alla slussar mot . Den största kostnaden är kopplad till sluss, vid . Där krävs sprängning och muddring samt ombyggnad eller möjligtvis nybyggnad av . Vidare krävs nybyggnation av stensättningar och erosionsskydd. Ett projekt av den här storleksordningen blir tekniskt krävande också av den orsaken att det måste genomföras utan att orsaka orimlig störning för sjöfarten. I farleden till krävs en ombyggnad av i och på motsvarande sätt krävs ombyggnad av den nedre i vid inloppet till . Ett lägre vattenstånd kan också kräva anpassning av ledverk och erosionsskydd vid slussar, i hamnar, liksom längs farleder. Åtgärder av dessa slag krävs definitivt i grav (), vid farleden –Normansgrundet, vid och vid . En sänkning av vattennivån skulle också kräva att nya sjökort tas fram. En ny strandlinje behöver tas fram, klassificeringen av grynnor och bränningar ses över och viss nymätning kan krävas. Omfattningen av den muddring och andra åtgärder som kan bli nödvändig för att säkerställa sjöfarten beror, förutom på eventuella förändringar i regleringsstrategi, i hög grad av hur nederbördsmönstren kommer att ändras med ett ändrat klimat och hur frekventa och långvariga de lägsta vattenstånden blir. I fritidsbåtshamnar, liksom i vissa fiskehamnar krävs genom- gående muddring och anpassning av sjösättningsramper mm. Även andra anläggningar och verksamheter som friluftsbad kan påverkas negativt vid låga vattenstånd. Risk för negativ påverkan på miljön och vattenkvaliteten natur och växt- och djurliv påverkas negativt av långvarigt lågvatten om perioder med högre vattenstånd också blir ovanligare. Om vattenfluktuationerna minskar växer vikar, stränder och skär- gårdsområden igen ytterligare med vass. Några av grunda och skyddade vikar har övergödningsproblem, med bland annat syrebrist och algblomningar. Övergödningen och vattenkvaliteten kommer att försämras i dessa områden när vassen ökar i sunden och grunda områden får lägre vattendjup. Dricksvattenintag som sker på grundare områden kan behöva flyttas längre ut, exempelvis i och . Behovet av att röja vass kommer också att öka i sund, grunda vikar, badplatser och i fritidsbåtshamnar. 4.2.10Samlade konsekvenser och kostnader för översvämningar, ras och skred samt av låga vattenstånd i Skador från översvämningar av kan bli mycket omfattande och kostsamma. Översvämning till nivån +46,5 m, motsvarande en 100-årsnivå i dagens klimat och en 20-årsnivå , skulle redan detta leda till betydande konsekvenser för ett stort antal verksamheter och objekt runt . De stora ekonomiska effekterna är översvämning av byggnader, påverkan på industrier och störningar för enskilda och företag på grund av att infra- struktur (el, tele, vägar, järnväg) drabbas. Vid den högre nivån +47,4 m skulle omfattande skador drabba i princip alla samhällen runt . Samhällets infrastruktur skulle utsättas förutom- ordentligt allvarliga påfrestningar och en stor del av samhällservicen och kommunikationerna skulle slås ut. Konsekvenserna skulle bli särskilt stora i några av de större städerna belägna vid men även i övrigt skulle konsekvenserna bli betydande. I detta avsnitt beräknas kostnader för de konsekvenser som beräknas uppstå om man inte vidtar några åtgärder för att skydda sig mot de höga vattennivåerna, s.k. skadekostnader. I avsnitt 4.5.1 beräknas kostnaderna för sådana åtgärder.