sou · GUB393 · 2007-01-01 00:00:00 — Det är cirka tio företag, främst verksamma inom medicin, bioteknik och industri som är mottagare. Många utlänningar som kommer hit för tillfälligt arbete inom industrin kan dock ange andra befattningar, t.ex. utvecklingsingenjörer, och får tillstånd som sådana. Det finns således ett mörkertal på hur många som ansöker om att komma hit för arbete som egentligen kan anses tillhöra kategorin gästforskare. Medföljande familjemedlemmar till person som fått arbetstillstånd beviljas uppehållstillstånd. Gäller tillståndet beviljas också familjemedlemmarna arbetstillstånd (MIGRFS 05/2006 och riktlinjer vid bedömning av arbetstillstånd beslutade , ärende nr. 04- 1421-01). med uppehållsrätten för medborgare i EES-stater och deras familjemedlemmar infördes begreppet varaktigt bosatt tredjelandsmedborgare. Tredjelandsmedborgare har i UtlL definierats som en utlänning som inte är medborgare i en EU-stat, i en annan EES-stat eller i (1 kap. 3 c). För att tredjelandsmedborgaren skall beviljas ställning som varaktig bosatt i skall han eller hon ha vistats i utan avbrott under vid ansökningstillfället. Han eller hon skall ha haft permanent uppehållstillstånd, tidsbegränsat uppehållstillstånd syftande till bosättning, ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat och uppehållstillstånd i eller uppehållstillstånd i såsom anhörig till en person med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat. Ett särskilt EG-uppehållstillstånd som skall gälla utfärdas för den som beviljas ställning som varaktigt bosatt i . Han eller hon tillåts resa in i utan visering eller vanligt uppehållstillstånd. Personer med denna ställning och deras familjemedlemmar är undantagna kravet på att ha arbetstillstånd. Bestämmelser om återkallelse av visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd finns huvudsakligen i 7 kap. 1–9 §§ UtlL. Tillstånd får återkallas om utlänningen medvetet lämnat oriktiga uppgifter eller medvetet förtigit uppgifter som varit av betydelse för att få tillståndet. Om utlänningen vistats i med uppehållstillstånd krävs synnerliga skäl för återkallelse på nämnda grunder (1 §). Tillstånd får också återkallas om det finns andra särskilda skäl. På denna grund får dock uppehållstillstånd återkallas endast om utlänningen ännu inte rest in i (2 §). Särskilda skäl kan vara att förutsättningarna för tillståndet förändrats väsentligt (prop. 1988/89:86 s. 63). För en utlänning som rest in i får ett uppehållstillstånd återkallas om han eller hon lämnat oriktiga uppgifter, inte uppfyller gällande krav på arbetstillstånd, på grund av tidigare verksamhet eller om det kan antas att han eller hon kommer att bedriva spioneri, sabotage eller olovlig underrättelseverksamhet. I dessa fall får uppehållstillståndet återkallas endast om frågan väckts innan utlänningen visats i med uppehållstillstånd (3 §). Vid prövning av en fråga om återkallelse av uppehållstillstånd för en utlänning som rest in i skall utlänningens anknytning till det svenska samhället beaktas liksom om det föreligger andra humanitära skäl som talar mot återkallelse (4 §). Permanenta uppehållstillstånd skall återkallas om utlänningens bosättning i upphör (7 §). Härutöver finns bl.a. bestämmelser om återkallelse på grund av beslut om avvisning eller utvisning av en annan EU-stat, eller (6 §). Det svenska välfärdssystemet bygger på allmän hälso- och sjukvård och social omsorg, socialförsäkringar som ger ekonomisk trygghet vid sjukdom, handikapp, ålderdom och till barnfamiljer samt ett grundläggande kompletterande skydd enligt socialtjänstlagen (2001:453). Tillgången till hälso- och sjukvård samt tandvård regleras i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), HSL, respektive tandvårdslagen (1985:125). Vilka som omfattas av social- försäkringssystemet och vilka rättigheter detta medför framgår av socialförsäkringslagen (1999:799), SofL. Den svenska socialförsäkringen är en allmän och obligatorisk försäkring. Den omfattar alla som är bosatta eller arbetar i , oavsett medborgarskap. I lagstiftningen skiljer man mellan bosättningsbaserade och arbetsbaserade förmåner, 1 kap. 1 § SofL. Den bosättningsbaserade socialförsäkringen utgör ett grundskydd och innefattar bidrag, t.ex. barnbidrag och bostadsbidrag, samt förmåner som betalas med garantibelopp, bl.a. föräldrapenning på lägsta nivå och grundnivå, aktivitets- och sjukersättning i form av garantiersättning samt garantipension. För att omfattas av den bosättningsbaserade försäkringen skall personen vara bosatt i . Den som kommer till och kan komma att antas vistas här än , skall, om inte synnerliga skäl talar emot det, anses bosatt här. En förutsättning för att en person skall vara berättigad till bosättningsbaserade förmåner är att han eller hon vistas legalt i . Därför krävs ibland uppehålls- tillstånd för att en person skall anses bosatt i . Den som förvärvsarbetar i omfattas av den arbets- baserade socialförsäkringen. Försäkringen syftar till att kompensera för inkomstbortfall. Det handlar t.ex. om sjukpenning, föräldrapenning över lägstanivån, arbetsskadeförsäkringen och inkomstgrundad ålderspension. En person som omfattas av svensk lagstiftning enligt reglerna i EG-förordningen (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom Europeiska unionen är försäkrad för samtliga förmåner som omfattas av förordningen. Detta gäller oavsett om det rör sig om bosättnings- eller arbetsbaserade förmåner enligt SofL. Enligt EG- förordningen (EG) nr 859/2003 är den nämnda förordningen tillämplig också på tredjelandsmedborgare under vissa förutsättningar. Den som lämnar för att studera i ett annat land, och som genomgår en studiestödsberättigande utbildning eller har utbildningsbidrag för doktorander, anses fortfarande vara bosatt i under utlandsvistelsen (2 kap. 5 § SofL). Personen omfattas alltså av den svenska bosättningsbaserade försäkringen, liksom dennes medföljande familjemedlemmar (2 kap. 6 § SofL). Den som kommer till för att studera skall anses bosatt här endast om han eller hon uppbär utbildningsbidrag för doktorander. Motsvarande gäller för medföljande familjemedlemmar till denne. Den som kommer till som forskarstuderande eller som reser ut som en sådan, och därefter erhåller anställning, skall ses som arbetstagare.2 2 Se prop. 1998/99:119 s. 178. Tillgång till hälso- och sjukvård samt tandvård Enligt 3 § HSL respektive 5 § tandvårdslagen är landstingen skyldiga att tillhandahålla hälso- och sjukvård samt tandvård åt alla som är bosatta inom . För den som vistas inom , utan att vara bosatt där, är endast skyldigt att tillhandahålla omedelbar vård, 4 § HSL respektive 6 § tandvårdslagen. Bosättningsfrågan avgörs i detta sammanhang med ledning av reglerna i folkbokföringslagen (1991:481). För att folkbokföras i skall personen ha för avsikt att bosätta sig i . Den som medges uppehållstillstånd som gästforskare skall alltså folkbokföras och omfattas då av skyldighet att tillhandahålla även annan än omedelbar hälso- och sjukvård samt tandvård. Staten lämnar studiestöd i form av studiehjälp och studiemedel. Studiehjälp består av studiebidrag, inackorderingstillägg och extra tillägg. Studiehjälp i form av studiebidrag får lämnas från och med kvartalet närmast efter det kvartal då den studerande fyller . Studiehjälp i form av extra tillägg kan lämnas även till studerande som är yngre. Studiehjälp lämnas längst till och med det första kalenderhalvåret då den studerande fyller (2 kap. 3 § studie- stödslagen). I studiestödslagstiftningen görs en skillnad mellan svenska och utländska medborgare. Reglerna bygger på principen att studiestöd kan lämnas till svenska medborgare både för studier i och utomlands. Utländska medborgare kan bara få svenskt studiestöd för studier i om de dels är bosatta här, dels bosatt sig här i annat syfte än att studera (s.k. gäststuderande omfattas alltså inte). Det innebär att utländska medborgare kan få svenskt studiestöd först när de fått en stark anknytning till landet, dvs. Studiestöd kan också lämnas om det finns särskilda skäl. Viktiga undantag gäller migrerande arbetstagare inom EU/EES och deras familjemedlemmar, personer med uppehållsrätt och varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare. Dessa kategorier skall lika- behandlas med svenska medborgare om de kan härleda rättigheter i fråga om sociala förmåner från EG-rätten, eller gemenskapens och medlemsstaternas avtal med . Nedan följer en kort presentation av som hanterar de bestämmelser som berörs av genomförandet av gästforskardirektivet. Därefter presenteras de myndigheter som kan bli aktuella att hantera ytterligare reglering föranledd av genomförandet av gästforskardirektivet. är centrala förvaltningsmyndighet för verksamhet inom migrationsområdet. Verket ansvarar bl.a. för tillstånd eller visum för besök, tillstånd för bosättning, asylärenden, medborgarskap och det internationella samarbetet i migrations- frågor. Verket har också ett övergripande ansvar för att alla berörda myndigheter samverkar på bästa sätt i ärendehanteringen (förordning (2004:294) med instruktion för ). De myndigheter som på olika sätt är berörda är de svenska ambassaderna och konsulaten i utlandet som tar emot ansökningar om visum, arbets- och uppehållstillstånd, polisen som ansvarar för gränskontroll och att en del avvisade lämnar landet, Domstols- verket, migrationsdomstolarna och Migrationsöverdomstolen som hanterar överklagade ärenden, samt som bl.a. hanterar praktiska frågor vid mottagningen av flyktingar. Beträffande gästforskare är den myndighet som prövar tredjelandsmedborgares ansökningar om inresa och vistelse i i forskningssyfte. Sådana ansökningar om uppehålls- och arbetstillstånd prövas enligt de riktlinjer som gäller för internationellt utbyte. Prövningen av rätten till arbetstillstånd är delegerad av AMS till Migrationsverket.1 1 riktlinjer vid bedömning av arbetstillstånd , ärende nr 04-1421-01. är den centrala myndigheten för frågor som rör bl.a. universitet och högskolor (förordning (2003:7) med instruktion för ). Till verkets uppgifter hör att granska och utvärdera kvaliteten i högskole- och forskarutbildning. Verket skall följa upp utbildningen och forskningen med beaktande av verksamhetens roll och sätt att fungera i förhållande till samhällets och arbetslivets utveckling och kompetensbehov. Det skall också bevaka förhållanden och tendenser, nationellt och internationellt, som är av betydelse för högskolans verksamhet. Därtill svarar man för bedömningar av utländska utbildningar på eftergymnasial nivå. är en statlig myndighet med nationellt ansvar för att stödja och utveckla svensk grundforskning inom hela det vetenskapliga fältet (förordning (2000:1199) med instruktion för ). Målet är att skall vara en ledande forskningsnation. huvuduppgifter är att fördela statens stöd till grundforskning, vara rådgivare till regeringen i forskningspolitiska frågor, arbeta med strategiska frågor om forskning och forskningsfinansiering i ett nationellt och inter- nationellt perspektiv samt utveckla nya populärvetenskapliga metoder för att öka kontakterna mellan forskare, universitet, högskolor och andra aktörer inom forskningsområdet. I instruktion finns särskilt uttalat att myndigheten bl.a. har i uppdrag att främja och ta initiativ till inter- nationellt forskningssamarbete och erfarenhetsutbyte, samt att främja forskares rörlighet. finns det tre ämnesråd och en utbildningsvetenskaplig kommitté. Ett ämnesråd har ansvar för humaniora, vilket inkluderar konstnärligt utvecklingsarbete, sam- hällsvetenskap, religionsvetenskap och rättsvetenskap. för medicin ansvarar för medicin, inklusive vårdvetenskap, odontologi och farmaci. Det natur- och teknikvetenskapliga ämnesrådet har ansvar för naturvetenskap, matematik och teknikvetenskap. Varje ämnesråd skall själv inom sitt verksamhetsområde främja och stödja forskning av högsta vetenskapliga kvalitet genom att bl.a. fördela medel till forskning. Vid varje ämnesråd skall det finnas en huvudsekreterare med hög vetenskaplig kompetens som under ämnesrådet skall ha vetenskapligt ansvar för ämnesrådets verksamhet. Huvudsekreteraren är föredragande i styrelsen för ämnesrådet. skall främja och stödja utbildningsvetenskaplig forskning. Kommittén har inom sitt verk- samhetsområde motsvarande ansvar och arbetsuppgifter som ämnesråden har inom sina respektive områden. Verket för innovationssystem () skall främja utvecklingen av effektiva svenska innovationssystem inom verksamhets- områdena teknik, transport, kommunikation och arbetsliv (förordning (2000:1132) med instruktion för Verket för innovationssystem och förordning (2005:881) om ändring i förordningen (2000:1132) med instruktion för Verket för innovationssystem). Med innovationssystem avses nätverk av offentliga och privata aktörer där ny teknik, nya tjänster och kunskap produceras, sprids och används. Verket har även till uppgift att kartlägga kunskapsbehov, initiera och finansiera behovsmotiverade forsknings-, utvecklings- och demonstrations- projekt, liksom att verka för att kunskaper sprids och nyttiggörs. är också det nationella kontaktorgan som lämnar information och rådgivning om samarbetet inom EU för forskning och teknisk utveckling. En viktig del av detta ansvar är att främja svenskt deltagande i EU-programmen för forskning och teknisk utveckling. , ett initiativ från kommissionen för att främja forskarmobiliteten inom och till , är förlagd till . Tjänsten som finns i varje medlemsland syftar till att underlätta för internationella forskare genom att svara på deras praktiska frågor inför och under deras utlandsvistelse. samlade insatser skall stärka samspelet mellan samtliga nämnda aktörer för att främja hållbar tillväxt inom olika områden men också att skapa förutsättningar för tillväxt nationellt, sektor- iellt och regionalt. Inom ramen för verksamhet prövar om de förutsättningar för skattelättnader som anges i 11 kap. 22 § inkomstskattelagen (1999:1229) är uppfyllda (11 kap. 23 a § inkomstskattelagen, 1 § förordningen (2003:1106) med instruktion för , lagen (1999:1305) om och lagen (2001:530) om ändring i lagen (1999:1305) om ). Skattelättnad enligt nämnda bestämmelse kan medges experter, forskare eller andra nyckelpersoner om arbetet avser specialistuppgifter med sådan inriktning eller på sådan kompetensnivå att det innebär betydande svårigheter att rekrytera inom landet, kvalificerade forsknings- eller utvecklingsuppgifter med sådan inriktning eller på sådan kompetensnivå att det innebär betydande svårigheter att rekrytera inom landet, eller företags- ledande uppgifter eller andra uppgifter som medför en nyckel- position i ett företag. består av sex ledamöter och fem personliga ersättare. Regeringen utser ledamöter som skall ha särskild insikt i beskattningsfrågor. Övriga ledamöter och ersättare skall ha särskild insikt i företagslednings-, forsknings- eller produktutvecklingsfrågor. ges möjlighet att lämna förslag till två ledamöter och två ersättare. och Föreningen ges möjlighet att lämna förslag till en ledamot och en ersättare vardera. utfärdas tillfälliga uppehållstillstånd för gästforskare som ger dem rätt att arbeta med forskning eller undervisning på universitetsnivå. I uppehållstillståndet är noterat att det gäller för en forskare. Man använder även andra titlar i uppehållstillstånden, t.ex. studenter eller artist- och kulturarbete för att markera vilken sysselsättning som tillståndet avser att omfatta. Dokumentet som ligger till grund för en tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för forskningsändamål är ett mottagningsavtal upprättat av det mottagande forskningsorganet. Endast ackrediterade forskningsorgan är behöriga att utfärda mottagningsavtal. Ackrediterade är bl.a. universitet, statliga forskningsinstitutioner, vissa allmänna institutioner, samt en mindre grupp privata och internationella institutioner som är finansierade av allmänna medel genom stiftelser etc. När systemet infördes blev de offentliga instituten godkända att ta emot forskare utan föregående ansökan. Ett ansökningsförfarande infördes för de semioffentliga instituten som önskade ackredit- ering. När gästforskardirektivet genomförs i får privata företag möjlighet att ansöka om ackreditering (med giltighet enligt förslaget). Det mottagningsavtal som används är den modell som återfinns hos Fondation Nationale . Egentligen skulle att annat avtal (Cerfa) användas, men av någon anledning kom detta aldrig i bruk. Vid genomförandet av direktivet kommer det franska mottagningsavtalet att omarbetas helt. Något nytt förslag på modellavtal är inte framtaget . Efter det att forskningsorganet utfärdat mottagningsavtalet skickas det till forskaren som använder det i hemlandet vid ansökan om visering. Förutom identitetshandlingar är mottagningsavtalet det enda underlag som behövs för att pröva denna ansökan. franska ambassaden eller konsulatet utfärdar en visering markerat forskare och stämplar mottagningsavtalet. Vid ankomsten till ansöker forskaren om uppehållstillstånd. Han eller hon skall då visa upp sin visering, mottagningsavtalet, identitets- handlingar och bevis på hemvist. På förslag är att uppehållstillstånd för forskare kan beviljas i maximalt . Syftet med att förlänga tillståndstiden är att forskaren inte skall behöva ansöka om ett nytt tillstånd . Ett ekonomiskt åtagande för forskningsorganen vid forskarens olagliga vistelse i landet bedöms vara mycket svårt att införa, eftersom det får negativa effekter på forskningsorganens vilja att anlita gästforskare. Frågan är dock föremål för fortsatta över- väganden. är inte forskningsorganen skyldiga att underrätta myndigheterna när en gästforskare bryter mot mottagningsavtalet. Forskaren har inte rätt att ta arbete utöver vad som anges i mottagningsavtalet. Han eller hon kan alltså stanna i , men får inte arbeta utan att ingå ett nytt mottagningsavtal. En sådan forskare äger inte rätt till arbetslöshetsförsäkring. Erfaren- heterna visar att effekten av detta är att få forskare bryter sina kontrakt. Om så sker, stannar de sällan kvar i landet. införde en stopplag som starkt begränsade möjligheten för utlänningar att arbeta i landet. Forskare och personer med högskoleexamen fick en period endast möjlighet att få arbetstillstånd, enligt ett slags green-card system, för arbete inom industrin med data- och IT-relaterade arbetsuppgifter. fattade den tyska regeringen ett principbeslut att det skulle vara en huvuduppgift för landet att bli ett attraktivt centrum för högre utbildning och forskning. Den generella stopplagstiftningen togs bort. Kvalificerad arbetskraft får numera uppehålls- och arbetstillstånd om det bedöms föreligga ett behov av sådan arbetskraft på den tyska arbetsmarknaden. Med kvalificerad arbetskraft avses bl.a. personer med uni- versitetsexamen eller särskilda specialistkunskaper. togs kravet bort på att ansökan skulle lämnas till både utrikesministeriet och arbetsministeriet. lämnas ansökan endast till förstnämnd myndighet. För tredjelandsmedborgare som undervisar eller arbetar som forskare eller assistenter vid universitet eller forskningsinstitut finns en särskilt bestämmelse som, enligt huvudregeln, undantar tar dem från kravet på arbetstillstånd. Vid en ansökan om uppehållstillstånd för sådant arbete sker inte heller någon prövning om behovet av arbetskraft istället kan tillgodoses inom den europeiska gemenskapen.1 Den myndighet som är på förslag att godkänna forskningsorgan är Bundesamt für Migration und Flüchtlinge i . Denna myndighet har också ansvar för att ta fram ett mottagningsavtal. Den tyska bedömningen är att förfarandet med att godkänna forskningsorgan kommer att underlätta hanteringen av viserings- ärenden i de fall forskare anställs för tillfälliga, avgränsade forsk- ningsprojekt. Enligt det lagförslag som lagts fram för att genomföra direktivet har man föreslagit att mottagningsavtalet skall innehålla följande uppgifter. Forskarens utfästelse att han åtar sig att fullgöra forsknings- projektet. Forskningsorganets utfästelse att ta emot forskaren i syfte att han eller hon fullgör forskningsprojektet. Information om de mest relevanta rättsförhållanden som träffas mellan parterna, särskilt om forskarens kompetens, lön, semester, arbetstider, försäkringar och om forskare har ett beviljat uppehållstillstånd. En bestämmelse som reglerar att mottagningsavtalet upphör att gälla om forskaren inte beviljas uppehållstillstånd. Ett godkänt forskningsorgan får underteckna ett mottagningsavtal endast om det står klar att forskningsprojektet utförs, att forskaren har relevanta kvalifikationer och akademisk examen för uppdraget, samt att forskarens uppehälle är garanterat. Ett forskningsorgan skall omgående informera ansvarig migrationsmyndighet om varje hinder som sannolikt kan hindra mottagningsavtalets genomförande. Avslutar forskaren sitt uppdrag enligt vad som avtalats skall forskningsorganet meddela detta till ansvarig migrationsmyndighet . 1 Arbeitsgenehmigungsverordnung § 9, punkt 8 och § 6 paragraf 2, punkt 3. I finns en särskild procedur för utländsk kvalificerad arbetskraft. För att kategoriseras som kvalificerad arbetskraft krävs en årsinkomst på , eller för personer . Undantagna från kravet på en lägsta inkomst är doktorander vid ett undervisnings- eller forskningsinstitut. Undantagna är också doktorandstuderande och lärare vid universitet som är . För att en sådan person skall beviljas inresa och vistelse krävs att arbetsgivaren först ingår ett avtal med Immigratie- en Naturalisatiedienst (IND).2 Tillstånd lämnas förutsatt att sökanden kan uppvisa ett anställningsavtal som gäller tills vidare. Vid tidsbegränsade anställningsavtal ges tillstånd så länge anställningen varar, dock max . Kvalificerad arbetskraft är undantagen kravet på arbets- tillstånd. IND har ensamt ansvaret för detta ansökningsförfarande. Företag och institutioner har vissa skyldigheter, bl.a. att bistå med kompletta ansökningshandlingar och att rapportera om förhållandet ändras med den utländske anställde. När en gäststuderande avslutat sina universitetsstudier beviljas han eller hon en frist så att de kan söka en anställning som faller in under kategorin kvalificerad arbetskraft. kommer att reformera hela systemet för utlänningars inresa och vistelse. Ansvaret för utfärdandet av viseringar flyttas över från till IND som blir den enda ansvariga myndigheten. Ansökningsförfarandet för inresa och vistelse skall förenklas och gå snabbare. Institutioner och företag kommer att ha en viktigare roll för arbetstagare och studerande på grundval av avtal som tecknas med myndigheten (regeringen). används 26 olika grunder för uppehållstillstånd. Dessa kommer att minskas ner till fem. Det anses angeläget att ytterligare insatser vidtas för att utlänningar som uppehåller sig olagligt i landet sänds tillbaka eller återreser. Nya regler för kontroller och mer kännbara böter övervägs för detta ändamål. Genomförandet av gästforskardirektivet utgör således en integrerad del av reformen. Arbetet med att utforma detaljerna i regleringen fortgår och förväntas vara klart . 2 Svensk motsvarighet är . 6 Överväganden och förslag 6.1Ett nytt förfarande för gästforskares inresa och vistelse Gästforskardirektivets förfarande för gästforskares inresa och vistelse har enligt kommissionen inspirerats av systemen i ett antal medlemsländer. Det franska systemet förefaller vara den främsta förebilden. Som ett första steg i detta förfarande, som skall genomföras i , skall forskningsorganet som tar emot forskaren vara ackrediterat, dvs. vara godkänt av behörig myndighet att ta emot tredjelandsmedborgare som skall arbeta som forskare. Ackrediteringen behandlas i avsnitt 6.2. Det ackrediterade forskningsorganet får därefter utfärda s.k. mottagningsavtal, vilket behandlas i avsnitt 6.3. tillsammans med vissa kompletterande uppgifter från forskaren skall utgöra underlaget för forskarens ansökan om inresa och vistelse i en medlemsstat.