sou · GUB38 · 2007-01-01 00:00:00 — Oavsett om en individ väljer att bosätta sig i en storstad eller i gles- eller landsbygd så innebär valet av bostadsort ofrånkomligen en trade-off mellan vissa för- och nackdelar: storstadsbon vinner bl.a. närhet till arbete och service i utbyte mot trängsel och jämförelsevis höga bostadskostnader, medan gles- och landsbygdsbon bl.a. vinner närhet till natur och jämförelsevis låga bostadskostnader i utbyte mot längre avstånd till arbete och service. Enligt Statskontorets mening bör olika distri- butionsformer övervägas där t.ex. abonnenterna kan välja mellan att själva hämta lördagstidningarna i närmaste större ort eller få dem distribuerade . () har inte riktat någon invändning mot kommitténs förslag att det särskilda distributionsstödet för lördagsutdelning av dagstidningar bibehålls tills vidare, men har pekat på att den nuvarande konstruktionen av stödet inte är anpassad för en kostnadsökning av tidningsdistributionen. Enligt ESV leder en kostnadsökning för distributionen till att fler tid- ningsexemplar blir stödberättigade, vilket i sin tur kan öka antalet ansökningar av presstöd. ESV menar att detta i förlängningen leder till att stödet per exemplar kommer att minska om inte den totala summan, som var begränsad till högst tio mnkr, ökar. har tillstyrkt kommitténs bedömningar och förslag. Enligt har dagstidningarna fortfarande en viktig roll som informationsbärare. har därför betonat behovet av särskilda stöd för distribution av dagstidningar i gles- och landsbygdsområden, eftersom det utan ett särskilt stöd finns risk för att alltfler abonnenter blir utan lördagsutdelning. Avslutningsvis har pekat på att utbyggnaden av bredband generellt sett är sämre i gles- och landsbygdsområden än i tätorter. har hänvisat till sin rapport 2003:2 Konkurrens och samarbete inom medierna och angett att verket i denna förordat att distributionsstöden ses över med inriktningen att stöden genomgripande förändras eller avvecklas. Mot bakgrund av att kommittén förutskickat att återkomma till frågan om ett särskilt distributionsstöd i samband med slutredovisningen av sitt generella uppdrag har inte motsatt sig att det nuvarande regelverket för det särskilda distributionsstödet bibehålls och att frågan tas upp efter ytterligare utredning i samband med kom- mitténs slutredovisning av uppdraget. har delat kommitténs bedömning att ett särskilt distributionsstöd behövs för att distributionen av dagstid- ningar i gles- och landsbygdsområden skall kunna bibehållas på nuvarande nivå. Verket har därför ställt sig bakom kommitténs förslag att det särskilda distributionsstödet för ut- delning av dagstidningar i gles- och landsbygdsområden bibehålls tills vidare. Verket har framhållit betydelsen av att man i den framtida kartläggningen beaktar de insatser som görs inom ramen för den regionala utvecklingspolitiken för att trygga gles- och landsbygdshushållens serviceförsörjning. Verket har också betonat vikten av att man beaktar utvecklingen av regleringen på postmarknaden samt anfört att verket i samband med remiss- behandling av Post- och kassaserviceutredningens slutbetänkande (SOU 2005:5 Postmarknad i förändring) framfört att det är ange- läget att diskussionerna mellan Posten och dagstidningsföretagen om samdistribution av oadresserade tidningar och tidskrifter med adresserade försändelser leder till resultat . ansåg därvid att det kan finnas skäl att ge PTS i uppdrag att följa utvecklingen inom detta område samt göra en bedömning om det finns behov av en översyn av de regeländringar som enligt Post- och kassaserviceutredningen försvårar en sam- distribution. har delat kommitténs uppfattning att det särskilda distributionsstödet har haft betydelse för att behålla spridningen av dagstidningar i gles- och landsbygds- områden. Nämnden har bedömt att det även fortsättningsvis behövs någon form av stimulansåtgärder för att bibehålla utdelning av dagstidningar , främst i glesbygden. och har instämt i kommitténs förslag att det särskilda distributionsstödet för utdelning av dags- tidningar i gles- och landsbygdsområden bibehålls till vidare. De höga distributionskostnaderna ligger på postupplagorna, där kostnadsskillnaden mellan distribution på lördagar och måndag-fredag är stor. Dagstidningarnas postupplaga är av stor betydelse för Posten och utgör en väsentlig del av Postens lördags- volymer. delar Posten ut expressbrev och paket . Dessa volymer minskar dock totalt sett. Ut- delningen sker i lantbrevbäring längst bort från tätort där utdel- ningskostnaden per försändelse är som högst. Det är alltså mycket viktigt för Posten att få med så mycket volym som möjligt för att hålla nere utdelningskostnaderna per försändelseslag. Lördags- stödet ger tidningsföretagen möjlighet att bekosta utdelning av tidningar i glesbygd via lantbrevbärare i högre utsträckning. Det kan av administrativa skäl förekomma att lördagsstödet i vissa fall även utges för tidningsexemplar som distribueras i tätort. Detta kan generellt sett inte anses helt tillfredsställande. Det är emellertid viktigt att avgränsningarna görs med beaktande av de praktiska förutsättningarna för tidningsdistributionen och att analysen av dessa förutsättningar görs i samråd med utdelningsföretagen. LO anser att jämlika och rimliga distributionsvillkor, oavsett utgivningsort och spridningsområde, är en viktig del av samhällets stöd för att värna mångfalden på dagstidningsområdet. LO har tillstyrkt förslaget att det särskilda distributionsstödet för utdel- ning av dagstidningar i gles- och landsbygdsområden bör bibehållas tills vidare. är fortfarande det viktigaste forumet för det offentliga samtalet och oftast det enda forumet i lokalsamhället. Ett borttaget stöd för lördagsdistribution skulle riskera att ställa tiotusentals läsare utan sin tidning. Tidningsutgivarna, vars remissvar Svensk Morgondistribution KB anslutit sig till, delar uppfattningen att dagspressen har en särskild och central ställning bland massmedierna. Det särskilda distribu- tionsstödet får därför anses vara viktigt för att så långt som möjligt kunna bibehålla spridningen av dagstidningar i glesbygdsområden. Det kan konstateras att problemet med höga distributions- kostnader kvarstår . Tidningsutgivarna vill därför noga understryka vad kommittén anför om de besparingar som skulle kunna uppnås om det går att åstadkomma lösningar där dagstidningar och adresserade försändelser samdistribueras, liksom genom andra former av samarbeten med . Pres(s)gruppen delar uppfattningen att det särskilda distribu- tionsstödet är en viktig del av statens stöd till pressen för att så långt som möjligt kunna bibehålla spridningen av dagstidningar i glesbygdsområden. Det är viktigt att poängtera att de höga distri- butionskostnaderna är ett för branschen växande problem. Därför är det angeläget att hitta lösningar där dagstidningar och adresse- rade försändelser samdistribueras. Samarbeten med är angeläget men för att åstadkomma detta måste en omprövning ske av den gammalmodiga och rigida inställningen till s.k. övernatts- befordran av brev. En omprövning av detta skulle radikalt förändra kostnadsläget vad gäller distribution av dagstidningar. Pres(s)- gruppens uppfattning är att det stöd som utgår är otillräckligt för att säkerställa distributionen i gles- och landsbygdsområden . Vad gäller tidningar som kommer ut och på helgdagsaftnar som inte infaller är detta enligt Pres(s)- gruppen inget egentligt gles- och landsbygdsproblem, abonnen- terna i dessa områden är betydligt mera angelägna om att ha en dagstidning säkrad lördag. I budgetpropositionen för (prop. 2005/06:1, utg.omr. 17, avsnitt 5.7) redovisade regeringen sin bedömning att det särskilda distributionsstödet för lördagsutdelning har bidragit till att hejda den utveckling mot minskad lördagsdistribution i glesbygden som varit tydlig . Mot denna bakgrund uttalade rege- ringen sin avsikt att förlänga det särskilda stödet till lördags- utdelning med . Regeringen anförde att den avser att återkomma till med förslag om hur presstödet i fram- tiden skall vara utformat, bl.a. vad avser stödet till tidnings- distribution. Ett fortsatt särskilt distributionsstöd Kommitténs förslag: Ett särskilt distributionsstöd som inom ramen för ett presstödsberättigat samdistributionssystem syftar till att sänka tidningsföretagens kostnader för distribution av dags- tidningar i gles- och landsbygdsområden bör införas i pressstöds- förordningen (1990:524). Kommitténs bedömning är att de förhållanden som redovisades i delbetänkandet avseende distributionssituationen i gles- och lands- bygdsområden inte har förändrats. Behovet av ett särskilt distribu- tionsstöd föreligger alltjämt för att distributionen i dessa områden skall kunna bibehållas på nuvarande nivå. Som tidigare framgått i avsnitt 4.2.3 är syftet med distributions- stödet i presstödsförordningen (1990:524) att ge incitament åt dagstidningsföretagen att medverka i en samdistribution där kost- naderna per distribuerat exemplar i princip fördelas lika mellan tidningsföretagen oavsett upplagans storlek i distributionsområdet. Syftet med det särskilda distributionsstödet i förordningen (2001:898) om särskilt distributionsstöd är däremot att inom ramen för en presstödsberättigad samdistribution sänka dagstid- ningsföretagens kostnader för särskilt kostsam tidningsdistribution i gles- och landsbygdsområden. Härigenom skall det särskilda distributionsstödet stimulera tidningsföretagen att inte upphöra med sådan kostsam distribution samt att inte höja kostnaden för tidningsabonnemang för abonnenter bosatta inom mera gles- bebyggda områden. På grund av att syftet mellan de olika distributionsstöden skiljer sig åt anser kommittén att det inte är lämpligt att förena stöden. För det fall det särskilda distributionsstödet skulle inarbetas i det övriga distributionsstödet skulle tidningsföretagen sannolikt finna företagsekonomiskt mera lönsamma alternativ att använda medlen på än att bibehålla viss mycket kostsam tidningsdistribution. Risken finns därmed att syftet med det särskilda distributions- stödet inte kommer att uppfyllas. Emellertid anser kommittén att ett särskilt distributionsstöd bör inarbetas i presstödsförordningen som en ordinarie stödform vid sidan av övrigt distributionsstöd. Det särskilda distributionsstödet ges därmed en permanent ut- formning och dagstidningsföretagen ges möjligheter till mera lång- siktig planering av sin tidningsdistribution. Slutligen anser kommittén att det särskilda distributionsstödet liksom för närva- rande bör syfta till att sänka dagstidningsföretagens kostnader för distribution av dagstidningar i gles- och landsbygdsområden. Stödet bör utformas för att sänka dagstidningsföretagens distribu- tionskostnader inom dessa områden. Det särskilda distributions- stödet kan såtillvida betraktas som ett gles- och landsbygdsstöd, ett infrastrukturstöd, som inom ramen för tillgängliga resurser före- trädesvis bör komma mera glesbebyggda områden till del. Kommittén föreslår således att ett särskilt distributionsstöd som inom ramen för ett presstödsberättigat samdistributionssystem syftar till att sänka tidningsföretagens kostnader för distribution av dagstidningar i gles- och landsbygdsområden bör införas i press- stödsförordningen (1990:524). Allmänna utgångspunkter för utformningen av ett särskilt distri- butionsstöd Kommitténs förslag: Bestämmelserna avseende ett särskilt distri- butionsstöd bör utformas i enlighet med den praxis som utvecklat vid tillämpningen av förordningen (2001:898) om särskilt distributionsstöd. Ett tillämpningsproblem som finns med förordningen (2001:898) om särskilt distributionsstöd är hänförligt till kravet i förordningen att distributionskostnaden per abonnent skall beräknas som distributionsbolagen inte har administrativa resurser att göra sådana beräkningar till en låg kostnad. För det fall förordningen skulle tillämpas enligt dess ordalydelse finns det därför risk för att stödet urholkas av administrativa kostnader i distributionsbolagen. Ett annat tillämpningsproblem är att förordningen förutsätter att stöd endast skall ges för utdelning av dagstidningar i gles- och landsbygdsområden, medan distributionsbolagen utformar sina utdelningsdistrikt utifrån kostnadseffektiva hänsynstaganden, utan beaktande av områdesdefinitioner. Ett utdelningsdistrikt kan där- för omfatta samtliga områdestyper, tätorter, gles- och landsbygder. Till följd av att distributionsbolagen inte har administrativa resurser att till en låg kostnad dela upp kostnaderna inom ett utdelningsdistrikt för att på så sätt skilja ut de kostnader som endast är hänförliga till utdelningen inom gles- och landsbygds- områden riskerar en strikt tillämpning av förordningen även i denna del medföra att en stor del av stödet används för att täcka administrativa kostnader i distributionsbolagen. För att distributionsbolagens administrativa kostnader för det särskilda distributionsstödet skall kunna hållas på en rimlig nivå har efter samråd med distributionsbolagen bestämt att stödet kan fördelas utifrån en förenklad beräkning av distri- butionskostnaderna i ett utdelningsdistrikt. Administrationskost- naderna har härigenom kunnat hållas på en låg nivå, men det förenklade beräkningssättet har också medfört att stöd kan ha lämnats för utdelningar som inte når upp till en distributions- kostnad på per abonnent måndag – lördag eller per exemplar samt att stöd kan ha lämnats för exemplar som delats ut i tätorter. Kommittén har övervägt olika lösningar för utformningen av ett särskilt distributionsstöd. Utgångspunkten har varit att ett särskilt stöd skall stimulera dagstidningsföretagen att alltjämt upprätthålla en god distributionsservice i gles- och landsbygdsområdena. Värdet av träffsäkerheten i stödet, att det verkligen gynnar servicen i gles- och landsbygdsområden, har därvid fått vägas mot tillgängliga resurser. Det handlar här främst om behovet av att rikta stödet till aktuella områden och exkludera tätorter där distributionskost- naderna är lägre. En annan utgångspunkt för kommitténs arbete har varit att stödet måste anpassas till och stimulera en kostnadseffektiv tid- ningsdistribution. Distributionsföretagen arbetar kontinuerligt med att utforma mera kostnadseffektiva distributionsdistrikt. Ett särskilt distributionsstöd bör inte påverka denna utveckling negativt. bör stödet alltså inte medföra några större administrativa kostnader. Vid konstruktionen måste hänsyn därför tas till att distributionsbolagen själv utformar sina utdelnings- distrikt utifrån kostnadseffektiva överväganden samt att utdel- ningsdistrikten på grund härav kan omfatta tätorter, gles- och landsbygdsområden. Det sätt som kommittén funnit legat närmast till hands är att kodifiera den praxis som utvecklats av . Enligt inhämtade uppgifter fungerar stödet med dess nuvarande tillämp- ning väl som distributionsbolagens administrationskost- nader kunnat hållas på en rimlig nivå. Mot bakgrund av det anförda föreslår kommittén således följande modell för beräkning av stödet. Beräkningen av stödet skall alltjämt göras utifrån tidningsföreta- gets distributionskostnader per distribuerat exemplar. Till skillnad från nuvarande bestämmelser skall kostnaden per exemplar och abonnent antas motsvara den genomsnittliga kostnaden per exemplar och abonnent för distributionen i det utdelningsdistrikt där exemplaret distribuerats. Den nuvarande bestämmelsen att endast distribution i gles- och landsbygdsområden är stödberätti- gad stryks. Av kommitténs förslag följer att hänvisningen till gles- och landsbygdsområden i det nuvarande regelverket tas bort. Det inne- bär att det inte längre skall göras någon principiell åtskillnad mellan tidningsdistribution inom olika områdestyper, tätorter eller gles- och landsbygder. Den enda bedömningsgrunden för stödet blir i stället om distributionskostnaden per exemplar och abonnent är sådan att distributionen av ett exemplar är stödberättigad. Skälet bakom kommitténs förslag i denna del är att kostnaderna för viss marginell stödberättigad distribution inom tätorter kan antas understiga de administrativa kostnader som skulle uppstå i distri- butionsbolagen för det fall distribution inom tätorter principiellt skulle exkluderas från det särskilda distributionsstödet. Förslaget ligger också i linje med kommitténs utgångspunkt att det särskilda stödet systematiskt sett skall syfta till att sänka tidningsföretagens distributionskostnader inom ramen för en presstödsberättigad samdistribution. Som tidigare anförts anser kommittén att syftet med det sär- skilda distributionsstödet är att sänka tidningsföretagens kostnader för särskilt kostsam tidningsdistribution i gles- och landsbygds- områden. Trots att gles- och landsbygdsområden inte särskilt markeras i bestämmelserna är det enligt kommitténs bedömning möjligt att skapa en hög träffsäkerhet i stödet. Det hänger samman med att kostnaderna för tidningsdistribution generellt sett är högre i gles- och landsbygdsområden än i tätorter. Genom en anpassning av beloppsgränserna i bestämmelserna kan stödet härigenom riktas till utdelning i gles- och landsbygdsområden. Det bör tilläggas att träffsäkerheten av stödet kan minska beroende på hur distributionsbolagen väljer att utforma sina utdel- ningsdistrikt. Det kan tänkas att ett distributionsbolag utformar sina utdelningsdistrikt i syfte att maximera antalet stödberättigade exemplar genom att balansera kostsam utbärning i gles- och lands- bygdsområden med mindre kostsam utbärning i tätorter. Genom- snittskostnaden i ett utdelningsdistrikt kan härigenom utifrån ett bidragsberättigat tidningsföretag läggas på en optimal nivå och stödet maximeras. Detta får i sin tur till följd att ett större antal mindre kostsamma utbärningar berättigar till stöd. Någon skillnad gentemot dagens tillämpning av stödet föreligger emellertid inte. Det bör även framhållas att de medel som avsatts för det särskilda distributionsstödet utgör en förhållandevis liten summa jämfört med kostnaden för tidningsdistributionen sett som helhet. Kommittén bedömer således risken som liten att distributions- bolagen anpassar sina distributionsområden efter det särskilda distributionsstödet. Närmare om utformningen av det särskilda distributionsstödet Kommitténs förslag: Det särskilda distributionsstödet bör alltjämt stödja dagstidningsföretagens tidningsdistribution . Stödet får uppgå till högst per distribuerat exemplar och får endast avse kostnader som överstiger per distribuerat exem- plar. Stöd får inte lämnas om tidningens sammanlagda kostnad för distribution lördag understiger per abonnent. En av de frågeställningar som kommittén berörde i delbetänkandet (SOU 2005:13) var huruvida ett särskilt distributionsstöd borde stimulera tidningsdistribution även på helgdagsaftnar som inte infaller samt tidningsdistribution som utförs . Vid närmare överväganden har kommittén beslutat att inte föreslå någon sådan utvidgning av stödet. Skälet är att de resurser som kommittén bedömer kan avsättas för ett särskilt distributions- stöd företrädesvis bör användas för att stimulera dagstidningsföre- tagen att upprätthålla befintlig tidningsdistribution . I sammanhanget kan det framhållas att endast ett fåtal av de abon- nenter som mist utbärningen på nytt får lördagstid- ningen distribuerad sedan stödet infördes. För det fall det särskilda stödet skulle utsträckas till att även omfatta andra dagar än bedömer kommittén därför att det föreligger en beaktansvärd risk att tidningsföretagens service kommer att försämras. Det genomsnittliga utbetalade stödet per tidningsexemplar var , medan motsvarande belopp var . Vidare ökade den stödberättigade upplagan från 2,9 milj. exemplar till 3,1 milj. exemplar . belopp från 10,6 milj. kr till cirka 9,5 milj. kr . Enligt uppgifter från tidningsföretagen har någon indragning av distribu- tionslinjer inte skett sedan det särskilda distributionsstödet inför- des . Att kostnaden för det särskilda stödet gått ned som den stödberättigade upplagan ökat hänger därför sannolikt samman med att antalet abonnenter på överspridda tidningar i gles- och landsbygdsområden minskat som ett större antal tidningsexemplar blivit stödberättigade i tätorter och landsbygdsområden till följd av de senaste årens prishöjningar inom tidningsdistributionen. En nedgång av den överspridda upplagan kan förklaras med att tidningsföretag ofta tillämpar högre abonnemangspriser för den del av upplagan som distribueras utanför utgivningsområdet. Detta beror i sin tur på de högre distributionskostnaderna för denna upplaga. För att bromsa nedgången av den överspridda upplagan har kommittén föreslagit en utvidgning av principen om likapris inom ramen för en presstödsberättigad samdistribution. I det före- gående har kommittén också uttalat att det särskilda stödet bör utformas på ett sätt som leder till stimulans av tidningsdistribution i gles- och landsbygdsområden. gäller enligt förordningen (2001:898) om särskilt distributionsstöd att stöd får uppgå till högst per distribuerat exemplar och får endast avse kostnader som överstiger per distribuerat exemplar. Stödet får inte lämnas om tidningens sam- manlagda kostnad för distribution lördag under- stiger per abonnent. Beloppsgränserna har inte ändrats sedan förordningen infördes. Mot bakgrund härav samt mot bakgrund av uppgifterna i de två föregående styckena anser kommittén således att det finns skäl att justera beloppsgränserna för när ett särskilt distributionsstöd kan lämnas. Samma överväganden bör därvid ligga till grund för fastställandet av beloppsgränserna som när förordningen infördes. I kommitténs delbetänkande återfinns en tabell över snittpris- utvecklingen för postdistribution av dagstidningar, se SOU 2005:13 s. 19, tabell 2.1. Som framgår av tabellen låg kostnaden på per exemplar på vardagar . Snittkostnaden för utdelning måndag fredag låg alltså på per abonnent. uppgick kostnaden till per exemplar . Detta leder till att distributionskostnaden måndag lördag låg på per abonnent. I förordningen (2001:898) om särskilt distributionsstöd angavs gränserna per abonnent mån- dag lördag och . Beloppsgränserna kan således antas ha fastställts utifrån kostnaderna för postdistribution av dagstidningar jämte uppgiften från att tidningsföretag i allmänhet kunde acceptera en distributions- kostnad på (se SOU 2005:13 s. 35). uppgick snittkostnaden för utdelning av tidningar måndag fredag för postdistribution av dagstidningar till , alltså en höjning på jämfört med . Snittkostnaden för postdistribution uppgick till , en ökning med nästan jämfört med . För att återställa förhållandena till de nivåer som gällde för det särskilda distributionsstödet föreslår kommittén att särskilt distri- butionsstöd skall lämnas om kostnaderna för tidningsdistribution uppgår till följande belopp. Stödet får uppgå till högst per distribuerat exemplar och får endast avse kostnader som överstiger per distribuerat exemplar. Stöd får inte lämnas om tidningens sammanlagda kostnad för distribution lördag understiger per abonnent. Genom kommitténs förslag åter- ställs beloppen till motsvarande nivåer som gällde när det särskilda distributionsstödet infördes. Stödet kan härigenom antas få en större träffsäkerhet och riktas till tidningsdistribution som sker i gles- och landsbygdsområden. För att stödet även skall stödja distribution i gles- och landsbygdsområden är det viktigt att beloppsgränserna justeras i takt med prishöjningar för tidnings- distributionen. 5 Etableringsstöd, m.m. I 2004:s direktiv anges att kommittén skall göra en översyn av det statliga stödet till dagspressen och lämna förslag på hur det framtida statliga engagemanget på dagspressområdet skall vara utformat.