sou · GUB352 · 2007-01-01 00:00:00 — Man ska ställa krav på flyktingarna (vilket förut- sätter att det finns en anledning att kräva något av dem). Men sam- tidigt ska vi våga vara generösa (vilket förutsätter att generosite- ten medför en risk): – Mänskor som har flytt undan våld och förtryck, dom ska vi natur- ligtvis ta emot. Och vi har plats för dom. Och vi ska ha tillbaka dom regler som gällde före 89. Och jag vill gärna också tala om då att det här lånesystemet är ju introducerat. Det är ju det som gäller som efterlyste, efterlyser. Sen tycker jag visst att man kan göra mycket för att förändra. Man kan se till att människor inte får gå sysslolösa utan kommer i arbete och själva får ta initiativ. Och jag tycker också man ska ställa krav därför att kravlöshet det är inte det- samma som kärleksfullhet. Men vi ska våga och vilja vara generösa. Inget av de andra partierna bemötte på denna punkt i slutdebatten, men uppgav att vi (partiet) vill vara en röst för alla som vill ha en generös flyktingpolitik. Utifrån talet om generositet framstod Ny Demokrati som ett snålt och ogeneröst parti. Hade man i stället valt att tala utifrån rättighetsperspektivet hade Ny Demokratis position framstått som än mer problematisk: som det parti som sådde tveksamhet om ifall skulle uppfylla rättigheter landet åtagit sig att uppfylla. 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot andra sammanhang hade ju Ny Demokrati talat om tak för invand- ringen, vilket knappast är förenligt ens med krav på asyl för dem som flyr ett land av vissa skäl. I det övriga centrala valmaterialet berördes flyk- tingpolitiken men det är svårt att utläsa något bestämt perspektiv. Där fanns formuleringar om generositet men också i något fall () ett konkret krav på att begränsningar som infördes i asylrätten 1989 skulle upphävas. I de speciella program och valmaterial som rörde flykting- och invandrarfrågor sades naturligtvis mer. Här fanns generositetsper- spektivet men också rättighetsperspektivet tydligt uttryckt: Rättssäkerheten måste förbättras genom följande åtgärder: () Folk- partiet liberalerna vill ha en flyktingpolitik som präglas av generositet, rättssäkerhet och värdigt mottagande. (, fp) anser att detta i grunden kränker de asylsökandes rätts- säkerhet och kräver utförliga, skriftliga motiveringar till varje avvis- ningsbeslut. (En fråga om människovärde. Flykting- och Invandrarpolitik) hävdade också i Invandrare och flyktingar. Handlings- program att flyktingpolitiken skulle vara generös samt gav flera konkreta förslag för att öka rättssäkerheten för asylsökande. Ingenstans i materialet finner jag uttryck för ett nyttoperspektiv. Men liksom i den föregående valrörelsen fanns uppenbarligen ett sådant formulerat i andra sammanhang. skrev till exempel i sitt flykting- och invandrarpolitiska program att man an- såg att flyktingmottagningen aldrig får göras till en arbetsmark- nadsfråga. Det andra sammanhang där detta berördes var faktiskt i intervjun med där en av reportrarna förutsatte existensen av ett sådant perspektiv med sin fråga: – Men vilja att ta emot flyktingar, den ska styras av konjunk- turer? På detta svarade att den absolut inte skulle det och som jag läser intervjun antydde han inte heller själv någonstans ett sådant perspektiv, trots (eller möjligen på grund av) att frågans formulering förutsatte att han skulle utgå från nyttoperspektivet. 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot Perspektiv på diskriminering och rasism Förekomsten av främlingsfientlighet och rasism noterades i det centrala materialet, bland annat i TV. En folkpartistisk riksdagsle- damot behandlade antisemitism som ett stort problem i en DN Debatt-artikel och skrev i sammanhanget om rasistisk propa- ganda och rashets, till vilken tydligen antisemitism i den grova tappning som beskrevs i artikeln räknades (17/8 1991). I detta ma- terial gjordes dock inga analyser av orsaker och uttryck som pekar på något specifikt perspektiv. I det mindre centrala materialet är det också oftast svårt att läsa sig till något speciellt perspektiv, även om diskrimineringens och rasismens existens erkändes och problematiserades. Det fanns ett program som avvek på denna punkt genom att uttrycka sig utifrån ett tydligt strukturellt perspektiv: Det finns många teorier om orsakerna till diskriminering och rasism. () En erfarenhet från många länder är att rasism och främlingsfient- lighet inte motverkas enbart med information och utbildning. () Enligt moderna teorier är de orsaker som bidrar till rasism att söka på tre huvudområden. Det första gäller samhället som helhet. En ojämlik maktfördelning mel- lan olika etniska grupper kan bidra till rasism, framför allt om den stöds av kulturell arbetsdelning, dvs. att vissa folkgrupper alltid är hänvisade till vissa arbeten. I vårt land kan vi finna begynnande tecken till sådan kulturell arbetsdelning. Invandrarna finns ofta i städyrken och andra låglöneyrken. Ojämn maktfördelning motverkas av att man ger svaga grupper makt. Det andra huvudområdet gäller mötet mellan enskilda företrädare för majoritetsgrupp och minoritetsgrupp. Det är där den diskriminerande handlingen kan ske. Det tredje området där orsakerna till rasism och främlingsfientlighet kan sökas gäller föreställningsplanet – det som inom oss formar attity- der och fördomar. (Invandrar- och minoritetspolitiskt handlingsprogram, kds) Även förde ett relativt utvecklat resonemang om diskriminering och rasism och vissa formuleringar för tanken mot en strukturell syn, även om denna inte var lika tydligt som i krist- demokraternas skrift. 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot Det tydligaste fördomsperspektivet uttrycktes av i Invandrare och flyktingar. För att motverka rasism krävs först och främst en trygghet . Trygga människor har råd att vara generösa. () I vår kamp mot rasismen ska vi i de gröna vara medvetna om den ångest som många lever med – även i den rika delen av världen. () Bristande kunskap leder till myter och rädsla, vilket i sin tur kan leda till främlingsfientlighet som i sin värsta form blir rasistisk. Därför måste även svenskarna få sin del av invandrarpolitiken för att helheten ska fungera. Det är genom att få kunskap, via skolan, via massmedia osv., som man kan motverka problemen i kulturkollisionen. Förutom dessa relativt tydliga uttryck för ett strukturellt perspek- tiv respektive ett fördomsperspektiv vill jag peka på det speciella i resonemang citerat ovan. Där kopplades främ- lingsfientlighet samman med ekonomiska bidrag till och brottslig- het bland dem som invandrat. Skulden för främlingsfientligheten tenderade därmed att lyftas bort från de fientliga för att i stället belasta de myndigheter som gav flyktingar bidrag och var för slappa gentemot kriminella flyktingar och de invandrade själva, såsom bi- dragstagare och brottslingar. van Dijk (1993: 260) pekar på det han kallar blaming the victim som ett framträdande drag i bland annat den högerinriktade brittiska pressens bemötande av anklagelser om rasism eller fördomsfullhet. I blaming the victim-strategin läggs skulden för diskriminering eller rasism på dem som drabbas: deras eget agerande sägs ha lett fram till det. I det centrala materialet är det ont om exempel på att flyktingar el- ler invandrare relaterades direkt till oss. sade alltså i partiledarintervjun: – 25 000 fungerar relativt bra, för att vi har haft det förut, blandat alltså. /där 25 000 syftar på invandrare/. – Vi hade 65 000 invandrare i 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot Det svenska vi:et (som dock inte med nödvändighet uteslöt de invandrade) var här innehavarna. I det mindre centrala materialet återfinns fler exempel på hur re- lationen mellan oss och invandrare/flyktingar uttrycktes. Här fanns relationen invandrarna/flyktingarna och de svenska hjälparna och omhändertagarna: Allt fler /invandrare/ kommer långt bort ifrån, från , och . De kommer till för att söka skydd undan förtryck, förföljelse och svåra lidanden. Kanske kommer de aldrig att kunna återvända hem. anser att vi måste göra allt som står i vår makt för att hjälpa dem. Vi måste i första hand ta hand om dem som har behov av skydd /syftningen inte helt självklar men dem syftar troligen tillbaka på flyktingar som kommer till /. (Båda citaten En fråga om människovärde. Flykting- och Invandrarpolitik) Det fanns några exempel på svenskarna som mottagare av sådant invandrarna tillför dem: vi i aktivt ska ta till vara den yrkesskicklighet och det hant- verkskunnande som många invandrare bär med sig till . ska vi respektera deras /flyktingars och invandrares/ tradi- tioner och seder så att de kan berika vår kulturella gemenskap. (Båda citaten Invandrare och flyktingar. Handlingsprogram, mp) I dessa fall uttrycktes ett visst nyttotänkande med uttrycken ta till vara respektive berika vår kulturella gemenskap. Det fanns också sådant som vi inte kunde neka vissa flyk- tingar: Vi kan alltså inte av arbetsmarknadspolitiska eller liknande skäl neka konventionsflyktingar att stanna i . (Minoritets- och flyktingpolitiskt program, kds) Det fanns ett flertal exempel på när svenskar och invandrare sågs som grupper där båda relaterades till ett system, vare sig man hävdade att detta system slog lika för grupperna: samma bidragsregler gäller för flyktingar som för infödda svenskar (En i världen, folder, s) eller att budskapet var att systemet inte fungerade lika: 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot DET ÄR FORTFARANDE MYCKET LÅNGT kvar till målet att ge infödda svenskar och invandrare lika villkor. (En fråga om människovärde. Flykting- och Invandrarpolitik) Det förekom också att grupperna relaterades till varandra som mötande eller samverkande: Också för många bofasta svenskar kan mötet med invandrarna vara något som på ett vagt, nästan omedvetet sätt hotar tryggheten. Man borde inventera förekomsten av sådana udda yrken bland in- vandrare och skapa en möjlighet för samverkan mellan svenskar och invandrare som är intresserade av att utveckla hantverkstraditionerna inom ett visst område. (Båda citaten Minoritets- och flyktingpolitiskt program, kds) Trots att båda grupper i det första citatet var de mötande var rela- tionen inte jämlik: svenskarna känner sig hotade av mötet, men hur invandrarna uppfattar det får vi inte veta. I första kapitlet nämndes metaforen svensken är husets herre och invandraren/flyktingen är gästen (se Groglopo, 2000). Denna metaforiska relation uttrycktes på flera sätt. Dels ett vi som mottagare av eller värdar för flyende människor, något som ju också förekom 1988: Vi kan ta emot fler flyktingar. (m.fl. miljöpartister på 10/9 1991) Vi bör med glädje hälsa dem /flyktingar och invandrare/ välkomna och underlätta deras anpassning i vårt samhälle, skrev också miljö- partiet i sitt Invandrare och flyktingar. Gäster ska vara välkomna men de måste också lära sig följa de regler som gäller i värdens hem, alltså anpassa sig. I sitt Invandrarpolitiskt val- program 1991–1994 formulerade en explicit liknelse med innebörden att de som kommer nya ska betraktas som gäster: På samma sätt som vi tar emot gäster i vårt hem, har vi som folk och nation ansvar för att de nya invånare som får komma in i vårt land be- handlas väl. I detta citat uttrycks bara de positiva plikter värden har mot sina gäster, men alla vet också att gäster bara är välkomna så länge de anpassar sig till husets regler. 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot Diskriminering i valrörelsen ? De vars röster tydligt urskiljs bland dem som utformat den analy- serade valdiskursen, det vill säga partiledare/språkrör och journa- lister, samt en bisittare till statsminister i slutde- batten, bör alla ha kategoriserats som svenskar. I detta års upp- laga av partiledarutfrågningarna lät man vad som benämndes kända svenskar ställa frågor till partiledarna/språkröret. Sam- manlagt var dessa 28 personer, av vilka två uppenbarligen inte hade svenska som modersmål: de talade med amerikansk-engelsk re- spektive norsk brytning (ifråga om den förstnämnda personen framgick dock inte om han var bosatt i och han kallades inte explicit för känd svensk). Dessutom medverkade kulturper- sonligheten , en person som möjligen tenderade att kategoriseras som invandrare i av tittarna (han flyttade till från som 14-åring och talade i inslaget svenska med tysk brytning). En av de kända svenskarna var mörkhyad. Fem DN Debatt-artiklar som berörde invandrings- eller flykting- frågor var författade av partiföreträdare (sammanlagt 10 personer); ingen av dessa lär ha kategoriserats som annat än svenskar. Inga specifikt nedvärderande benämningar eller beskrivningar före- kom i det centrala valmaterialet. Över huvud taget gavs inga gene- raliserade beskrivningar av några etnifierade grupper i detta med ett undantag: uttalade sig på ett starkt värderande sätt om svenskar: – vi är stolta över , vi tycker svenskar är fantastiska på alla sätt. Jag brukar jämnt berätta om detta, hur goda förhållandena är på arbetsplatserna, hur duktiga svenskar är, hur vackert det är i (Ur Partiledarutfrågning 16/8 1991) Vattenmetaforerna för flyktingar och asylsökande förekom även under denna valrörelse: Misstaget som oftast görs när man bedömer de ekonomiska konse- kvenserna av en invandringsvåg är att invandrarna enbart ses som en ekonomisk börda (Invandrar- och minoritetspolitiskt handlingsprogram, kds) 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot kom det cirka 30 000 asylsökande till . Den stora inströmningen ledde till att reglerna för att få asyl skärptes . (En i världen, folder, s) Trots att explicita generaliseringar undveks, associerades invand- rare och flyktingar i vissa fall med negativt värderade fenomen i enskilda uttalanden. Speciellt gällde detta åtskilliga uttalanden av Ny Demokrati. Vid båda TV-tillfällena associerade flyktingar med obestämda problem eller obehagligheter, något som redan framgått av ett av citaten i avsnittet om perspektiv på flyk- tingpolitiken. I slutdebatten sade han: – Ja Ny Demokrati har tagit upp några frågor i valrörelsen som inte är så behagliga, nämligen kriminalitet, invandring och u-hjälp. (Ur Slutdebatten 13/9 1991) Både flyktinginvandring och hemspråksundervisning (som ju enty- digt förknippades med barn i invandrade familjer) associerades av Ny Demokrati med oönskade bidrag och höga kostnader: – Vi har då sagt att vi tycker att alla bidrag som ges ska ersättas med lån därför att den som tar ett lån misstänks inte för att leva på andra. Vi tycker att den, att behandlingstiden ska kortas ner för alla asylären- den. Vi vet att som dom sitter i onödan kostar 200 miljo- ner kronor. (Ur Slutdebatten 13/9 1991) – Vi vet att man delar ut förtidspensioner till marockaner som åker hem i svenska fängelser (Ur Slutdebatten 13/9 1991) – hemspråksundervisningen i den kostar ungefär precis så mycket, det handlar om , så visst skulle man kunna göra nåt utan att skicka folk till socialen. (Ur Slutdebatten 13/9 1991) Sammanhanget var här att hävdade att 60 000–70 000 pensionärer levde under existensminimum men att det fanns resur- ser att ta av. Vidare förknippade han flyktingar med kriminalitet, vilket framgår av citat ur både partiledarutfrågningen och slutde- batten i avsnittet om perspektiv på flyktingpolitiken. I två skrifter från andra partier gjordes vad jag uppfattar som en otydlig koppling mellan invandrare och oönskat beteende som 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot förtryck av kvinnor och barn. I valhandbok sades föl- jande: Rätten till olikhet innebär aldrig att svensk lag kan åsidosättas. Jäm- ställdhet mellan könen, förbud mot barnäktenskap och förbud mot aga är några exempel på värderingar och lagar som vi inte kan kompro- missa om. uttryckte sig på följande sätt i Invandrare och Flyk- tingar. – att grundläggande mänskliga värderingar inte får brytas i vårt land. Detta betyder att t.ex. kvinnomisshandel, barnmisshandel och kvinnlig omskärelse inte kan godkännas vare sig bland svenskar eller invandrare även om man kan stödja sig på någon religiös eller kulturell sed. Med vad associerades invandrare och flyktingar genom ämnesval i denna valrörelse? I det centrala materialet hade kraven att göra med asylprocessen och flyktingmottagningen. För Ny Demokratis del handlade det dessutom om kravet på att hemspråksundervis- ning bekostad med allmänna medel skulle avskaffas. Som redan nämnts förknippade också Ny Demokrati invandrare och/eller flyktingar med brottslighet i utvisningskravet. I det mer perifera materialet förekom, liksom 1988, en lång rad krav och förslag som hade att göra med den invandrade befolkning- ens liv i . Mycket handlade om flyktingpolitiken, asylreg- lerna, mottagandet av flyktingar. I övrigt förekom en rad krav kopplade till invandrares och flyktingars liv i som till ex- empel hade att göra med medborgarskap och rösträtt, utbildning, förskola, äldreomsorg, språk, kultur, religion, arbetsmarknad, ra- sism och diskriminering, och invandrares organisationer. Jag fin- ner inget anmärkningsvärt här. De resonemang och förslag som förekom inbegrep ofta flyktingar- nas eller invandrarnas välbefinnande och intressen. Som jag kon- staterat ovan kom inte heller nyttoperspektivet på flyktinginvand- ring till uttryck. Diskursen var med andra ord inte objektifierande. 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot Förslag som pekar mot negativ särbehandling I det centrala materialet förespråkades alltså allmänt, med undantag av Ny Demokrati, en generös flyktingpolitik. Förslaget att de mindre restriktiva regler för uppehållstillstånd som hade gällt skulle återinföras framfördes också, samt att skulle ta emot fler flyktingar. föreslog förbättrade möjligheter för arbetskraftsinvandring. Snabbare handläggning av invandrings- och asylärenden efterlystes, liksom rätt för dem som inväntade be- sked att arbeta i . Inga av dessa förslag kan rimligtvis upp- fattas som förslag till negativ särbehandling. Med Ny Demokratis förslag var det möjligen annorlunda. Dels rörde de potentiella flyktingar för vilka man ville införa temporära uppehållstillstånd. Att detta skulle uppfattats som sämre än att få permanent uppehållstillstånd av flyktingarna själva är mycket tro- ligt, alltså föreslog man en försämring för denna grupp. Här åter- kommer dock problemet vilka som utgör den rimliga referenskate- gorin i relation till vilken detta skulle vara fråga om negativ särbe- handling: här rörde det sig inte om personer redan bosatta i . Emellertid kan man diskutera kring konsekvenserna av ett sådant förslag. Det skulle kunnat innebära att en stor grupp flyk- tingar fått leva i utan permanent uppehållstillstånd med allt vad detta skulle inneburit av otrygghet och utanförskap jämfört med den del av befolkningen som hade rätt att leva obe- gränsad tid i . Här kan dock motargumentet resas att per- manenta uppehållstillstånd till alla flyktingar gör att färre personer kan tas emot, vilket skulle innebära att färre kunde få temporära uppehållstillstånd i krigssituationer med många människor som flyr . Ett temporärt uppehållstillstånd är bättre än inget uppe- hållstillstånd. Mot detta kan man invända att hur många flyktingar som kan erbjudas permanent uppehållstillstånd är en fråga om politisk vilja. En annan försämring som föreslogs av Ny Demokrati var att bi- drag skulle ersättas med lån för flyktingar. Troligen avsåg man dock de tidigare bidragen till bosättning för nyanlända flyktingar som redan hade ersatts med ett lån (så som alltså förmodligen föreslogs av i valrörelsen innan). För alla utom de mest förmögna flyktingarna torde det ha innebu- rit en ekonomisk långtidsbelastning att tvingas ta ett lån för sin nya bosättning, som inte drabbade flertalet redan bofasta människor. 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot Huruvida detta kan kallas negativ särbehandling beror av vilka krav man i övrigt vill ställa på det allmännas utjämnande funktion. Vidare krävde man alltså utvisning av utländska brottslingar som begått allvarliga kriminella handlingar. Även i detta fall (liksom vad gäller det borttagna bidraget) var detta redan praxis. Det är svårt att veta om Ny Demokrati krävde en skärpning av praxis eller om man stödde en redan existerande negativt särbehandlande praktik. Kravet på hemspråkets borttagande rörde bofasta invånare med andra modersmål än svenska, som hade möjlighet till skolundervis- ning i sitt modersmål. Man kan se det som att barn med svensk- födda föräldrar hade fri tillgång till sådan undervisning och att ett jämlikhetskrav skulle vara att även invandrarnas barn skulle ha det. På så sätt kan detta uppfattas som ett förslag till negativ särbe- handling av barn med andra modersmål än svenska. I det mer perifera materialet restes en lång rad mer eller mindre specificerade förslag som berörde flyktingar, invandrare och barn till dessa. Flykting- och asylpolitiken tog stort utrymme i dessa skrifter. Här framfördes olika förslag för att förbättra rättsäkerhe- ten i asylprocessen eller de asylsökandes situation som exempelvis att transportföretagen inte skulle ha ansvar för vi- sumkontroll, att det skulle ingå medborgarvittnen i asylutredning- arna, att det skulle finnas advokatjourer som kunde bistå asylsö- kande och att asylsökande inte skulle förlora det ekonomiska bi- draget om de lämnade förläggningen. Vad gällde invandrare och flyktingar som fått uppehållstillstånd framfördes sådant som att särskilda PBU-team2 med specialisering på flyktingbarn skulle in- rättas, att invandrare skulle få rösträtt och bli valbara även i riks- dagsvalet, att kunskaper i olika invandrarspråk skulle vara merite- rande vid vissa anställningar, att finskans ställning i skulle stärkas, att lokalradiosändningarna på olika invandrarspråk skulle utökas, samt att undervisningen i svenska för invandrare skulle för- bättras. Alla dessa förslag avsåg att förbättra situationen för grupper av människor som beskrevs som mer eller mindre ut- eller åsidosatta. Ett undantag är att i broschyren Invandrare och flyktingar hävdade att möjligheterna utvisa utländska medborgare som gjort sig skyldiga till grova brott borde öka, alltså ett krav i linje med det som Ny Demokrati fört upp på den centrala valagendan. 2 Team från den Psykiska Barn- och Ungdomsvården. 1991: Generös flyktingpolitik mot beskrivningen av flyktingar som hot Reaktioner på Ny Demokratis flykting- och invandrarretorik I detta avsnitt diskuterar jag kring vissa teman som Ny Demokrati förde in i valrörelsen och de övriga partiernas hantering av samma frågor. Analysen bygger på en jämförelse av det material som är direkt jämförbart mellan denna valrörelse och den föregående. Ef- tersom den totala textmassan inte innehåller exakt samma slags texter har jag valt att göra på detta sätt. Det finns till exempel inte invandrings- eller flyktingpolitiska program från exakt samma par- tier i båda valrörelserna. Ny Demokrati ville alltså att hemspråksundervisningen inte längre skulle bekostas med offentliga medel och ställde kostnaden för hemspråk mot bidrag till andra grupper. Partiet var dock inte först med att formulera kritiken mot hemspråk. I valrörelsen före- kom ju explicit försvar av hemspråkets ställning, vilket avspeglar att det redan ifrågasatts i den offentliga debatten. Ny Demokrati var dock först med att föra in kravet på hemspråkets borttagande som offentlig utgift på den centrala valagendan. Hade övriga partier ändrat sin inställning till hemspråk sedan valet ? visade en mer restriktiv hållning 1991 om man jämför deras program i invandringsfrågor med det . Tex- terna är nästan identiska men en av få förändringar gällde just hem- språk. I Program för invandrar-, flykting- och minoritetsfrågor skrev man: