sou · GUB3102 · 2007-01-01 00:00:00 — Även om resurserna det närmste decenniet kan räcka till för att klara de vårdbehov som följer av demografiska förändringar, så räcker de, enligt Kommuner och Landsting (2005), inte ens inledningsvis till för att täcka resursbehoven som följer av den medicintekniska utveck- lingen. Det är inte enbart finansieringen som utgör ett problem. Nyrekry- tering av personal är ett annat. I branschen hälso- och sjukvård är åldersgrupperna under underrepresenterade och de och över överrepresenterade. I framförallt äldreomsorgen kommer det växande antalet äldre i arbetskraften att skapa problem för till- gången på arbetskraft. Det gäller att kunna behålla rekryteringar och konkurrera med andra samhällssektorer. Man har litet att erbjuda i karriärväg och stigande ålder och erfarenhet ger litet status och andra belöningar i dessa organisationer. Inga lärlingssystem är byggda för kompetensöverföring mellan olika generationer, yngre och äldre i organisationen och det finns en brist på intresse av och förmåga att rekrytera yngre menar Generationsväxlingen – förutsägbar samhällschock I äldreomsorgen spelar personalens ålder inte någon roll, oavsett ålder och erfarenhet har de flesta medarbetare samma eller likartade arbetsuppgifter. De formella utbildningskraven är låga och internutbildningen är sparsam och leder sällan till någon förändring av arbetsuppgifterna eller rollen i organisationen. Ålderns betydelse för medarbetarnas kompetens och sambandet med kvaliteten i vården underskattas. Det innebär att begåvning och talang för servicearbete inte odlas i organisationen. Löneläget är relativt lågt och löneskillnaderna små och tar inte hänsyn till den erfarenhetskunskap som byggs upp med åldern. Vi står också, enligt , inför ett regionalt skifte i arbetskraftsefterfrågan mot utflyttningsorter som länge präglats av arbetslöshet och sysselsättningsbrist. Kvinnodominansen i omvård- nadssektorn och det lägre löneläget där gör det troligt att högst betydande lönepremier måste till för att åstadkomma en tillräcklig geografisk omflyttning. I vissa fall måste man sannolikt flytta de äldre när de blir alltför vårdkrävande så vissa spänningar rörande den kommunala utjämningen kan nog förväntas menar . Bristen på arbetskraft med utbildning inriktad mot arbete inom hälso- och sjukvård och social omsorg verkar bli stor, enligt SCBs rapport och prognoser 2005. Det handlar om gymnasie- utbildad personal inom främst äldreomsorgen. Pensionsavgångarna bland vårdpersonalen blir stora. Mer än en halv miljon ska pensio- neras från enbart den offentliga sektorn. Antalet nybörjare på omvårdnadsprogrammet på gymnasiet har sjunkit drastiskt . Tillgången kommer att minska på utbildad personal från 300 000 individer till 200 000 individer, om nuvarande studieintresse är oförändrat. Behovet av omvårdnadspersonal är det volymmässigt största problemet. Detta kan möjligen avhjälpas med en kompetenshöjning hos befintlig personal. I kapitel 5.7 föreslår jag en satsning på omvårdnadsprogrammet i gymnasieskolan. Vi kan knappast förvänta oss att marknadskrafterna ska sköta anpassningen under generationsväxlingen inom vården och omsor- gen. Som har påpekats i bland annat /2004 är offentlig produktion arbetsintensiv och betalas huvudsakligen med skattemedel. Politiska beslut om vårdinsatser- nas omfattning och finansiering liksom förhandlingar mellan Generationsväxlingen – förutsägbar samhällschock arbetsmarknadens parter kommer att bli ytterst viktiga och bestämma utfallet, hur är svårt att förutse. Då det huvudsakligen är inom offentlig sektor som vakanser kommer att uppstå är ungas etablering där ytterst beroende av politiska beslut. Åldersstruk- turen med många äldre och få unga kan dock förhindra expansion genom nyrekrytering av unga menar . Sambandet mellan ålder och kompetens gör den förestående generationsväxlingen komplicerad. Något direkt utbyte mellan yngre och äldre i personalen är sällan möjligt utan att organisa- tionen tappar viktig kompetens. Arbetslag och platta organisa- tioner är vanliga, men troligen betyder det ringa för lärandet i organisationen. Schemaläggning och många deltidsarbetande minskar troligen det breddlärande som avses med arbetslagsorga- nisationen. Överföring av kompetens sker troligen direkt mellan medarbetare. Denna kunskap som kallas tyst överförs i huvudsak mellan mästare och lärling i nära samarbete och i arbetet. Denna överföring blir troligen mindre effektiv i en organisation där det inte finns någon respekt för erfarenhet. En annan sida av myntet är frågan om hur intresserade de yngre är av att arbeta i denna typ av organisationer. Troligen attraheras få av låga löner, dåliga karriär- och utvecklingsmöjligheter och otyd- liga mästar-lärlingpositioner. Relativt låga inträdeskrav ter sig kanske attraktivt för vissa unga, men för att attrahera fler unga måste troligen arbetsorganisationen förändras och möjligheterna att utvecklas öka väsentligt. En rimlig organisationsmodell innebär att man tar hänsyn till hur kompetens byggs upp i organisationer och hos individer och hur åldersberoende detta lärande i arbetet är. Äldres och yngres kompetens är olika, de yngre kan inte ersätta de äldre. Organisa- tioner måste därför avväga hur de ska hantera kompetens som helhet i organisationen, och därmed också förhålla sig till dess åldersstruktur. Det innebär att den lösning som figurerar i dagens debatt och som innebär ett enkelt utbyte leder fel. I organisationer som inte ser några möjligheter att expandera, är det troligen en dålig lösning att pensionera de äldre, då försvinner också viktig kompetens. Hur ska vi då behålla kompetensen? Hur ska vi skola in nya kompetenser? Vilken kompetensöverföring behövs i generations- växlingen? Förbättringar uppnås endast om ålder i betydelsen av erfarenhet får betydelse för kompetensen i organisationen. Generationsväxlingen – förutsägbar samhällschock organisationsstrukturen av stigande ålders kompetensvärde, ökad internutbildning som ger meritering, ökad professionalisering, mindre platt arbetsorganisation och större löneskillnader beroende på kompetens kan leda till att servicearbetet och sevicekompe- uppvärderas. Om organisationen dessutom tydliggör hur lärandet går till i organisationen genom i strukturen markerade mästare-lärling positioner kan också de unga attraheras av den. Annars finns risk för att personal som blir allt duktigare och allt självständigare också blir allt tröttare och allt mer utarbetad av kravet på att upprätthålla produktionen. Man bör, menar , sortera fram de medarbetare som har kompetensen, modet och intresset för förnyelse och expansion. Man bör ge dessa nödvändigt utrymme och resurser för förnyelse. Denna vilja till förnyelse kommer att attrahera unga. Det kommer att behövas strukturella förändringar i samhället. öppnar det naturligtvis möjligheter och motiv för ökad jämställdhet såväl i fråga om delat ansvar för föräldraskap som när det gäller att öka männens andel av vårdarbetsskraften. Kommittén Kompetensstegen (S 2004:162) arbetar med att stödja kommunernas långsiktiga kvalitets- och kompetensutveck- lingsarbete inom vård och omsorg om äldre helt enligt de intentioner som beskrivits ovan. Stöd utgår till de kommuner som är beredda att utveckla sin äldreomsorg. Uppdraget är huvud- sakligen att kvalitetssäkra den befintliga personalens kompetens. Jag ser ett strategiskt behov av större fokus på hur kompetenser överförs till nyanställda vid till exempel en introduktion, och i arbetet med karriärvägar. Den demografiska utvecklingen är en av Kompetensstegens utgångspunkter, men den verkar inte ha fått särskilt stort genomslag på de projekt som genomförs i kommunerna. I det projekt som startats av utredningen och fem länsarbetsnämnder, INTRO, är just tanken att systematiskt överföra kunskaper från äldre till yngre, se kapitel 8. 4Grundskolan höj kvaliteten och stärk grunden för studier och yrkesliv 4.1Förslag inom för att höja kvaliteten och stärka grunden för studier och yrkesliv Skärp kraven på skolorna och huvudmännen när det gäller systematiskt kvalitetsarbete. bör få ett tydligare uppdrag att granska de skolor och huvudmän som har en negativ resultatutveckling. Stärk lärares kompetens i att följa upp och utvärdera lärandeprocessen. Aktivera eleven själv i lärandeprocesserna och i kvalitetsarbetet och använd exempelvis portfoliometoden för att minska riskerna vid skolbyten. Stärk samverkan med arbetslivet redan i – lägg inte ner praktisk arbetslivsorientering (prao) innan det finns bra alternativ. Utveckla studie- och yrkesvägledningen och ge den nya former, använd extern kunskap om framtidens arbetsmarknad. Det är som ska ge en god grund för vidare studier i gymnasieskolan och de första vägvalen in i vuxenlivet görs i slutet av . Hur väl svarar mot de krav som ställs? Får eleverna en bra start i livet och den utbildning de har rätt till? Finns det uppgifter som kan skötas bättre? Dessa frågor tar jag upp här för att ge bilden av hur strategisk grundskoletiden är för ungas etablering i arbetslivet. Preliminära siffror för /06 visar att knappt nio av tio elever var behöriga till gymnasieskolans nationella program (lägesbedömning 2006). Så har resultaten sett ut . Av betygsstatistik för åren 2004/05 framkommer höj kvaliteten och stärk grunden för studier och yrkesliv att resultaten inte utvecklas positivt. , då betygssystemet infördes, nådde av alla elever kunskapsmålen i alla ämnen, nu är andelen elever . Det är fler pojkar än flickor som inte når målen i ett eller flera ämnen. Skillnader i merit- värde mellan pojkar och flickor med utländsk bakgrund är densam- ma som för dem med svensk bakgrund. Den viktigaste förklarings- variabeln när det gäller elevers prestationer är föräldrarnas socio- ekonomiska bakgrund. Den visar den största samvariationen med elevens resultat medan kön påverkar en del och i än mindre omfattning om eleven är född i ett annat land. I en nyligen publicerad studie från (Resultat från insamling av ämnesproven i årskurs 5, 2006) visas att föräldrarnas utbildningsnivå har betydelse för resultaten redan i årskurs 5. Det är mammans utbildningsnivå som spelar störst roll för resultaten. Den här problemfokuserade bilden av är inte ovanlig. Det är emellertid viktigt att se att resultaten i mäts och redovisas med få och förenklade mått. Det är betygsresultat som dominerar och oftast i tre ämnen: Svenska, matematik och engelska. Andra pedagogiska insatser som görs i skolan blir mindre synliga trots att de är en del av uppdraget. Bilden av skolan och dess resultat presenteras aggre- gerad och med nationella statistik eller utvärderingar baserade på urval. Det finns kommuner med relativt sett många elever som inte når målen i något ämne. Bland de 20 kommuner som har flest sådana elever finns det sådana som återkommande finns med i statistik. De representerar en ytterlighet men Skol- verket konstaterar i lägesbedömningen att kvalitetsarbetet i sig med uppföljning och utvärdering av skolans egna metoder och resultat har stora brister generellt. Ett medvetet och systematiskt kvalitets- arbete saknas i alltför många fall, rektor som har ansvaret i skolan följer inte upp lärarnas prestationer och skolans huvudmän som är ytterst ansvariga efterfrågar inte eller kräver sådan information. Det är oroande. Jag anser att det är dags att ge en mer utvecklad bild av skolan och dess resultat och det är nödvändigt för att de som är ansvariga för resultaten också ska kunna ta ansvar. Därför behövs kvalitetsredovisningar eller annan lokalt framtagen information som ger underlag för att kunna bedöma och värdera resultaten så att de, vid behov, kan ligga till grund för förbättringar. höj kvaliteten och stärk grunden för studier och yrkesliv 4.3Kvaliteten behöver höjas och likvärdigheten stärkas är en skolform som styrs av sammanhållna styrdoku- ment för . Det är därigenom lätt att få intrycket av att det också i praktiken är en sammanhållen skolgång men så är det vanligtvis inte för eleverna. Istället är det vanligt att innebär flera skolbyten och nystarter (Barn, elever och personal – Riksnivå, 2006). Det kan innebära en risk för att elevers hittillsvarande resultat och prestationer inte blir synliggjorda och att kunskapsbrister inte blir upptäckta. Jag anser att båda förhållandena är olyckliga. Om elevers möjligheter att utvecklas i inte tas tillvara berövas de utvecklings- vägar som skulle kunna vara värdefulla i deras fortsatta skolgång och arbetsliv. Om elever som behöver stöd inte ges det berövas de möjligheter att komma ikapp och utvecklas enligt sina förutsätt- ningar. Så som skolgången faktiskt ser ut för de allra flesta eleverna så behövs stabila och systematiska kvalitetsrutiner för att se till att exempelvis övergångar mellan skolår och skolor inte blir en risk för att kunskaps- och kompetensbrister inte uppmärksammas och kompenseras. Särskilt viktigt är det för elever i behov av särskilt stöd att de snabbt och effektivt ges det stöd de behöver. Det finns metoder som tillämpas med gott resultat. En sådan är exempelvis portfolio-metoden som innebär att eleven – som ju är den som faktiskt genomför hela utbildningen oavsett vilka skolor som passerar revy – själv blir bärare av informationen. I portföljen finns dokumentationen om den elevens framsteg och lärande och den följer eleven. finns många exempel på att detta tillämpas med goda resultat. Men om det är en f-6-skola som använder metoden kan effekten likväl gå förlorad om den mottagande 7 9- skolan inte efterfrågar den sortens information. Ytterligare en aspekt är att det finns en dubbelhet i synen på resultat. Vem bär i realiteten bördan av ett dåligt resultat? Naturligtvis är det eleven som får sämre chanser i sin vidare utveckling. Eleven stigmatiseras när det kanske borde riktas kritik mot skolans bristande prestationer. Eleven bedöms och betygsätts men skolans prestation i sammanhanget förblir otydlig. Är det detta som påpekanden om bristen på ett systematiskt kvalitetsarbete egentligen handlar om – att dåliga prestationer från skolans sida görs i repris och kan drabba många höj kvaliteten och stärk grunden för studier och yrkesliv årskullar om ingen förbättring sker? Om det finns brister i skolans kvalitet så kan detta bristande ansvarstagande leda till att många elever helt i onödan blir lidande. Det är allvarligt då elever går i skolan här och , det hjälper inte dem att förbättringar kommer . Men frågan måste också ställas vilken kompetens lärare har för att integrera uppföljning och utvärdering av lärande- processen och vilket stöd de har i sin rektor för den här viktiga delen av sitt uppdrag. Den här aspekten borde enligt min mening få mycket utrymme i den diskussion som förs om lärare och vikten av behöriga lärare. Där betonas att lärare måste ha kompetens i de ämnen de undervisar i – en självklarhet anser jag men de måste också systematiskt kunna använda sin kompetens i att följa upp resultaten av sin undervisning. finns genom bl.a. olika utvecklade statistik- system både mycket kunskaper och goda möjligheter att jämföra prestationer mellan skolor med hänsyn tagen till den socioekono- miska strukturen, den s.k. SALSA-modellenTPF1FPT. Det möjliggör jämförelser mellan skolor och deras resultat trots att de har olika socioekonomisk struktur. Genom databasen går det alltid att hitta jämförelseobjekt. Det finns också goda kunskaper om hur framgångsfaktorerna ser ut för goda resultat men enligt är det här det brister. Resultaten från utvärderingar används inte i verksamheten för att förbättra resultaten. I synen på skolutveckling är det vanligt att tala om de goda exemplen och låta sig inspireras av dem. Men vad ska man göra med skolor som inte väljer att ta ansvar och utveckla sin kvalitet trots att kunskaper och metoder finns? Ska det finnas en undre gräns för prestationen? Jag anser att elever i ska ha rätt till en god utbildning och det är rektor och huvudmannen som har det ansvaret. Därför tycker jag också att borde initiera eller på uppdrag av regeringen särskilt granska de kommuner och skolor som har en negativ resultatutveckling och som inte vidtar åtgärder för att förbättra den. I kritik mot den bristande systematiken i kvalitets- arbetet skulle jag vilja se en hårdare prövning riktad mot de skolor som fått den här typen av påpekanden och med fokus på hur just övergångar och resultatutvecklingen hos eleverna kan kopplas till eventuella bristande rutiner. För skolor som allmänt har en negativ 1TP PT SALSA (Arbetsverktyg för Lokala SambandsAnalyser). Verktyget jämför i en statistisk modell kommuners och skolors betygsresultat med hänsyn tagen till föräldrars utbildningsnivå, kön och utländsk bakgrund. höj kvaliteten och stärk grunden för studier och yrkesliv tendens i sina resultat behöver uppmärksamma huvud- mannen på problemen och kunna ställa tydliga och tidsatta krav på förbättringar. Min uppfattning är också att eleverna genom sin skolgång får goda insikter om skolan och dess förtjänster och brister som borde kunna utnyttjas mera i det systematiska kvalitetsarbetet – det skulle både skolan och eleverna vinna på. Detta kan exempelvis gå till så att elevers kunskaper och insikter regelmässigt hämtas in för att ligga till grund för kvalitetsarbetet i skolan. I delbetänkandet hävdade jag att prao behövs i och bör prioriteras. har påtalat oklarheter i hur ansvaret för arbetsmiljön under prao för grundskoleelever ser ut. Det har lett till – enligt den offentliga debatten – att skolor nu tvekar om att tillåta prao. Detta är olyckligt eftersom min uppfattning är att arbetslivet behöver bli mycket mer synligt i och prao är också viktigt för att unga ska kunna få en bättre kunskap om vuxenvärlden och arbetslivet. är det viktigt att inse att arbetslivet förändrats mycket sedan reglerna om pryo och prao en gång formulerades. Många skolor vittnar om att det är svårt att finna arbetsplatser som har möjligheter att ta emot elever. Av det skälet är det glädjande att se att flera kommuner arbetar med alternativa sätt att fördjupa kontakterna med arbetslivet i och utvecklar och förnyar samarbetet. Ingen skola bör dock ställa in praon innan andra alternativ att samverka med arbetslivet finns. Av eleverna har prao uppskattats och de kontakter som knyts kan leda både till säkrare gymnasieval, chans till feriejobb och arbetslivserfarenhet. Om inte prao längre är ett möjligt sätt att möta arbetslivet så behöver det ersättas med studiebesök, att anställda berättar om sina yrkesval och att tidigare elever kan informera om vart deras utbildningar lett dem. Det finns företag som medvetet ser skolan som sin framtida rekryteringsarena och prioriterar den här sortens aktiviteter och som eftersträvar nära samverkan med utbildningar ända upp till universitetsnivå. Det finns också exempel på skolor som har fadderföretag som bl.a. tar en sådan här roll. Om sådana här kontakter sker rutinmässigt höj kvaliteten och stärk grunden för studier och yrkesliv blir det möjligt för skolan och arbetslivet att genomföra dem. Arbetslivet är målet för eleverna i , de behöver positiva och inspirerande möten med framtidens arbetsmarknad. 4.5Studie- och yrkesvägledning måste få nya former I delbetänkandet refererades flera rapporter om den negativa utveckling som skett med studie- och yrkesvägledningen i grund- och gymnasieskolan. Trots att behoven är mycket stora har omfattningen minskat. Jag beskrev detta som en paradox – när valmöjligheterna ökar och arbetslivets utveckling blir snabbare och mer svårbedömd så minskar vägledningen både i kompetens och omfattning. är behovet större än någonsin av kontakter och information om det kommande arbetslivet för eleverna. Det är i som vägen formas till arbetsliv och högre studier. Bilden av arbetslivet och vad som krävs för att nå olika yrkes- områden är komplicerad och vilka behov som finns av olika utbildningar är svåra att bedöma och kan förändras snabbt. Marknadsföringen av olika utbildningar har inte heller alltid fokus på saklig information om vart utbildningen leder utan betonar andra aspekter som man tror kan locka elever till utbildningen. I en sådan situation behövs en bra vägledning och information till eleverna som ska göra sina val. presenterade en mycket kritisk rapport om studie- och yrkesvägledningen (Utvärdering av vägledning inom det offentliga skolväsendet) och menar att verksamheten stagnerat både på nivå och i skolan. I mitt utredningsarbete har jag med stort intresse mottagit en skrivelse och träffat styrelse- ledamöter i som pekat på de allvarliga problem de ser med verksamhetenTPF2FPT. Både och understryker att staten behöver tydliggöra vilka mål som gäller för verksamheten och kvaliteten behöver utvärderas. En sådan utvärdering av verksamhetens kvalitet har inletts av och Myndigheten för skolutveckling har fått i uppdrag att ta fram goda exempel på området för att stimulera en kvalitetsutveckling. Min bedömning är att detta inte är tillräckligt – det behövs många fler insatser för att ge unga elever en god grund för sina vidare studieval. Det är också viktigt att bredda synsättet på studie- och yrkesvägledning. Enligt min mening är det inte en 2TP PT Allmänna tankar kring ungdomsarbetslöshetspraktiken. höj kvaliteten och stärk grunden för studier och yrkesliv fråga med fokus på yrkesrollen och dimensioneringen av studie- och yrkesvägledare som löser de här problemen även om de frågorna är viktiga. En utvecklad studie- och yrkesvägledning kräver samverkan också med andra aktörer utanför skolans värld. Unga är kapabla att bedöma och intresserade av att göra väl underbyggda val för framtiden om de ges en bra information om vad valen innebär. Viktiga punkter att uppmärksamma är: behöver komma in tidigt i grund- skolan och samverka med arbetslivet. Skilj på generell information om arbetslivet som ges till flertalet elever och individuell vägledning till elever som efterfrågar sådan av någon som har utbildning för detta. Det är olika saker och studie- och yrkesvägledaren kan inte ensam sköta detta. Målen för studie- och yrkesvägledning inom skolan behöver förtydligas. En generell information kräver medverkan från arbetslivet och andra aktörer som t.ex. arbetsförmedlingen som kan informera om prognoser om arbetsmarknaden . Utnyttja den expertkunskap som finns tillgänglig via webb och andra medier. Samverkan sker mellan och för att ta fram en webbaserad information. Arbetslivet behöver se de unga som går i skolan som den resurs de är, den framtida arbetskraften som behövs i olika organisa- tioner. Skolan syftar till en förberedelse för vuxenvärlden och ett bra arbetsliv är en del av denna. Därför behövs tidiga kontakter med arbetslivet vilande på en ömsesidig nytta och respekt för de olika villkor som gäller, god samverkan kräver både planering och resurser. Arbetslivet och frågor kring framtiden bör ges utrymme i skolan, exempelvis inom samhällskunskapen och andra ämnen. Det kan behövas riktlinjer för hur marknadsföring som vänder sig till grundskoleelever av gymnasieutbildningar ska utformas. Exempelvis kan vissa minimikrav på information om kvaliteten och innehållet i utbildning behöva definieras. Individuell vägledning behöver vara tillgänglig för de unga och kräver professionell kompetens. För att kunna öka resurserna förordar jag mer av samverkan med andra instanser där sådan kompetens finns som exempelvis med arbetsförmedlingen och studie- och yrkesvägledningen inom samtliga skolformer. 5Gymnasieskolan bättre kvalitet och matchning 5.1Förslag inom gymnasieskolan för att underlätta ungas etablering på arbetsmarknaden Anpassa utbudet av program och utformningen av utbildningen efter elevernas val, det är viktigt med en stark motivation för att fullfölja utbildningen. Alla utbildningsalternativ ska ge baskunskaper, som ger eleven en god grund att bygga vidare på enligt intentionerna för det livslånga lärandet.