sou · GUB336 · 2007-01-01 00:00:00 — Om nämndens prövning av studentkårers beslut finns bestämmel- ser i förordningen (0000:00) om studentkårer, nationer och sär- skilda studentföreningar vid universitet och högskolor. 7Granskning av studentkårernas verksamhet är studentkårernas verksamhet underkastad granskning av verksamhetsrevisorer samt av fullmäktiges möjlighet att bevilja eller inte bevilja ansvarsfrihet till styrelsen. Granskningsmetoderna syftar främst till att utreda huruvida studentkårer bedrivit verk- samheten på sådant sätt att det givit upphov till lagbrott. Dessa former av granskning är dock tandlösa när det gäller att systema- tiskt utveckla verksamhetens kvalitet. Någon systematisk granskning av verksamhetens ändamålsenlig- het eller hur studentkårens verksamhet kan utvecklas och förbätt- ras finns inte. Med anledning av att ändamålet med studentkårer varit så pass otydligt skulle en sådan granskning också ha varit svår att genomföra. Detta har försvårat utvecklingen av starka och kvalitativa stu- dentkårer som det undergrävt enskilda studenters rätts- säkerhet, när studentkårer inte lever upp till studenternas berätti- gade förväntningar. () utvärderingsavdelning har i uppdrag att granska verksamheten vid universitet och högskolor. Ett nytt kvalitetsgranskningssystem har utvecklats där i sexårsperioder granskar samtliga utbildningar som leder till generella examina och yrkesexamina samt forskarut- bildning. I utvärderingarna ingår att granska universitetens och högskolornas examensrätter. granskar kvaliteten i verksamheten och främjar kvalitetsutvecklingen vid universitet och högskolor. Verket genomför utvärderingar, konferenser och uppföljningar av olika slag. En typ av kvalitetsgranskning är utvärderingar av utbildningar som leder till generell examen eller yrkesexamen. Dessa omfattar både grund- och forskarutbildning. Andra typer av kvalitets- granskning är prövningar av examenstillstånd och prövningar av Granskning av studentkårernas verksamhet Verket genomför också tematiska utvärde- ringar av vissa verksamheter på lärosätesnivå, t.ex. studentinfly- tande, jämställdhet, social och etnisk mångfald, samverkan och in- ternationalisering. Med vårt förslag om ny ändamålsparagraf regleras studentkårernas verksamhet tydligare. De får specifika uppgifter av staten i syfte att bidra till en högkvalitativ högre utbildning. Vidare ges varje enskild student rätt att överklaga studentkårers beslut som innebär ett av- steg från dessa uppgifter. Det finns dock ageranden i den vardagliga verksamheten som aldrig kan bli föremål för ett överklagande. Utifrån den enskilde studentens perspektiv är det viktigt att verksamheten håller en jämn och hög kvalitet runtom i landet. Det skall inte vara avgö- rande vilket lärosäte man studerar vid för att kunna tillhöra en stark studentkår eller inte. Det finns därför ett stort intresse av en metodisk och regelbun- den granskning och utvärdering av studentkårernas verksamhet. Med anledning av detta föreslår vi att () skall få i uppdrag att genomföra denna granskning i samband med den ordinarie granskningen av lärosätena. Det finns två syften med granskningarna: Att bidra till studentkårers egen kvalitetsutveckling. Att granska om studentkårerna följer förordningen om stu- dentkårer, nationer och studentföreningar vid universitet och högskolor. Vårt förslag innebär ett utökat uppdrag för HSV. Visserligen kan man hävda att det är en stor principiell förändring att låta en statlig myndighet utvärdera studentkårernas verksamhet. Vi menar dock att detta förslag är konsekvent och ligger i linje med vår syn på stu- dentkårerna som intimt sammankopplade med lärosätet och som av staten tilldelats vissa specifika uppgifter. Denna granskning är ett viktigt led i att stärka studenters rättssäkerhet och studentkårernas legitimitet. Vi menar även att HSV är bäst lämpat att genomföra denna typ av granskningar då myndigheten samlat på sig relevant erfarenhet. Naturligtvis måste de som för HSV:s räkning utför granskningen Granskning av studentkårernas verksamhet vara personer med god inblick i och erfarenhet av studentkårsar- bete. Vår förhoppning är även att dessa granskningar, vid behov, skall leda till konkreta åtgärder, organisatoriska förändringar, ökad med- vetenhet, bättre beslutsunderlag och ökat samarbete studentkårer emellan och mellan studentkårer och lärosäten. Vår förhoppning är vidare att utvärderingsrapporterna leder till en bred diskussion kring hur studentkårerna kan utveckla och förbättra sina arbets- metoder inom olika områden. Vi har diskuterat olika typer av sanktioner gentemot de student- kårer som bedriver en undermålig verksamhet. Vår slutsats är emellertid att inte nu föreslå några sådana. Vi tror att den offent- lighet och allmänna insyn som gäller för HSV:s granskningsrap- porter är tillräcklig för att eventuella brister skall korrigeras av stu- dentkårerna själva. 3 § skall granska kvaliteten i studentkårernas verksamhet. Förslag till ändring i förordning (2003:7) med instruktion för 1.granska kvaliteten i grundläggande högskoleutbildning och forskarutbildning, samt i studentkårernas verksamhet, 2.utvärdera universitetens och högskolornas kvalitetsarbete, och 3.följa upp resultaten av den utvärdering som avses i 1 och 2. läser många studenter vid flera lärosäten, exempelvis via Sve- riges nätuniversitet, och kan inte självklart sägas tillhöra en hög- skoleort mer än någon annan. Detta innebär att en student kan vara skyldig att tillhöra flera studentkårer och således vara skyldig att betala mer än en kåravgift. Vidare bedrivs en stor del av kurserna inom distansutbildning på deltid. Mot denna bakgrund bör, enligt utredningens direktiv, reglerna beträffande rätten till begränsat medlemskap vid deltidsstudier och distansstudier ses över. Vi skall utreda hur bestämmelserna om avgifter vid deltidsstudier och distansstudier och vid medlemskap i flera studentkårer kan förändras på ett tillfredsställande sätt. Problembilden framgår tydligt ur direktiven och rapporten avgifter och service. Problemet har i grunden två aspekter, en ekonomisk och en demokratisk. Den ekonomiska handlar om att studenter i vissa konkreta fall betalar upp till nio kåravgifter vilket är orimligt för den enskilda studenten och motverkar de av reger- ingen fastlagda målen om ökad samverkan mellan lärosäten och breddad rekrytering. Den studentdemokratiska delen handlar om att studiebevakningen och det studiesociala arbetet blir svårare att bedriva gentemot de splittrade nät- och distansstudenterna. Dessa studentgrupper utgör en utmaning av den traditionella kopplingen mellan en student, ett lärosäte och en studentkår. Den stadgeanalys som utredningen gjort ger ingen information som inte framgår av rapporten och service. Ur denna rapport kan bl.a. följande problem identifieras. Många studentkårer har bristfälliga medlemshanteringssystem som inte klarar av att skilja distansstudenter från andra studenter med reducerad kåravgift. Det gör dels siffrorna kring antalet di- stansstudenter osäkra, dels försvårar det riktade informationssats- ningar. För det andra är antalet distansstudenter vid vissa student- kårer så litet att särskilda satsningar inte kan motiveras ekonomiskt utifrån detta. Många studentkårer har varken tid eller resurser att träffa avtal med andra studentkårer om avgifter och inte heller kapacitet att utreda frågan. Många problem har det gemensamt att de har sin grund i att nät- och distansstudenter inte är fysiskt närvarande på campus. Det är svårt för nät- och distansstudenter att utöva inflytande i kåren. Nät- och distansstudenters behov skiljer sig från campusstudenter i bl.a. fråga om studenthälsan, rabatter samt övrig studiesocial verk- samhet. Flertalet studentkårer har inte förmått att ta till vara stu- denternas behov. Det finns kunskap och metoder för att förbättra dessa förhållan- den men de sprids inte på ett effektivt sätt. Studentkårerna är i stort behov av stöd och metodutveckling för att integrera IT i sin verksamhet för att möjliggöra nät- och distansstudenternas infly- tande. Vi fäster stor tilltro till den nya Myndigheten för nätverk och samarbete inom högre utbildning som bl.a. har till uppgift att ge stöd till IT-stödd distansutbildning samt att arbeta med pedagogisk utveckling av all högskoleutbildning. Studentinflytande är viktigt i båda dessa uppgifter och denna myndighet kan därför vara ett vik- tigt stöd för studentkårerna att utveckla nya former för inflytande. Enligt uppgift från SCB fanns det, , 311 091 re- gistrerade studenter och av dessa läste 13 160 vid mer än en hög- skola, dvs. Utgångspunkten för vårt förslag är att det skall vara en lösning som är rättvis och enkel för den enskilde studenten och som är realis- tiskt genomförbar för landets studentkårer. I det följande kommer vi att redogöra för några av de alternativ vi diskuterat och hur vi kommit fram till vårt förslag. Det finns tre centrala begrepp som återkommer i våra resone- mang och som kan behöva definieras. Det är campusstudent, nät- student och distansstudent. Campusstudent innebär en på lärosätet fysiskt närvarande student. Nätstudent är en student som bedriver nätbaserade kurser eller hela utbildningsprogram och finns således inte fysiskt närvarande på lärosätet. Distansstudent är en student som bedriver studier på distans och brukar således vara fysiskt när- varande på lärosätet endast vid undantagsfall. En lösning som har diskuterats i olika sammanhang är införandet av en specifik nätkår för landets nät- och distansstudenter. Vissa menar att detta skulle vara en god idé då det skulle lösa den eko- nomiska frågan och en sådan studentkår skulle genom sitt nätbase- rade arbetssätt vara bättre lämpad för nätstudenterna. skulle identiteten nätstudent skapas vilket, enligt vissa, är en för- utsättning för ett långsiktigt studentinflytande. Detta alternativ skulle vara enkelt för den enskilde studenten och tekniskt enkelt för studentkåren. Det finns dock många praktiska problem med detta alternativ. Att en nationell studentkår skulle kunna bedriva ett effektivt stu- diebevakande arbete på ca 40 olika lärosäten är tveksamt. Behovet av att känna till de lokala förutsättningarna och beslutsvägarna är oerhört viktigt och att bygga upp en sådan kunskap skulle vara praktiskt mycket svårt. En nätkår skulle därför med stor sannolik- het bli en mycket svag studentkår, vilket inte skulle gynna nät- och distansstudenter. Brister i studentengagemang och kontinuitet skulle även bli stora. Vi menar att det inte finns någon principiell skillnad mellan en nätstudent och en campusstudent som skulle motivera ett annat sätt att organisera nät- och distansstudenter. Utbildningsbevak- ningen sker på samma sätt oavsett om det är en campus-, nät- eller distanskurs. Vidare kan vi konstatera att kvalitetssäkring och studentinfly- tande på nät- och distanskurser sker rent konkret på det lokala lä- rosätet där kursen ges. En organisatorisk ram för detta finns redan i de etablerade studentkårerna. Inte desto mindre kan vi konstatera att många studentkårer inte förmår bedriva ett starkt arbete för nät- och distansstudenter. Trots detta kan vi konstatera att det finns tecken på för- bättring, vilja och förutsättningar för studentkårerna att göra detta framgångsrikt. Även om lösningen med en nätkår kan te sig som en attraktiv tanke menar vi att de principiella och praktiska problemen är överhängande. Sammanfattningsvis menar vi att det är de lokala existerande stu- dentkårerna som skall ha det fortsatta ansvaret för nät- och distans- studenter. Alternativet till en nätkår är således att de existerande studentkå- rerna driver in kåravgiften och organiserar studentinflytandet. Vi talar här om en kåravgift oavsett hur många lärosäten som är aktö- rer i en utbildning. Frågan blir då vem som fastställer denna avgift, vilken studentkår som driver in den och vilken studentkår som an- svarar för verksamheten. I utredningen har vi framförallt diskuterat två modeller. Enligt detta alternativ betalas kåravgiften in centralt till en myndig- het eller en organisation. Denna fördelar avgiften till berörda stu- dentkårer beroende på antal poäng. Studenten tillhör samtliga stu- dentkårer som får del av kåravgiften. Fördelarna är att det är ett enkelt och långsiktigt system för alla parter och förmodligen det billigaste. Genom att koppla in- samlingen till det centrala antagningsystemet skulle ett mer tillför- litligt medlemsregister kunna åstadkommas. De problem som vi sett med denna lösning är att den är alltför centralistisk och kontroversiell då de s.k. medlemsregistren skulle administreras av en nationell instans, samt därigenom ett under- kännande av studentkårerna. Men framförallt innebär denna lös- ning en omstrukturering av hela systemet, ett system som i stora delar fungerar bra. Visserligen skulle denna modell vara mycket en- kel för den enskilde studenten men investeringskostnaderna som denna modell skulle kräva skulle inte stå i proportion till det pro- blem som man syftar till att lösa, dvs. situationen för av lan- dets studenter. Av dessa anledningar avfärdade vi denna modell. Då återstår nå- gon form av lokal insamling av kåravgiften. Enligt denna modell bestämmer studenten själv vilken studentkår denne betalar till. Denna studentkår fördelar avgiften till berörda studentkårer beroende på antal poäng. Studenten tillhör samtliga studentkårer som får del av kåravgiften. Exempelvis en student som läser 5 poäng vid universi- tet, 10 poäng i och 5 poäng vid Lunds universi- tet, väljer att betala till studentkår. studentkår fördelar sedan pengar till Lunds humanistkår och till stu- dentkår. Problemet med denna modell är att studenterna kan förväntas betala till den billigaste studentkåren och kräva rättighe- ter av de dyrare studentkårerna, rättigheter som för andra studenter kostat mer. Fördelen med denna modell är den är enkel för den enskilde stu- denten men å andra sidan förmodligen mer kostsam för studentkå- rerna och därmed för studenterna. Systemet görs i någon mån helt beroende av studentkårernas förmåga att lösa problemet studentkå- rerna emellan, vilken visat sig vara bristfällig. De omfattande admi- nistrativa kostnader som denna modell medför skulle leda till att vissa studentkårer inte skulle kunna fördela pengar till andra stu- dentkårer. En möjlig lösning skulle då vara att behålla den delen av modellen som handlar om att man betalar själv till studentkåren men utan att studentkåren behöver transferera pengarna. Således skulle studen- ten få välja vilken studentkår denne betalar till som samt- liga studentkårer åläggs bedriva verksamhet gentemot samtliga stu- denter inskrivna vid det lärosäte där studentkårerna verkar. Med tanke på att det endast rör sig om av landets studenter bör detta inte vara ett alltför stort problem. Således skulle enligt tidigare exempel studenten betala till Upp- sala studentkår men kunna kräva fullständiga rättigheter i såväl studentkår som i Lunds humanistkår, utan att ha betalat till de två senare studentkårerna. Detta skulle skapa ett incitament för studentkårerna att skapa ett fungerande samarbete. Nackdelen är att detta kan drabba vissa stu- dentkårer mycket kraftigt. Nät- och distansstudenterna är kon- centrerade till vissa specifika lärosäten och berörda studentkårer skulle drabbas hårt om de inte fick in kåravgifter men ändå hade ansvar för att bedriva kårverksamhet gentemot dessa studenter. En alternativ modell skulle vara att man som student betalar X an- tal kronor per poäng till de studentkårer som verkar på de lärosäten där man avser att läsa. Varje studentkår sätter en kåravgift per po- äng. Enligt tidigare exempel skulle studenten betala vad det kostar för 5 poäng i , 5 poäng i Lunds humanistkår och vad det kostar för 10 poäng i studentkår. Vi menar att denna tredje modell har flest fördelar för såväl den enskilde studenten som för studentkårerna. Det är enkelt för den enskilde studenten, praktiskt genomförbart för studentkårerna och långsiktigt. Genom den direkta betalningen till samtliga studentkårer i en utbildning blir det också tydligt vilka studentkårer som har ansvaret för dessa studenter och under vilka perioder. En konsekvens av detta förslag är att vissa studentkårer får mindre intäkter . Å andra sidan är det enskilda studenter som drabbats orättvist hårt genom att de tvingats betala dubbla eller flerdubbla kåravgifter. Genom våra förslag åläggs varje studentkår i vissa speci- fika uppgifter som är centrala för att åstadkomma en högkvalitativ högre utbildning. Om dessa uppgifter kostar mycket pengar, så är det också studentkårens ansvar att ta ut en sådan avgift som mot- svarar de kostnaderna. Med bakgrund av det anförda förslår vi modell tre. 8 § En studentkår skall fastställa den obligatoriska kåravgiften per poäng enligt högskoleförordningen (1993:100) 6 kap. 2 §. Den obli- gatoriska avgiften som skall betalas av studenten baseras på omfattnin- gen av utbildning som studenten tar del i vid högskolan. 9Nationers och särskilda studentföreningars syfte och ändamål När det gäller nationer och studentföreningar avser utrednings- uppdraget de sammanslutningar som är obligatoriska, nämligen dels nationerna vid universiteten i och , dels fakultets- föreningarna vid . Vid dessa universitet stu- derar drygt 80 000 studenter eller av landets hög- skolestuderande. Uppdraget sönderfaller i tre delar: att se över och lämna förslag till hur nationernas och studentfö- reningarnas ändamål kan förtydligas, att överväga om möjligheten att uppfylla nationsobligatoriet genom medlemskap i en nation eller studentförening som inte bedriver någon verksamhet och som inte tar ut någon med- lemsavgift kan tydliggöras samt att pröva om det finns anledning att stärka möjligheterna till överprövning även av nationers och studentföreningars beslut. Inledningsvis vill vi påpeka att en analys av sammanslutningarnas stadgar visar att studentföreningarna vid uttrycker ett – jämfört med nationerna – friare förhållande till både universitet och den nu gällande förordningen. Det gäller till exem- pel godkännande av stadgar och ändringar av dessa samt besvär och möjlighet att överklaga beslut. Den samhällsvetenskapliga, den na- turvetenskapliga och den juridiska föreningen vid uni- versitet har bindningar till genom sina inspektorer. Samhällsvetarna anger också att universitets styrelse skall behandla överklaganden om minst 100 studenter står bakom ett sådant, den skall också fatta vissa andra beslut exempelvis om stadgeändringar. Den humanistiska föreningen förefaller stå helt fri från universite- tet med sin stämma som högsta beslutande organ i alla frågor. Nationers och särskilda studentföreningars syfte och ändamål En reflektion som kan göras är att dessa föreningar – då de sak- nar starka stadgemässiga bindningar till – kunde bli frivilliga för studenterna att ansluta sig till. Vi kan dock inte tolka vårt uppdrag så att vi har mandat att föreslå detta. Den överläggning vi haft med företrädare för studentföreningarna vi- sade dessutom att man efterlyste en ökad närhet till och ett tydli- gare stöd och intresse från när det gäller framtida verksamhet. Därför föreslår vi i det följande att den statliga regleringen som , blir likalydande för både nationer och särskilda studentfö- reningar. Nationers och särskilda studentföreningars ändamål Gemensamt för nationerna och studentföreningarna är att den stu- diesociala uppgiften har en framträdande roll i deras stadgar. Det finns en lång tradition bakom detta. Behovet att lösa de studiesoci- ala frågorna var kanske den främsta orsaken till att de första natio- nerna bildades vid stora universitet. Och de blev viktiga funktioner för nationerna i och . De var länge begränsade till att ge ekonomiska lättnader i form av lån och stipendier och aktiviteter för att skapa en god studentmiljö. På 1930- talet kom hälsovården och bostads- frågan alltmer i förgrunden. Så kom 1960-talets utbildningsexplosion! Jämfört med ökade då studentantalet . Många flickor och pojkar sökte sig till universiteten från hem utan någon som helst akademisk tradition eller studievana. Det var dessa ungdomar som ofta vittnade om att de var de första i sin släkt som tagit studen- ten. Vad nationerna betydde då och vilka viktiga uppgifter de hade är lätt att inse. stadgar förordningen att nationer och studentföre- ningar skall ha till ändamål att främja medlemmarnas studier och vad som har sammanhang med studierna. Denna formulering – identisk med vad som gäller för studentkårerna – är inte särskilt pedagogisk och kan ge upphov till skilda tolkningar. I dagens verksamhet kommer detta till uttryck i en synnerligen varierad, bred och mångsidig verksamhet inom bl.a. följande områ- den: bibliotek, bostäder, café-, klubb-, pub- och restaurangverk- samhet, nationstidningar, fotokurser, föreläsningar, körer, teaterfö- Nationers och särskilda studentföreningars syfte och ändamål reningar och annan kulturell verksamhet, idrott, spex, mottagning av nya studenter och utbytesstudenter. Även om den studiesociala uppgiften kan sägas vara gemensam för nationerna och fakultetsföreningarna skiljer sig dock verksam- heten åt på flera sätt mellan , och . I är nationernas hus framförallt bostadshus för studenterna med samlingslokaler i anslutning. Vissa nationer betonar också bo- stadsfrågan i sina stadgar, t.ex. nation, nation, Lunds nation och nation. Andra exempel ur stadgarna är följande: Västgöta nation anger att nationen är en religiöst och politiskt obunden sammanslutning av akademiska medborgare grundad på medlemmarnas gemen- samma härstamning från landskapet . Ett syfte är att fungera som socialt forum och särskild uppmärksamhet skall ägnas nationens nyinskrivna medlemmar. Verksamheten skall vara bred och lättillgänglig och fri från diskriminering i alla dess former. nation uttrycker att man verkar för medlemmarnas för- ståelse och ansvar för det samhälle som de under och efter studieti- den ingår i. nation anger som sin uppgift att tillvarata sina med- lemmars intressen, att vara ett kritiskt forum för i första hand ut- bildningsfrågor bland studenter i , att tillgodose sina med- lemmars behov av nöje och social samvaro, att främja medvetenhet och kritiskt tänkande samt att verka för mångsidig och nyskapande kultur. Nationerna har ett samarbetsorgan i , som skall tillvarata gemensamma intressen, utåt företräda nationerna och främja samverkan. I finns också , som disponerar merparten av studenternas samlingslokaler – framförallt AF-Bor- gen. Akademiska föreningens ändamål är att utveckla och förädla det akademiska livet genom att i ett samfund förena studenter, lä- rare och tjänstemän vid . I spelar nationshusen en viktig roll i studentlivet. De har i många fall kulturhistoriskt värde och innebär med inventarier och konst stora tillgångar för nationerna som de fordrar me- del för underhåll. Det är i nationshusen, vilka under en stor del av dygnet står öppna för medlemmarna, som den mesta av den ovan beskrivna verksamheten bedrivs. Några exempel på hur dagens ändamålsparagraf tolkas i universitets nationers stadgar är dessa: Nationers och särskilda studentföreningars syfte och ändamål nation stadgar att nationen skall bidra till medlem- marnas personliga utveckling, främja deras studier och bereda dem social trevnad och gemenskap. nation stadgar att nationen skall verka för medlemmarnas andliga och fysiska fostran, befordra gott kamrat- skap och bereda tillfälle till inbördes hjälp. Gästrike-Hälsinges nation citerar ordagrant förordningens for- mulering. nation har till uppgift att bland sina medlemmar främja vetenskapligt liv och god ordning samt bereda dem tillfälle till in- bördes stöd, trevnad och umgänge. Till uppgifterna hör även att stärka bandet med hembygden. Nationen är politiskt och religiöst obunden.