sou · GUB343 · 2007-01-01 00:00:00 — Inte heller bland övriga konventions- stater har det rått något tvivel om att konventionens ansvarsregler omfattar denna typ av skador. När det gäller personskada får begreppet anses omfatta såväl fysiska som psykiska defekttillstånd. I sistnämnda hänseende krävs för att ersättning skall betalas att skadan är medicinskt påvisbar9. 5Artikel 1 (a)(vii). 6Ändringsprotokollet, punkten B. 7Exposé des Motifs, Draft # 1, paragraph 54. (Det bör framhållas att utkastet till kon- ventionsmotiv har tagits fram av /sekretariat och behandlats av konventions- staterna. Utredningen bedömer att utkastet kan tillmätas mycket stor betydelse eftersom det bygger på de ursprungliga motiven och endast förväntas genomgå mindre justeringar innan det kan läggas fram och formellt godtas av medlemsstaterna.) 8I samband med tillkomsten av den provisoriska lagstiftningen om skadeståndsansvar och försäkring vid atomreaktordrift begränsades begreppet atomskada till att endast avse skada på person eller egendom (betänkande Atomansvarighet I, SOU 1959:34). I motiven till förslag till atomskadelag, vilken följde på den provisoriska lagstiftningen, diskuterades frågan om även direkt tillfogad s.k. allmän förmögenhetsskada skulle omfattas av atomansvarighetslagens reglering (betänkande Atomansvarighet II, SOU 1962:14, s. 36). förordade att lagen skulle omfatta skada till följd av atomolycka utan någon i lagen angiven begränsning (a. SOU s. 36 f). 9Se bl.a. SOU 1992:84 s. 97, SOU 1995:33 s. 61, prop. 2000/01:68 s. 69, NJA 1993 s. 41 I och II samt och , Skadeståndslagen – En kommentar, 2002, s. 135. Lagändringar att överväga vid ett svenskt tillträde När en personskada har lett till dödsfall bestäms ersättningen till efterlevande enligt 5 kap. 2 § skadeståndslagen. Ersättning betalas i dessa fall för begravningskostnader och andra skäliga kostnader till följd av dödsfallet samt förlust av underhåll och personskada (främst psykiska besvär) som åsamkats någon nära anhörig till den döde. Med hänsyn till tidigare uttalanden i förarbetena står det klart att atomansvarighetslagens skadebegrepp omfattar inte bara person- och sakskada, utan även direkt tillfogad allmän förmögenhetsskada10. Uttrycket direkt tillfogad allmän förmögenhetsskada är syno- nymt med begreppet ren förmögenhetsskada som infördes genom skadeståndslag11. Begreppet ren förmögenhetsskada definie- ras i 1 kap. 2 § skadeståndslagen som sådan ekonomisk skada som uppkommer utan samband med att någon lider person- eller sak- skada. Skadebegreppet enligt atomansvarighetslagen innebär att fler ska- dor är ersättningsgilla som atomskador än vad som annars skulle vara fallet med stöd av allmänna svenska skadeståndsrättsliga regler. Möjligheterna att få ersättning för s.k. ren förmögenhetsskada är nämligen enligt allmänna skadeståndsrättsliga regler begränsade. Enligt 2 kap. 4 § skadeståndslagen är huvudregeln att ren förmö- genhetsskada leder till skadeståndsskyldighet om den vållats genom brott12. Från den inskränkning av ansvaret för ren förmögenhetsskada som gäller enligt de allmänna bestämmelserna i skadeståndslagen görs emellertid undantag bl.a. på miljöskaderättens område. Enligt 32 kap. 1 § kan skadestånd för vissa miljöskador betalas inte bara för person- och sakskador utan också för ren förmögen- hetsskada under vissa omständigheter13. Inte heller på oljeansvarig- 10I den promemoria med förslag till ny atomansvarighetslag som upprättades inom Justitie- departementet sedan det internationella konventionsarbetet avslutats (SOU 1966:29, Atom- ansvarighet III; promemoria med förslag till ny atomansvarighetslag) konstaterades att frågan om i vilken mån även annan skada än person- eller sakskada – direkt tillfogad allmän förmögenhetsskada eller ideell skada – skulle omfattas av ansvarighetsreglerna måste anses ha lämnats till avgörande genom nationell lag.. Denna uppfattning grundade sig på uttalandena i konventionsmotiven. Det konstaterades vidare att den ståndpunkt som Atomskadeutred- ningen stannat för, dvs. att atomansvarighetslagen borde utsträckas till att omfatta alla slags skador utan någon i lagen angiven begränsning till person- eller sakskador, inte gett upphov till kritik från remissinstanserna och att det saknades anledning att frångå ståndpunkten. I den efterföljande propositionen anslöt sig också departementschefen till utredningens upp- fattning. Begreppet skada har således kommit att användas utan begränsning till person- och sakskada. Se även prop. 82–83. 1972:5 s. 451 f. 12Här bortses från det längre gående ansvar för ren förmögenhetsskada som bärs av det allmänna och som följer av 3 kap. 2 § skadeståndslagen. 13Bertil m.fl. – En kommentar, Del II, s. 32:14. Lagändringar att överväga vid ett svenskt tillträde hetsområdet är rätten till ersättning begränsad till rena förmögen- hetsskador som har orsakats genom brott. Det nya enhetliga och mer preciserade atomskadebegrep- pet har som antytts tillkommit som en följd av strävandena att få ett mer samordnat och ett i högre grad samverkande konventions- system14 än dagens system. Det utvidgade atomskadebegreppet omfattar och var och en av följande skador i den omfattning som fastställs i den behöriga domstolens lag 3.ekonomisk förlust som direkt har orsakats av person- eller sak- skada, 4.inkomstförlust som i annat fall direkt orsakats av skada på ett ekonomiskt intresse knutet till miljön till följd av att miljön i betydande mån försämrats, 5.kostnader för rimliga åtgärder som har vidtagits eller skall vidtas för att återställa eller kompensera miljöskador av betydelse, om åtgärderna har godkänts av den myndighet som regeringen be- stämmer, och 6.kostnader för rimliga förebyggande åtgärder och skada till följd av sådana åtgärder. Begreppen återställandeåtgärder, förebyggande åtgärder och rimliga åtgärder definieras särskilt15. Utredningen återkommer till dessa be- grepp i avsnitt 6.2.2.4. Att skadebegreppet såvitt avser andra skadetyper än personskada eller sakskada är begränsat till att gälla i den omfattning som fast- ställs i den behöriga domstolens lag betyder inte att en konventions- stat med stöd av nationell rätt kan undanta någon av dessa skade- typer från skadebegreppet, men staterna är däremot helt fria att fastställa den närmare innebörden av begreppen16. 14Torben , The definition of nuclear damage, Colloquium 11 February 2004, s. 2. 15Ändringsprotokollet punkten B. 16OECD/, Exposé des Motifs, Draft # 1, paragraph 56. Lagändringar att överväga vid ett svenskt tillträde 6.2.2Överväganden och förslag avseende begreppet atomskada Förslag: Den nuvarande definitionen av begreppet atomskada skall ersättas med en utvecklad definition av begreppet i en särskild be- stämmelse av vilken det uttryckligen skall framgå att som atom- skada ersätts 1.personskada, sakskada eller ekonomisk förlust som är en direkt följd av sådan skada, 2.inkomstförlust som i annat fall direkt orsakats av skada på ett ekonomiskt intresse knutet till miljön till följd av att miljön i betydande mån försämrats, 3.kostnader för rimliga åtgärder som har vidtagits eller skall vidtas för att återställa eller kompensera miljöskador av be- tydelse, om åtgärderna har godkänts av den myndighet som regeringen bestämmer, och 4.kostnader för rimliga förebyggande åtgärder och skada till följd av sådana åtgärder. Ersättning till följd av person- och sakskada omfattas av artikel 3 i den nu gällande . Ändringsprotokollet är inte av- sett att innehålla några sakliga förändringar av skadebegreppet i dessa delar. En motsvarande nationell reglering finns. Svensk rätt kan därmed konstateras stå i överensstämmelse med den nya kon- ventionsregleringen. 6.2.2.2Ekonomisk förlust som direkt har orsakats av person- eller sakskada Om någon till följd av person- eller sakskada också drabbas av en ekonomisk förlust skall som redan framgått skadan berättiga till er- sättning, antingen som person- eller sakskada eller som en särskild skada. Som exempel på en ersättningsgill skada kan nämnas en sådan ekonomisk förlust som ägaren till en fabrik lider till följd av att fabriksbyggnaden skadats av en atomolycka och produktionen därför fått stoppas. Ett annat exempel är att någon till följd av en Lagändringar att överväga vid ett svenskt tillträde atomolycka drabbas av nedsatt förvärvsförmåga med inkomstför- lust som följd. I förhållande till det nuvarande svenska atomskadebegreppet inne- bär det preciserade skadebegreppet i den reviderade Pariskonven- tionen inte någon saklig förändring. Enligt svensk rätt ersätts de aktuella förlusterna och skadorna som person- eller sakskada (jfr 5 kap. 1 och 7 §§ skadeståndslagen). Eftersom kretsen av ersättningsberättigade enligt den aktuella be- stämmelsen är inskränkt till skadelidande som har rätt att kräva ersätt- ning för person- eller sakskada omfattas inte s.k. tredjemansskador som innebär att den ekonomiska förlusten till följd av person- eller sakskada direkt drabbar någon annan. Medan den som äger fabriken i exemplet ovan har rätt till ersättning åligger det inte den skadestånds- skyldige att ersätta de anställda som kanske måste permitteras till dess att produktionen återupptas eftersom de anställdas förluster är att betrakta som tredjemansskada. Det kan alltså noteras att den aktuella skadetypen omfattas av det svenska person- och sakskadebegreppet. Trots att svensk rätt alltså även i denna del kan konstateras stå i överensstämmelse med skadebegreppet i ändringsprotokollet ser utredningen ett värde i att det i den svenska lagen uttryckligen anges att skadetypen omfattas av skadebegreppet. 6.2.2.3Inkomstförlust orsakad av skador på miljön En ny typ av skada Enligt ändringsprotokollet till skall konventions- staternas skadebegrepp också berättiga en skadelidande till ersättning för ren förmögenhetsskada som orsakats av att miljön försämrats i betydande mån. Denna typ av skada saknar uttrycklig motsvarighet i Pariskon- ventionens nuvarande atomskadebegrepp. Allmänt kan framhållas att till den del ändringsprotokollet till rör inkomstförluster på grund av miljöskador, ger reglerna i förhållande till nuvarande skade- begrepp ett ökat skydd för ren förmögenhetsskada. Beträffande denna typ av skada är det vidare vanligt att domstolarna i olika stater visar stor återhållsamhet med att godta ersättningskrav. Denna återhållsamhet har sin förklaring i att ett allmänt accepterande av ren Lagändringar att överväga vid ett svenskt tillträde förmögenhetsskada som ersättningsgill skada skulle få långtgående konsekvenser17. I många länder är emellertid rättsläget när det gäller ren förmögenhetsskada oklart. Det är därför av stor vikt för både de skadelidande och anläggningsinnehavarna att det skapas enhetligare bestämmelser. Förhållandet till det nuvarande atomskadebegreppet Med beaktande av att det svenska atomskadebegreppet, som också redovisats ovan, getts en tämligen vid tillämpning genom uttalan- dena i förarbetena är det något osäkert om den nya konventions- regleringen innebär att det nuvarande svenska atomskadebegreppet utvidgas i detta hänseende. Skadebegreppet omfattar alla slags skador utan någon angiven begränsning18. Att lagstiftaren därmed avsett att domstolarna skulle vara beredda att godta krav om ersättning utöver vad som gäller med stöd av allmänna skadeståndsrättsliga regler förefaller dock inte troligt. Ersättning för ren förmögenhetsskada enligt allmänna skadeståndsrättsliga regler Enligt den allmänna skadeståndsrättsliga regleringen har i svensk rätt frågan om i vilken utsträckning ersättning för ren förmögen- hetsskada kan medges – utöver när ren förmögenhetsskada vållats genom brott – överlämnats till rättstillämpningen. Den begränsade rättspraxis som finns ger emellertid ingen entydig vägledning. Bilden kompliceras ytterligare av att det enligt allmänna rättsgrundsatser endast är den som drabbats av en person- eller sakskada eller en förmögenhetsskada som är berättigad till ersättning för skadan. Detta följer av den allmänna principen om s.k. tredjemans- skador och att indirekta förluster inte utgör en ren förmögenhets- skada19. har i ett avgörande konstaterat att det inte är att betrakta som en ersättningsgill förlust om en förmögen- hetsförlust inte utgör en följdskada till en sakskada som drabbat samma skadelidande20. Omständigheterna i det prövade målet var 17Måns , förmögenhetsskada i internationellt perspektiv, till , s. 219 ff. 1968:25 s. 83. 19Bertil och , Skadeståndslagen – En kommentar, 2002, s. 39. 20NJA 1988 s. 62. Lagändringar att överväga vid ett svenskt tillträde sådana att ett företags produkter skadats sedan en elkabel grävts av. Skadan på kabeln hade vållats av en tredje person och resulterade i att ett företags produktion helt avstannade på grund av ett längre strömavbrott. Företaget fick ersättning för vissa sakskador som strömavbrottet orsakade, men inte för ekonomisk förlust till följd av driftsstoppet. I nu redovisade delar förefaller svensk rätt stå i överensstämmelse med den avgränsning av den ersättningsgilla skadetypen som gjorts i den reviderade . Med ledning av de uttalanden som gjorts under revisionsarbetet kan atomskadan inte vara alltför avlägsen om den skall berättiga till ersättning. Detta kommer till uttryck i konventionstexten på så sätt att inkomstförlusten direkt skall ha orsakats av skada på ett ekonomiskt intresse knutet till miljön (direct economic interest)21. Enligt motiven till Pariskonventionen22 är en skada att betrakta som alltför avlägsen om t.ex. en leverantör som levererar fiskeutrustning till en fiskare begär ersättning för den förlust han lider till följd av att inte längre kunna leverera till fiskaren. Bestämmelsen kan däremot ligga till grund för en fiskares krav på ersättning om denne är beroende av fisket i ett vattenområde som förorenats med radio- aktiva ämnen och därför inte kan sälja sin fisk. En sådan skada kan inte betraktas som en sakskada. Eftersom fiskaren inte äger fisken har han inte drabbats av en sakskada23. På motsvarande grunder kan enligt motiven en hotellägare som framställer krav på ersättning för inkomstförlust till följd av en atomolycka endast få ersättning om denne kan visa att det finns ett geografiskt samband mellan hotellet och den skadade miljön (dvs. den kontaminerade stranden) och att hotellverksamheten bygger på att gästerna har möjlighet att använda stranden24. Avsikten är vidare att ersättning inte skall betalas för skada som orsakats enbart av rykten (s.k. rumor damage)25. Hotellägaren skulle sålunda inte ha rätt till ersättning om hotellets gäster avbokar sin 21Exposé des Motifs, Draft # 1, paragraph 59 (a). 22Exposé des Motifs, Draft # 1, paragraph 60 (b). 23OECD/, Exposé des Motifs of the Convetion (revised), Draft # 1, 16 2005,paragraph 60 (b) och , The definition of nuclear damage, s. 5. 24Exposé des Motifs, Draft # 1, paragraph 60 (a) och 60 (b). 25Exposé des Motifs, Draft # 1, paragraph 60. (b). Se även , a.a., s. 6. Lagändringar att överväga vid ett svenskt tillträde vistelse på hotellet eller stannar hemma enbart på grund av ryktes- spridningar om att stranden blivit kontaminerad till följd av en atomolycka men faktiskt inte förorenats. I ett sådant fall brister redan de objektiva förutsättningarna för ersättningsrätten eftersom det inte föreligger någon skada på miljön. Dessutom är förlusten därmed inte orsakad av atomolyckan. Det kan vidare konstateras att med stöd av svensk rätt skulle den hotellägare, som lidit en ekonomisk förlust sedan en badstrand för- orenats och gästerna avbokar sin hotellvistelse, som huvudregel inte ha rätt till ersättning om han inte har en mer kvalificerad rätt till om- rådet (t.ex. nyttjande- eller servitutsrätt). Möjligheten att få ersätt- ning för en ekonomisk förlust som är hänförlig till brukandet av ett skadat område enligt allemansrätten är alltså starkt begränsad26. Genom preciseringen av skadebegreppet kommer vad som är er- sättningsgill atomskada däremot att i mycket likna vad som är ersätt- ningsgill skada vid oljeutsläpp från fartyg, se 10 kap. 1 § sjölagen (1994:1009). Den konventionsreglering som sjölagens bestämmelser bygger på och den praxis som utvecklats inom de internationella oljeskadefonderna har utgjort en viktig källa vid revisionsarbetet av konventionerna på atomansvarighetsområdet. Det finns därför anled- ning för utredningen att uppehålla sig något vid oljeskadefondernas rättstillämpning. Oljeskadefonderna har ansetts i många fall ha godtagit krav på ersättning för ren förmögenhetsskada som inte skulle ha godtagits av de nationella domstolarna27. För att en ren förmögenhetsskada skall berättiga till ersättning i och för sig, har oljeskadefonderna slagit fast att det måste finnas ett rimligt samband mellan den på- stådda ekonomiska skadan och kontamineringen (a reasonable degree of proximity). Detta innebär att ett ersättningsanspråk inte kan godtas enbart på den grunden att skadan inte skulle ha uppkom- mit om inte olyckan hade inträffat. För att bedöma om det finns ett tillräckligt samband mellan den ekonomiska förlusten och olyckan har i internationella oljeskadefondernas praxis utvecklats ett antal kriterier som ligger till grund för bedömningen. 26Bengtsson m.fl. – En kommentar, s. 32:9. 27Jfr , förmögenhetsskada i internationellt perspektiv, till , s. 232 f. Lagändringar att överväga vid ett svenskt tillträde Sålunda är den geografiska närheten mellan den skadelidandes verk- samhet och föroreningen, i vilken utsträckning den skadelidandes verksamhet var beroende av den förorenade naturresursen, i vilken utsträckning den skadelidande hade alternativa leverensmöjligheter och i vilken utsträckning den skadelidandes näringsverksamhet var en integrerad del av det oljeförorenade områdets ekonomi av bety- delse. De internationella oljeskadefonderna tar också hänsyn till i vilken utsträckning den skadelidande hade möjlighet att minska sin för- lust28, vilket för övrigt också är fallet enligt svensk rätt. Med ut- gångspunkt i dessa kriterier har de internationella oljeskadefonderna beviljat ersättning för ren förmögenhetsskada som bestått i förlorad inkomst för hotellägare, livsmedelshandlare, fiskare m.fl. Däremot har fonderna avslagit ersättningsanspråk från näringsidkare som t.ex. haft som verksamhet att försörja andra näringsidkare med olika varor och tjänster som i sin tur tillhandahållits turister och andra konsumenter. Den typen av ersättningsanspråk har inte ansetts upp- fylla kravet på rimlig närhet mellan föroreningen och skadan29. De kriterier för ersättning som oljeskadefonderna har antagit har på det hela taget accepterats av domstolarna i konventionsstaterna. Vilken betydelse oljeskadefondernas praxis i sin tur kan komma att få på de svenska domstolarnas syn på avgränsningen av atomskade- begreppet när det gäller ersättning för ren förmögenhetsskada som orsakats av att miljön försämrats i betydande mån, är det inte möjligt att dra några bestämda slutsatser om. För utredningens del framstår det emellertid som naturligt att söka någon ledning i oljeskade- fondernas verksamhet. Orsaken till detta är dels att skadebegreppet och skadorna är relativt lika, dels att fonderna – såvitt utredningen känner till – är det enda kontinuerligt verksamma internationella organet för reglering av skador, dels också för att den praxis som utvecklats på området har fått god acceptans i konventionsstaternas domstolar. Under alla förhållanden torde oljeskadefondernas rätts- tillämpningar utgöra ett, bland flera, viktiga tolkningsdata eftersom det av motiven till det ändrade atomskadebegreppet uttryckligen 28Internationella oljeskadefondernas årsberättelse (, Annual Report 2004), s. 81. 29A.a, s. 82 ff. Lagändringar att överväga vid ett svenskt tillträde anges att skadebegreppet i ansvarighets- och fondkonventionen tjänat som förebild. Flera frågor återstår att besvara i rättstillämpningen, bl.a. vad som avses med att miljön försämrats i betydande mån. Även när det gäller sådana frågor kan oljeskadefondernas praxis komma att få betydelse, låt vara dock att skadebegreppet inte är helt överensstämmande. Vad gäller den närmare innebörden av det preciserade skadebegreppet får denna fastställas i rättstillämpningen. Den aktuella skadetypen bör som sådan komma till klart uttryck i atomansvarighetslagen. 6.2.2.4Kostnader för rimliga återställandeåtgärder Ersättning för kostnader för åtgärder som annan än den enskilde fastighetsägaren eller det allmänna (också kommuner) har vidtagit i syfte att återställa miljön har inte tidigare ansetts berättiga till ersätt- ning med stöd av . Även om skadebegreppets när- mare omfattning har avgränsats i respektive konventionsstats natio- nella rättsordningar så kan hävdas att en skadad miljö inte i sig utgör en sakskada och att kostnader som hänför sig till åtgärder för att återställa miljön därför inte omfattas av nuvarande skadebegrepp30. Med stöd av den reviderade skall nu ersättning betalas för kostnader för åtgärder som vidtagits, eller skall vidtas, för att återställa miljöskador av betydelse (insignificant), om ska- dorna är en följd av en atomolycka och inte är att betrakta som en sakskada. Bestämmelsen avgränsas till sådana fall då miljön påverkas mer påtagligt31. Skadan utgör närmast ett gränsfall mellan sakskada och ren förmögenhetsskada som inte är relaterad till att en sak- skada har uppkommit. I vilken utsträckning negativa fysiska förändringar som drabbar naturen är att bedöma som sakskada är inte helt enkelt att fastställa. Ofta kanske skadorna drabbar det allmänna än enskilda in- tressen32. Bestämmelsen kan närmast aktualiseras vid s.k. ekologiska skador, dvs. om miljön allmänt påverkas negativt av en atomolycka. Kost- nader kan t.ex. uppkomma för att ta bort ett förorenat sand- eller 30Håkan , Updating the concept of damage, /, Symposium , s. 218 ff. 31Ändringsprotokollet punkten B. vii) 4. 32Jfr , återverkningar, 2001, s. 167 ff. Lagändringar att överväga vid ett svenskt tillträde Eftersom åtgärder för att återställa en skadad miljö kan kvantifieras och går att ekonomiskt fastställa kan skadan också fastställas. Det s.k. miljöansvarsdirektivet33 kan eventuellt ge viss ledning i fråga om vilka åtgärder som kan falla in under den aktuella ersätt- ningsregeln även om direktivet inte tillämpas på atomskador34. I bilaga II till direktivet finns bestämmelser om avhjälpande av miljö- skador, bl.a. av skador på vatten och på skyddade arter eller skyddade naturliga livsmiljöer. Vidare anges att för att avhjälpa markskador nödvändiga åtgärder skall vidtas för att minst se till att de förorenade ämnena avlägsnas, kontrolleras, innesluts eller minskas så att den förorenade marken, med hänsyn till dess nuvarande användning eller den för skadan godkända framtida användningen, inte längre utgör någon betydande risk för att människors hälsa på- verkas negativt35. Enligt den reviderade kan återställandeåtgär- derna enbart kompenseras om åtgärderna faller in under den sär- skilda definitionen av detta begrepp (measures of reinstatement). Detta begrepp i sin tur utgår från att åtgärderna skall vara rimliga (reasonable measures). Åtgärderna kan kompenseras om skadorna på miljön inte är obe- tydliga och om åtgärderna med stöd av domstolslandets lag och med beaktande av samtliga omständigheter – såsom t.ex. behovet av åtgärderna och dess vetenskapliga och tekniska ändamålsenlighet – anses lämpliga och proportionella36. Bestämmelsen förutsätter vidare att åtgärderna godkänts av de behöriga myndigheterna i den stat där de vidtagits eller skall vidtas och att åtgärderna syftar till att återställa eller bevara skadade eller förstörda delar av miljön eller att införa en motsvarighet till dessa delar i miljön. Bestämmelsen innebär alltså att tillstånd skall inhämtas innan åtgärderna vidtas. Detta utesluter att den godkännande myn- digheten kan vara den domstol som har att pröva en eventuell tvist. Det framstår emellertid som mer naturligt att åtgärderna skall god- kännas av den myndighet som regeringen finner lämplig och därmed bestämmer.