sou · GUB345 · 2007-01-01 00:00:00 — Noggrannare redovisning finns i respektive insti- tutions egna redovisningar och i redovisningar för de olika konstområdena, men Aktionsgruppen menar att en samlad redovisning är viktig för att kunna ge en helhetsbild av läget i landet. Vi hänvisar till vår kartläggning där en genomgång finns av den övriga statistik vi kunnat hitta och en genomgång av villkoren för de olika konstformerna. låg landstingens totala driftskostnad för kultur på enligt , Kulturen i siffror 2003:06. Stödet går till de regionala kultur- institutionerna, konsulenter samt till folkbildningen. Om man slår ut landstingens driftskostnader för kultur per invånare ser man att det finns stora regionala skillnader. hade den lägsta nivån: /invånare och hade den högsta: /invånare. Genomsnittet låg på /invånare. Hur stor andel som gick till kultur för barn och ungdom framgår inte av kulturens pengar. gick Aktionsgruppen ut med en förfrågan till alla landsting och regioner där vi frågade efter skrivningar om barn och unga i handlingsplaner och måldokument, hur stort stödet till barnkulturen är i relation till övrig kultur samt hur uppföljningar, samordning och prioriteringar ser ut. Av 21 län svarade 15 och samtliga svarande menar att barn och unga är en prioriterad målgrupp. Få svarade dock med konkreta siffror eller procentsatser 3 Så här många invånare fanns det i uppdelat på län (enl. SCB): , 411 762, , 329 027, län, 246 481, , 89 146, , 74 631, län, 67 338, , 64 855, län, 58 465, , 58 267, , 57 055, , 56 869, , 56 293, , 56 204, , 54 411, , 52 382, , 50 006, län, 48 789, , 37 917, , 30 635, , 26 273, , 12 347. Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet och menade att det var svårt att skilja ut det som går specifikt till barn och unga, det var också svårt att svara på hur mycket stödet ökat eller minskat. svarade att stödet minskat och att stödet ökat kraftigt. När det gäller uppfölj- ningar så svarar de flesta att man inte har en särskild och samlad uppföljning av barn- och ungdomskulturen. På frågan om särskild samordnare så varierar svaren från till en särskild sam- ordnare på heltid. 4.3.6Ansvarsutredningen och regionernas framtid utreder den statliga kommittén Ansvarsutred- ningen (Fi 2003:02) hur landsting, län och regioner kan komma att se ut . I deras direktiv ingår att utreda fyra huvudfrågor: Hur bör den regionala samhällsnivån se ut? Hur bör ansvaret för sjukvården fördelas mellan olika samhällsnivåer? Hur bör staten styra och styras? Hur bör kommunernas ansvar och uppgifter avgränsas och regleras? lämnar sitt betänkande . Aktionsgruppen har haft samtal med ansvarsutredningen. I förslag kommer den regionala utvecklingen och fördelningen av uppgifter mellan staten, regionerna och kom- munerna att diskuteras. Hur detta kommer att påverka barn- kulturen och de förslag som Aktionsgruppen för barnkultur lägger fram här är en fråga som bör bevakas av den barnkulturdelegation som vi föreslår ska inrättas. Kultur har i allt större utsträckning blivit en del av regionernas utvecklingsplaner. har regeringen gett ett nytt uppdrag att vara samverkanspart i regionalt utvecklingsarbete. Arbetet ska ske i samverkan med , Riksantikvarie- ämbetet och . Det innebär att gemensamt verka för kulturens roll i det regionala utvecklingsarbetet, dels när det gäller regionala tillväxtprogram och dels när det gäller regionala utveck- lingsprogram. Därtill ingår att följa och vara en resurs i arbetet med den kommande nationella strategin för regional utveckling. Aktionsgruppen anser att barnkulturen ska ha sitt utrymme i dels i arbetet med regionala tillväxt- och utvecklingsplaner, dels i samverkan på statlig nivå. Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet 4.4Samordning av barnkulturen i kommunerna Aktionsgruppen för barnkultur föreslår att kommunerna ges ett ökat statligt stöd att utveckla sitt arbete för barns och ungas eget skapande och samverkan med det lokala och regionala kulturlivet. Vår bedömning är att ett framgångsrikt arbete på nivå förutsätter politiskt förankrade mål och strategier samverkan och samordning mellan nämnder, förvaltningar och verksamheter olika metoder och flexibilitet i verksamheter och förvalt- ningar samverkan mellan kulturliv och förskola/skola med stöd i skolledningen kompetensutveckling efter de olika behov aktörerna har dokumentation och uppföljning av verksamheterna information om verksamheter och målskrivningar som når ut i kommunen. Barnkulturdelegationen får i uppgift att fördela stöd till utveck- ling av kulturlokaler i kommunerna. 4.4.1Förslag till förstärkningar på nivå Aktionsgruppen föreslår att kommunerna ges statligt stöd om genom Ett handslag med barn- kulturen för att utveckla sitt arbete för barns och ungas eget skapande och samverkan med det lokala och regionala kulturlivet. Insatserna ska utvärderas och redovisas till regeringen genom Barnkulturdelegationen. Det är i kommunerna insatserna för att nå alla barn och unga kan ge direkt effekt och det är därför på den lokala nivån som in- satserna måste vara störst. svarar kommunerna för huvud- delen av de offentliga insatserna för barn- och ungdomskulturen och för att göra ytterligare satsningar behövs det statliga stödet. Att ge barn och unga tillgång till kultur och eget skapande är viktigt både ur ett individperspektiv och ur ett samhällsperspektiv. Varje kommun har olika förutsättningar och olika behov, och att Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet utgå från detta är en förutsättning för att lyckas. I satsningen Ett handslag med idrotten har man valt att slussa medlen genom det lokala föreningslivet som i sin tur fått ansvar för att söka samverkan med förskolor, skolor och andra lokala aktörer. Kulturlivet är inte organiserat på samma sätt som idrotten och därför behöver man använda andra vägar och åtgärder för att nå barn och unga. Barns och ungas kulturutövande kan ske inom för- skolor, skolor, skolbarnsomsorg, fritidsgårdar, musik- och kultur- skolor, barnkulturcentrum, studieförbund och föreningar. För att få en effektiv samordning av insatserna för barns och ungas kultur- utövande och nå alla barn och unga måste kommunerna ha ett samlande ansvar. Detta är ett arbete som berör flera nämnder och förvaltningar. En konsekvens av Aktionsgruppens förslag är därför att kommunerna måste utveckla formerna för samverkan inom den egna kommunen, med länet eller regionen och i förekommande fall mellan kommuner. fördelar medel till och tecknar lokala ut- vecklingsavtal med kommunerna där man utgår från ett långsiktigt utvecklingsperspektiv. På samma sätt kan Barnkulturdelegationen teckna avtal med kommunerna om storleken och inriktningen på utvecklingsinsatser. Avtalet kan då vara ett led i kommunernas arbete med barnkonsekvensanalyser och stärker därmed den stat- liga barnpolitiken. Då avtalet bygger på de enskilda kommunernas förutsättningar och behov och egna analyser och önskemål be- dömer Aktionsgruppen att våra förslag inte inskränker i den kom- munala självstyrelsen. Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet Fördelningen av medel villkoras genom en plan för kommunens barnkulturverksamhet. De satsningar som görs ska dokumenteras, utvärderas och återrapporteras till Barnkulturdelegationen. I överenskommelsen bör ingå att stötta och uppmuntra för- skolor, skolor, musik- och kulturskolor, föreningar, studieförbund, kulturinstitutioner och det fria kulturlivet i syfte att göra kultur och kreativt skapande tillgängligt för alla barn och ungdomar satsa på ett mer jämställt och mångkulturellt arbete öka barns och ungdomars delaktighet i beslut om verksam- heternas innehåll och form intensifiera samverkan mellan de olika aktörerna på lokal och regional nivå. avsätts från Ett handslag med barn- kulturen för utveckling av befintliga och nya lokaler för kultur- utövande i barns och ungas närområden. Fysisk tillgänglighet, har en avgörande betydelse för barns och ungdomars kulturutövande. Skäl finns därför att förstärka möjlig- heterna till kulturutövande i barnens närmiljö. I vissa fall innebär det nyinvesteringar i anläggningar för att få ändamålsenliga lokaler, men det kan även innebära förbättrad tillgänglighet till de lokaler som finns . Många av dessa finns i skolor, bibliotek och bostadsområden varför samverkan med skola, kulturskola, kultur- institutioner, kommun och bostadsbolag blir viktig. I den förra barnkulturrapporten pekade man på att samverkan mellan lokala aktörer var en av de viktigaste faktorerna för ett framgångsrikt barnkulturarbete. Aktionsgruppen instämmer i detta och menar att för att nå ut till alla barn och unga i förskolor och skolor och krävs en god struktur och samverkan mellan förvaltningar och verksamheter i kommunen. I alla kom- muner utom åtta finns musik- och kulturskolor, i alla kommuner finns föreningar, studieförbund och andra verksamheter som arbe- tar på sitt sätt för och med barns kulturutövande. Och i samtliga kommuner finns förskolor och skolor som i varierande utsträck- Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet ning tar del av samhällets kulturutbud. I svaren på den enkät Aktionsgruppen sände till ordföranden i kommunstyrelserna framkommer att de mest angelägna satsningarna för kom- munernas barnkulturarbete är att öka tillgängligheten, de ungas delaktighet samt att utveckla och stödja, i några fall starta, kultur- skolorna. Utformningen av detta måste variera efter lokala förutsättningar och behov och bygga på de verksamheter som fungerar väl inom kommunen och där musik- och kulturskolorna kan vara en bas. Genom samverkan mellan förskola/skola och kulturliv får alla barn möjlighet att komma i kontakt med och pröva på olika konst- former. Genom friheten att arbeta med olika uttryck och fånga upp barnens och de ungas egna frågor och röster kan kulturen bli en angelägenhet för alla. För dem som vill fördjupa sig inom en eller flera konstformer måste satsningar ingå. Där finns utmaningen att fördela kommunens medel så att alla känner att de får vara med någonstans oavsett om man väljer kultur, idrott, friluftsliv eller teknik. För de allra flesta barn och unga är tillgänglighet geografiskt och/eller eko- nomiskt avgörande för fritidsvanorna. För kulturvanor är också klass, kön och etnicitet tröga mönster som kan brytas med rätt aktiviteter och engagerade personer som handledare och förmed- lare. För ett framgångsrikt arbete på nivå behövs politiskt förankrade mål och strategier samverkan och samordning mellan nämnder, förvaltningar och verksamheter olika metoder och flexibilitet i verksamheter och förvaltningar samverkan mellan kulturliv och förskola/skola med stöd i skolledningen kompetensutveckling efter de olika behov aktörerna har dokumentation och uppföljning av verksamheterna information om verksamheter och målskrivningar som når ut i kommunen. 4.4.4Lokaler för kreativa verksamheter På samma sätt som det finns möjligheter att utöva olika idrotter i de flesta kommuner där barn och ungdomar behövs en ny form av lokaler för kreativa verksamheter där barn och unga tillsammans Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet med vuxna kan träffas och utveckla sina kulturintressen, stärka sin identitet och utveckla sin röst och sitt uttryck. Aktionsgruppen har i sitt arbete fått in många synpunkter på hur viktigt det är med närhet till kulturen för att den ska vara tillgänglig. Därför behöver möjligheterna till kulturutövande i barnens närmiljö förstärkas. I vissa fall innebär det nyinvesteringar i anläggningar för att få lokaler som är ändamålsenliga för kultur- verksamhet, men det kan också innebära förbättrad tillgänglighet till de lokaler som finns . Dessa kreativa arenor kan också fungera som länkar mellan amatörkulturen och den professionella kulturen liksom mellan kulturutövare i olika åldrar. Det behövs mötesplatser där konst- närer, pedagoger, barn och vuxna kan mötas i öppna och under- sökande arbetsformer. Konstnärer och kulturarbetare kan vara gästlärare eller artists in under olika perioder, samarbeten med institutioner och fria kulturutövare kan prövas och gemensamma konstnärliga ut- vecklingsarbeten kan initieras och genomföras liksom samverkan mellan olika konstformer. Ett lokalt arbete för barnkultur som det ovan skisserade kräver tydliga direktiv från sina kommunala huvudmän. Det krävs också långsiktighet i planeringen, god ekonomi för verksamheten och flexibilitet och utveckling av verksamheten samt regelbunden avsatt tid för de olika aktörerna att planera samverkan liksom gemensam och kontinuerlig kompetensutveckling. Aktionsgruppen anser att en utveckling av kreativa arenor bör vara en arbetsuppgift för delegationen för barnkultur att utveckla tillsammans med kommunerna. Här kan man få stöd från idrotts- rörelsen och dess erfarenheter av att bygga upp verksamheter och idrottsanläggningar. Folkets Hus och Parker är en annan aktör med lång erfarenhet av att skapa samlingslokaler. Aktionsgruppen har träffat riksorga- nisationen Folkets Hus och Parker som framhåller att många Folkets Hus inte bara förmedlar lokaler för kulturupplevelser, utan att de också arbetar aktivt med barn- och ungdomskultur. Några exempel på det är Folkets Hus, och . Aktionsgruppen menar att det är viktigt att Folkets Hus får möjligheter att utvecklas i sitt barn- kulturarbete. I det avslutade projektet samlingslokaler.nu har Folkets Hus och Parker, och Våra gårdar sam- Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet arbetat med Kommuner och Landsting för att stärka de allmänna samlingslokalernas ställning och betydelse som infras- truktur för demokrati och delaktighet. För att få en bild av kommunernas behov, förutsättningar, prio- riteringar och önskemål sände Aktionsgruppen en enkät till samtliga ordföranden i kommunstyrelser. Av de 290 kommunerna har 97 svarat och 23 ordföranden har ingått i en särskild referensgrupp som letts av , tidigare kommunalråd i och ledamot i . Aktions- gruppen har därtill haft ett antal referensgrupper och samtals- partners i kommuner och kommungrupper i olika delar av landet, Föreningen i och i . Lommuner och Landsting (SKL) har haft en expert i Aktionsgruppen och bidragit med kunskap och givande diskussioner. I det här kapitlet kommer vi att redogöra för de problembeskrivningar och förslag vi inhämtat från dessa. I Aktionsgruppens direktiv ingick att lyfta fram de kommuner som etablerat former för arbetet med barn och kultur som kan tjäna som föredömen, samt ta initiativ till ett så kallat modell- samarbete mellan kommuner i syfte att förmedla dessa exempel och erfarenheter. På den hemsida som aktionsgruppen startade , , har vi kunnat samla en mängd goda exempel från kommunernas verksamheter. Det har byggt på att kommunerna själva haft en presentation av verksamheten på sin hemsida som vi kunnat länka till. Det kravet har inneburit att flera kommuner har synliggjort sitt arbete med barns och ungas kultur på den egna hemsidan och därigenom har arbetet också blivit synligare för den egna kommunens medborgare. På Aktionsgruppens hemsida finns en uppsättning frågor som är tänkta att tjäna som verktyg för kommunerna i arbetet med utvecklingen av det egna arbetet. Frågorna har utarbetats i sam- verkan med en referensgrupp av kommunala kulturchefer, kultur- samordnare och kulturpedagoger. Det är Aktionsgruppens för- hoppning att hemsidan får leva vidare och utvecklas då den visat sig vara ett bra sätt att föra ut goda idéer, informera om seminarier och konferenser, samla aktuella artiklar och vara en kommunikations- kanal till Barnkultursverige. Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet vara ett verkningsfullt fönster och i det långsiktiga arbetet kan sidan utvecklas till en samlande kanal för information från och till hela landet, de nordiska grannländerna och övriga världen. I den enkät Aktionsgruppen sände till kommunstyrelsens ord- förande i landets kommuner ville vi se hur den högsta politiska nivån uppfattade barnkulturfrågorna. Vi har delat in kom- munernas svar i kategorier efter kommuntyp enligt den indelning i nio kategorier som Kommuner och Landsting använder. Av de större städerna och kommunerna har svarat medan av de mindre kommunerna och glesbygdskommunerna har svarat. Enkäten och kommunindelningen finns i bilaga 7 9. På frågan Tycker du att du kan styra utvecklingen av barns och ungas tillgång till kultur och eget skapande? svarade en stor majoritet, 70 , ja, utom i gruppen varuproducerande kommuner där tyckte sig kunna styra utvecklingen. På frågan Hur lyfter ni fram arbetet med barn- och ungdomskultur på er kommuns webbsida? svarar majoriteten, 75 , att den lyfts fram dåligt, inte alls eller är spridd på olika sidor, utom i gruppen större städer där det är något vanligare med samlad in- formation. Enstaka kommuner har svarat att man har egna ungdomssidor. På frågan Vilka utvecklingsfrågor inom barn- och ungdoms- kulturen är viktigast inom er kommun just nu? kommer svaret att starta, stödja, utveckla musik- och på första eller andra plats hos alla utom gruppen kommuner med mer än 25 000 in- vånare. I den gruppen prioriterar man ungdomsråd/ungdoms- demokrati, stödja ungdomars egna initiativ och kulturens tillgänglig- het. I samtliga svarande kommuner är det högt prioriterat att öka barns och ungas delaktighet och kulturens tillgänglighet och att öka barns och ungas möjligheter till eget skapande. Några kommuner har svarat att det är högt prioriterat att arbeta fram riktlinjer och hand- lingsplaner. På frågan Vilka samverkansparter är viktigast för utvecklingen av barn- och ungdomskulturen? svarar alla att föreningar och ideella organisationer samt förskola och skola är mycket viktiga. Därtill finns den egna kulturförvaltningen och nämnt av alla. Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet de större städerna och glesbygdskommunerna är samverkan med regionala kulturinstitutioner markerade som viktigast medan institu- tionerna hamnar längre ned i prioritet hos de andra kommunerna. Samverkan med fria grupper/kulturutövare/konstnärer ligger också förhållandevis långt ned i prioritet hos alla utom pendlingskom- munerna där de ligger relativt högt. Samverkan med statliga institutioner nämns endast av en större stad och ett par pend- lingskommuner. Eftersom det endast är en tredjedel av landets kommuner som svarat och enkäten inte bygger på ett vetenskapligt utformat under- lag ska vi kanske inte dra alltför långtgående slutsatser av svaren. Ändå överensstämmer svaren med den allmänna bild Aktions- gruppen har av läget i kommunerna gällande prioriteringar i barn- och ungdomskulturen. Tillgångarna skiljer sig mycket åt vad gäller personal, budget och arbetsformer. Grannkommuner kan ha helt olika sätt att prioritera och handha barn- och ungdomskulturen eller de kan samverka tätt om verksamheter som musik- och kulturskola, estetiska program på gymnasiet, turnéläggning av gästande scenkonst med mera. Ekonomiskt kan satsningarna varie- ra stort. Gemensamt för de kommuner där man satsar större resur- ser både ifråga om personal och budget är att det alltid finns en stark politisk vilja, tydliga styrdokument med förankring i för- valtningar, samverkan med förskola och skola där skolledargruppen är involverad och tydliga mandat för samordnare av det praktiska utförandet. Det sätt man använder de regionala resurserna i form av länsinstitutioner, länskulturkonsulenter och de statliga resurserna i form av ansvarsmuseer och , Riksutställningar och Rikskonserter beror på hur institutionerna informerar om sin verksamhet och når ut med informationen och inte sällan på ini- tiativ från enskilda verksamheter eller personer i kommunerna. Tillspetsat kan man säga att varje institution och verksamhet har sin agenda och sina nätverk och att tiden och resurserna och prio- riteringarna gör att det är svårt att ändra rutinerna. Aktionsgruppen upplever emellertid att det finns ett stort intresse och beredskap för att tänka nytt både vad gäller innehåll och form för barn- och ungdomsarbetet. Vad som efterfrågas av både kommunala och regionala verksamheter är stöd i form av kunskap, dialog och utvecklingsmedel från den statliga nivån. Aktionsgruppen ger här en fördjupad bild av två olika kommun- typer och de hinder, tillgångar och behov man definierar. Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet Aktionsgruppen kom tidigt i kontakt med kommun som i ett mail beskrev sina specifika problem och idéer om lös- ningar. Det resulterade i att vi tillsammans genomförde ett semi- narium med deltagande av politiker, tjänstemän och kulturutövare från de tre inlandskommunerna , Vilhel- mina och . och kommuner var för- hindrade att delta men hade insänt underlag till seminariet och har deltagit i efterarbetet av seminariet. De fem kommunerna represen- terar , och . Deltog i seminariet gjorde också representanter från Kommuner och Landsting och samt kulturchefen i . var inbjudet men förhindrat att delta. Inbjuden att informera var en representant från det norska skolesekken. I finns en samverkansgrupp för barnkulturen kallad Z- gruppen, som ger stöd för de gemensamma frågorna. I finns ett givande samarbete med och universitets lärarutbildning om kulturarv och identitet och hur man använder det i skolan. Den samiska influensen är stark. I Ström- sund finns en familjeorkester som går över generationsgränserna, 30 musiker spelar tillsammans och fångar upp elever från . I finns en stark amatörteater- tradition och samverkan med och Intercult. Där kulturpengarna finns samlade och inte utdelade i skolorna utnyttjas de tillgängliga resurserna mer effektivt. Artists in är ett system som fungerar genom att musiker och konstnärer kan arbeta långsiktigt för att nå alla och med både bredd, fördjupning och utveckling. Det ger i sin tur direkta återverkningar i barnens intresse och fler anmälningar till . Eko- nomiskt innebär artists in också besparingar i och med att kostnader för resor, hotell och traktamenten försvinner. Förbättrad samordning och utveckling på barnkulturområdet Det upplevs i vissa län som svårt att nå ut till skolorna i glesbygden genom länsmusiken. Skolorna har inte kunskap om programmen och har inte heller pengar att betala för dem. En skola med 15 20 elever kan inte betala för ett musikprogram som trots subventioner kostar . fungerar produktionsstödet till institu- tionerna men det finns behov av turnéstöd och arrangörsstöd för att produktioner ska kunna nå ut till publik och brukare. Bristen på kulturmedel innebär också en fara för sänkt kvalitet då vissa lockas att hellre ta en billig halvprofessionell föreställning än ingen alls. Ett mycket stort problem är transporterna. Trots avtal med länstrafiken om gratis resor till bibliotek och kulturinstitutioner så fungerar det inte genom att de kommunala skolskjutsarna inte kan anpassa sig till elevernas ändrade restider. Kommunernas brist på pengar är ett problem. Skolbiblioteken i har lagts ned och det finns politiskt stöd men inte pengar för att omvandla till en kulturskola med flera konstområden representerade. I har tagits bort och man har inga pengar till kulturpedagoger eller profes- sionella konstnärer i skolan. Kommunens enda barnbibliotekarie har enligt länsbibliotekarien ett ansvarsområde stort som sju vargrevir och ska förutom biblioteksverksamheten sköta övriga barnkulturarrangemang. De långa geografiska avstånden är en orsak till kompetensbrist. Det är svårt att rekrytera till tjänster, en vika- rierande musiklärare kan till exempel behöva pendla per dag, och bibliotekarier är här ett bristyrke. I har två musik- lärartjänster innehafts av 36 av personer . Det är också ett problem att kommunala satsningar på kultur inte kan mötas av regionala och/eller statliga motprestationer. Eftersom basstödet är svagt i kommunerna så måste man göra projekt av allt och söka extra medel vilket inverkar menligt på kontinuitet och långsiktighet. Det finns stora behov av utökat samarbete över kommungränserna till exempel om lärartjänster.