sou · GUB322d2 · 2007-01-01 00:00:00 — Vid prövning av frågor enligt PBL skall både allmänna och en- skilda intressen beaktas (1 kap. 5 §).17 Som ett allmänt intresse som skall beaktas vid planläggning m.m. av bebyggelse inom områden med sammanhållen bebyggelse anges i PBL att bebyggelsemiljön skall utformas med hänsyn till möjligheten för personer med ned- satt rörelse- eller orienteringsförmåga18 att använda området (2 kap. 4 § 6). 16Bland annat hänvisas till , e-nämnden, vägledning 24- timmarswebben 2.0, 04:01, Statskontorets Rekommendationer och råd för 24-timmarsmyn- digheten samt WAI:s riktlinjer för ett tillgängligt Internet. 17Vid de avvägningar mellan allmänna och enskilda intressen som skall göras enligt PBL och t.ex. lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. bör beaktas den s.k. propor- tionalitetsprincipen som utbildats av vid tillämpning av Europakonven- tionen, t.ex. i fråga om skyddet för äganderätten. 18Med detta avses personer med nedsatt funktion i t.ex. armar eller ben eller med balanspro- blem som medför behov av rullstol, rollator eller kryckkäppar. Begreppet avser även personer med syn- eller hörselnedsättning eller ett begåvningsmässigt funktionshinder som medför svårigheter att orientera sig i den fysiska miljön. Begreppet behandlas i Konsekvensbeskriv- ning av nya tillämpningsregler gällande tillgänglighet till befintliga publika lokaler och på be- fintliga allmänna platser (Dnr 10812–3416/2001). Tillgänglighet för personer med funktionshinder Såvitt avser krav på byggnader och andra anläggningar skall dessa uppfylla de krav som framgår av lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav, m.m. (se nedan). I PBL finns regler om utformning och placering av byggnader och anläggningar, bl.a. att hänsyn skall tas vid ändring av byggnader med kulturhistoriska värden (3 kap. 10 och 12 §§).19 Enligt PBL skall det tillses att tomter som tas i anspråk för be- byggelse, om det inte är obefogat med hänsyn till terrängen och förhållandena i övrigt, kan användas av personer med nedsatt rörel- se- eller orienteringsförmåga (3 kap. 15 § 5).20 Vid ändring av bebyggd tomt som kräver bygganmälan skall tomten uppfylla tillgänglighetskraven i 3 kap. 15 § i den utsträck- ning som efter omständigheterna kan krävas med hänsyn till kost- naderna för arbetet och tomtens särskilda egenskaper (3 kap. 16 §). Anordningar (t.ex. räcken och ramper av betydelse för tillgäng- ligheten) som tillkommit för att uppfylla tillgänglighetskraven i 3 kap. 15 § skall hållas i stånd i skälig utsträckning (3 kap. 17 §). Allmänna platser och områden för andra anläggningar än bygg- nader skall vid nyanläggning eller ändring alltid uppfylla kraven i 3 kap. 15 § i den utsträckning som följer av föreskrifter meddelade med stöd av PBL (3 kap. 18 §).21 Tomter, allmänna platser och områden för andra anläggningar än byggnader som är särskilt värdefulla från bl.a. kulturhistorisk syn- punkt får inte förvanskas i de avseenden de omfattas av skyddsbe- stämmelser i detaljplan eller områdesbestämmelser (3 kap. 17 och 18 §§). I befintliga byggnader som innehåller lokaler dit allmänheten har tillträde och på befintliga allmänna platser skall enkelt avhjälpta hinder mot lokalernas och platsernas tillgänglighet och användbar- het för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga un- 19Byggnaden behöver inte vara av byggnadsminnesklass enligt lagen (1988:950) om kultur- minnen, m.m. Skydd för kulturhistorisk bebyggelse kan hävdas i varje enskilt tillstånds- eller tillsynsärende. 20Kraven i bestämmelsen innebär att personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga skall kunna ta sig från tomtgränsen till en byggnad samt att dessa personer skall kunna an- vända lek- och andra vistelseytor på tomten (m.fl., ). 21Tillämpningsföreskrifter; föreskrifter och allmänna råd (BFS) 2004:15 1. Med allmänna platser avses gator, torg, vägar, parker och övriga områden som är avsedda för ett gemensamt behov inom t.ex. ett planområde. Områden för andra anläggningar än bygg- nader kan utgöras av mark som används eller behövs för ett normalt nyttjande av en annan anläggning än byggnad. Det kan t.ex. vara område för idrottsplatser, skidbackar, camping- platser, nöjesfält och golfbanor (5 kap. 3 § PBL, prop. 1985/86:1). Tillgänglighet för personer med funktionshinder danröjas i den utsträckning som följer av föreskrifter meddelade med stöd av PBL (17 kap. 21 a §).22 Lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. Lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m., BVL, gäller sådana krav på byggnadsverk (byggnader och andra anläggningar) och byggprodukter (1 §). som uppförs eller ändras skall, under förutsätt- ning av normalt underhåll, under en ekonomiskt rimlig livslängd uppfylla väsentliga tekniska egenskapskrav i fråga om bl.a. tillgäng- lighet och användbarhet för personer med nedsatt rörelse- eller ori- enteringsförmåga. Kraven skall iakttas med beaktande av varsam- hetskraven rörande bl.a. kulturhistorisk värdefulla byggnader i PBL 3 kap. (2 § 8). Förordningen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. I förordningen (1994:1215) om tekniska egenskapskrav på bygg- nadsverk (byggnader och andra anläggningar),23 BVF, förtydligas tillgänglighetskraven i BVL i fråga om nybyggnationer och änd- ringar av byggnader. I fråga om nybyggnad gäller att byggnader som innehåller bostä- der, arbetsplatser eller lokaler till vilka allmänheten äger tillträde, skall vara projekterade och utförda så att bostäderna och lokalerna är tillgängliga för och kan användas av personer med nedsatt rörel- se- eller orienteringsförmåga. Om det är befogat med hänsyn till terrängen behöver dock inte kravet på tillgänglighet till byggnaden uppfyllas när det gäller en- och tvåbostadshus. Kraven gäller under vissa förutsättningar inte arbetslokaler och inte heller fritidshus 22Tillämpningsföreskrifter; föreskrifter och allmänna råd (BFS) 2003:19 HIN 1. Enligt förarbetena till bestämmelsen kan sådana enkla åtgärder avseende tillgängligheten till och i befintliga offentliga lokaler och på allmänna platser (oavsett när de byggts eller anlagts) vara att öka orienterbarheten genom t.ex. kontrastmarkering, att avlägsna mindre fysiska barriärer och sätta upp tydliga anvisningar för tillgänglig väg. I propositionen framhålls att kraven inte får ställas så högt att de blir orimligt betungande för fastighetsägare, lokalhållare och näringsidkare. För mindre näringsidkare bör undantag kunna medges om åtgärderna som krävs äventyrar verksamheten. Enligt regeringens uppfattning bör aktörerna få rimlig tid på sig att vidta erforderliga åtgärder och att åtgärderna bör ha genomförts senast vid ut- gången av (prop. 2000/01:48, bet. 2000/01:BoU5.). Det bör noteras att bestämmelsen inte är tillämplig på sådana områden för andra anläggningar än byggnader som avses i 3 kap. 23Med andra anläggningar avses vägar, järnvägar m.m. Tillgänglighet för personer med funktionshinder med högst två bostäder. Det finns även under vissa förutsättningar tillgänglighetskrav avseende hissar eller andra lyftanordningar (12 §). När en byggnad byggs till eller ändras på annat sätt skall tillgäng- lighetskraven i 12 § tillämpas. Hänsyn skall därvid tas till ändring- ens omfattning och byggnadens förutsättningar (14 §). Vid ändringar som medför en avsevärd förlängning av byggna- dens brukstid eller innebär en väsentligt ändrad användning skall tillgänglighetskraven i 12 § uppfyllas även i de delar av byggnaden som inte omfattas men som indirekt berörs av ändringen. En förut- sättning är att 12 § tillämpas i den utsträckning det inte är uppen- bart oskäligt med hänsyn till ändringens omfattning och byggna- dens standard (15 §). I detaljplan eller områdesbestämmelser får bestämmas lägre krav vid ändring än vad som följer av 14 och 15 §§ under förutsättning att bebyggelsen inom området ändå får långsiktigt godtagbara egenskaper (17 §). föreskrifter och allmänna råd byggregler, BBR,24 innehåller föreskrifter och allmänna råd till bl.a. tillgänglighetskrav i PBL, BVL och BVF. BBR gäller när en byggnad uppförs, beträffande tillbyggda delar när en byggnad byggs till, mark- och rivningsarbeten samt för tom- ter som tas i anspråk för bebyggelse. I med allmänna råd om ändring av byggnad, BÄR,25 tydliggörs vad kraven på varsamhet enligt bl.a. BVL innebär samt ges ledning för avvägningen mellan krav på tekniska egenska- per och krav på hänsyn till ändringens omfattning och byggnadens förutsättningar. Utöver BBR och BÄR har utfärdat föreskrifter och allmänna råd som rör tillgänglighet för personer med nedsatt rörel- se- eller orienteringsförmåga i fråga om befintliga lokaler dit all- mänheten har tillträde och på befintliga allmänna platser,26 hissar 24BFS 1993:57 ändrad genom BFS 2002:19. 251996:4 ändrad genom 1999:1. 26Boverkets föreskrifter och allmänna råd om undanröjande av enkelt avhjälpta hinder till och i lokaler dit allmänheten har tillträde och på allmänna platser (BFS 2003:19 HIN 1). I föreskrifterna anges enkelt avhjälpta hinder som sådana hinder som med hänsyn till nyttan av åtgärden och förutsättningarna på platsen kan anses rimliga att avhjälpa. De ekonomiska konsekvenserna får inte bli orimligt betungande för fastighetsägaren, lokalhållaren eller när- ingsidkaren. I föreskrifterna anges att hinder skall undanröjas såvitt avser publika lokaler i Tillgänglighet för personer med funktionshinder och vissa andra motordrivna anordningar27 samt nyanläggning av allmänna platser och av områden för andra anläggningar än bygg- nader.28 Bidrag till handikappanpassning av vissa lokaler Statligt bidrag kan lämnas för handikappanpassning av musei- tea- ter- och konsertlokaler som tillhör annan än staten eller till allmän samlingslokaler enligt förordningen (1990:573) om stöd till vissa icke-statliga kulturlokaler och förordningen (1996:1593) om bidrag till allmänna samlingslokaler. Lagen om handikappanpassad kollektivtrafik I lagen (1979:558) om handikappanpassad kollektivtrafik avses med kollektivtrafik trafik för personbefordran som tillhandahålls all- mänheten mot ersättning (1 §). Den som har tillsyn över kollektivtrafik och den som utövar så- dan trafik skall se till att trafiken anpassas med hänsyn till resenärer med funktionshinder. När kollektivtrafik planeras och genomförs skall funktionshindrades särskilda behov beaktas. De färdmedel som används skall så långt det är möjligt vara lämpade för resenärer med funktionshinder (2 §). fråga om bl.a. nivåskillnader, tunga dörrar och felaktiga manöverdon, bristande skyltning och bristande eller bländande belysning. Avseende allmänna platser skall hinder undanröjas som t.ex. nivåskillnader, ojämn markbeläggning, svårforcerade trottoarkanter och brister såvitt avser parkeringsplatser samt lekplatsers utformning och utrustning. Av de allmänna råden följer att undanröjande av enkelt avhjälpta hinder inte behöver ske om priorite- ringar angående andra angelägna tillgänglighetsskapande åtgärder måste göras med hänsyn till ekonomiska förutsättningar. Sådana prioriteringar bör grundas på en plan i vilken bör anges när hindret skall undanröjas. 27Boverkets föreskrifter om ändring av verkets föreskrifter och allmänna råd om hissar och vissa andra motordrivna anordningar (BFS 2003:10 H 9). 28Boverkets föreskrifter och allmänna råd om tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsatt rörelse– eller orienteringsförmåga på allmänna platser och inom områden för andra anläggningar än byggnader (BFS 2004:15 1). Tillgänglighet för personer med funktionshinder Förordningen om handikappanpassad kollektivtrafik Enligt förordningen (1980:398) om handikappanpassad kollektiv- trafik skall anpassningen av kollektivtrafiken göras i den takt och i den omfattning som bedöms skälig med hänsyn till syftet och till de tekniska och ekonomiska förutsättningarna hos dem som utövar trafiken (2 §). Vid anpassningen skall hänsyn tas till de särskilda förhållandena för kollektivtrafiken i tätortsområden. Vidare skall särskilt beaktas att kraven på säkerhet för resenärer och övriga berörda tillgodoses (3 §). De fyra trafikverken, dvs. , , Luftfartsstyrel- sen och skall, vart och ett inom sitt område, initiera, planera och följa upp anpassningen. Rikstrafiken skall verka för att anpassningen samordnas. Verken får meddela de föreskrifter som behövs om färdmedlens och terminalernas konstruktion, utrust- ning och drift. Innan föreskrifter meddelas skall verken samråda med berörda myndigheter och handikapporganisationer samt med företrädare för dem som utövar trafiken (4 §). Lagen om ansvar för viss kollektiv persontrafik Av lagen (1997:734) om ansvar för viss kollektiv persontrafik29 framgår att det för att främja en tillfredsställande trafikförsörjning skall det i varje län finnas länstrafikansvariga30 som ansvarar för den lokala och regionala linjetrafiken för persontransporter. De länstra- fikansvarigas uppgifter skall handhas av en trafikhuvudman.31 De länstrafikansvariga ansvarar också för persontransporter enligt la- gen (1997:736) om färdtjänst eller lagen (1997:735) om riksfärd- tjänst i sådana kommuner som överlåtit sina uppgifter enligt någon av dessa lagar till trafikhuvudmannen i länet (1 §). Trafikhuvudmannen skall verka för att transporter som avses i 1 § första stycket skall vara tillgängliga för funktionshindrade (2 §). 29I lagens förarbeten anförs att genom att ge kommuner och landsting möjlighet att hantera såväl färdtjänst och riksfärdtjänst som ordinarie kollektivtrafik genom trafikhuvudmannen skapas ekonomiskt incitament för bl.a. bättre handikappanpassning av kollektivtrafiken. Målet med lagstiftningen är bl.a. att öka valfriheten för funktionshindrade i resandet (prop. 1996/97:115). 30Länstrafikansvariga är normalt och kommunerna i länet gemensamt. 31Ett landsting som är ensamt länstrafikansvarigt eller en kommun som är ensam länstrafik- ansvarig skall vara trafikhuvudman. I övriga fall skall trafikhuvudman vara ett kommunalför- bund eller får vara att aktiebolag (5 § lagen om ansvar för viss kollektiv persontrafik). Tillgänglighet för personer med funktionshinder har såvitt avser befordran med järnvägstrafik inom ver- kets ansvarsområde utfärdat Råd och rekommendationer för ökad tillgänglighet för personer med funktionshinder till nya motor- och personvagnar i fjärr- och regionaltrafik (Utgåva 1, 2003). Dokumen- tet innehåller såväl funktionella krav som råd och rekommendatio- ner som tar sikte på allergianpassning, akustik, belysning, in- och utpassering, information, sittplatser m.m. föreskrifter och allmänna råd kungörelse (SJÖFS 1992:10) innehåller föreskrifter om att vissa passagerarfartyg i inrikes trafik skall handikappanpas- sas. Kungörelsen är upphävd men gäller fortfarande vissa fartyg genom övergångsbestämmelser. För svenska passagerarfartyg på inrikes resa och höghastighets- fartyg som används för persontransporter i huvudsak byggda eller senare finns numera föreskrifter med längre gå- ende krav på tillgänglighet för personer med funktionshinder (SJÖFS 2004:25). Det finns föreskrifter som tar sikte på särskilda åtgärder för funktionshindrade vid nödsituationer (SJÖFS 1999:15). föreskrifter (VVFS 2003:22) om bilar och släpvagnar som dras av bilar innehåller detaljerade krav på vissa fordon – bl.a. olika typer av bussar i linjetrafik – om tillgänglighet för passagerare med nedsatt förflyttningsförmåga (40 kap.). Syftet med lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation är att enskilda och myndigheter skall få tillgång till säkra och effektiva elektroniska kommunikationer och största möjliga utbyte vad gäll- Tillgänglighet för personer med funktionshinder er urvalet av elektroniska kommunikationstjänster samt deras pris och kvalitet (1 kap. 1 §). I fråga om tjänster till slutanvändare föreskrivs att – för det fall det behövs att s.k. samhällsomfattande tjänster finns tillgängliga till överkomliga priser – den som bedöms lämplig får förpliktas att till ett överkomligt pris tillhandahålla funktionshindrade tillgång till sådana tjänster i samma utsträckning och på likvärdiga villkor som för andra slutanvändare och tillgodose funktionshindrades behov av särskilda sådana tjänster (5 kap. 1 §).32 Bestämmelser om användbarhet av litterära verk m.m. Ifråga om möjligheten för personer med funktionshinder att ta del av litterära verk finns regler i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk som innebär inskränkningar i upp- hovsmannens rätt att förfoga över verket. Sådana inskränkningar innebär bl.a. att det är möjligt att framställa versioner av verk så att människor med funktionshinder (till exempel synskadade) kan ta del av dem (17 §). Ett annat exempel på tillgänglighet till information är att folk- och skolbiblioteken enligt bibliotekslagen (1996:1596) skall ägna särskild uppmärksamhet åt personer med funktionshinder genom att bl.a. erbjuda litteratur i former särskilt anpassade till funktions- hindrades behov. Av förordningen (1988:341) med instruktion för Talboks- och framgår att denna myndighet () har till uppgift att i samverkan med andra bibliotek i landet arbeta för att synskadade och andra personer med funk- tionshinder får tillgång till litteratur. skall framställa och låna ut talböcker och punktskriftsböcker samt tillhandahålla punktskriftsböcker för försäljning. skall inom sitt verk- samhetsområde lämna information och råd till folkbibliotek och andra. För dövblinda skall ha en central utskrivnings- tjänst som gäller punktskrift (1 §).33 32Tillämpningsföreskrifter förordningen (2003:396) om elektronisk kommunikation. Enligt förarbetena till lagen kan åtgärder till förmån för funktionshindrade utgöras av tillhandahål- lande av allmänna texttelefoner eller liknande eller tillhandahållande av specificerade telefon- räkningar i alternativt format på begäran (prop. 2002/03:110). 33Se även förordningen (1985:391) om Talboks- och punktskrifts- nämnd. har till uppgift att främja och utveckla punktskriften som skriftspråk för synskadade. Tillgänglighet för personer med funktionshinder , e-nämnden, har gett ut en vägledning 24-timmarswebben 2.0, 04:01 som tagits fram av Stats- kontoret. Vägledningen skall ge stöd vid utveckling av webbplatser inom den offentliga sektorn. Det finns internationella riktlinjer som tar sikte på att Internet skall göras tillgängligt. Riktlinjerna har tagits fram av (Web Accessibility Initiative) som är en arbetsgrupp inom W3C (). Inom EU har enats om att offentliga webbplatser skall följa riktlinjerna.34 Enligt Statskontorets Re- kommendationer och råd för 24-timmarsmyndigheten bör WAI:s riktlinjer följas. Enligt de allmänna bestämmelserna i skollagen (1985:1100) skall alla barn och ungdomar, oberoende av kön, geografisk hemvist samt sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till ut- bildning i det offentliga skolväsendet. Det fastslås att det i utbild- ningen skall tas hänsyn till elever med behov av särskilt stöd. (1 kap. 2 §).35 Hänsyn skall tas till barn med behov av särskilt stöd i fråga om anvisning till förskola eller fritidshem (2 a kap. 9 §). Sådan hänsyn skall tas till elever med särskilda behov i förskoleklassen (2 b kap. 1 §) och i (4 kap. 1 §). Hemkommunen är skyldig att sörja för att det för elever i grund- skolan anordnas kostnadsfri skolskjuts, om sådan behövs med hän- syn till bl.a. funktionshinder hos en elev (4 kap. 7 §). 34Rådets resolution av om handlingsplanen eEurope 2002: Tillgänglighet till offentliga webbplatser och deras innehåll. 35Elever med särskilt behov av stöd kan vara elever med funktionshinder eller elever med koncentrationssvårigheter, läs och skrivsvårigheter eller störningar av sådan art som påverkar dem i skolarbetet (prop. 1998/99:105). Bestämmelser om särskilt stöd framgår av förord- ningar och läroplaner. Tillgänglighet för personer med funktionshinder Enligt grundskoleförordningen (1994:1194) skall ha ändamålsenliga lokaler. Den skall också ha utrustning som behövs för en tidsenlig utbildning (1 kap. 4 §). En rad särskilda stödinsatser kan ges till elever i i form av t.ex. stödundervisning eller särskilt stöd till elever med be- hov av specialpedagogiska insatser (5 kap. 4–5 §§). Enligt särskoleförordningen (1995:206) skall särskolan ha ända- målsenliga lokaler. Den skall också ha utrustning som behövs för en tidsenlig utbildning (1 kap. 4 §). Bestämmelserna i arbetsmiljölagen (1977:1160) om arbetsmiljöns beskaffenhet, tillsyn över sådana frågor m.m. omfattar även den som genomgår utbildning (1 kap. 3 §). Elever från och med försko- leklassen jämställs således med arbetstagare i många avseenden när det gäller arbetet med att uppnå en god arbetsmiljö. I arbetsmiljö- lagens mening utgör skolan en arbetsplats i likhet med andra.36 Arbetsmiljön skall vara tillfredsställande med hänsyn till arbetets natur och den sociala och tekniska utvecklingen i samhället. Ar- betsförhållandena skall anpassas till människors olika förutsätt- ningar i fysiskt och psykiskt avseende (2 kap. 1 §). Arbetslokal skall vara utformad och inredd så att den är lämplig från arbetsmil- jösynpunkt (2 kap. 3 §). (tidigare Arbetarskyddsstyrelsen) har medde- lat föreskrifter om bl.a. arbetsplatsers utformning. I föreskrifterna anges att arbetslokaler, dusch- och toalettutrymmen och andra ge- mensamma utrymmen vid behov skall vara tillgängliga för och kunna användas även av arbetstagare med nedsatt rörelse- syn- eller hörselförmåga.37 1997/98:6. Barn i förskoleverksamhet och skolbarnomsorg anses falla utanför lagens tillämpningsområde (SOU 2002:21). I föreskrifterna anges exempel på tillgänglighetsåtgärder, till exempel att be- akta höjdskillnader, dörrmått m.m. för personer i rullstol, att trappsteg markeras för syn- skadade och att hörselslinga installeras för hörselskadade i rum för undervisning. Tillgänglighet för personer med funktionshinder Totalförsvarspliktiga som fullgör värn- eller civilplikt omfattas av arbetsmiljölagen och de föreskrifter som utfärdas med stöd av la- gen. Bestämmelserna om skapa en god arbetsmiljö gäller således även t.ex. Försvarsmakten i förhållande till totalförsvarspliktiga. Av 14 och 14 a §§ arbetsmiljöförordningen (1977:1166) framgår att avsteg från arbetsmiljölagens krav får göras bl.a. vid övning som leds av Försvarsmakten. Tillhandahållande av varor och tjänster Enligt 4 § postlagen (1993:1684) krävs tillstånd enligt lagen för rät- ten att bedriva postverksamhet. Sådant tillstånd får förenas med villkor om skyldighet för tillståndshavare att ta hänsyn till behov av särskilda posttjänster för personer med funktionshinder (5 b § 3). Lagen om grundläggande kassaservice Enligt lagen (2001:1276) om grundläggande kassaservice skall det finnas en kassaservice i hela landet som innebär att alla har möjlig- het att verkställa och ta emot betalningar till enhetliga priser (1 §).38 Den nationella handlingsplanen för handikappolitiken antogs propositionen Från patient till medborgare – en na- tionell handlingsplan för handikappolitiken.39 I handlingsplanen anförs att personer med funktionshinder är medborgare med lika rättigheter och skyldigheter som andra och att detta är ett perspektiv som utgår från. Re- geringen anför att handlingsplanen är en del i utvecklingen mot uppfyllandet av dessa mål. 38Med stöd av postlagen och lagen om grundläggande kassaservice har . PTS, upphandlat tjänster som förbättrar tillgängligheten. En sådan tjänst innebär utsträckt post- och kassaservice till bl.a. funktionshindrade i glesbygd. Det finns även en tjänst som innebär portofri befordran av blindskriftsförsändelser. 1999/2000:79, bet. 1999/2000:SoU14. Tillgänglighet för personer med funktionshinder I handlingsplanen fastläggs övergripande mål, arbetets inriktning och prioriterade arbetsområden. De övergripande nationella målen för handikappolitiken är en samhällsgemenskap med mångfald som grund att samhället utformas så att människor med funktionshinder i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionshinder.