sou · GUB354 · 2007-01-01 00:00:00 — Utvärderingen av folkbildningen visade att antalet särskilda kur- ser för studerande med funktionshinder ökat kraftigt under perio- den –2004. Några uppgifter om antalet teckenspråkiga stude- rande redovisas dock inte i utvärderingen. Inte heller redovisas hur folkbildningen tillgodoser teckenspråkiga studerandes behov av tolk och av annat stöd för sitt lärande. I den folkbildningsproposition Lära, växa, förändra (prop. 2005/06:192) som regeringen överlämnat till anges att folkbildningen fyller en viktig funktion för att vuxna med funktionshinder ska kunna ta del av det livslånga lärandet. Regeringen tillkallade en parlamentarisk samman- satt kommitté med uppdrag att se över utbildningen för barn, ung- domar och vuxna med utvecklingsstöring (dir. 2001:100). I direktiven till kommittén uppmärksammas att för döva eller hörselskadade barn med utvecklingsstörning finns en nationell tvåspråkig (teckenspråk och svenska) specialskola respektive gymnasiesärskola. Vidare att från och med /02 har medgivits att ta emot elever på grundsärskolenivå vid de regionala specialskolorna och att särskolans kursplaner och måldokument ska til? ?lämpas för denna elevgrupp. Något specifikt uppdrag vad avser döva/hörselskadade barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning utöver de som anges för andra barn, ungdomar och vuxna med utvecklings- störning återfinns inte i direktiven till kommittén. föreslår i sitt slutbetänkande att försöks- verksamheten med ökat inflytande över skolgången för barn med utvecklingsstörning upphör och att föräldrars rätt till val av skolform förs in i skollagen. I anslutning härtill föreslår kommittén att reglerna för elever med utvecklingsstörning som tagits emot i den statliga specialskolan för döva och hörselskadade anpassas så att dessa barns föräldrar ges samma rätt som föräldrar till barn med utvecklingsstörning i då det gäller det slutliga avgörandet vid val av kunskapsmål för det egna barnet. Förslaget förutsätter ändringar i Specialskoleförordningen. föreslår i sitt slutbetänkande att särskolan delas upp i två skolformer, grundsärskola respektive gymnasiesär- skola, och att grundsärskolan ska omfatta hela den nuvarande obli- gatoriska särskolan. Vidare föreslås att bestämmelserna i lag och förordning i största möjliga utsträckning görs gemensamma för och grundsärskolan och att grundsärskolan liksom ska omfatta nio årskurser och ha samma totala under- visningstid. Härutöver föreslås elever i grundsärskolan ges rätt att gå ytterligare två läsår om sammanlagt minst efter det att skolplikten har upphört. Kommittén föreslår också att begrep- pet ämnesområde ersätts med kunskapsområde och att det liksom ska finnas möjlighet att läsa antingen ämnen eller kunskapsom- råden eller en kombination av båda. I betänkandet understryker kommittén att de förslag till förändringar den lägger fram i betän- kandet självklart också gäller de elever i specialskolan som läser en- ligt grundsärskolans kunskapsmål och hänvisar till att underhands- kontakter med pågående utredning om Översyn av teckenspråkets ställning (SOU 2004:98). Kommittén lämnar även föreslag om motsvarande strukturella förändringar av gymnasiesärskolan som för grundsärskolan. I sam- band därmed noteras i betänkandet att kommun anordnar gymnasiesärskola med inriktning på yrkesutbildning för döva och hörselskadade ungdomar utan att kommittén närmare har analyse- rat utformning och regelverk för denna verksamhet (ibid. s. 157ff, 177). Däremot behandlar inte kommittén döva och hörselskadade med utvecklingsstörning i de delar man lämnar förslag till åtgärder efter skoltiden och inom vuxenutbildningen. Kommitténs förslag har beretts inom . I den skrivelse Kvalitet och samverkan – om utbildning för barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning (rskr 2005/06:151), som reger- ingen överlämnat till , ansluter sig regeringen i stort till de förslag som lämnats av . förslag till ändring av i 3 kap. 4 § specials- koleförordningen (1995:401). För elever med utvecklings- störning skall om vårdnadsha- 7Barn med grav språkstörning i behov av teckenspråk för kommunikation Utredningen har i tilläggsdirektiv 2005:100 fått i uppdrag att i mål- gruppen för sitt arbete inkludera barn, ungdomar och vuxna som är hörande men inte kan tillgodogöra sig talat språk och som därför är beroende av teckenspråk för sin kommunikation. I uppdraget ingår att beskriva målgruppen och dess omfattning. Personer med språkstörning som är som är beroende av tecken- språk för sin kommunikation behöver insatser av samma slag som andra teckenspråkiga. Antalet personer med sådan språkstörning uppgår till omkring tjugo per årskull. Skollagen och specialskoleförordningen ändras så att barn med språkstörning som är beroende av teckenspråk för sin kommunikation får möjlighet till undervisning i specialskolan för döva och hörselskadade. Bestämmelserna i 3b § i hälso- och sjukvårdslagen ändras så att landstingen ges skyldighet att erbjuda tolktjänst för vardagstolkning till personer med språkstörning som är beroende av teckenspråk. Barn med grav språkstörning i behov av teckenspråk för kommunikation 7.1Hörande som på grund av funktionsnedsättning är beroende av teckenspråk för sin kommunikation Barn, ungdomar och vuxna som är hörande men som inte kan till- godogöra sig talat språk och därför är beroende av teckenspråk, är en liten grupp som behöver insatser av samma slag som döva. Fler- talet av dem som är vuxna har också gått i skolan tillsammans med döva barn i specialskola eller haft sin skolgång förlagd till Charlottendals skolhem för talskadade i . För att särskilja dessa barn från barn som till följd av dövhet eller hörselskada är beroende av teckenspråk, har i skolstadgor och skolformsförord- ningar dessa hörande barn beskrivits som talskadade. har beteckningen språkstörda i ökande omfattning alltmera kommit att användas även om hörande som är beroende av teckenspråk för sin kommunikation. 7.1.1Hörande barn som till följd av funktionshinder är beroende av teckenspråk har bedömts tillhöra specialskolans målgrupp. I samband med övergången från folkskola till obligatorisk nioårig grundskola gjordes också en översyn av den dåvarande spe- cialskolan för blinda och döva. I det betänkande om grundskola för blinda och döva som 1964 överlämnades till regeringen (SOU 1964:61) föreslogs utöver en förändrad organisation för special- skolan att det ansvar för talskadade barns skolgång som varit delat mellan de dåvarande statliga skolorna för döva och hör- selskadade skulle föras samman till en ny enhet inom specialskolan. Till denna skolenhet föreslogs även att ansvaret för skolgången för döva barn med beteendestörning skulle föras.1 beslutade i enlighet med utredningens förslag, och de elever med talskada som haft sin skolgång vid speci- alskolorna för döva och hörselskadade överfördes tillsam- mans med döva barn med beteendestörning till den då nybyggda i . 1 Ansvaret för döva elever med beteendestörning har tillförts Specialsko- lemyndigheten. Barn med grav språkstörning i behov av teckenspråk för kommunikation började i ökad omfattning an- vända beteckningen gravt språkstörda om den elevgrupp på skolan som specialskoleförordningen betecknar som talskadade. Begrep- pet språkstörning används om barn som inte utvecklar språk utan att ha någon påvisbar funktionsnedsättning. Begreppet används om brister såväl i barns språkförståelse som i barns språkförmåga. Språkstörning kan avse tal- och språksvårigheter av varierande slag som bristande språkförståelse, begränsat ordförråd och gramma- tiska och pragmatiska svårigheter. Förutom de primära språkliga störningarna kan personer med språkstörning också ha parallella svårigheter i form av perceptuella brister, minnesstörningar, moto- riska avvikelser, dålig planeringsförmåga och störd koncentration. Beteckningen språkstörning har hämtats från logopedi och foni- atri där begreppet språkstörning förekommer som symptomdia- gnos. Symptomdiagnoser beskriver avvikelser som finns, men för- klarar inte vad som orsakar avvikelsen. Barn, ungdomar och vuxna med språkstörning utgör därmed en ytterst heterogen grupp med olika slag av funktionsnedsättningar och med sinsemellan helt olika behov. Utredningen om funktionshindrade elever i skolan, FUNKIS- utredningen, uppmärksammar i sitt slutbetänkande att Hällsbo- skolan använder begreppet gravt språkstörda för skolans person- krets, som i specialskoleförordningen betecknas som elever med talskada. Utredningen noterar med anledning av skolans åtgärd, att av förarbetena framgår att med talskadade avsågs elever som har samma behov av teckenspråk som döva (SOU 1998:66 s.187). Hörande som inte kan tillgodogöra sig talat språk behöver samma stöd som andra teckenspråkiga Personer som är hörande men som inte kan tillgodogöra sig talat språk och som därför är beroende av teckenspråk återfinns bland personer med diagnoser som dysartri, laryngektomi och afasi. Dy- sartri innebär att en person har svårt att göra sig förstådd på talat språk. Orsak till dysartri kan exempelvis vara en rad olika neurolo- giska sjukdomar. Laryngektomi är termen för en operation där struphuvudet tas bort vilket påverkar förmågan att tala. Afasi inne- bär att efter hjärnskada ha nedsatt förmåga att använda språket. Barn med grav språkstörning i behov av teckenspråk för kommunikation Funktionsnedsättningen kan i varierande grad avse såväl förmågan att förstå språket som förmågan att kunna uttrycka sig språkligt. Beroende på arten och omfattningen av dessa slag av funktionsned- sättningar finns personer som trots att de är hörande är beroende av teckenspråk. Dessa personer är i behov av insatser av samma slag som andra teckenspråkiga. Då Charlottendals skolhem för talskadade i avvecklades uppgick antalet normalbegåvade elever till 15.2 Dessa elever överfördes för fortsatt skolgång till den dåvarande specialskolan för hörselskadade i . Verksamheten i utformades som en särskild enhet under egen studierektor (1964:61). Enheten överfördes, tillsammans med talskadade elever från andra special- skolor till den då nybildade i . Antalet elever vid uppgick vid starten till 35. Av dessa var 15 elever talskadade och övriga 20 elever var döva elever med beteendestörning.3 7.2.1Antalet barn och ungdomar med grav språkstörning beräknas uppgå till ca 5 000 Storleken av antalet elever med språkstörning har i utrednings- sammanhang senast beräknats av i dess slut- betänkande, SOU 1998:66. I betänkandet beräknade utredningen att ungefär en halv procent av alla barn och ungdomar har grav språkstörning (ca 5 000). Beräkningen baseras på uppgifter från dåvarande som menade att andelen barn med någon form av avvikande tal- och språkutveckling som kan behöva an- passningar i skolsituationen uppgick till 3–av varje årskull (s. 70). Det stora flertalet av de elever som beskrivs som gravt språkstörda är barn som fick undervisning i sin hemkommun. noterar utredningen att antalet elever vid ökat med /91 (s. 186). 2Uppgiften hämtad ur PM upprättat av och bilagt konseljakten till pro- position nr 1966:104 (11/3 1966). Konseljakten förvaras i Ecklesiatikdepartementets arkiv i . 3Uppgiften lämnad av dåvarande rektorn vid PG Kårström. Barn med grav språkstörning i behov av teckenspråk för kommunikation 7.2.2Antalet barn med grav språkstörning i behov av teckenspråk för sin kommunikation Enligt uppgick antalet elever vid Hällsbo- skolan /98 till sammanlagt 127 (s. 166). Enligt skolan beror ökningen av antalet elever vid skolan på bättre differential- diagnostik av barn med grav språkstörning och klara riktlinjer om att tillgodose den enskilde elevens behov av stöd i skolan. I det re- dovisade elevantalet ingick även 16 döva eller hörselskadade elever som på grund av beteendestörning inte kunnat beredas undervis- ning vid någon av de regionala specialskolorna för döva och hörsel- skadade. Utredningen har fått uppgifter från nuvarande Resurscenter tal och språk/i över antalet elever med grav språkstörning vid dåvarande och vid nuvarande Re- surscenter tal och språk som bedömts vara i behov av teckenspråk.4 Uppgifter har lämnats för läsåren 1983/84–1987/88 och läsåren 1993/94–1997/98. Tabell 7.1: Uppskattat antal och andel elever med språkstörning som bedömts vara i behov av teckenspråk läsåren 1983/84–1987/88 Totalt antal elever med Varav i behov av tecken- Andel elever i behov av 4 Uppgifterna har lämnats av , psykolog vid . Barn med grav språkstörning i behov av teckenspråk för kommunikation SOU 2006:54 Tabell 7.2: Uppskattat antal och andel elever med språkstörning som bedömts vara i behov av teckenspråk 1993/84 – 1997/98 Totalt antal elever med Varav i behov av tecken- Andel elever i behov av Av de uppgifter som redovisas i tabellerna 7.1 och 7.2 framgår att antalet elever med grav språkstörning vid kontinu- erligt har ökat från /88 och framåt. I takt med elevök- ningen ökar också antalet elever med grav språkstörning som be- döms vara i behov av teckenspråk ökat. /84 bedömdes 17 elever med grav språkstörning vid skolan vara i behov tecken- språk. /98 uppgick antalet till 40. 7.2.3Barn med grav språkstörning i behov av teckenspråk har osynliggjorts Enligt för döva, hörselskadade och språkstörda barn (DHB), och av personer som arbetar med barn med språkstörning påtalas att barn med språkstörning som är i be- hov av teckenspråk kommit att osynliggöras till följd av att dåva- rande ombildats från att vara specialskola till resurs- center för barn med olika slag av tal- och språkstörningar. Genom förändringar till följd av förslag som följde på FUNKIS- utredningen upphörde fr.o.m. som specialskola och ombildades till ett resurscenter inom det nybildade . som verksam- heten förändrades till förmån för utökad resurscenterverksamhet beslutade regeringen att en mindre skoldel för visstidsplaceringar skulle finnas kvar i anslutning till resurscentret (prop. 1998/99:105). Av tabell 7.3 framgår att antalet elever med grav språkstörning successivt minskar vid resurscentret. Av tabellen framgår vidare att allt färre barn med språkstörning som bedömts vara beroende av teckenspråk kraftigt minskat. SOU 2006:54 Barn med grav språkstörning i behov av teckenspråk för kommunikation Tabell 7.3: Uppskattat antal och andel elever med språkstörning som bedömts vara i behov av teckenspråk 2001/02–2004/05 Totalt antal elever med Varav i behov av tecken- Andel elever i behov av Av tabellen framgår att antalet elever som bedömts vara i behov av teckenspråk och därmed i behov av skolgång i form av visstidsut- bildning vid Resurscenter tal och språk/har minskat /02. I den redovisning som utred- ningen tagit del av uppger resurscentret att av de 12 elever i behov av teckenspråk som /03 fick sin undervisning vid re- surscentret har 5 elever slutat. Av dessa elever har 3 tagits emot som elever i specialskolan för döva och hörselskadade då de be- dömts vara helt beroende av teckenspråk för sitt lärande. Av de 8 elever i behov av teckenspråk som fick undervisning /04 har 4 elever slutat. Av dessa har 1 elev tagits emot som elev i specialskolan för döva och hörselskadade. 7.3Barn med grav språkstörning får i ökande omfattning utbildning i sin hemkommun Barn med grav språkstörning erbjuds i alltmer ökande omfattning utbildning i sin hemkommun och ges därmed i likhet med andra barn möjlighet att bo hemma tillsammans med föräldrar och sys- kon. har haft ett utökat ansvar för specialpedagogiskt råd och stöd åt skolhuvudmännen då det gäller barn med grav språkstörning. I den proposition (1998/99:105) som följde på FUNKIS-utred- ningens förslag uppmärksammas att gruppen barn med grav språk- störning är förhållandevis stor och att det därför finns starka skäl att öka stödet till kommunerna för denna elevgrupp. I syfte att för- stärka den lokala kompetensen för elever med grav språkstörning föreslogs i propositionen, att det föreslagna intagningsstoppet av elever med språkstörning till Resurscenter tal och språk skulle föregås av en riktad kompetensutveckling med början . I propositionen föreslogs att särskilda medel Barn med grav språkstörning i behov av teckenspråk för kommunikation borde avsättas till dåvarande för att i samarbete med lämpliga specialpedagogiska institutioner genomföra denna kom- petensutvecklingssatsning. Insatsen skulle riktas till specialpedago- ger i kommuner, främst i kommuner som avsåg att starta verksam- het för elever med grava språkstörningar. beslutade i enlighet med regeringens förslag. Sammanlagt anvisades för denna satsning.5 På uppdrag av regeringen etablerade dåvarande ett samarbete mellan lärarutbildningarna i , , och . Dessa gavs i uppdrag att utveckla och genomföra en nationell likvärdig kurs för kompetensutveckling av specialpedago- ger gällande barn och ungdomar med grav språkstörning. –2003 genomgick 112 specialpedagoger från sammanlagt 82 kommuner denna kompetensutveckling. Specialpedagogiska in- stitutet har i en rapport redovisat deltagarnas utvärdering av kursen (, M. I rapporten saknas helt uppgifter om och på vilket sätt kursen beaktat elever med grav språkstörning i behov av teckenspråk och på vilket sätt lärare förberetts för att kunna till- godose dessa elevers behov. Enligt uppgift från kommer ytterligare minst 120 speciallärare och logopeder –2006 att genomgå en utbildning om 20 poäng med inriktning mot språkstörning. Utbildningen anordnas i samar- bete med högskolorna i , och . har gett ut ytterligare en rapport om elever med grav språkstörning, En resa i lärande med målet en skola för alla (, I. Rapporten är en kartläggning av kommuners förutsättningar att anordna lärande och utbildning av hög kvalitet för barn och elever med grav språkstörning. Som ovan redovisats beslutade i anslutning till beslutet att successivt avveckla skolverksamheten vid och Hälls- boskolan att en mindre skoldel även framöver skulle finnas kvar vid de båda resurscentren för visstidsplacering. Beslutet att avveckla skolverksamheten framför allt vid kom att följas av en mängd frågor från oppositionspolitiker till ansvarigt statsråd med yrkande att beslutet borde omprövas. Man ville också veta vad som avsågs med placering och om längden av en sådan 5 betänkande 1999/2000:UbU1, UbU4. Barn med grav språkstörning i behov av teckenspråk för kommunikation Mot bakgrund av detta tillkallade regeringen en särskild utredare med uppdrag att vidareutveckla formerna för visstidsplaceringar vid Resurscenter syn i respektive Re- surscenter tal- och språk. I direktiven till utredaren angavs följande. Utredaren skall utgå från att visstidsplacering även bör kunna inne- bära, om elevens förutsättningar och behov så kräver, att elevens hela skolgång förläggs till resurscentret (dir. 2002:36). Utredaren redovisade sitt uppdrag . Utreda- ren konstaterade att det saknades närmare reglering av hur under- visning vid Resurscenter skulle bedrivas och föreslog att en särskild förordning om visstidsutbildning skulle införas. Vidare föreslogs att avgränsningen av funktionshinder borde göras snävare genom att i 10 kap. 3a § skollagen ange vilka elever som skulle få möjlighet till visstidsutbildning: barn och ungdomar med synskada och ytter- ligare funktionshinder samt barn och ungdomar med grav språk- störning i skolpliktig ålder. Vad gällde omfattningen av tiden för visstidsutbildning ansåg utredaren att någon maximal tid inte borde införas. Istället skulle individuella förhållanden avgöra hur visstidsutbildningen skulle omfatta (SOU 2002:106). Regeringen beslutade i enlighet med utredarens förslag och uppdrog åt Special- pedagogiska institutet att fortsatt erbjuda barn och ungdomar med grav språkstörning utbildning enligt förordningen (2004: 203) om visstidsutbildning vid särskilda resurscenter.6 Den lilla grupp barn med grav språkstörning som är beroende av teckenspråk för sin kommunikation har kommit att osynliggöras och har därmed inte fått sina behov tillgodosedda. I takt med att antalet elever som får undervisning vid Resurscenter tal och språk i minskar, minskar också antalet elever som av resurscentret bedöms vara i behov av teckenspråk för sitt lärande och sin inter- aktion. Någon förklaring till denna minskning har inte heller läm- nats av Resurscenter tal- och språk. Av redovisningen i tabell 7.3 framgår att antalet elever som får utbildning vid Resurscenter tal- och språk kontinuerligt minskat /02. Av redovisningen framgår även att elever med grav språkstörning som är i behov av teckenspråk tagits emot 6 1 § Förordning (2001:286) med instruktion för Specialpedagogiska instituet. Barn med grav språkstörning i behov av teckenspråk för kommunikation som elever i specialskolan för döva och hörselskadade efter beslut av . Enligt min bedömning är det rim- ligt att den lilla grupp elever med grav språkstörning som har behov av insatser av samma slag som övriga teckenspråkiga barn ska kunna tas emot i specialskolan för döva och hörselskadade för att därigenom få möjlighet till utveckling i en teckenspråkig miljö. finner jag det oroande att antalet barn med grav språk- störning som tidigare bedömts vara i behov av teckenspråk för sin kommunikation bedöms bli allt färre utan att orsakerna till denna minskning redovisas. Efter att tagit del av de båda rapporter som publicerat (, I. 2005 och , M. 2005) noterar jag att ordet teckenspråk inte finns med i någon av rap- porterna. Detta framstår som anmärkningsvärt mot bakgrund av att det fanns ett betydande antal elever vid dåvarande som bedömdes vara i behov av teckenspråk. Den fråga som inställer sig är: Var finns dessa elever nu? Hur ser deras skolsituation ut? Och vilka effekter kan noteras av Specialpedagogiska institutets insatser för barn och ungdomar med grav språkstörning? Mot bakgrund av att inte redovisar några effekter, varken då det gäller den satsning på kompetensut- veckling som på regeringens uppdrag genomförts eller i den kart- läggning som institutet gjort av kommunernas insatser, bör myn- digheten ges i uppdrag att särskilt redovisa effekterna av dessa in- satser. bör dessutom inom ramen för sitt uppdrag följa upp och utvärdera situationen för elever med språkstörning inom samtliga skolformer. I utvärderingen ska särskilt beaktas barn och ungdomar med språkstörning och deras behov av teckenspråk. 8Utbildning i svenskt teckenspråk för invandrade, tfi I utredningens uppdrag har ingått att bedöma möjligheten att till- godose döva invandrares behov av utbildning i det svenska tecken- språket. Rätten till utbildning i svenskt teckenspråk likställs med rät- ten till utbildning i svenska för invandrade (sfi). får i uppdrag att ta fram kursplaner i svenskt teckenspråk för invandrade (tfi). får i uppdrag att ta fram ett sfi-test som är anpas- sat för teckenspråkiga. () får i uppdrag att ta fram material anpassat dels för utbildning i svenskt teckenspråk för teckenspråkiga invandrade, dels material som kan använ- das i tfi/sfi-utbildningen. En eller flera folkhögskolor får i uppdrag att ta fram utbild- ningar i tfi som är särskilt anpassade för denna målgrupp. 8.1Svenskt teckenspråk för invandrade På motsvarande sätt som det finns olika talade språk finns det också olika tecknade språk. Teckenspråkiga som invandrar till behöver därför lära sig svenskt teckenspråk för att kunna tillgodogöra sig den utbildning i svenska för invandrare (sfi) som kommunerna är skyldiga att erbjuda enligt Skollagen (1985:1100) samt Förordning (1986:207) om grundläggande svenskundervis- ning för invandrare. Utbildning i svenskt teckenspråk för invandrade, tfi Behovet av utbildning i svenskt teckenspråk berör framför allt två kategorier: de som har invandrat till och fått uppehålls- tillstånd som flyktingar1 eller av andra skäl, samt asylsökande2. Det finns något skilda regler för flyktingar och för övriga invandrade. För dessa två kategorier gäller att det är kommunen som ska an- ordna sfi. För asylsökande vuxna gäller andra bestämmelser. Asyl- sökandes barn eller asylsökande barn har rätt till utbildning inom det offentliga skolväsendet, se vidare under x.2.2, de har dock ingen skolplikt.