sou · GUB346 · 2007-01-01 00:00:00 — Denna myt kan sammanfattas som en kraftig övervärdering av mediernas bety- delse vilket lett till föreställningen att graden av synlighet i media motsvarar samhälleligt inflytande. menar att inte minst de politiska partierna omfamnat denna myt, påpekar han att politikens medialisering sammanfaller med politikens mins- kade makt. Han menar sig också se en samverkan mellan de etable- rade mediernas kommersiella jakt på spektakulära nyheter och olika aktionsgruppers önskan att bli sedda. Det faktum att det svarta blocket av militanta aktivister dominerade rapporteringen från förklarar med att de genom sina handlingar upp- fyllde de mediekommersiella krav som de själva kritiserar. 95Magnusson, (2002) Teorier om imperialism och globalisering, s. 208, 214 96Thörn (2002) i (2002) s. 227 f innebar att de tre stora fredliga demonstrationerna som genomfördes i fick marginell uppmärksamhet i media. påpekar därmed det problematiska med att analysera och värdera den nya sociala rörelsen utifrån den bild som förmedlas i medierna. Detta innebär dels att man bortser från de aktiviteter som sker utanför medias bevakning, dels att rörelsens offentliga manifestationer betraktas isolerat och inte sätts i relation till det demokratiska vardagsarbete som enligt är kärnverksamheten för de flesta organisationer som verkade i Göteborg.97 Vilket samband finns det då mellan de sociokulturella förändringar och sociala rörelser som präglat det svenska samhället och tillta- gande misstro med det politiska systemet? Man kan först och främst konstatera att även om ett politiskt missnöje kan anses vara ett ständigt existerande fenomen så tar det sig olika uttryck vid olika tider. Redan under den svenska välfärdsstatens blomstringstid höjdes den första kritiken av välfärdssamhället. som undersökt idéutvecklingen i den svenska socialpo- litiken menar att utmanades det starka samhäl- lets verklighetsbild av en ökad trygghet i tillväxtsamhället av nya verklighetsbilder, som istället visade på stora sociala problem. Mot det starka samhällets syn på en harmonisk social och ekonomisk utveckling ställdes en problemformulering om ut- slagning som istället betonade det sociala problemet som en fråga om systematisk utslagning av individer från tillväxtsamhället och produktionen. Därmed utvecklades en alternativ tolkningsram som menade att den sociala utslagningen var ett direkt resultat av efter- krigstidens tillväxtinriktning.98 Misstron med det politiska systemet, eller ifrågasättandet av det etablerade politiserades som sagt allt mer . kom också en del av de krav som den sociala rörelse som grundlades att omsättas politiskt, kanske främst karaktäriserat genom kvinnorörelsens genombrott. skedde enligt också att en gradvis om- svängning skedde inom socialpolitiken, en omsvängning som hon 97Thörn (2002) i (2002) s. 228 ff 98Andersson (2005) s. 6 ff betecknar som en ideologisk omformuleringsprocess, där social- demokratin gradvis tog in kritiken och bröt med det starka sam- hällets tolkningsramar kring tillväxten. Samhällsutvecklingen kom också att beskrivas som djupt föränderlig – den skapade nya risker för människorna, risker som politiken hade svårt att för- utse. Efterkrigstidens produktionsvinster hade lett till social ut- slagning, en utslagning som gruppen betraktade som tillväxtens förstörelse av människoresurser. Med dessa formuleringar menar att socialdemokratin etablerade en ny tolkningsram som utgick från kritiken och tog in formuleringar om utslagning som negativa effekter av tillväxt. I socialdemokratins tolkning handlade de sociala målen om att utveckla socialpolitikens roll och att föra fram trygghet bredvid tillväxtmålet, inte om att ersätta till- växtmålet. Därmed uteslöt man enligt vänsterkritikens mest radikala tolkningsram.99 Efter den radikala vänsterrörelsen några sociala rörelser knappast kommit att utgöra en reell påverkan på den etablerade politiska arenan. Man kan fråga sig vad som orsa- kat denna minskade möjlighet till effektiv påverkan? och kan sägas ge en möjlig förklaring i sin artikel kring arvet av 60-talets politiska kultur. beskriver de SAP:s ledning som mottagliga och i viss mån anpass- ningsbara till den kritik som riktades från den nya vänstern. menar de dock att utrymmet har minskat kraftigt, Aktivismen fångas inte längre upp av en statsbärande so- cialdemokrati som arbetar i trygg förvissning om möjligheten att med offentliga ingripanden och politiska åtgärder förändra olyck- liga eller orättvisa drag i det kapitalistiska samhället100. Detta mins- kade utrymme skulle kunna förklara varför de politiska gruppe- ringar som bildats både på vänster- och högerkanten, utanför den etablerade politiska arenan, inte kommit att växa till breda sociala rörelser. visar som sagt flera forskare på att se de sociala rörelser som av olika anledningar kritiserar globaliseringens nega- tiva konsekvenser som en möjlig grund för en ny radikalisering lik- nande den som skapades . Det finns tecken på att den svenska samhällsstrukturen kan ha verkat dämpande på den radikala vänstern. kom anarkismen som sagt också främst att använ- das för individens frigörelse, inte i syfte att legitimera våld mot 99Andersson (2005) s. 8 ff 100Lundberg & (1997) s. 64 finns alltså tecken på att denna syn har förändrats. De våldsamma vänstergrupperingar som var verksamma i kan sägas tillhöra en ny autonom vänster utan direkt kontakt med den etablerade vänsterrörelsen. Bland dessa grupper, här har nämnts som exempel, ofta organise- rade i nätverk av självstyrda grupper har våldet kommit att utgöra en del av en kompromisslös hållning i sina krav på det traditionella politiska systemet. finns tecken på att särskilt händel- serna i kan betraktas som en samverkan mellan en sensationshungrig journalistkår och olika aktionsgruppers önskan att bli sedda och möjligen nå ut med ett budskap. Inte heller den svenska högerextremismen som växte fram , som ett led i en internationell utveckling, kan anses ha utgjort något potentiellt hot. Detta kan kanske främst förklaras av ett intensivt arbete, på flera samhälleliga plan, för att förhindra dessa gruppers framväxt. påpekar också att den sam- hälleliga toleransnivån för högerextremism i är betydligt lägre än för vänsterextremism. Frågan är dock om detta kommer att leda till att högerextremismen mer eller mindre försvinner eller om det i stället ökar kvarvarande terroristers benägenhet att ta till våld?101 Enligt har omvärldens tryck visserligen lett till många avhopp, ser hon en tendens till att redan kri- minellt belastade individer dras till de högerextrema rörelserna. Mot bakgrund av detta kan de högerextrema rörelserna betraktas som ett minst lika stort hot som de vänsterextrema grupperna, om inte större. Inledningsvis konstaterades att det finns tydliga bevis för ett mins- kat förtroende för det politiska systemet i . finns indikationer på att våld och hot om våld mot politiker är ett tilltagande fenomen. En logisk förklaring vore att det finns ett samband mellan dessa fenomen. Verkligheten kan dock anses mer komplicerad än så. Förhoppningen är att denna kunskapsöversikt visat att politiskt våld inte existerar isolerat utan bör ses som ett resultat av samhällets strukturella utveckling. Det politiska våldets historia visar att viljan att förändra, påverka eller protestera mot rådande samhällsförhållanden har gjort att både in- 101 Jervas m.fl. (2003) s. 29 divider och kollektiv tagit till utomparlamentariska metoder. En mer ingående förklaring till dessa våldsyttringar visar dock att det våld som utförs av individer är intimt sammankopplade med motiv för mänskligt handlande. Konsekvensen av detta blir exempelvis att förövare av politiska mord svårligen går att dela in i skilda katego- rier. Dessa svårigheter visar sig även ifråga om kollektivt våld, sam- tidigt har forskningen visat att det kollektiva våldet är intimt sam- mankopplat med sociala strukturer. lades grunden till en kritisk hållning till sam- hällets politiska institutioner. Bakgrunden var de sociokulturella förändringar som tillsammans med en existerande framtidstro bi- drog till en tilltagande politisering av samhällslivet. Det faktum att denna radikalisering kom att omfatta hela samhällslivet skulle kunna ge en möjlig förklaring till att det svenska samhället inte har sett någon motsvarighet till den vänsterterrorism som fanns i ex- empelvis , och . De aktionsgrupper, soli- daritetsorganisationer och politiska vänsterströmningar som ut- gjorde den radikala sociala rörelsen i kom därmed inte att utestängas från den politiska arenan. Särskilt kom radikaliseringen också att resultera i omfattande politiska reformer. Man skulle förenklat kunna säga att politiskt våld på strukturell nivå förutsätter att det saknas politiska vägar att få ut sitt budskap. I har institutionella förutsättningar funnits vilket kan för- klara varför vi klarat oss från terrorism. Bilden av den svenska politiska kulturen har också generellt sett präglats av ett perspektiv där konflikter genomgående tonats ned till förmån för framhävandet av ett fredligt och harmoniskt förhål- lande. betecknas relationen mellan central- makten och allmogen som utformad i samförstånd eller åtminstone fredlig opposition. På samma sätt betecknas förekomsten av mass- upplopp i under övergången mellan tidigmodern och mo- dern tid som påtagligt begränsade och med låga nivåer av våld. Un- der modern tid lyser forskningen kring kollektiva våldsyttringar närmast helt med sin frånvaro. har flera forskare påtalat vikten av bilden av den svenska politiska kulturen bör problemati- seras ytterligare. En genomgång av den svenska samhällsutveck- lingen visar också på flera strukturella förutsätt- ningar för ett tilltagande politiskt missnöje. ger historien i allmänhet en förhållandevis ljus bild av den svenska samhällsutvecklingen. Den svenska model- len har traditionellt angetts som förklaring till den stabila svenska efterkrigstiden med en hög ekonomisk tillväxt som i sin tur ska- pade förutsättningar för genomförandet av ett omfattande socialt reformprogram. Det faktum att hela det politiska blocket liksom olika intresseorganisationer var aktivt deltagande i beslutsprocessen har gjort att den svenska välfärdsmodellen kommit att betecknas som unik i sin parlamentariska stabilitet. Utvecklingen från 1970- talet har dock kommit att beskrivas i helt andra termer. När den ekonomiska tillväxten avtog följde istället en kombination av inflation och ekonomisk stagnation. Till följd av detta fanns det heller inte ekonomiskt utrymme för en fortsatt välfärdsuppbyggnad. En fortsatt ekonomisk nedgång gjorde så att ekonomin kom att frigöras från politiken vilket öppnade vägen för en extremt marknadsliberal borgerlig regering –94. kom dock den redan existerande strukturkrisen spädas på ytterligare vilket resulterade i ekonomisk depression. Det samlade resultatet har därmed blivit att dagens po- litik kan sägas utgöra en mix mellan avreglerad marknad, stimulan- ser av industrin och försvar av en något bantad välfärdsstat. Även bilden av den svenska demokratin har kommit att föränd- ras. Förtroendet för demokratins representativa institutioner har som sagt oavbrutet tappat i stöd. Detta är en internationell trend som dock visat sig extra tydlig i . Till följd av detta har många forskare åter riktat sitt intresse mot den svenska modellen, utgångspunkten kan sägas vara att samarbetet mellan staten och de stora nationella intresseorganisationerna haft en negativ inverkan på föreningslivet och det civila samhällets livskraft. Den ameri- kanske statsvetaren hade i sin analys av förutsätt- ningarna för en fungerande demokrati betonat vikten av männi- skors engagemang i frivilliga organisationer. Detta skulle enligt skapa ett socialt kapital som gör att medborgarnas mellan- havanden kan bygga på ett förtroende för andra människor. Ut- gångspunkten för den svenska diskussionen om socialt kapital var alltså att välfärdsstatens institutioner hade en negativ inverkan på det mellanmänskliga förtroendet och det medborgerliga engage- manget. Denna hypotes har dock tillbakavisas, tillsammans med de övriga skandinaviska länderna visade sig ha världens högsta nivåer av tillit. Liksom många andra europeiska länder har inte heller haft någon dramatisk nedgång i deltagandet i frivilliga organisationer liknande den utveckling som funnit i . Problemen med det minskade förtroendet för den svenska demo- kratin kan därmed inte förklaras med ett minskat socialt kapital. De studier som gjorts av svenska forskare kring välfärdsstaten och det sociala kapitalet har istället hävdat att den mellanmänskliga tilliten utformas i medborgarnas kontakter med offentliga verk- samheter. Utgångspunkten är indikationer på att sambandet mellan medborgarnas uppfattningar om en rättvis behandling i kontakter med dessa välfärdsinstitutioner och ett generellt politiskt förtro- ende. Efter att ha undersökt detta samband har forskarna konstate- rat att erfarenheter av selektiva välfärdsinstitutioner tenderar att reducera den mellanmänskliga tilliten som erfarenheter av universella välfärdsinstitutioner bygger upp densamma. Förklar- ingen till det minskade förtroendet för den representativa demo- kratins institutioner skulle därmed kunna förklaras med införandet av selektiva välfärdsinstitutioner. Det arbete som gjorts för att stärka den svenska demokratin genom stöd till frivilliga organisa- tioner skulle alltså kunna betecknas som lönlöst, arbetet skulle istället inriktas på att öka kvalitén i de politiska institutionerna. Avslutningsvis, vad kan man då säga om ett eventuellt samband mellan det minskade förtroendet för det politiska systemet och en tilltagande tendens av våld och hot mot politiker. En utbredd upp- fattning inom forskningen säger att de strukturella förändringar som skett inom det svenska välfärdssystemet, där marknaden istäl- let för politiken kommit att utgöra trygghetens grundval, har inne- burit en kraftig förändring av förhållandet mellan politiker och medborgare. Bland medborgarna finns ett fortsatt stöd för den svenska välfärdsstaten. Inom politiken har dock de minskade eko- nomiska resurserna liksom påtryckningar från globaliserade eko- nomiska marknader liksom interna demografiska förändringar kommit att innebära ett långsamt införande av alternativa välfärds- lösningar. De nedskärningar som skett i välfärdspolitiken kan där- med sägas ha punkterat synen på välfärdsprojektet som en enhetlig nationell reformprocess. Förutom att detta riskerar att innebära en ytterligare minskad mellanmänsklig tillit så kan det också innebära att den svenska samhällstrukturen kan anses ha en däm- pande effekt på det kollektiva våldet. Tendenser finns bland radi- kala autonoma vänstergrupperingar, liksom bland högerextrema grupper, att legitimera användandet av våld för att uppnå politiska förändringar. För att kunna förstå och förklara denna utveckling måste dock kollektiva aktioner och kollektivt våld, på gott och ont, ses som en del av det politiska fältet. En förutsättning för detta är att vi lyfter fram och analyserar de protester som förekommit i . , , , (1996) Det sociala landskapet, en sociologisk beskrivning av från 50- tal , : Bokförlaget , (2005) Mellan tillväxt och (o)trygghet – Idéer om tillväxt och socialpolitik i socialdemokratisk ideologi, Elektronisk källa: %201/p19_Jandersson.pdf, hämtad: 050503 , Bo & , (red.) Det politiska missnöjets , statsvetare och sociologer ser på valet , : , , Bo (2000) Välfärdsstatens nya an- sikte. Demokrati och marknadsreformer inom den offentliga sektorn, : Agora Deltér, , (2004) Ett hot mot demo- kratin – Förtroendevalda som utsätts för våld eller hot om våld, andra omarbetade upplagan, : och , van, Maraffi, , , and Whiteley, . (red.) (1999) Social Capital and European Democracy, : Routledge , and McAdam, (ed.) (2003) Social Movements and Networks, Relational Approaches to Collective Action, : , (2002) Mitt i gatan. Häften för kritiska studier, nr. , Bo (1983) The Causes of the Expansion of the public Sector in during the 20th Century, Papers in Economic History, Research Report No 1, : Depart- ment of Economic History Harnesk, (2002) Den svenska modellens tidigmoderna röt- ter?, i Historisk , 2002 , (1989) Om den offentliga sektorns framväxt, : , , (1987) Uppdrag: , : , (red.) Land, Du välsignade?, SOM-undersökningen 2000, 26, : Jervas, m.fl. (2003) Terrorismens tid, : , (2002) Bilden av Ådalshändelserna 1931 – av kamp om historien i Historisk , 2002 Karlbom, (1967) Hungerupplopp och strejker 1793–1867 – En studie i den svenska arbetarrörelsens uppkomst, Korpi, , (1993) Socialpolitik, kris och refor- mer: i internationell belysning, , särtrycksserie nr. Korpi, , (2000) Välfärdsstat i brytningstid – Ett historiskt-samhällsvetenskapligt forskningsprogram om väl- färdsstatens utveckling i och , : , Kumm, (2002) Terrorismens historia, : Historisk media , (2005) Den globala kapitalismen – och det nya , , (1997) En vänster i takt med tiden? 60-talets politiska kultur självförståelse, i Häften för kritiska studier, nr. 2, 1997. Lööw, (2000) Nazismen i –1990, den rasistiska undergroundrörelsen: musiken, myterna, riterna, : , (2002a) Teorier om imperialism och globalise- ring, : Prisma , (2002b) ekonomiska historia, : Prisma Maloy, J. (1998) The Psychology of Stalking, Clinical and Forensic Perspectives, : Academic Press McAdam, , , (2001) Dyna- mics of Contention, : , (2000) Politikens meningslöshet – Om misstro, cy- nism och utanförskap, : Liber , Pippa (ed.) (1999) Critical Citizens – Global Support for Democratic Governance, : , (2002) Hemlighetsmakeriets roll i militant poli- tisk strategi i Häften för kritiska studier, nr. 1, 2002. , , Bo (red.) (2003) Välfärdsstat i otakt – Om politikens oväntade, oavsiktliga och oönskade effekter, : Liber (1996) Den fungerande demokratin, medbor- garandans rötter I , : (2001) Den ensamme bowlaren, den ameri- kanska medborgarandans upplösning och förnyelse, : Reuter, (2003) Med livet som vapen – En bok om självmordsbombare, : Historisk Media , Bo & , (1999) Korporatismens fall och den svenska modellens kris, : , Bo (2003) Sociala fällor och tillitens problem, : Rystad, (2004) Politiska mord – det yttersta argumentet, : Historisk Media , (2002) Antikommunism och kommunism under det korta nittonhundratalet, : Nordic Academic Press Sörbom, (2002) Generation, klass och politik. gagemangets förändringar i Häften för kritiska studier, nr. 1, 2002. , (2004) Smygande hot, en bok om stalkning, : Nätnavet Tarrow, (1998) in Movement – Social Movements and Contentious Politics, : Thullenberg, Per & , (red.) (1994) Den svenska mo- dellen, : , (2002a) Globaliseringens dimensioner – nationalstat, världssamhälle, demokrati och sociala rörelser, : , (2002b) och den globala rättviserö- relsen i , , (2002) Vad hände med i ?, : , (2003) The Politics of Collective Violence, Studies in Contentious Politics, : Uni- versity Press Turonska, (1997) Anarkism . Politiskt våld från nyväns- tern till de autonoma Häften för kritiska studier, nr. 2, 1997. , Hans, Är socialt kapital alltid positivt? Elektronisk källa: . Worsley, (2002) and Marxism, revisted edition, and : Routledge , (red.) (2002) Socialt och politiskt våld, ett per- spektiv på svensk historia , (2002) 1968 – när allting var i rörelse, : Prisma Gemensamma riktlinjer för riksdags- partiernas arbete mot hot och våld mot förtroendevalda Hot och våld mot förtroendevalda är något som inte accepteras av de politiska partierna i . I denna fråga råder en nolltole- rans inom samtliga partier. Ingen politisk företrädare ska behöva utstå trakasserier eller hot om våld i fullgörandet av sitt uppdrag eller i sitt arbets- och privatliv. Utgångspunkten bör vara att alla former av hot och trakasserier polisanmäls. Partierna har ett gemensamt ansvar för att agera mot alla före- komster av hot och våld. Partierna ansvarar givetvis för det interna arbetet inom respektive partiorganisation, men bör också sträva efter samverkan i denna typ av frågor. Den konkreta utformningen av arbetet inom detta område skiljer sig av naturliga skäl mellan partierna och de olika förutsättningar som råder för respektive parti. Partierna är olika stora, är olika or- ganiserade och har därmed olika resurser för detta arbete. Några gemensamma utgångspunkter bör dock gälla som riktlin- jer för samtliga partier: Förtroendevalda på alla nivåer bör ha en given person inom sitt eget parti att kontakta vid fall av trakasserier och hot. Kontaktper- sonen kan finnas på lokal, regional eller central nivå beroende på respektive partis organisationsstruktur. Särskilda journummer kan också vara en form att överväga. Partierna bör eftersträva att bygga nätverk för kontaktpersonerna, såväl partiinternt som mellan partierna. Nätverket kan vara ett fo- rum för erfarenhetsutbyte och en möjlighet för gemensam utbild- ning. Ett för samtliga partier gemensamt nätverk kan också vara en kontaktyta gentemot polismyndigheterna. Det finns behov av utbildningsinsatser om kontaktpersonerna inom partierna ska kunna fullgöra sin uppgift. Utbildningen kan med fördel genomföras regionalt och vara gemensam för partierna. Givna inslag bör vara medverkan av polisen för råd till kontaktper- sonerna samt något avsnitt om hur man för samtal med personer i kris. Detta studiematerial tar sin utgångspunkt i de material som fram- ställts inom ramen för Kommittén om hot och våld mot förtroen- devaldas arbete. Utgångspunkten i studiematerialet tas i filmen vill bli politiker? som omnämns i betänkandets kapitel 6 (i fortsättningen hänvisad till som filmen) och i de fallstudier som redovisas i betänkandets kapitel 1. Enkätundersökningen redovisas i betänkandets kapitel 3, och hänvisas i studiematerialet som en- käten. När det i instuderingsmaterialet står enbart betänkandet är det Kommittén om hot och våld mot förtroendevaldas betän- kande som åsyftas Studiematerialet är en idébank med diskussionsfrågor och förslag på aktiviteter och litteratur för vidare läsning. Materialet är skrivet så att det i första hand vänder sig till partiaktiva och politiskt för- troendevalda i kommuner och landsting. Med enkla modifikationer av frågornas utformning går det utmärkt att använda också av andra än förtroendevalda, till exempel säkerhetsansvariga och andra tjänstemän i landsting och kommuner. Studiematerialet kan även användas som utgångspunkt för projekt och temaarbeten kring demokrati och politik för elever i grund- och gymnasieskolan. För att kunna täcka in allt det som Kommittén om hot och våld mot förtroendevalda har arbetat med, så är studiematerialet ganska omfattande. Tanken är att den som vill diskutera ämnet hot och våld mot förtroendevalda kan plocka de delar som uppfattas som särskilt angelägna eller intressanta för just dem och göra aktiviteter kring det. Studiematerialet kan användas för studiecirklar, semina- rier, kurser eller andra former av möten och sammankomster. Det lämpar sig mycket väl för att ta upp till exempel som en del i ut- bildningen av nya förtroendevalda, i kurser för aktiva i partier och ungdomsförbund, som en utbildningsdel för ledamöter kommunala nämnder, vid partiernas medlemsmöten och många andra samman- hang. Olika sätt att bli utsatt En av de förtroendevalda som framträder i filmen vill bli politiker? är utsatt för en så kalla stalkare (från eng- elskans stalking) – en person som förföljer henne. Hon berättar om vilket obehag hon känner inför detta, och hur det på olika sätt på- verkat hennes och även hennes anhörigas liv. Också berättelsen om och handlar om stalkning. -Har du hört talas om stalkning förut? Känner du eller har du hört talats om någon som blivit utsatt för detta? -Vad kan det innebära för den som blir utsatt för en stalkare? -Hur kan den utsatte skydda sig? Krävs det några särskilda åtgärder och vem/vilka bör i så fall ansvara för dem? -Vad skulle du vilja att olika aktörer – Polisen, Riksda- gen//kommunen, ditt parti – skulle göra om någon blev utsatt, det kan rent av vara du själv?