sou · GUB354 · 2007-01-01 00:00:00 — Utbildning på respektive i teckenspråk Ansvaret för barnomsorg och skolgång är i liksom i öv- riga nordiska länder generellt ett kommunalt ansvar. Kommunen har ett lagstadgat ansvar att erbjuda föräldrar barnomsorg upp tills barnet når skolåldern. Motsvarigheten till den svenska i (folkeskolen) är tioårig. Skolformen omfattar förskole- klass (børnehaveklasse) och årskurserna ett till och med nio. Elever som är i behov av särskilt stöd har möjlighet till ytterligare ett skolår. Barn som är döva respektive hörselskadade får sin barnomsorg antingen tillsammans med andra barn i allmänna förskolegrupper eller i särskilda grupper där deras behov av språklig utveckling bättre kan tillgodoses. När det gäller undervisning av elever som är döva eller hörselskadade erbjuds dessa anpassad undervisning dels i s.k. centerklasser vid folkeskolen, dels vid specialskolor i , och . Specialskolorna erbjuder undervisning på teckenspråk eller med teckenstödd kommunikation och har samma mål och kursplaner som den övriga skolan. Eleverna får även undervisning i ämnet teckenspråk och i artikulation. Huvudman för de tre specialsko- lorna i är amten, vilka närmast motsvarar de svenska landstingen. Efter slutförd utbildning i folkeskolen erbjuds elever som är döva och hörselskadade utbildning vid två gymnasieskolor. De dö- vas folkhögskola, Castberggård, erbjuder dessutom utbildning på och i teckenspråk. Studenter som är beroende av teckenspråk vid högre studier erbjuds teckenspråkstolk. 15 Enligt uppgift täcks föräldrarnas kostnader med samhällsmedel – Bistandslovens § 48. Utbildning av lärare som ska undervisa på respektive i teckenspråk Såväl utbildningssektorn som övriga samhällssektorer är beroende av att det i samhället finns personer som kan lära ut teckenspråk. I takt med att kraven på undervisning och samhällsservice på tecken- språk ökat har frågor om reguljär utbildning av lärare teckenspråk som språkämne aktualiserats. Utbildning av lärare med uppgift att undervisa döva och hörsel- skadade barn och ungdomar på teckenspråk i olika ämnen inom specialskolan har lång tradition i de nordiska länderna. I takt med att lärarutbildningar i de olika nordiska länderna har förändrats har utbildningarna av lärare som ska undervisa på teckenspråk succes- sivt kommit att avvecklas. I avvecklades dessa utbild- ningar genom att den lärarhögskola som gav dessa utbildningar la- des ned. Utbildning av tolkar i har formen av yrkeshögskoleut- bildning med yrkeshögskoleexamen. Utbildningstiden uppgår till . Utbildningen ger i sig auktorisation som teck- enspråkstolk. För att kunna antas till tolkutbildning måste den sö- kande ha språkkunskaper motsvarande de som erhålls i den ettåriga teckenspråksutbildning som vanligtvis föregår tolkutbildningen. Den ettåriga teckenspråksutbildningen är en självständig utbildning med en egen separat examen och kan genomgås även av andra än presumtiva sökande till tolkutbildning, exempelvis föräldrar, lärare och präster. Utbildningarna administreras och anordnas av sprog og Tegnstøttet Kommunikation i alternativt i . Samhällets skyldighet att tillhandahålla tolk för döva, dövblinda och hörselskadade som är beroende av teckenspråk för sin kom- munikation är i , liksom i , reglerat i lag. I åvilar skyldigheten kommunen. Enligt lagen har döva och andra med motsvarande behov av tolk i arbetslivet rätt till tolk 20 timmar under ett kvartal. I samband med utbildning beviljas tolk för utbildning utan begränsning av timantalet. Information, nyheter och kulturutbud på teckenspråk I samtliga nordiska länder producerar public serviceföretagen TV- sända nyhetsprogram på landets teckenspråk. I sänder Dansk TV nyhetsprogram på teckenspråk vardagar. Programmen produceras gemensamt av radio och Døvefilm , som är en självständig verksamhet under det danska socialministe- riet och finansieras med allmänna medel. Sändningstiden uppgår per program. I likhet med övriga nordiska länder ökar den teckenspråkiga in- formationen på internet, såväl myndighetsinformation som annan information. Døvefilm även andra program på teckenspråk, såväl identitetsskapande som underhållande. Programmen vänder sig till vuxna samt till barn. produceras 36 vuxenprogram och 20 barnprogram med en total programtid om . Dessutom bedriver Døvefilm omfattande utlåningsverk- samhet där föräldrar till döva barn kostnadsfritt kan låna allt mate- rial som producerats . Skolor och andra verksam- heter för döva kan genom att teckna abonnemang få tillgång till denna service.16 Någon fast teckenspråkig teaterverksamhet, motsvarande den svenska Tyst teater, finns inte i . Däremot finns ett antal privata tolkföretag specialiserade på tolkning vid kulturevenemang. Till kultursektorn räknas även traditionell föreningsverksamhet av skilda slag samt trossamfund och deras verksamhet. och de till förbundet anslutna föreningarna har, liksom sina systerorganisationer i andra länder, en omfattande verksamhet som skapar möjligheter till olika kulturella aktiviteter. Även den danska folkkyrkan erbjuder sammankomster och guds- tjänster på teckenspråk. 16 (). Teckenspråksrelaterad forskning förekommer vid flera lärosäten i . Lingvistisk forskning om teckenspråk bedrivs vid uni- versiteten i och i . Vid vid i forskas om danska barns språk- utveckling samt om döva och hörselskadade barns danskspråkiga språkutveckling. Vid og Tegnstøttet Kommuni- kation i pågår ett arbete med en teckenspråksdatabas över danskt teckenspråk som underlag för fortsatt forskning kring detta språk. Nationell språklagstiftning respektive anslutning till internationella språkkonventioner I finns en väl utbyggd språklagstiftning och landet är det enda nordiska land som inkorporerat landets teckenspråk i speci- fika språklagar. I grundlag föreskrivs att såväl finska som svenska är nationalspråk och officiella språk i och det finska teckenspråket. I en särskild språklag regleras härutöver såväl språkliga rättigheter som skyldigheter gällande finska respektive svenska språket. Lagen har kompletterats med föreskrifter rörande det finska teckenspråket, samiska och . Den finska medborgarskapslagen17 innehåller föreskrifter om kunskaper i finska eller svenska som krav för erhållande av finskt medborgar- skap och jämställer i lagen kunskaper i finskt teckenspråk med kunskaper och muntliga färdigheter i finska eller svenska språken. har anslutit sig till den Europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk och ratificerat stadgan för svenska och samiska. har vidare anslutit sig till den nordiska språkkonventionen. Stöd till föräldrar och syskon i form av utbildning i teckenspråk Föräldrar till döva och hörselskadade barn har möjlighet till utbild- ning i teckenspråk enligt flera olika modeller. Förordning om service och stöd på grund av handikapp kan föräld- rarna få teckenspråksutbildning som individuell eller familjeinrik- 17 Medborgarskapslagen (359/2003). tad anpassningsträning i hemmet eller genom deltagande i en mera allmän teckenspråkskurs. Föräldrarna ansöker om att få sådan un- dervisning hos i hemkommunen. Något nationell kurs- plan eller bestämt antal timmar för undervisningen finns inte fast- ställda. Vanligt är att föräldrarna erhåller i hemmet. I vissa fall beviljas färre timmar, men det förekommer även att föräldrar beviljas upp till 200–. Antalet timmar beror i hög grad på de kommunala anslagens storlek. Föräldrar till döva barn kan också få utbildning i teckenspråk genom att delta i kurser som anordnas av . Dessa sistnämnda kurser erbjuds även syskon till döva barn. Utbildning på respektive i teckenspråk Ansvaret för barnsomsorg och undervisning av barn och ungdomar åvilar i kommunerna. Motsvarigheten till den svenska i är liksom i nioårig. I lagen om grundläggande undervisning (628/1998) i fö- reskrivs att undervisningsspråken i det finska skolväsendet utgörs av det finska respektive svenska språket. Enligt föreskrift i lagen är det barnets vårdnadshavare som beslutar om vilket språk barnet ska undervisas på, dock med villkoret att barnet behärskar det valda språket. Lagen innehåller även föreskrifter om undervisning på sa- miska, respektive på finskt teckenspråk. I lagen anges sär- skilt att även elever med hörselskada bör erbjudas undervisning på teckenspråk om de så önskar. I erbjuds barn som beroende av teckenspråk för inlär- ning och kommunikation utbildning vid någon av de sju skolor med särskilda undervisningsgrupper som finns i . Utöver undervisning på teckenspråk erbjuds de även undervisning i tecken- språk motsvarande den i finska språket vid finskspråkiga skolor. Finska teckenspråkiga döva och hörselskadade barn från familjer som har svenska språket som dagligt umgängesspråk i familjen er- bjuds, enligt avtal mellan och , undervisning vid nå- gon av de svenska specialskolorna för döva och hörselskadade. Förutom de ovan nämnda skolorna med särskilda undervisnings- grupper finns tre statliga specialskolor för döva och hörselskadade. Efter genomförd grundskoleutbildning fortsätter flertalet elever med dövhet respektive hörselskada sina studier i hemortens gym- nasieskola alternativt yrkesskola tillsammans med hörande elever. Även om såväl gymnasielagen (629/1998) som lagen om yrkesutbild- ning (630/1998) innehåller föreskrifter om undervisning på re- spektive i teckenspråk, motsvarande dem i lagen om grundläggande undervisning, tycks merparten av sådan undervisning ges med stöd av tolk i undervisningen. För elever som önskar undervisning på teckenspråk i gymnasieskolan finns vid gymnasieskolan i östra . Studenter som är beroende av teckenspråk för hög- skolestudier erbjuds tolk i utbildningen. Utbildning i teckenspråk och av lärare som ska undervisa på respektive i teckenspråk Utbildning av lärare i språkämnet teckenspråk är förlagd till de yr- keshögskolor som även utbildar teckenspråkstolkar. Utbildning av lärare med uppgift att undervisa döva och hörsel- skadade barn och ungdomar på teckenspråk i skilda ämnen i olika skolformer erbjuds av i . Utbildningen ut- görs av ett femårigt program och vänder sig i första hand till nor- malhörande. Utbildningen har anpassats och även erbjudits studerande som själva är teckenspråkiga. Utbildning av tolkar i har, liksom i , formen av yrkeshögskoleutbildning. Utbildningen är fyraårig där första året utgör utbildning i teckenspråk, andra och tredje åren utgör tolkut- bildning och det fjärde året specialisering där de studerande kan välja inriktning; en allmänt teckenspråkig inriktning, en inriktning mot teckenspråkstolk- och översättning mellan finskt teckenspråk och finska språket, en inriktning mot dövblind- och vuxendövtolk- ning eller en inriktning mot att bli teckenspråkslärare. Utbildning- arna anordnas i , och i Åbo. Även i är samhällets skyldighet att tillhandahålla tolk för döva, dövblinda och hörselskadade reglerad i lag. Skyldigheten åvi- lar kommunen18 och innebär att döva personer ska erbjudas tolk 18 8 § Lagen om service och stöd på grund av handikapp (380/1987). med upp till och dövblinda personer för tolkning i arbets- och vardagslivet. Antalet timmar kan utökas efter ansökan. Då det gäller tolk i samband med utbildning beviljas sådan, i likhet med vad som gäller i , för utbild- ningen utan begränsning av antalet tolktimmar. Information, nyheter och kulturutbud på teckenspråk I producerar och sänder den finska televisionen program på teckenspråk. Uppdraget är reglerat i lag.19 Programmen utgörs till merparten av nyhetsprogram. Programtiden uppgår till 5 mi- nuter och programmen sänds . Även i ökar infor- mationsutbudet på teckenspråk på internet. Såväl riksdag som myndigheter och andra tillhandahåller viss information på teckenspråk på sina respektive hemsidor. har av samhället tilldelats en viktig roll då det gäller att göra kultur tillgänglig för teckenspråkiga personer. Med finansiellt stöd producerar förbundet ett videogram på teck- enspråk . Videogrammen distribueras till över 2 000 hushåll i . Videogrammen som har ca 1 timmes speltid in- nehåller material både för barn, ungdomar och vuxna. Förbundet har även utlåningsverksamhet av såväl videogram med teckensprå- kigt innehåll som av litteratur som anknyter till området. I finns ingen fast teckenspråkig teaterverksamhet mot- svarande Tyst teater i men däremot två amatörteatrar, en i Åbo och en i . Båda har en betydande verksamhet och den sistnämnda gruppen har, enligt uppgift, en strävan mot att ut- veckla sin verksamhet till en professionell teater. I likhet med vad som gäller i övriga nordiska länder spelar de dö- vas, dövblindas och hörselskadades olika intresseorganisationer i en betydande roll för det teckenspråkiga kulturlivet såväl på riksplanet som lokalt i de olika lokala föreningarna. Det gör även de kyrkliga samfunden i genom att göra sin verksam- het tillgänglig på teckenspråk. I Kyrkolag (1054/993) som gäller för den Finska evangelisk-lutherska kyrkan stadgas att präst- och lek- 19 Lag om ändring av lagen om (746/1998). torstjänster ska finnas för dövas själavård och övriga behov. Antalet präster för döva uppgick till sju stycken. Forskning relaterad till teckenspråk bedrivs vid flera lärosäten i . Lingvistisk forskning om teckenspråk bedrivs i , och Åbo. Härutöver har Forskningscentralen för de inhemska språken i en skyldighet20 att även bedriva forskning och språkvård med avseende på det finska teckenspråket. Nationell språklagstiftning respektive anslutning till internationella språkkonventioner Även saknar en särskild språklagstiftning. Till skillnad från övriga nordiska länder har inte ratificerat den Europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk. Skälet härtill är att lan- det är ett av få länder som saknar historiska språkliga minoriteter. I likhet med övriga nordiska länder har anslutit sig till den nordiska språkkonventionen. För att tillgodose teckenspråkigas behov av samhällsstöd m.m. etablerades 1990 ett kommunikationscenter för döva och hörsel- skadade. Centret är lokaliserad till . Stöd till föräldrar och syskon i form av utbildning i teckenspråk erbjuder föräldrar till döva barn utbildning i teckenspråk. Utbildningen anordnas med stöd av lagen om Kom- munikationscenter för döva och hörselskadade. Utbildning ges i form av undervisning i hemmet eller genom kurser på centret i . Omfattningen av utbildningen varierar mellan 60 och . I centrets instruktion stadgas, att föräldrar och andra familjemedlemmar till döva och hörselskadade barn kostnadsfritt kan deltaga i utbildningen, vilket innebär att själva utbildningen är 20 Lag om ändring av lagen om forskningscentralen för de inhemska språken (591/1996). Däremot finns inga bidrag för täckande av föräldrarnas kostnader för deltagande i utbildningen. Utbildning på respektive i teckenspråk Ansvaret för barnsomsorg och undervisning av barn och ungdomar på är ett kommunalt ansvar medan ansvaret för utbildning motsvarande gymnasieskolan åvilar staten. Motsvarigheten till den svenska på är tioårig. För de teckenspråkiga barn och ungdomarna anses teckenspråk som förstaspråk och is- ländska som andra språk i såväl som i gymnasieskolan. I likhet med övriga nordiska länder erbjuds barn på i be- hov av teckenspråk för sin utveckling barnomsorg och undervis- ning på detta språk.21 Utifrån landets geografiska och demografiska förutsättningar, och antalet barn beroende av teckenspråk för sin kommunikation, är i praktiken såväl förskoleverksamhet och ut- bildning motsvarande den svenska för dessa lokalise- rade till . I finns vad utredningen erfarit dels en förskola för döva barn, dels en avdelning på en skolenhet, Hliðdaskóli. Skolan är en s.k. inkluderande skola som erbjuder ut- bildning till alla barn utifrån deras behov och förmåga. Utbild- ningen är tvåspråkig – isländska och teckenspråk ses som likvär- diga. För studier över grundskolenivå erbjuds undervisning med stöd av tolk. Utbildning av lärare som ska undervisa på respektive i teckenspråk Lärare som i sin kommande yrkesutövning ska undervisa på teck- enspråk i olika ämnen utbildas inom ramen för den allmänna lärar- utbildningen på . Inom denna finns en specialisering med in- riktning mot arbete bland döva och hörselskadade. Inriktningens fokus utgörs av teckenspråk och om dövas och hörselskadades si- tuation ur olika aspekter. Specialiseringen fås i samarbete med teckenspråksstudier vid . 21 Det Isländska undervisningsdepartementet angav att det teckenspråk utgör dövas första språk och att undervisning på teckenspråk ska ges i . Utbildning av teckenspråkstolkar har formen av universitetsutbild- ning. Utbildningen är treårig. Utbildningen är uppdelad studier i teckenspråk samt ett tredje studieår med tonvikt på tolk- ning. Utbildningen ges av i . Ansvaret för tolkservice på åvilar kommunikationscentret för döva och hörselskadade i . Utöver att erbjuda tolk har centret också ansvar för annan service som teckenspråkiga har be- hov av. Ansvaret för tillhandahålla tolk vid gymnasiestudeier åvilar Kultur och . Vid högre studier åvilar ansvaret den som anordnar utbildningen. Information, nyheter och kulturutbud Isländsk television producerar och sänder dagliga ny- heter på teckenspråk. Program på teckenspråk, framför allt för barn, produceras och dis- tribueras i videogramform av Kommunikationscentret för döva och hörselskadade. Någon fast teckenspråkig teaterverksamhet finns inte på . Kommunikationscentret medverkar emellertid vid vissa teateruppsättningar som tolkas till teckenspråk. Kommunikationscentret för döva och hörselskadade i har utöver de ansvar som ovan redovisats även i uppgift att bedriva om forskning kring Isländskt teckenspråk. Nationell språklagstiftning respektive anslutning till internationella språkkonventioner I finns liksom i två språk som båda har ställning som officiella språk. Dessa språks status regleras däremot inte i i grundlag eller språklag utan i annan lagstiftning. Denna anger att båda språkformerna – bokmål och nynorsk – är likvärdiga och att båda språken ska kunna användas av den enskilde i kontak- ter med företrädare för stat, fylkeskommuner och kommuner.22 har anslutit sig till den Europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk och ratificerat stadgan för samiska som ett ter- ritoriellt obundet minoritetsspråk och för kvänska, och som territoriellt obundna språk. har liksom övriga nordiska länder anslutit sig till den nordiska språkkonventionen. I likhet med vad som skett i övriga nordiska länder har frågan om vilken status norskt teckenspråk ska ges i aktualiserats av de dövas organisation. Mot bakgrund av yrkanden från Døves landsforbund 2001 har frågan, på uppdrag av Kultur- och Kirkedepartementet, utretts av den statliga myndigheten udvikling. Myndigheten förordar i sin redovisning av uppdraget, , att norskt teckenspråk och norskt tal- och skriftspråk ska utgöra likvärdiga språk och att norskt teckenspråk därmed i lag bör jämställas med officiella språk.23 Frågan om vilken status det norska teckenspråket ska ges i bereds inom det norska . 4.2Stöd till föräldrar och syskon i form av utbildning i teckenspråk I erbjuds föräldrar till döva och dövblinda barn utbildning i teckenspråk upp till dess barnet fyllt . Utbildningen följer en nationellt fastställd kursplan och ges dels vid kompetensecentren (de tidigare specialskolorna för döva och hörselskadade), dels vid Aal som är de dövas folkhögskola och kurscenter. Utbildningen om- fattar totalt à fördelade . Utöver undervisning i teckenspråk ingår även generell föräldravägledning, motsvarande den som i erbjuds av 22Lov nr 05: Lovbruk om målbruk i offentlig tjenste. 23Bergh, (2004): Norskt tegnsprog som offisielt språk (ABM skrift 10) landstingens pedagogiska hörselvård.24 Föräldrarnas kostnader för deltagande i utbildning täcks av samhällsmedel. 4.3Utbildning på respektive i teckenspråk Ansvaret för barnsomsorg och undervisning av barn i skolpliktig ålder är även i ett kommunalt ansvar, medan ansvaret för utbildning motsvarande gymnasieskolan åvilar fylkeskommunerna (motsvarar de svenska landstingen). Barn och ungdomar med teck- enspråk som förstaspråk har enligt lag rätt till undervisning på teckenspråk såväl i som i gymnasieskolan.25 Barn som är döva respektive hörselskadade erbjuds barnomsorg i sin hemkommun. När det gäller teckenspråkig undervisning på grundskolenivå erbjuds sådan vid specialskolorna för döva i Andebu, Bergen, Holmestrand, och . Även fem kommuner tillhandahåller sådan undervisning. Barn vars föräldrar valt skolgång för dem i hemkommunens skola har rätt till anpassad undervisning med stöd av assistent eller tolk. Elever beroende av teckenspråk i utbildning, som slutfört sina studier i , erbjuds utbildning motsvarande gymnasieskolan med undervisning på teckenspråk i , eller . Studerande på eftergymnasialnivå erbjuds tolk i utbildningen. Utbildning av lärare som ska undervisa på respektive i teckenspråk Utbildning av lärare som ska undervisa på respektive i teckenspråk finns dels vid i , dels vid i Tröndelag. har en enterminsutbildning i teck- enspråk för lärare som ska undervisa på detta språk oavsett skol- form medan Høgskolan i Sør-Tröndelag utbildar lärare som ska undervisa vid de tidigare specialskolorna. Høgskolan i Tröndelagg anordnar också utbildning av döva som avser att bli lärare. 24Uppgifterna hämtade ur TUFF – teckenspråksutbildning för föräldrar (SOU 1996:102, s. 47). 25§ 2–6 respektive § 3–9 lov nr 61: Lov om grunnskolen og den vidaregående opplaeringa (opplaeringslova). I är tolkutbildning universitetsutbildning. Utbildningen är treårig och anordnas vid universiteten i , och . Utbildningen inleds med studier i norskt teck- enspråk som följs av studier till tolk. Efter slutförd utbild- ning utfärdas examen. Examen ligger till grund för ett offentligt erkännande av tolkarnas yrkeskompetens samt för att bli upptagen i det som administreras av i . Ansvaret för tolktjänsten i är ett statligt åtagande som ad- ministreras av som även har i uppdrag att ut- veckla tolktjänsten. Tolktjänster motsvarande den svenska var- dagstolkningen tillhandhålls av kommunerna av tolkar anställda vid, respektive anlitade av, de kommunala hjälpmedelscentralerna. Verksamheten finansieras med statliga medel som avvisade av Rik- strygdeverket. Då det gäller tolk för ändamål som inte är var- dagstolkning, tolk i samband med ärenden som rör polis- och domstolsväsende, utbildning etc., har respektive huvudman ansvar för att behovet av tolk tillgodoses. 4.6Information, nyheter och kulturutbud på teckenspråk I producerar och sänder Norsk TV dagliga nyheter på teck- enspråk. Nyhetssändningarna är långa. Härutöver sänds ett långt program , Tid for tegn, som inne- håller barnprogram och nyheter med anknytning till döva. Såväl nyhetssändningarna som programmet Tid for tegn finns även till- gängliga på Norsk TV:s hemsidor. Förutom dessa program som sänds i den allmänna kanalen tolkas de dagliga sändningarna i Norsk TV till norskt teckenspråk. Dessa tolkade program sänds via en separat digital kanal och kan ses av den som har digitalTV-utrustning. På samma sätt som i övriga nordiska länder ökar antalet sidor internet med information av skilda slag på norskt teckenspråk. Ansvaret för produktion av TV-programmet tegn och viss information på teckenspråk är i , liksom i och , utlagt till en fristående producent – Døves Media. Døves Media erhåller statsbidrag för denna verksamhet. För produktion av litteratur på teckenspråk anslår myndigheten medel för två à tre litterära verk som översätts till tecken- språk. Samtliga fylkesbibliotek erhåller ett exemplar av varje pro- duktion som bekostats av ABM-utvikling. I likhet med i finns en permanent teaterverksamhet, Teater som turnerar med föreställningar på teckenspråk. Døveforbund och de till förbundet anslutna lokalföre- ningarna har, liksom systerorganisationerna i övriga nordiska län- der, en omfattande verksamhet av skilda slag som skapar möjlighe- ter till kulturella aktiviteter av skilda slag. Också i erbjuder den norska folkkyrkan gudstjänster och kyrklig verksamhet på norskt teckenspråk.