sou · GUB399 · 2007-01-01 00:00:00 — Hänvisningen i andra stycket innebär att bestäm- melserna om sådan verkställighet som avses i 16 kap. 10 § utsök- ningsbalken är tillämpliga, med det undantaget att Kronofogde- myndigheten inte skall underrätta den hos vilken undersökningen skall genomföras innan verkställighet sker. Före paragrafen, som motsvarar tidigare 54 §, har underrubriken redigerats. I övrigt har bestämmelsen ändrats endast språkligt och redaktionellt. Paragrafen, som motsvarar tidigare 55 §, har endast arbetats om i språkligt och redaktionellt hänseende. Paragrafen, som motsvarar tidigare 56 §, anger en allmän propor- tionalitetsprincip som har att beakta vid utövan- det av de befogenheter som lagen ger. Regeringen har i ett tidigare lagstiftningsärende tolkat bestämmelsen så att den omfattar även den som är föremål för undersökning.TPF4FPT För att begreppet uppgifts- skyldighet inte skall användas på ett inkonsekvent sätt har vi ändrat bestämmelsen så att det uttryckligen framgår att den omfattar även den som är föremål för undersökning. Före paragrafen, som motsvarar tidigare 45 § andra stycket, har införts en ny underrubrik. Bestämmelsen, som reglerar den situa- tionen att hämtar in uppgifter på begäran av en konkurrensmyndighet i en annan medlemsstat i EU, har endast genomgått språkliga och redaktionella ändringar. Paragrafen motsvarar tidigare 47 § andra stycket. Bestämmelsen, som reglerar den situationen att genomför under- sökningar på begäran av en konkurrensmyndighet i en annan medlemsstat i EU, har endast genomgått vissa språkliga och redak- ändringar. Första stycket i paragrafen motsvarar tidigare 50 a § samt 52 § andra stycket punkten 3. Andra stycket är nytt och innebär att tidigare 3 § första stycket lag om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödsregler har arbetats in i konkurrenslagen. Ändringarna har tidigare behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 10.4.10). Se även författningskommentaren till ändringarna lag. 4TP PT Prop. 2003/04:80 s 121 Paragrafen, som reglerar frågor om handräckning när kommissio- nen har beslutat om en undersökning, motsvarar delvis tidigare 53 b §. Den har ny lydelse till följd av att de tidigare regionala kronofogdemyndigheterna ersatts av en enda rikstäckande myndighet – . Förutom vissa språkliga och redaktionella ändringar innebär bestämmelsen att tidigare 4 § lag om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödsregler arbetats in i konkurrenslagen. Ändringen har tidigare behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 10.4.10). Se även författningskommentaren till ändringarna lag. Första stycket i paragrafen motsvarar tidigare 53 a §. Andra stycket motsvarar tidigare 53 b § första stycket sista meningen. Paragrafen reglerar frågor om förhandsgodkännande m.m. när kommissionen har beslutat om undersökning i privata utrymmen och har endast genomgått viss språklig och redaktionell ändring. Paragrafen, som motsvarar tidigare 56 a §, har endast ändrats språkligt och redaktionellt. Den föregående underrubriken har ändrats språkligt. Paragrafen motsvarar tidigare 56 b §. Av bestämmelsen framgår dock inte längre uttryckligen att en ansökan skall göras skriftligen. Detta följer nämligen redan av 4 § lagen om domstolsärenden. I övrigt har bestämmelsen endast genomgått språkliga och redaktio- nella ändringar. Paragrafen motsvarar tidigare 18 a § och är i princip oförändrad. Före paragrafen har dels en ny kapitelrubrik, dels två underrubriker förts in. Dispositionen av bestämmelserna i detta kapitel syftar till att åstadkomma en ordning som medger att en framtida reform avseende de svenska gruppundantagen skall påverka de befintliga bestämmelserna och dispositionen i konkurrenslagen så lite som möjligt.TPF5FPT Paragrafen motsvarar tidigare 18 b § och är i princip oförändrad. Paragrafen, som motsvarar tidigare 18 c §, har genomgått viss språklig och redaktionell ändring. Före paragrafen har förts in en underrubrik. Paragrafen motsvarar tidigare 18 d § och har endast genomgått viss språklig justering. Före paragrafen har två underrubriker förts in. Paragrafen, som motsvarar tidigare 18 e §, har endast genomgått viss redaktionell ändring. Före paragrafen har förts in en under- rubrik. 5TP PT Prop. 2003/04:80 s 87 ff Paragrafen motsvarar tidigare 8 a §. Den har endast genomgått viss redaktionell ändring. Före paragrafen har också förts in en under- rubrik. Paragrafen motsvarar tidigare 57 och 58 §§. Förutom vissa språkliga och redaktionella ändringar innebär andra stycket, som är nytt, att självt kan förena åtaganden som lämnas av före- tag i samband med utredningar om såväl överträdelser av lagens och EG-fördragets förbudsbestämmelser som företagskoncentrationer med vite. Bestämmelsen har tidigare behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 6.4.3). beslut om vite och omprövning av sådana beslut får överklagas hos Marknadsdom- stolen (se kommentaren till 8 kap. 1 § första stycket punkten 6). Paragrafen, som motsvarar tidigare 59 §, har endast genomgått mindre språkliga ändringar. Första och andra stycket motsvarar tidigare 60 §. Det första stycket har genomgått redaktionella ändringar till följd av att de uppräk- nade bestämmelserna har fått nya paragrafnummer. En nyhet är emellertid att, enligt punkten 6, även beslut om vite enligt den nya bestämmelsen i 7 kap. 1 § andra stycket och ver- kets beslut om omprövning av sådana beslut får överklagas hos . Kretsen av taleberättigade som anges i andra stycket har ändrats. I stället för att vissa av besluten enligt första stycket får överklagas av ett företag som berörs av beslutet, innebär den nya regeln i andra stycket att kretsen av taleberättigade i samtliga fall definieras som den som berörs av beslutet. Innebörden av ändringen har behandlats närmare i den allmänna motiveringen (avsnitt 12.7). Det är viktigt att framhålla att utvidgningen av kretsen taleberättigade i praktiken är begränsad. Framför allt är det parterna hos och i vissa fall deras medparter i eventuella avtal som omfattas av talerätten. För att andra skall vara taleberättigade torde krävas att de kan visa ett direkt intresse i saken. Hur begrep- pet den som berörs av beslutet närmare skall tolkas i det enskilda fallet får emellertid bli en uppgift för rättstillämpningen att avgöra. Paragrafens tredje stycke motsvarar tidigare 62 § och har endast genomgått viss redaktionell ändring. Paragrafen, som motsvarar tidigare 63 §, har genomgått omfattande språkliga och redaktionella ändringar. Av första stycket följer att domar och beslut av i mål och ärenden enligt lagen överklagas hos . Av styckets andra mening framgår att även domar i mål om skadestånd får överklagas hos när ett sådant mål har handlagts gemensamt med ett mål om konkurrensskadeavgift. Av andra stycket följer att domar i mål där talan förs om att döma ut vite som har förelagts enligt konkurrenslagen får överklagas hos hovrätt och i sista hand till . Av tredje stycket följer att beslut om interimistiskt åläggande och beslut under rättegång om interimistiskt förbud avseende en före- tagskoncentration får överklagas särskilt. I sammanhanget bör framhållas att hänvisningen i 3 kap. 22 § till regler om kvarstad för fordran innebär att detsamma gäller beslut om kvarstad, se 49 kap. 5 § punkten 6 Före paragrafen är kapitelrubriken ny, och det har förts in en underrubrik. Paragrafens första stycke motsvarar delvis tidigare 64 § första stycket och 66 § och har genomgått omfattande språkliga och redaktionella ändringar. Punkten 2 är ny och innebär att frågor om att undanröja avgiftsföreläggande skall handläggas enligt reglerna i 59 kap. 7-9 §§ , om inte annat följer av konkurrenslagen. Ändringen har behandlats i den allmänna moti- veringen (avsnitt 7.4.4). Även punkten 3 är ny och gör tydligt att frågor om att döma ut vite som förelagts med stöd av konkurrens- lagen skall handläggas enligt reglerna i om brott- mål. Till skillnad från i den nuvarande konkurrenslagen anges inte uttryckligen i första styckets första punkt att handläggningen skall ske enligt vad som är föreskrivet i för indisposi- tiva tvistemål. Det ligger i själva sakens natur att mål om t.ex. kon- kurrensskadeavgift inte kan handläggas enligt regler för dispositiva tvistemål, och en hänvisning framstår därför som onödig. Vidare bör påpekas att, för det fall ett mål om skade- stånd har kumulerats med ett mål om konkurrensskadeavgift, reg- lerna för indispositiva tvistemål kommer att gälla för processens yttre förlopp, t.ex. i fråga om förelägganden för parterna, påföljd för utevaro etc., så länge målen hålls samman. Däremot skall reg- lerna för dispositiva tvistemål tillämpas i frågor som uteslutande rör skadeståndet, t.ex. angående bevisning. Det andra stycket motsvarar tidigare 64 § andra stycket och har endast genomgått redaktionella ändringar. Paragrafen motsvarar tidigare 69 §. Den har endast genomgått redaktionella ändringar. Före bestämmelsen har förts in en under- rubrik. Paragrafen är ny. Bestämmelsen har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 6.4.3). Den ger möj- lighet att i vissa fall behandla mål om skadestånd och mål om kon- kurrensskadeavgift i ett sammanhang. Bestämmelsen är fakultativ. Även om rätten förfogar över frågan, bör dock parternas uppfatt- ning tillmätas stor betydelse. Det avgörande för domstolens bedömning av handläggningsfrågan bör framför allt vara om det kan förmodas uppkomma processekonomiska fördelar med gemen- sam handläggning. Det bör inte komma i fråga att ett mål om konkurrensskadeavgift försenas i nämnvärd utsträckning med anledning av att det handläggs gemensamt med ett mål om skade- stånd. För det fall en gemensam handläggning skulle visa sig medföra väsentliga olägenheter, får också besluta att särskilja målen. Om har beslutat om gemensam handlägg- ning, får domen även i skadeståndsdelen överklagas hos Marknads- domstolen i stället för hos hovrätten; se 8 kap. 2 § första stycket andra meningen. Det gäller även i de fall överklagandet sker endast i skadeståndsdelen. I paragrafen, som motsvarar tidigare 64 a §, har redaktionella änd- ringar gjorts till följd av de omfattande ändringarna i 8 kap. 2 §. Före paragrafen har förts in en underrubrik. Det bör påpekas att 4– 7 §§ endast reglerar tingsrättens sammansättning m.m. Mot- svarande bestämmelser för vidkommande återfinns i lagen om marknadsdomstol m.m. Från det tredje stycket har avgöranden utan huvudförhandling tagits bort. Dessa fall behandlas i stället i 5 §. Paragrafen motsvarar delar av tidigare 64 a § tredje stycket och 64 b §. Den har endast genomgått redaktionella ändringar. Paragrafen, som motsvarar tidigare 64 c §, har endast genomgått vissa redaktionella ändringar. Paragrafen motsvarar tidigare 64 d §. Den har endast genomgått redaktionella ändringar. Paragrafen, som motsvarar tidigare 65 §, är oförändrad. Före para- grafen har förts in en underrubrik. Paragrafen, som motsvarar tidigare 70 §, är oförändrad. Före para- grafen har förts in en underrubrik. Paragrafen är ny och har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 6.4.4). Före paragrafen har förts in en underrubrik. Bestämmelsen innebär att vad vittne eller part berättat vid förhör som har hållits vid på samma sätt som i brottmål kan läggas fram i rättegången, när utsagan som lämnas inför rätten avviker från vad som sagts. Detsamma gäller om vittnet eller parten förklarar att han eller hon inte kan eller vill yttra sig. Utgångspunkten är således alltjämt att vittne eller part lägger fram sin berättelse inför rätten. Det är först när berättelsen avviker från vad som sagts, eller vittnet eller parten förklarar att han eller hon inte kan eller vill yttra sig som utsagor från förhör som har hållits under utredning får läggas fram. Om så sker, är det sedan upp till rätten att inom ramen för sin fria bevisvärdering ta ställning till vilka slutsatser som kan dras av de uppgifter som har lämnats vid förhören hos . Paragrafen innehåller tillsammans med 12 § reglerna om rättegångs- kostnad i ärenden och mål enligt konkurrenslagen. Den är till stora delar ny. Före paragrafen har förts in en underrubrik. Regleringen har behandlats närmare i den allmänna motiveringen (avsnitt 6.4.5). Innebörden av första stycket är att regler för tvistemål i huvudsak görs generellt tillämpliga i stället för balkens regler för brottmål. Av sista meningen i första stycket föl- jer dock att regler för brottmål alltjämt skall gälla för mål om att döma ut vite; se 8 § lagen om viten. Den särskilda kvittningsregeln som tidigare fanns i 64 § tredje stycket, har förts in som en andra mening i första stycket. Med hänsyn till att regeln kan vara tillämplig bara i mål där företag utnyttjar sin särskilda talerätt enligt 3 kap. 2 § har bestämmelsen ändrats i språkligt och redaktionellt hänseende. Av det andra stycket framgår att parternas kostnadsansvar är begränsat i mål om konkurrensskadeavgift och företagskoncentra- tion till kostnader som har uppkommit i tiden efter det att de har fått tillfälle att yttra sig över utkast till stäm- ningsansökan. Paragrafen är ny och har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 6.4.5). Av bestämmelsen följer att den som för talan om skadestånd, i fall av gemensam handläggning enligt 3 § av skade- ståndsmålet och ett mål om konkurrensskadeavgift, svarar endast för den särskilda kostnad som denne orsakat. Detta innebär att den som för talan om skadestånd har rätt till ersättning för sina egna rättegångskostnader men kan förpliktas ersätta motparten endast för de särskilda kostnader som part själv orsakat. Ansvaret för motpartens rättegångskostnader innefattar dels de särskilda kost- nader som uppkommit genom målet om skadestånd, dels de kost- nader som parten själv orsakat genom brister i sin processföring eller på annat sätt. Vidare gäller att aldrig är skyldigt att ersätta sådana särskilda kostnader som nämnts i det föregående. Något solidariskt betalningsansvar enligt 18 kap. 9 § kan således i den nu behandlade situationen inte komma i fråga. I det följande kommer enbart de författningsförslag som innebär ändringar i sak att kommenteras. De förslag till ändringar i lagar och förordningar som enbart är följdändringar till följd av vårt för- slag om ny konkurrenslag kommenteras inte. 18.2.1Förslaget till lag om upphävande av lagen (2005:702) om ändring i konkurrenslagen (1993:20) Lagen om ändring i konkurrenslagen syftar till att undanta ärenden och mål enligt konkurrenslagen från den generella regel om pröv- ningstillstånd som kommer att gälla för tvistemål när reformen av processen i allmän domstol träder i kraft. Lagen om ändring av konkurrenslagen bör dock utgå eftersom vi anser att samtliga av tingsrätts meddelade avgöranden i konkurrensärenden och konkurrensmål som får överklagas till skall vara underkastade krav på prövningstillstånd, och att samma regler som kommer att gälla för hovrätt skall gälla även för Mark- nadsdomstolen. Förslaget har tidigare behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 8.4). Innebörden av förslaget är att Mark- nadsdomstolen skall meddela prövningstillstånd om det är av vikt för ledning av rättstillämpningen att överklagan- det prövas av högre rätt (prejudikatdispens), det finns anledning att betvivla riktigheten av det slut som har kommit till (ändringsdispens), det inte utan att prövningstillstånd meddelas går att bedöma riktigheten av det slut som tingsrätten har kommit till (gransk- ningsdispens), eller det annars finns synnerliga skäl att pröva överklagandet (extra- ordinär dispens). Prövningstillstånd kommer att krävas även för anslutningsöverkla- ganden och för överklaganden i skadeståndsmål som har kumule- rats med ett mål om konkurrensskadeavgift. Prövningstillstånd kommer dock inte att krävas vid överklagande av tingsrätts beslut avseende frågor om undanröjande av avgiftsföre- läggande. Vidare kan meddela partiellt prövningstill- stånd beträffande en sådan del av tingsrättens beslut eller dom vars utgång inte kan påverka avgörandet i övrigt, t.ex. frågan om efter- gift eller nedsättning i ett mål om konkurrensskadeavgift eller rät- tegångskostnadsfrågan. 18.2.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. I första styckets uppräkning av mål och ärenden som handläggs av har, till följd av vårt förslag om att närings- förbud skall kunna meddelas för vissa allvarliga överträdelser av konkurrenslagens och EG-fördragets förbud mot konkurrensbe- gränsande samarbete mellan företag, lagts till mål och ärenden enligt lagen om näringsförbud. På samma sätt har i andra stycket lagts till mål och ärenden enligt lagen om näringsförbud i uppräkningen av de mål och ärenden som är undantagna lagens särskilda processuella regler. Som framgår av författningskommentaren till vårt förslag till lag om ändring i lagen om näringsförbud skall dessa mål och ärenden handläggas enligt regler för indispositiva tvistemål respektive lagen om domstolsärenden. Till den lista över åtgärder i andra stycket som ordförande får vidta ensam har, genom en hänvisning till rätte- gångsbalken,TPF6FPT lagts att i enklare fall meddela prövningstillstånd som inte är begränsat till en viss del av ärendet eller målet. Förslaget har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 8.4.5). Att fallet skall vara enkelt innebär att ordföranden bör arbeta med en väl tilltagen säkerhetsmarginal. Med hänsyn till att konkurrensmålen är komplexa och omfattande torde det kunna komma i fråga att ordföranden ensam meddelar prövningstillstånd med stöd av den nya tillståndsgrunden, granskningsdispens. 6TP PT Hänvisningen avser den lydelse av som har antagits av men ännu inte trätt i kraft. 18.2.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1845) om tillämpningen av Europeiska gemenskapernas konkurrens- och statsstödsregler 1, 2 a och 3–4 §§ Av den allmänna motiveringen (avsnitt 10.4.10) och av författ- ningskommentaren till vårt förslag till ny konkurrenslag framgår att de kvarvarande bestämmelserna lag har arbetats in i konkurrenslagen. Dessa bestämmelser bör därför upphävas, och detta förhållande återspeglas även i lagens rubrik. Vidare har rubri- ken före 2 a § utgått och det första stycket i 1 § justerats på så sätt att hänvisningen till tagits bort. 18.2.4Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1996:353) med instruktion för Förslaget har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 6.3.3). I första stycket har lagts till att även skall kommunicera utkast till beslut om ålägganden. Att så skall ske framgår redan av verkets arbetsordning, och ändringen syftar endast till att öka förutsebarheten vid hand- läggning av ärenden. Vidare framgår att verket, förutom part, skall bereda även annan som berörs av verkets talan eller beslut tillfälle att yttra sig innan verket ansöker om stämning i mål om konkurrensskadeavgift eller företagskoncentration eller beslutar om åläggande. Uttrycket annan som berörs av beslutet skall därvid omfatta samma krets som vi föreslår skall ha rätt att överklaga beslut, se författningskommentaren till 8 kap. 1 § andra stycket i vårt förslag till ny konkurrenslag. I andra stycket regleras att part kan begära att få framföra sina synpunkter över utkast till stämningsansökan eller förslag till beslut vid ett sammanträde hos verket. Vidare följer att, om en sådan begäran har framställts, även annan som berörs av talan eller beslutet har rätt att få framföra sina synpunkter. Det kan ske antingen muntligen direkt vid sammanträdet med parten, vid ett senare sammanträde eller genom att annan som berörs av talan eller beslutet får tillfälle att i efterhand skriftligen kommentera protokollet från sammanträdet med parten. I tredje stycket återfinns numera den undantagsregel som säger att kommunikation kan underlåtas i brådskande fall eller om det annars finns särskilda skäl. Regeln är generellt tillämplig, dvs. den omfattar dels kommunikation av utkast till stämningsansökningar och förslag till beslut, dels sammanträden eller andra åtgärder enligt andra stycket. Regeln innebär att för varje enskild åtgärd måste bedöma om kommunikation skall ske med part eller någon annan som berörs av talan eller beslutet, eller om någon annan åtgärd enligt andra stycket skall vidtas. Allt beroende på omständigheterna i det enskilda fallet kan det således komma i fråga att verket inte vidtar alla åtgärder om kommunikation som regleras i bestämmelsen eller begränsar den krets som åtgärderna riktas mot. I det senare fallet torde det framför allt komma att röra sig om att inte låta alla som i strikt mening kan anses beröras av talan eller beslutet få tillfälle att yttra sig. Med vårt förslag om att delfåendet av tingsrätts beslut om undersökning skall innebära preskriptionsavbrott kan det befaras att det torde bli mindre vanligt att tillämpa undantaget beträffande brådskande fall i mål om konkurrensskadeavgift. För att bedöma om särskilda skäl är för handen, bör syftet med vårt förslag vara styrande, nämligen att underlag inför beslutet om att väcka talan eller meddela ett åläggande skall förbättras. Mot den bakgrunden bör särskilda skäl kunna anses föreligga, om det står klart att kommunikation eller ett samman- träde i ett enskilt fall inte torde medföra att underlaget blir bättre. Så kan t.ex. vara fallet, om det på en marknad finns väldigt många små aktörer. Vidare bör särskilda skäl kunna anses föreligga i de fall där uppgifter omfattas av sekretess i så stor utsträckning att när- varo för annan än part vid ett sammanträde inte framstår som meningsfull. Detsamma bör gälla om yttranden från part eller pro- tokollet från ett sammanträde till följd av sekretess har maskats i sådan utsträckning att kommunikation med annan än part inte framstår som en meningsfull åtgärd. Som framgått i det föregående skall varje enskild åtgärd bedömas för sig. 18.2.5Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken Förslaget, som har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 7.4.4), innebär att det i ett nytt andra stycke framgår att ett godkänt avgiftsföreläggande utgör en exekutionstitel. Vidare har rubriken före paragrafen omarbetats något för att återspegla ändringen i lagtexten. 18.2.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1986:436) om näringsförbud Paragrafen är ny och har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 15.5.2). Bestämmelsen innebär att det blir möjligt att meddela närings- förbud för personer som rättsligt eller faktiskt utövar ledningen över företag som ingår eller tillämpar vissa typer av avtal som är förbjudna enligt konkurrenslagens och EG-fördragets bestäm- melser om förbud mot konkurrensbegränsande samarbete mellan företag. De avtal som avses är sådana som innebär att företag i samma produktions- eller handelsled fastställer försäljningspriser, begränsar eller kontrollerar produktion eller delar upp marknader, dvs. vad som brukar benämnas som horisontella karteller. Regelns uppbyggnad är sådan att själva överträdelsen skall bedömas endast på konkurrensrättsliga grunder. För att näringsförbud skall kunna komma i fråga tillkommer sedan två kvalificerande moment, nämligen att personen i fråga därigenom grovt åsidosatt vad som ålegat honom eller henne i näringsverksamhet, och att ett förbud är påkallat från allmän synpunkt. Enskilda näringsidkare och följande företrädare för svenska juri- diska personer och ekonomisk intressegruppering eller europabolag med säte i kan drabbas av ett näringsförbud: komplementär i kommanditbolag, bolagsman i annat handelsbolag, ledamot och suppleant i styrelsen samt verkställande direktör och vice verkställande direktör i aktiebolag och försäkringsbo- lag, ledamot och suppleant i styrelsen i bankaktiebolag, sparbank och ekonomisk förening, företagsledare i europeisk ekonomisk intressegruppering, och ledamot och suppleant i förvaltnings-, lednings- eller tillsynsor- gan samt verkställande direktör och vice verkställande direktör i europabolag och europakooperativ.