sou · GUB368 · 2007-01-01 00:00:00 — Stiftelsen och SOU 2006:68 80 Enligt de utförda temperaturmätningarna i Dammtorpsmagasinet har dygnsvariationer om sju grader registrerats men eftersom den temperaturlogga som inköpts inte fungerat så vet man inte hur representativa mätningarna är. Vid de mätningar som gjorts har RF legat mellan . upptäcktes läckage och kondens främst vid den inre kortändan av magasinet. Innertakets gipsbeklädnad lossnade och flagnade ned över dekorerna varvid ett antal av dessa fick irreparabla skador. Läckorna i taket åtgärdades av men nedfallet av gips har fortsatt även därefter varför man får anta att problem med fuktinträngning kvarstår. Gipsnedfallet skadar dekorerna. Portarna till magasinet sluter inte tätt, vilket innebär onödigt luftläckage och klimatpåverkan i främst den ändan av hallen men också att fåglar, möss och andra smådjur tar sig in. Utanför magasinet finns det en hönsgård som säkert bidrar till att skapa en rik fauna. har omfattande insatser gjort för att göra rent i magasinen och avlägsna rester av gips och skadedjur. Brandlarm har installerats och avfuktningsaggregatet setts över. Säkerhetsmässigt uppfyller magasinet rimliga krav med tanke på arten av de samlingar som förvaras där. Det är dock inte dimensionerat för den samling av kulisser och annan rekvisita som förvaras där. Bl.a. har således ytterligare kulisser hittats på sedan magasinet projekterades. Följden är att kulisserna och de övriga dekorationer, som förvaras på utdragbara ramar av trä, nu hänger så tätt att de inte kan dras fram utan att nötningsskador uppstår. Detta har bidragit till museets svårigheter att kontrollera samlingens kondition. I samband med städningen har man dock försökt stuva om kulisserna, rensa ut en del samt också flytta en del till Dragonstallet. Man har också fått låna vissa utrymmen i Operans magasin i . Museets egen bedömning är att ungefär dubbla ytan skulle behövas, förutom utrymmen för att vårda dekorsamlingen. besiktade magasinet 200426 och konstaterade då att klimatet inne i magasinet torde vara alltför beroende av utomhusklimatet och att effektiviteten på den luftavfuktare som fanns installerad var svårbedömd, eftersom inga kontinuerliga mätningar av RF gjorts. Omfattande skador på dekorerna kunde fastställas som en följd av den alltför täta upphängningen. Denna 26 Besiktningsutlåtande , RAÄ dnr 310-3549-2004. SOU 2006:68 Stiftelsen och 81 bedömdes också hindra luftcirkulationen och medföra ökad mögelrisk. De fonder som förvaras hoprullade och monterade i taket hade deformerats. När det gällde dekorsamlingen kunde konstateras flagnande måleri som är hänförbart till alltför höga temperaturer med åtföljande uttorkning samt på för stora RF-fluktuationer. Det kunde inte avgöras från vilken tidpunkt skadorna härrörde. Betongväggar är ett i och för sig bra väggmaterial, eftersom det har god lufttäthet och värmeisolerande förmåga. Enligt riktlinjer behöver ytterväggar i betong dock isoleras eftersom betong också har en hög värmeledande förmåga.27 Den leder alltså in värme utifrån. Isolering saknas i Dammtorpsmagasinet. Detta ställer således högre krav än annars på luftfuktningsaggregatet och här synes fortfarande ingen tillförlitlig funktionskontroll ha genomförts med loggning . Betongelementen i är dock så kraftiga, att de bör dämpa klimatsvängningarna. En kall temperatur inne i ett magasin är i och för sig inte skadlig men temperaturen bör inte understiga 0º. Om temperaturen sjunker snabbt kan också luftfuktigheten sjunka så att RF-variationen blir med än över dygnet. Temperaturförändringar kan också som nämnts i sig vara skadligt för måleri på duk. Om värmen sedan stiger snabbt utomhus är det stor risk att luftfuktigheten också ökar mer än luftavfuktaren klarar att möta. Sannolikt torde klimatsvängningarna i Dammtorpsmagasinet vara större i den ände där de otäta portarna sitter, än i den inre delen. I den ändan synes dock problemet med gipsnedfall å andra sidan vara större. RF-förändringarna borde emellertid mätas genom kontinuerlig loggning innan man säkert skall kunna uttala sig om vilka åtgärder som krävs för att magasinet skall bli fullgott. Tills vidare kan man dock konstatera att de akuta skadorna som orsakats av vattenläckorna, gipsnedfallet och tillgängligheten för smådjur är tillräckligt allvarliga. RAÄ har anfört att magasinet borde ha ständig klimatkontroll, fuktlarm som indikerar driftsavbrott i avfuktningsaggregatet. Dessutom borde innertak av t.ex. textil väv sättas upp för att förhindra nedfallet av Siporex på samlingen. Ingen av dessa åtgärder synes ha vidtagits. 27 Tidens rand, s. 42. Stiftelsen och SOU 2006:68 82 Dragonstallet Vid sidan av Dammtorpsmagasinet disponerar museet hyresfritt vindsutrymmen i Dragonstallet på Drottningholmsmalmen . Stallet är byggt i två våningar och öppet till takbjälkarna. Det har ett plåtklätt brädtak. Även denna byggnad har haft problem med läckor i taket (2001). Klimatet varierar starkt och särskilt på vindsvåningen kan det bli mycket varmt – och följaktligen fuktigt . Som stallet är byggt är det över huvud taget mycket svårt att uppnå ett jämt klimat. Uppvärmning och brandlarm saknas. Stallet kan utan vidare betecknas som direkt olämplig som museimagasin. Problemen har emellertid åtgärdats genom att låtit bygga ett särskilt klimatiserat rum i rummet inne i magasinet. Detta bedömdes som den enda möjligheten att över huvud taget skapar ett acceptabelt föremålsmagasin i stallet. DTM har nu tagit i anspråk som gjorts i ordning på detta. Detta synes svara mot alla kvalitetskrav. I övrigt disponerar man ytterligare som dock bara borde användas som ett allmänt magasin, alltså inte för museets samlingar. TM har också i huvudsak flyttat de klimatkänsliga delarna av samlingarna från Dragonstallet. a har kostymsamlingen och vissa scenografimodeller flyttats till . I samband med flyttningen av samlingarna, först till och sedan ifrån Dragonstallet, har det visat sig att de delvis varit i dåligt skick och skadats under förvaringen. Att samlingarna fick vara kvar så länge som till 2002 får anses vara olyckligt. Sammantaget har museets personal i hög grad ägnat sig åt att flytta samlingarna mellan olika utrymmen, från till Dragonstallet 1999, från Dragonstallet till 2002 och från paviljong till 2003/04 (se sedan). Däremellan har alltså samlingarna i plockats om 2004/05. Det bör noteras att alla dessa omflyttningar har gjorts utan att magasinsfrågorna för den skull fått tillfredställande lösningar. DTM har disponerat ett bidrag om sammanlagt . från för svensk kultur, för en genomgång av samlingarna och för upprättande av en vårdplan. Det är först genom de insatser som då utförts som museet fått en någorlunda överblick över de egna samlingarna. SOU 2006:68 Stiftelsen och 83 Teatermuseums samlingar av arkiv, bibliotek, kostymerna samt de mindre föremålen numera förvaras i lokalerna i . 3.6.3 Utställningspaviljongen på har DTM fått disponera den s.k. Drottningens (Drottning ) – eller – paviljong, invid teatern på för en teaterhistorisk utställning. Ytan är , varav används för museibutik. En teaterhistorisk samling sådan byggdes också upp i paviljongen med material från museets egna samlingar, från (Tessinsamlingarna, porträtt) Livrustkammaren (Rosersbergsteaterns kostymer) samt från Kungl. Husgerådskammaren, samt . Byggnaden drabbades emellertid av mögelskador i samband med de fuktiga somrarna kring och fick slutligen evakueras i sin helhet 2003/2004. Här samverkade den antikvariska och tekniska bedömning som tidigare gjorts att byggnaden skulle kunna brukas utan central uppvärmning med extremt missgynnsamma väderförhållanden. Så drabbades t.ex. även flera av byggnader av liknande problem. Även problem med fuktrelaterade svavelutfällningar på skeppsskrovet upptäcktes . har påbörjat projekteringen för ett nytt uppvärmningssystem av paviljongen. Sedan evakueringen har museet arrangerat tillfälliga specialutställningar men paviljongen beräknas kunna tas i anspråk för permanenta utställningar först då klimatfrågan beräknas vara löst. I samband med evakueringen av paviljongen har de institutioner som medverkat i utställningarna återtagit sina depositioner. 3.6.4 Teatermuseums samlingar Teaterbyggnaden på Genomgången av TM:s samlingar inleds med en notering om själva teaterbyggnaden. Det är den som utgör själva startpunkten och kärnan i museet. Utifrån slottsteatern har sedan museet vuxit Stiftelsen och SOU 2006:68 84 fram.28 Byggnaden kan säga ge teaterhistorien en alldeles särskild närvaro och det är den som museiverksamheten utgår ifrån. På samma sätt ger den föreställningarna en unik accent som inte kan hittas någon annanstans. Ansvaret för byggnadens förvaltning och underhåll ligger på . De senare årens underhållsinsatser omfattar en omfattande invändig belysningsrenovering 199293 och en fasadrenovering 1994. En ny samlad vårdplan för teatern togs fram . I den rapport som , kommun, Hovet, samt i gemensamt sammanställde 2005 till om världsarvets bevarandestatus29 uppskattas antalet årliga besökare i till ungefär 500 000. hade 2004 110 500 besökare, hade 33 700, vaktbyggnaderna 27 000 och slottsteatern 21 800. Därtill kommer ca 7 000 besökare till föreställningarna. Siffrorna innebär för teaterns del att besöksantalet halverats då ungefär 43 000 personer följde visningarna. Föreställningarna sågs då av ca 18 000 personer. 1990 låg visningssiffran på ca 25 000 men då hade man halverat storleken på visningsgrupperna på grund av förslitningsriskerna. Det är således visningarna som i högre grad än föreställningarna sliter på byggnadens interiörer. Föreställningarna förfarande samlade 1990 lika många som . Därefter har de således minskat. och värderar löpande riskerna för förslitning av teatern, bl.a. genom att kontrollera särskilt utsatta punkter. I världsarvsrapporten framhävs behovet av en besöksanläggning som den viktigaste frågan för att kunna erbjuda besökarna bättre och samlad information om anläggningen. En sådan byggnad skulle också kunna avlasta de historiska byggnaderna sådana funktioner som lämpligare kan tillgodoses i ett särskilt utrymme, t.ex. för café och toaletter. En programhandling för besökscentrum med en möjlig placering vid tennisbanan norr om teatern har tagits fram. 28 En initierad med ändå översiktlig beskrivning av teaterns byggnads- och användningshistoria finns i presentation om som utgavs i anslutning till världsarvsbeslutet (se här särskilt uppsats, En teaterbyggnads tillkomst och framväxt). Den vetenskapliga monografin över och Gripsholmsteaterns scenografier har relativt publicerats av Teatermuseums förre chef, (2002). 29 Enligt föreskrifter skall periodisk rapportering om världsarvens skötsel göras. SOU 2006:68 Stiftelsen och 85 Det sammanfattande omdöme som slottsarkitekten lämnat är att hela anläggningen ur världsarvssypunkt delvis är underutnyttjad. Den marknadsförs således inte särskilt aktivt och det stora antalet flanörer i parken på ett bättre sätt borde kunna vägledas till de historiska kulturattraktionerna. Kanske behövs det en av parterna får ett särskilt ansvar för att utveckla besöksattraktionerna och marknadsföringen av anläggningen. Föremålssamlingen Enligt redovisning består föremålssamlingarna av drygt 40 000 föremål i form av scendekorationer, scenmodeller, rekvisita, dekor- och kostymskisser, porträtt (grafik, teckningar, målningar och byster), kostymer, kostymdetaljer och accessoarer (totalt 1 081 stycken), dockteatrar, skuggspelsteatrar samt teatertekniska och teaterbyggnadsrelaterade föremål. Samlingens äldsta föremål, grafik med harlequinmotiv, härrör medan de kvantitativt största delarna belyser den svenska teaterns 1900-talshistoria. Profilskapande för samlingen är emellertid originaldekorationerna som härrör från dels , dels slottsteatern på (jfr nedan). Härtill kommer dekorerna från gamla operan i samt från karuseller och tillfälliga teatrar på . Totalt finns 1 270 dekorenheter i magasinen. En annan viktig del utgörs av den utländska grafiken . Grafiksamlingen uppgår sammantaget till 8 721 exemplar. Samlingen utökas numera dels genom gåvor till museet och dels genom inköp, som regel med museets vänförening som finansiär. Även andra externa bidrag till förvärven har erhållits. Samlingen håller tveklöst en hög internationell klass. omfattar ca 72 000 volymer och är därmed ett av största specialbibliotek för teatervetenskaplig litteratur och dramatik. Bokbeståndet täcker även till teatervetenskapen angränsande delar av konst- och musikvetenskap, dräkt- och kulturhistoria, dans, mim, pantomim, skyggspel, marionetteater, Stiftelsen och SOU 2006:68 86 cirkuskonst, scenografi, teatermaskineri och arkitektur. En del av omfattar tidskrifter och innehåller äldre och nya tidskrifter med inriktning främst på teater, dans och opera. Även fonogram ingår. fungerar som forskningsbibliotek för teatervetenskapliga institutionen vid och har också tidigare bidragit med personal till dess skötsel. Praktiskt fungerade naturligtvis bäst som stödfunktion till undervisningen så länge som museet och var samlokaliserade, sämre sedan institutionen flyttade till och ännu sämre sedan museet flyttat till det kommunikationsmässigt mera avlägsna . måste betecknas som mycket värdefullt och det har en mycket stor potential för teaterhistoriska och teatervetenskapliga studier och forskning. Det är synnerligen angeläget att samlingen utvecklas vidare och kan täcka nyutgiven litteratur med samma höga ambitionsnivå. Arkivet Arkivet består av olika delar. En del utgörs av samlingen av enskilda arkiv. Dessa uppgår till drygt 200 och innehåller handlingar efter de enskilda arkivbildare vars som lämnat dem till museet. Bland de större enskilda arkiven kan nämnas arkiven efter , Per Axel Branner, Per ,, , Teater , Teater 9, Teatercentrum och . Den viktigaste enskilda arkivdepositionen utgörs dock av de kungliga teatrarnas arkiv. drevs Operan och i en gemensam organisation, varefter de separata teaterbolagen bildades i samband med att fick sin nya byggnad vid . Depositionen, som gjordes i samband med stiftelsens bildande , innebär att landets säkerligen viktigaste äldre teaterarkiv finns i museet. Arkivet innehåller handlingar också rörande både den konstnärliga och den administrativa verksamheten vid de kungliga scenerna , dvs. bl.a. Bollhusteatern 177392 och Gustavianska 17821891. För perioden har emellertid själv helt och hållet behållit sin arkivbildning medan Operan har överlämnat sina arkiv till Teatermuseum . Det finns ett nära samarbete mellan Operan och dess arkivfunktion och TM. SOU 2006:68 Stiftelsen och 87 De statliga teatrarna Operan och – är bolag. räknas som en folkrörelse. , efter förslag kulturpolitiska proposition30, tillämpas samma arkivregler för bolagen och som för statliga myndigheter, dvs. tidigare Allmänna arkivstadgans och Arkivlagens bestämmelser. Detta innebär bl.a. att teatrarnas arkivbildning står under tillsyn. Någon överföring av arkiv till arkivmyndigheternas depåer har emellertid inte varit aktuell efter 1985. Det finns emellertid inte några formella hinder för att de statliga teatrarna, om de så fann lämpligt, deponerade sina arkiv hos Teatermuseum. Här kan noteras att av hävd lämnat administrativa arkiv till stadsarkiv medan andra typer av arkivhandlingar (föreställningsdokumentation) lämnats till och parallellt till TM. ingår numera i (jfr nedan). En kontinuerlig arkivuppbyggnad av icke administrativa handlingar av dokumentationsintresse sker emellertid vid teatermuseum. lämnar således Operan, och program, affischer, verksamhetsberättelser, skådespelarförteckningar och annat bild- och produktionsmaterial av dokumentationsintresse till Teatermuseum. Teatermuseum samlar också in motsvarande material från andra teatrar i landet efter överenskommelse. Affischsamlingen omfattar nu 76 000 ex. Med samma metodik bygger museet kontinuerligt upp en samling med pjäsmanuskript. Arkivet innehåller nu en pjässamling om 2 226 nummer tryckta och 49 000 otryckta manuskript med tillhörande rollhäften. De härrör från teatrar i och från Radioteatern. lämnar f.ö. också kopior av pjäsmanuskript också till landets åtta universitetsbibliotek. På Dramatikerförbundets initiativ lämnas ett exemplar av all nyskriven svensk dramatik till TM. Den med pjäsmanuskripten sammanhängande samlingen av musikalier förvaras i Statens musikbibliotek. Regleringen av dessas frågor kom till stånd efter att teatrarnas arkivfrågor utretts av . Då prövades också lämpligheten att av att staten föreskrev pliktleveranser av föreställningsdokumentation även för de regionala teatrarna med statsbidrag men så skedde inte, utan Teatermuseum samlar in föreställningsdokumen30 Prop. 1974.28 s 358, 392. hade utrett frågan på regeringens uppdrag . 31 Efter förslag i kulturpropositionen 1974:28. Stiftelsen och SOU 2006:68 88 tationer från övriga teatrar i landet teatrar enligt frivilliga överenskommelser. Endast en länsteater, länsteatern i , har gjort en större samlad arkivdeponering i Teatermuseum. innehåller recensioner, intervjuer, biografiska klipp och debattartiklar sorterade på föreställningstitel, personnamn, institutioner och ämnesord. Museet samlade klipp ur 5–15 dagstidningar – nutid. Donationer täcker därutöver perioden och . Materialet omfattar nu men av resursskäl sker inte längre någon aktiv pressklippsverksamhet. Genom att Teatermuseum får kopior av de pressklipp som fortfarande görs av Teatersamlingarna inom finns dock fortsatt täckning av Göteborgspressen. Arkivets Fototek, dvs. fotosamling, omfattar 650 000 fotografier och framåt. Slutligen bör nämnas det repertoarregister som TM kontinuerligt arbetar med att bygga upp. Det omfattar teaterrepertoaren i och i . Ett rikstäckande register har successivt byggts upp sedan1960. 3.7 Teatermuseums ekonomi 3.7.1 Intäkter DTM fick ett från början begränsat statsbidrag som dock efterhand ökades. uppgick bidraget till museet till . 1980/81 uppgick det till 1,8 för museiverksamhet och lokalhyra och uppgår det till 7 107 tkr. I varje fall har profilen på museets intäkter varit mycket stabil. Statsbidraget utgjorde således av intäkterna och . Däremellan var det som lägst . Viktigast bland intäkterna vid sidan av statsbidraget är avgifterna för visningar och guidningar av slottsteatern (kring . ) samt övriga bidrag och ersättningar (¾ miljon kr ). Här utgör interna överföringarna från föreställningsverksamheten merparten. Dessa avser föreställningsverksamhetens del av de administrativa kostnader som budgeteras under museibidraget. Slutligen har museet intäkter från försäljning på och från bidrag från vänföreningen. SOU 2006:68 Stiftelsen och 89 Förutom de återkommande intäkterna har Teatermuseum kunnat disponera särskilda bidrag, för det s.k. och från för ett projekt kring föreställningsdokumentationer (, totalt .) samt från för svensk kultur, för registrering av samlingarna (, totalt 250 tkr.). finns några extra ordinarie intäkter av detta slag och då kan man se att de ordinarie intäkterna vid sidan av statsbidraget sjunkit något sedan de var som störst 1999. De borde ha varit . högre för en oförändrad paritet med statsbidraget jämfört med . Bortfallet av dessa inkomster har således utsatt TM:s ekonomi för en viss press . Diagrammet figur 5 visar Teatermuseums intäkter, fördelade över de olika intäktsslagen –2004. Figur 5 Teatermuseums intäkter 1984–2004, tkr. Posterna utgörs, förutom statsbidraget, av intäkter från visningarna av slottsteatern, av interndebiteringar av föreställningsverksamheten, av restposten övriga intäkter, av försäljning på , av bidrag från vänföreningen samt av extra ordinarie bidrag som erhållits av (), och för svensk kultur 0 2 000 4 000 6 000 8 000 10 000 12 000 1984 1988 1992 1996 2000 2004 statsbidrag visn., guider ers, bidrag övr. varurörelse vänförenig e.o. bidrag Stiftelsen och SOU 2006:68 90 3.7.2 Statsbidraget Statsbidraget till Teatermuseum har således utgjort en stor och tämligen andel av museets intäkter . Det kan dock vara motiverat att något närmare undersöka hur bidraget utvecklats värdemässigt, även med avseende på stödet till föreställningarna. DTM har som nämnts återkommande påpekat problemen med anslagens urholkning i sina årsredovisningar. Anslaget och konsumentprisindex Figur 6 visar hur statsbidragen till DTM:s två verksamheter procentuellt har utvecklats , jämfört med motsvarande utveckling av dels konsumentprisindex, KPI, dels statens bidrag till Operan och . Sammanställningen visar att samtliga dessa verksamheter haft en positiv bidragsutveckling, jämfört med KPI och sett över hela perioden. Framför allt framgår betydelsen av omställning från inflationsekonomi till stabil prisutveckling mellan 1990- och 1995. Före den omställningen följde bidragen, trots kraftiga nominella höjningar, i princip prisindex. Bidragen till Operan och till DTM:s föreställningar låg straxt under KPI medan de övriga låg strax över. Efter den ekonomiska omställningen har däremot samtliga av de redovisade bidragen ökat realt. Allra bäst har utvecklingen varit för Teatermuseum vars bidrag ökat med (28,) över KPI sett till hela perioden.32 Vi kan se att den långsiktiga trenden är att bidraget följer i princip samma utveckling som statens stöd till de egna verksamheterna i Operan och . 32 Museet fick även engångsbidrag till flyttkostnadena om . Detta avspeglas inte i diagrammet. SOU 2006:68 Stiftelsen och 91 Figur 6 Indexerad utveckling av statsbidraget för DTM;s verksamheter, Teatermuseum och föreställningarna jämfört med bidragen till Operan, samt konsumentprisindex (KPI), angivet med femårsintervall.33 Bidraget till föreställningarna hade ökat relativt KPI. Eftersom bidraget varit oförändrat har anslaget haft i viss mån urholkats. uppgår emellertid den reala ökningen till över KPI jämfört med . I absoluta tal innebär detta att statsbidraget till museiverksamheten realt ökat med (2 014 tkr) i dagens penningvärde medan bidraget till föreställningarna ökat med (1 425 tkr). 33 I bidraget för har inräknats även bidrag till föreställningsverksamheten från och landsting. Bidragen har anvisats enligt det tidigare systemet med budgetår brutna . har här valts beloppen som anvisats för /81 etc. Bidragen /96 är anvisade och har här redovisats omräknade till 12-månadersbaser. Särskilda bidrag som endast utgått enskilda år syns inte i kurvorna eftersom sådana inte har utgått under de år som redovisningen bygger på. Det bör observeras att statsbidraget till DTM:s föreställningsverksamhet utvecklats i ett par kliv, först då anslaget höjdes , från 4 515 tkr. till 6 621 tkr. varefter det sedan var oförändrat då engångsmiljonen utgick . 1990, 1995 och 2000 som mätpunkter får kurvan en i förhållande till den reala utvecklingen schabloniserad sträckning. För DTM:s föreställningsverksamhet är bidragen som vidareförmedlats till föreställningarna på Confidencen exkluderade . 100 125 150 175 200 225 250 275 300 325 350 375 400 1980 1985 1990 1995 2000 2005 Kpi Teatermus. Stiftelsen och SOU 2006:68 92 Anslaget och den reala kostnadsutvecklingen säger dock jämförelsen med KPI långt ifrån hela sanningen om statsbidragets värdesäkring. KPI speglar den genomsnittliga prisutvecklingen i samhället mätt utifrån ett index som baserar sig på en korg av varor och tjänster. Den allmänna löneutvecklingen ingår således som en del av underlaget för KPI men så snart en verksamhet har en andel lönekostnader för sin verksamhet som är större än löneutvecklingens andel av KPI-korgen så avviker följaktligen dess kostnadsutveckling från KPI. När det sker en allmän välståndsutveckling eller tillväxt i samhället som yttrar sig i löneökningar som inte äts upp av inflationen, så ökar alltså lönekostnaderna mer än KPI. På samma sätt kan givetvis också utvecklingen av andra kostnadsslag, t.ex. för lokalhyror, förändras på ett annat sätt än KPI. Myndigheternas förvaltningsanslag måste därför räknas om utifrån modeller som tar hänsyn till dessa förhållanden.