sou · GUB350d2 · 2007-01-01 00:00:00 — Även i länder utanför EES torde det finnas myndigheter som anförtrotts motsvarande uppgifter. I är och behöriga myndigheter (se avsnitt 6.3). Definitionen täcker in utländska behöriga myndigheter såväl inom som utom EES. I börs- och clearinglagen definieras börs som ett företag som har fått auktorisation enligt 2 kap. att driva verksamhet som syftar till att åstadkomma regelbunden handel med finansiella instrument mellan till verksamheten anslutna medlemmar. Utredningens för- slag på definition av börs skiljer sig mot gällande rätt. För det första kan en börs endast vara ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening. För det andra är börsen enligt definitionen det företag som driver en reglerad marknad (se nedan) dvs. en börs motsvaras av MiFID:s begrepp marknadsoperatör. En börs kan således driva flera reglerade marknader i samma företag men man kan också tänka sig att den reglerade marknaden finns i en annan juridisk person än börsen. Det senare alternativet kräver enligt MiFID att medlemsstaterna fastställer vilka skyldigheter som åvilar operatören respektive den reglerade marknaden. Som framgår av 12–15 och 22 kap. åvilar samtliga skyldigheter enligt de svenska reglerna börsen, dvs. operatören (se avsnitt 7.4.4). Definitionerna av clearingdeltagare och clearingverksamhet överensstämmer med definitionerna i börs- och clearinglagen med den skillnaden att ordet medlem i skilda böjningsformer har bytts ut mot ordet deltagare. En liknande justering har gjorts när det gäller medlemmar på en reglerad marknad, se avsnitt 13.4. Definitionen av clearingorganisation är ändrad. I börs- och clearinglagen definieras clearingorganisation som ett företag som har fått tillstånd enligt den lagen att driva clearingverksamhet. Med en sådan definition omfattas såväl svenska företag som utländska företags som beviljats tillstånd att driva clearingverksamhet från filial här i landet. Utredningens förslag omfattar endast svenska aktiebolag och ekonomiska föreningar. Definitionen av filial motsvarar i sak vad som avses med filial i lagen om värdepappersrörelse och börs- och clearinglagen, jfr artikel 4.1.26 i MiFID. Någon motsvarighet till definitionen av hemland finns inte i gällande rätt. En liknande definition finns dock i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Det kan noteras att hemland inte är detsamma som hemmedlemsstat (se 1 § 7–10 §§. Definitionen av MTF motsvarar artikel 4.1.15 i MiFID. Se vidare nedan kommentaren till definitionen av reglerad marknad. Definitionen av professionell kund hänvisar till bilaga II i MiFID. Definitionen har kommenterats i avsnitt 7.2. Begreppet reglerad marknad är en nyhet jämfört med dagens reglering. Definitionen motsvarar artikel 4.1.14 i MiFID. Den huvudsakliga skillnaden mellan en reglerad marknad och en MTF är att en svensk reglerad marknaden drivs enligt de bestämmelser i lagen som gäller för en sådan (tredje avdelningen) och en svensk MTF drivs enligt andra regler (andra avdelningen). En annan skillnad är att en marknadsplats kan vara en reglerad marknad även om köp- och säljintressen inte leder till avslut inom systemet. En reglerad marknad skulle således kunna fungera så att köp- och säljintressen i och för sig angavs men att den reglerade marknaden bara möjliggör sammanförandet och själva avslutet sker utanför systemet, t.ex. i ett bilateralt avtal mellan köpare och säljare. Definitionen av systematisk internhandlare motsvarar artikel 4.1.7 i MiFID. Definitionen har kommenterats i avsnitt 10.2.3. Definitionen av utländskt värdepappersföretag är en nyhet jämfört med dagens reglering. I lagen om värdepappersrörelse definieras värdepappersbolag som ett svenskt aktiebolag som fått tillstånd till att driva värdepappers- rörelse. upphävdes bankaktiebolagslagen (1992:1610) och s.k. bankaktiebolag har definierats som aktiebolag som har fått tillstånd att driva bankrörelse (se 1 kap. 5 § 3 lagen om bank- och finansieringsrörelse). Kreditmarknads- bolag definieras i samma lag som ett aktiebolag som har fått tillstånd att driva finansieringsrörelse (1 kap. 5 § 13). Nuvarande definition av värdepappersbolag skulle därmed även innefatta bankaktiebolag och kreditmarknadsbolag. Detta kan dock inte ha varit avsikten och utredningen har därför föreslagit att definitionen ändras. Med värdepappersbolag avses därför svenskt aktiebolag som fått tillstånd enligt lagen att driva värdepappersrörelse och som inte är ett bankaktiebolag eller kreditmarknadsbolag enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse. Definitionen av värdepappersinstitut motsvarar den som finns i lagen om värdepappersrörelse. om- fattar samtliga företag som är etablerade i och här bedriver värdepappersrörelse. Det omfattar således även utländska företag som bedriver värdepappersrörelse från filial i , oberoende av om tillstånd krävs eller inte. Däremot omfattar begreppet inte företag som enligt 4 kap. 1 § första stycket 2 driver värdepappers- rörelse genom att från sitt hemland erbjuda och tillhandahålla tjänster i . Med avses banker och kreditmarknadsföretag, jfr 1 kap. 5 § lagen om bank- och finansie- ringsrörelse. Definitionen av värdepappersrörelse motsvarar i princip defini- tionen i lagen om värdepappersrörelse. Tillämpningsområdet har dock blivit vidare. Genom hänvisningen till 2 kap. 1 § har investe- ringstjänsterna investeringsrådgivning och drift av MTF tillkom- mit. Det kan noteras att sidotjänsterna i 2 kap. 2 § inte faller in under definitionen. För att en verksamhet ska anses vara värdepappersrörelse enligt definitionen krävs att den utövas yrkesmässigt. I kravet på yrkes- mässighet ligger att det ska vara mer än enstaka uppdrag. En advokat som i sin verksamhet vid enstaka tillfällen medverkar i värdepappersaffärer, t.ex. vid bodelning, ska därmed inte omfattas av lagen (se prop. 1990/91:142, s. 152). I artikel 2.1 c i MiFID finns ett undantag som bl.a. föreskriver att direktivet inte ska tillämpas på personer som tillhandahåller en investeringstjänst tillfälligt i samband med annan yrkesmässig verksamhet som regleras av be- stämmelser i lag eller etiska regler. Utredningen gör bedömningen att denna bestämmelse tillgodoses genom kravet på yrkesmässighet i definitionen av värdepappersrörelse. Undantaget har behandlats i avsnitt 7.5. 1 kap. 6 § I paragrafen finns en bestämmelse som reglerar i vilka fall ett värdepappersbolag ska anses ha nära förbindelser med ett annat företag. Paragrafen motsvarar med vissa språkliga justeringar 1 kap. 2 § andra och tredje styckena lagen om värdepappersrörelse. Be- stämmelsen motsvarar artikel 4.1.31 i MiFID. Liknande bestäm- melser finns i annan finansiell lagstiftning. Den har främst be- tydelse för möjligheter att bedriva en effektiv tillsyn, se 3 kap. 2 § och 24 kap. 3, 5 och 11 §§. 1 kap. 7–10 §§ Paragraferna motsvarar i sak 1 kap. 5–8 §§ i förslaget till lag om ändring i börs- och clearinglagen enligt promemoria Informationskrav i noterade företag, m.m. (Ds 2006:6). Ändringarna i paragraferna är endast språkliga för att nå överens- stämmelse med de nya begreppen och definitionerna i lagen om värdepappersmarknaden. Begreppet noterade vid en börs eller auktoriserad marknadsplats eller är föremål för handel på en reglerad marknad i en annan stat inom EES har ersatts med upp- tagna till handel på en reglerad marknad och fondpapper har ersatts med överlåtbara värdepapper. Bemyndigandet i 7 § har placerats i en egen paragraf i slutet av kapitlet (14 §). 1 kap. 11 § Paragrafen motsvarar i sak 1 kap. 8 § lagen om värdepappersrörelse samt 2 kap. 8 § och 8 kap. 4 § börs- och clearinglagen. Lydelsen i paragrafen har språkligt justerats eftersom motsvarande bestäm- melser i lagen om värdepappersrörelse och börs- och clearinglagen inte är identiska. Någon ändring i sak är inte avsedd. Bestämmelsen föreskriver att den som är eller har varit knuten till ett värdepappersbolag, en börs eller en clearingorganisation som anställd eller som uppdragstagare ska vara bunden av tystnadsplikt för uppgifter om någon annans affärsförhållanden eller personliga förhållanden. Tystnadsplikten gäller alltså inte enbart styrelseleda- möter och anställda utan också uppdragstagare som fått kännedom om förhållanden omfattas av tystnadsplikt, t.ex. revisorer och an- knutna ombud. Den som bryter mot bestämmelsen kan enligt 20 kap. 3 § brotts- balken dömas för brott mot tystnadsplikten. Om hemliga uppgifter utnyttjas för privata affärer på ett sådant sätt att den som omfattas av tystnadsplikten bryter mot någon straffbestämmelse i lagen om straff för marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument ska i stället dömas till ansvar enligt den lagen. I 1 kap. 10 § lagen om bank- och finansieringsrörelse stadgas till skillnad från vad som gäller i lagen om värdepappersrörelse och börs- och clearinglagen att ansvar för brott mot tystnadsplikt inte ska följa för den som bryter mot en motsvarande bestämmelse om tystnadsplikt. Innebörden av detta är att straffrihet råder för an- ställda, anknutna ombud m.fl. vid ett kreditinstitut men inte för motsvarande personer hos ett värdepappersbolag. Denna skillnad har diskuterats i olika sammanhang. Lagrådet tog upp denna fråga i ett yttrande på ett remissförslag rörande en ny lag om finansiella konglomerat (prop. 2005/06:45). Av yttrandet framgår att Lagrådet förordade att frågan borde lösas på ett enhetligt sätt. Vidare fram- går att Lagrådet under föredragningen upplystes om att denna in- konsistens skulle undanröjas i framtida lagstiftningsarbete. Denna fråga, som kräver särskilda överväganden, tas inte upp i förevarande sammanhang. 1 kap. 12 § Paragrafen motsvarar 1 kap. 8 a § lagen om värdepappersrörelse samt 2 kap. 9 § och 8 kap. 4 § börs- och clearinglagen. I paragrafen regleras ett värdepappersinstituts, en börs och en clearingorganisations uppgiftsskyldighet till undersökningsledare och åklagare. För en närmare kommentar hänvisas till förarbetena prop. 2002/03:139, s. 484 ff, 517 f, 585 och 586. 1 kap. 13 § Paragrafen motsvarar 1 kap. 8 b § lagen om värdepappersrörelse samt 2 kap. 10 § och 8 kap. 4 § börs- och clearinglagen. Enligt första stycket får undersökningsledare eller åklagare som begär uppgifter enligt 12 § förordna om meddelandeförbud. För- ordnandet får riktas till företaget i fråga och till dess anställda och styrelseledamöter. Förbudet avser såväl det förhållandet att upp- gifter har lämnats ut som att en förundersökning eller ett ärende om rättslig hjälp pågår. Av andra stycket framgår förutsättningarna för att förordna om meddelandeförbud och i tredje stycket finns bestämmelser om för- budets giltighet i tiden. Förbudet ska enligt fjärde stycket upphöra att gälla när det är motiverat med hänsyn till syftet med åtgärden. Ett skäl att häva ett tidsbegränsat förbud kan t.ex. vara att uppgifterna ändå avslöjas för kunden, t.ex. i samband med ett förhör eller när förundersökningen redovisas enligt 23 kap. 18 § . Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot ett meddelandeförbud kan dömas till böter enligt 26 kap. 4 §. För en närmare kommentar hänvisas till förarbetena prop. 2004/05:144, s. 195. 1 kap. 14 § Paragrafen motsvarar närmast 1 kap. 7 § fjärde stycket i förslaget till lag om ändring i börs- och clearinglagen enligt Finansdeparte- mentets promemoria Informationskrav i noterade företag, m.m. (Ds 2006:6). 2 kap. Tillståndspliktig värdepappersrörelse m.m. 2 kap. 1 § I bestämmelsen anges de tillståndspliktiga investeringstjänsterna. Vad de olika tjänsterna innebär har behandlats i avsnitt 7.3.1. Uppräkningen av tjänsterna följer uppräkningen i avsnitt A i bilaga I till MiFID. Även ordalydelsen har anpassats till MiFID. Av- snitt A i bilagan har rubriken och investe- ringsverksamhet och i flera artiklar i direktivet talas det om inves- teringstjänster och investeringsverksamhet, se t.ex. artiklarna 5.1 och 6.1. Ingenstans i direktivet anges dock förhållandet mellan dessa båda begrepp. I vissa artiklar i MiFID ställs krav på företagen när de utför investeringstjänster, se t.ex. uppförandereglerna i artikel 19 och dokumentationskravet i artikel 13.6. I dessa artiklar nämns inte investeringsverksamhet. I kommissionens direktiv- förslag, KOM (2002) 625 slutlig, angavs dock samtliga tjänster som investeringstjänster. Det är möjligt att det i ett senare skede under utformningen av direktivet funnits en ambition att skilja tjänster och övriga verksamheter åt. Åtskillnaden har dock inte kommit till tydligt uttryck i direktivet. Utan någon sådan åtskillnad av vad som är tjänster och vad som är övrig verksamhet finns det enligt utredningens mening inte underlag för att dela upp de allmänna kraven på värdepappersinsti- tutens verksamhet så att vissa krav skulle gälla för investerings- tjänster och andra för investeringsverksamhet. I konsekvens med detta finns ingen uppdelning mellan tjänster och övrig verksamhet i 2 kap. 1 §. Samtliga tillståndspliktiga verksamheter är således investeringstjänster. Av andra bestämmelser följer dock att vissa särskilda krav ställs på vissa utpekade tjänster, se t.ex. 8 kap. 14 § om portföljförvaltning och investeringsrådgivning och 8 kap. 19 § om utförande av order. Liksom motsvarande bestämmelse i 1 kap. 3 § lagen om värde- pappersrörelse finns det inga närmare definitioner av tjänsterna, förutom den nya tjänsten MTF, se 1 kap. 5 § 14. Omfattningen av de olika tjänsterna ska dock tolkas direktivkonformt, dvs. i enlighet med de definitioner som finns i artikel 4.1.4–4.1.6, och 4.1.9 i MiFID och artikel 52 i genomförandedirektivet. För punkten 5 investeringsrådgivning innebär en direktiv- konform tolkning att sådan individuell rådgivning som avser placeringsinriktning eller tillgångsfördelning generellt, utan att rådgivaren föreslår placeringar i specifika finansiella instrument, faller utanför den tillståndpliktiga tjänsten investeringsrådgivning (jfr skäl 72 i ingressen till genomförandedirektivet). En rådgivare som enbart ägnar sig åt sådan verksamhet behöver således inte tillstånd enligt lagen om värdepappersmarknaden. När ett värde- pappersinstitut lämnar sådana generella råd gäller dock kraven på att tillvarata kundens intressen och handla hederligt, rättvist och professionellt enligt 8 kap. 1 §. Det innebär att ett värdepappers- institut även i denna verksamhet ska inhämta information om kunden och basera sina råd på denna information. de regler som gäller för den tillståndpliktiga investeringsrådgivningen gäller också för institutets övriga finansiella rådgivning (jfr skäl 73 i ingressen till genomförandedirektivet). Investeringsrekommenda- tioner som inte är individuella, dvs. rekommendationer som är avsedda för allmänheten eller distributionskanaler, se genom- förandedirektivet 2003/125/EG till marknadsmissbruksdirektivet, är inte investeringsrådgivning. Produktion och spridning av sådana rekommendationer är i stället en sidotjänst enligt 2 kap. 2 § 6. 2 kap. 2 § I bestämmelsen anges de sidotjänster som ett värdepappersbolag kan få tillstånd till. Sidotjänsterna i sig har behandlats i av- snitt 7.3.2. Uppräkningen av sidotjänster i punkterna 1–8 följer avsnitt B i bilaga I till MiFID med den skillnaden att förvaring av finansiella instrument och mottagande av medel med redovisnings- skyldighet har delats upp i två separata verksamheter, punkterna 1 och 2. Ordalydelsen i punkten 3 avseende kreditgivning har ändrats jämfört med den tidigare bestämmelsen i 3 kap. 4 § första stycket 5 lagen om värdepappersrörelse, för att motsvara MiFID, men någon ändring i sak är inte avsedd. Punkterna 9 och 10 är specifika svenska sidotjänster för vilka det s.k. Europapasset inte gäller. Andra stycket motsvarar 3 kap. 4 § andra stycket i lagen om värdepappersrörelse. Tredje stycket motsvarar 3 kap. 4 § fjärde stycket i lagen om värdepappersrörelse med den ändringen att särskilda skäl har bytts ut mot enbart skäl. Begränsningen till sådana verksamheter som ska ha ett samband med värdepappersrörelsen följer av kravet på att verksamheten ska kunna antas komma att underlätta rörel- sen. 2 kap. 3 § Bestämmelsen motsvarar 3 kap. 4 § sista stycket i lagen om värde- pappersrörelse. 2 kap. 4 § I bestämmelsen anges undantag från kravet på tillstånd i 2 kap. 1 §. Undantagen har behandlats i avsnitt 7.5. Undantagen motsvarar i stort sett artiklarna 2.1 och 3 i MiFID. För undantagen i artik- larna 2.1 c, d och k i MiFID finns dock inga uttryckliga undantags- bestämmelser i lagen. Verksamheterna som undantas i artiklarna 2.1 d och 2.1 k utgör sådan handel för egen räkning som inte går ut på att tillhandahålla en tjänst till kunder. Det samma gäller ett sådant tillfälligt tillhandahållande av en tjänst som avses i artikel 2.1 c. Enligt utredningens bedömning faller dessa verksamheter utanför det tillståndspliktiga området redan på grund av kravet på yrkes- mässighet i definitionen av värdepappersrörelse i 1 kap. 5 § 22 (jfr prop. 1990/91:142 s. 110). 2 kap. 5 § Bestämmelsen är en erinran om undantagen från lagens tillstånds- krav för företag inom EES som följer av 4 kap. Tillstånd för svenska företag 3 kap. 1 § I bestämmelsen anges de krav som ställs för att tillstånd att driva värdepappersrörelse ska kunna beviljas ett svenskt aktiebolag. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 8. Av punkten 1 framgår att tillstånd bara får ges till bolag som har sitt huvudkontor i . Denna bestämmelse motsvarar 2 kap. 4 § tredje stycket lagen om värdepappersrörelse och artikel 5.4 första strecksatsen i MiFID. Motivet bakom regeln är att garantera att det land som har auktoriserat bolaget och som därför också är ansvarigt för tillsynen har förutsättningar att bedriva en effektiv tillsyn. Det ska således inte vara möjligt för ett bolag att försvåra tillsynen genom att förlägga huvudkontoret och den faktiskt be- drivna verksamheten till något annat land än där det är auktoriserat (se prop. 1994/95:50, s. 346). I punkten 2 uppställs krav på att bolagsordningen ska uppfylla vissa krav. Exempelvis kan bolagsordningens verksamhetsberättelse inte föreskriva att bolaget ska driva någon annan verksamhet än den som ansökan avser. Bestämmelsen motsvarar 2 kap. 1 § första stycket 1 lagen om värdepappersrörelse. Enligt punkten 3 ska det prövas om det finns skäl att anta att den planerade rörelsen kommer att drivas enligt bestämmelserna i denna lag och andra författningar som reglerar företagets verksam- het, jfr artikel 7.1 i MiFID. Enligt gällande bestämmelse ska det göras en prövning av om verksamheten kan antas komma att uppfylla kraven på en sund verksamhet (2 kap. 1 § första stycket 2 lagen om värdepappersrörelse). Utredningen har i avsnitt 12.2.1 föreslagit att den s.k. sundhetsparagrafen i nuvarande 1 kap. 7 § lagen om värdepappersrörelse ersätts med bestämmelser mot- svarande de i MiFID. Begreppet sund förekommer inte längre som en rörelseregel Sundhetsbegreppet har därför utmönstrats som ett tillståndskrav. Någon skillnad i sak är inte avsedd då de bestäm- melser i 8 kap. som ersatt sundhetsparagrafen får anses innefatta att rörelsen uppfyller kraven på en sund verksamhet. Enligt punkten 4 ska det finnas skäl att anta att den som har eller kan förväntas få ett kvalificerat innehav i bolaget inte kommer att motverka att företagets rörelse drivs på ett sätt som är förenligt med denna lag och andra författningar som reglerar bolagets verk- samhet (punkten a). Enligt motsvarande bestämmelse i gällande rätt sker en prövning av om ägarna kan antas inte motverka en sund utveckling av verksamheten. Den förutsättning som anges i punk- ten b överensstämmer i sak med 2 kap. 1 § första stycket 3 lagen om värdepappersrörelse. Vissa redaktionella ändringar i bestäm- melsen har gjorts jämfört gällande rätt. Genom bestämmelsen genomförs artikel 10.1 i MiFID. Ledningsprövningen i punkten 5 överensstämmer i sak med 2 kap. 1 § första stycket 4 lagen om värdepappersrörelse. Den får även anses stå i överensstämmelse med artikel 9.1 och 9.3 i MiFID om prövning av ledande personer i ett värdepappersföretag. De som omfattas av prövningen är de som ingår i bolagets styrelse eller är verkställande direktör i bolaget. Bestämmelsen är även tillämplig på ersättare för styrelseledamot eller ersättare för verkställande direktör, dvs. vice eller ställföreträdande verkställande direktör. Enligt förarbetena finns det anledning att ställa strängare krav på ledande befattningshavare avseende lämpligheten än då fråga är om den som avser att förvärva eller redan innehar ett kvalificerat innehav. Den som ingår i ett värdepappersbolags ledning bör ha de kvalifikationer som fordras för att driva rörelsen på ett korrekt sätt (se prop. 1995/96:173, s. 84 ff, 91, 133). har i en skrivelse till (Fi Dnr 02-8421-000, ) föreslagit att bestämmelserna om ledningsprövning ska ändras i flertalet lagar på det finansiella området. Inspektionen anser att kretsen av personer som ska omfattas av ledningspröv- ningen bör vara mer omfattande än vad den är . Bakgrunden till inspektionens ändringsförslag är en rapport från (). I rapporten anges bl.a. att på grund av brister i lagstiftningen, inte kan pröva lämpligheten hos t.ex. ett företags chefsjurist, controller eller dess kontorschefer i utlandet. IMF förordade därför lagändringar. Ärendet bereds inom . Av sjätte punkten framgår att tillstånd ska ges om bolaget i övrigt uppfyller de villkor som anges i lagen. 3 kap. 2 § Bestämmelsen i första stycket 1 överensstämmer i stort med 2 kap. 1 § andra stycket 1 lagen om värdepappersrörelse. Enligt nu gällande bestämmelse får tillstånd inte beviljas om det kan antas att någon som i väsentlig utsträckning har åsidosatt sina skyldigheter i näringsverksamhet eller i andra ekonomiska angelägenheter eller gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet kommer att ha ett kva- lificerat innehav i bolaget. När tillstånd ges bör det emellertid inte finnas någon osäkerhet om vem som kommer att ha ett kvalificerat innehav i bolaget. En liknande ändring gjordes i samband med införandet av lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse (se prop. 2002/03:139, s. 521). Bestämmelsen kommer med en sådan justering också bättre överensstämma med 1 § första stycket 4 och motsvarande bestämmelser i annan finansiell lagstiftning. Bestämmelsen i första stycket 2 motsvarar förslaget till ändring i 2 kap. 1 § andra stycket 2 lagen om värdepappersrörelse enligt lydel- sen i prop. 2005/06:45. Andra stycket motsvarar 2 kap. 1 § tredje stycket lagen om värdepappersrörelse. Av bestämmelsen och förarbetena framgår att tillstånd inte får meddelas om bolaget ingår i en svåröverskådlig företagsgrupp. För att en effektiv tillsyn ska kunna bedrivas är det väsentligt att det klarläggs vilka företag som ingår i företags- gruppen (se prop. 1995/96:173, s. 86 ff och 91). En definition av nära förbindelser finns i 1 kap. 6 § och motsvarar den definition som finns i artikel 4.1.31 i MiFID. 3 kap. 3 § I paragrafen ställs krav på ett värdepappersbolag att anmäla till om dess styrelse ändras eller dess verkställande direktör byts ut. Detsamma gäller för ersättare till någon av dem. En motsvarande skyldighet finns i före- skrifter (FFFS 1998:13) om rapporteringsskyldighet vid utseende av vissa ledande befattningshavare. Bestämmelsen motsvarar arti- kel 9.2 i MiFID. Godkännande av bolagsordning m.m. 3 kap. 4 och 5 §§ Paragrafen motsvarar 2 kap. 3 § lagen om värdepappersrörelse med vissa språkliga justeringar. Genom bestämmelsen får Finans- inspektionen möjligheter att se till att innehållet i bolagsordningen för ett värdepappersbolag överensstämmer med den verksamhet som bolaget har tillstånd att driva. Bolagsordningen ska enligt 3 kap. 1 § 3 aktiebolagslagen ange bl.a. föremålet för bolagets verk- samhet, angivet till sin art. Redan där framgår vilken verksamhet bolaget ska bedriva. För en närmare kommentar hänvisas till prop. 1990/91:142, s. 159 f. Krav på styrelse och revisor 3 kap. 6 § I första stycket anges att ett värdepappersbolag ska ha en styrelse med minst tre ledamöter och en verkställande direktör.