sou · GUB398 · 2007-01-01 00:00:00 — Det finns dock viss möjlighet för polismyndighet att fatta ett interimistiskt beslut. Finner domstolen vid sin efterföljande prövning att den av polismyndigheten beslutade och företagna åtgärden inte borde ha företagits skall detta anmälas till . Innan domstolen fattar beslut i en tillståndsfråga skall en särskild advokat utses för den person som ingreppet angår. Den för ändamålet utsedde särskilde advokaten har tystnadsplikt och får inte utan polisens samtycke sätta sig i förbindelse med den person vars rätt han skall bevaka. När tvångsmedlet har upphört skall som huvudregel underrättelse om åtgärden ske till vissa i lagen utpekade personer. Vid postkontroll som lett fram till brevöppning skall avsändaren eller mottagaren underrättas. Underrättelse skall vid teletvångsmedel lämnas till innehavaren av telefonen, dock inte var och en av de innehavare som omfattas av en s.k. utvidgad teleövervakning. Vid hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning skall den person som har rådighet över den avlyssnade platsen eller lokalen underrättas. Om den person som skall underrättas enligt vad som sagts tillika har varit misstänkt i utredningen skall denne också underrättas om detta och vilket brott misstanken avsett. Även den i tillståndsärendet utsedde särskilde advokaten skall tillsändas en kopia av underrättelsen. Det är domstolen som handhar underrättelsen. Underrättelse skall ske om inte polisen, från det att den i beslutet angivna tiden har gått ut, har begärt att underrättelsen skall skjutas upp eller underlåtas. Domstolen får medge att en underrättelse skjuts upp eller underlåts om underrättelsen skulle skada den aktuella utredningen eller annan utredning avseende brott mot vilket ett motsvarande tvångsmedel får användas eller om hänsynen till skyddet av förtroliga upplys- ningar om polisens utredningsmetoder eller omständigheterna på annat sätt talar emot att underrättelse skerTPF1FPT. Den i tillståndsärendet utsedde särskilde advokaten skall ges tillfälle att yttra sig innan domstolen tar ställning till om en underrättelse skall skjutas upp eller underlåtas. inrättades genom lag en parlamentarisk nämnd med uppgift att utöva insyn i försvarets och polisens underrättelse- 1TP PT Undantaget med hänsyn till andra utredningar lades och tillades undantaget angående hänsyn till skyddet av polisens utredningsmetoder. Nämnden består av fem ledamöter av som utses av de partier som ingår i presidium. Nämnden väljer själv sin ordförande. Nämndens sekreterare skall inte vara en ledamot av men tjänstgöra åt Folktinget. Var och en av ledamöterna kan påkalla att nämnden sammanträder. Också regeringen kan hemställa att nämnden sammanträder. Regeringen skall underrätta nämnden om de riktlinjer som gäller för underrättelsetjänsterna. Vidare skall regeringen orientera nämnden om förhållanden av betydelse för landets säkerhet och utrikespolitiska frågor av betydelse för underrättelsetjänsterna verksamhet. Nämnden kan muntligen eller skriftligen ge regeringen tillkänna sin uppfattning i de frågor som behandlas i nämnden. Nämndens ledamöter och dess sekreterare har tystnadsplikt. I tvångsmedelslagen finns bestämmelser om postkontroll, hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning samt hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning för utredning av brott. Möjlighet att använda hemlig rumsavslyssning med avseende på stadigvarande bostad infördes . Tvångsmedlen förutsätter tillstånd av domstol. Viss användning av hemlig rumsavlyssning och hemlig kameraövervakning får beslutas av undersökningsledaren men skall åtgärden företas med avseende på en stadigvarande bostad krävs alltid domstols tillstånd. Vid ansökan om hemlig rumsavlyssning avseende en stadig- varande bostad skall domstolen förordna en advokat eller ett offentligt rättsbiträde att som offentligt ombud ta till vara de intressen som den misstänkte och de andra personer som kan bli avlyssnade har. Det kan nämnas att om en ansökan om hemlig teleövervakning avser en målsägandes telefon så skall denne ges tillfälle att höras i tillståndsärendet, om inte utredningsskäl talar emot detta. Beträffande aktuella tvångsmedel finns en underrättelse- skyldighet. Har inte ett beslut om att avsluta undersökningen fattats i ärendet eller har inte ärendet överlämnats till åklagaren för prövning när har förflutit sedan användningen av tvångsmedlet upphörde, skall den misstänkte underrättas om tvångsmedelsanvändningen. Domstolen får dock på framställning 2TP PT Lov nr 378 af om etablering af et udvalg om forsvarets og politiets efterretnings- tjenester. av undersökningsledaren besluta att underrättelsen till den misstänkte skall skjutas upp eller att den skall underlåtas under förutsättning att det finns viktiga skäl för detta som har samband med utredningen. En underrättelse innehåller inga detaljer om tvångsmedelsanvändningen. Det kan understrykas att det alltså endast är misstänkta personer som underrättas. utövar tillsyn över tvångsmedelsanvänd- ningen. Ministeriet avger en årlig berättelse till justitie- ombudsman om användandet av hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig rumsavlyssning. Även användningen av s.k. täckoperationer rapporteras av ministeriet till justitie- ombudsmannen. I polislagen finns kompletterande bestämmelser om användning av nämnda tvångsmedel för att förebygga, avbryta och avslöja brott. I rättsäkerhetshänseende gäller i stort sett samma procedurregler som beträffande tvångsmedelslagen. Bland annat skall den person som har varit föremål för åtgärden underrättas om denna, om detta inte äventyrar det ändamål för vilket information inhämtas eller förundersökningen av ett brott. Förhållandena i präglas av att tillsynen och kontrollen av användandet av hemliga tvångsmedel är väl utvecklad. På den öppna polisens område finns en särskild underrättelseskyldighet och en kontrollnämnd under regeringen. På Säkerhetspolisens och de övriga säkerhets- och underrättelsetjänsternas område finns ingen underrättelseskyldighet men istället är kontrollen särskilt omfattande och utförs av en nämnd förlagd under det norska parlamentet. På båda områdena kan enskilda begära att respektive nämnd företar en kontroll av hur hemliga tvångsmedel har använts mot dem. I den norska straffprocesslagen (straffeprosessloven) finns det bestämmelser om postkontroll, hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning samt hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning för att utreda brott. Hemlig rumsavlyssning infördes som ett nytt tvångsmedel och infördes bestämmelser i straffprocesslagen och polislagen som gör det möjligt för den norska säkerhetspolisen att använda de hemliga tvångsmedlen för att avvärja och förebygga brott. Användning av tvångsmedlen kräver domstols tillstånd. I ärenden om tillstånd till hemliga tvångsmedel (dock inte postkontroll) skall en särskild offentlig advokat utnämnas för att ta tillvara den misstänktes intressen. Advokaten har tystnadsplikt och får inte sätta sig i förbindelse med den misstänkte. Domstolen får på begäran av åklagarmyndigheten förklara att den offentliga advokaten inte får uppträda som försvarare i den brottmåls- rättegång som kan aktualiseras. skall, dock endast efter en egen begäran, ges underrättelse om att han eller hon har varit utsatt för något av de hemliga tvångsmedlen. Underrättelse får dock inte lämnas tidigare än efter det att tvångsmedlet har slutat att användas. Den särskilda underrättelseskyldigheten gäller inte i fråga om utredningar om brott enligt 8 och 9 kap. i den norska strafflagen, vilka motsvarar den svenska 18 kap. om högmålsbrott och 19 kap. om brott mot rikets säkerhet. Domstolen får besluta att en underrättelse skall ytterligare skjutas upp eller underlåtas om det skulle skada brottsutredningen att underrättelsen lämnas eller om någon annan omständighet talar för att underrättelsen bör underlåtas eller uppskjutas. Med stöd av straffprocesslagen har utfärdat ytterligare föreskrifter om de hemliga teletvångsmedlenTPF3FPT. Enligt föreskrifterna skall Riksåklagaren () utöva tillsyn över den öppna polisens användning av hemliga tvångs- medel. Kopior av alla åklagarmyndighetens ansökningar och domstolens tillstånd skall översändas till Riksåklagaren. Polismästaren skall eller senast en gång i kvartalet lämna en berättelse till Riksåklagaren om den användning av de hemliga tvångsmedlen som har förekommit i dennes distrikt. Riksåklagaren skall i sin tur lämna en årlig rapport till med kopia till den nedan nämnda kontrollnämnden. Departementet kan på eget initiativ inhämta närmare upplysningar om polisens och åklagarmyndighetens användning av de hemliga tvångsmedlen, såväl på en övergripande nivå som i enskilda ärenden. I straffprocesslagen fastställs att det skall finnas en kontroll- nämnd (Kontrollutvalget for kommunikasjonskontroll) för tillsyn och kontroll av den öppna polisens och åklagarmyndighetens användning av hemliga teletvångsmedel och hemlig rumsavlyssning. Nämnden skall bestå av minst tre ordinarie ledamöter samt suppleanter för dessa vilka utses av Konungen. Ordföranden skall uppfylla de krav som ställs på en domare i den högsta domstolen 3TP PT nr 281 om kommunikationskontroll. (Høyesterett). Nämnden får inte ta emot instruktioner från någon annan än regeringen och bestämmer själv sina arbetsformer och utser själv behövligt kanslistöd som får utföras genom biträde av . Nämndens ledamöter, sekreterare och andra som arbetar för nämnden har tystnadsplikt. Tystnadsplikten gäller även efter att ett ärende är avlutat men utgör inte något hinder mot att upplysningar används vid den fortsatta kontrollverksamheten eller för att lämna upplysningar enligt vad som gäller för rapportering m.m. I de nämnda föreskrifterna har det förordnats att kontroll- nämnden, med särskilt beaktande av enskilds rättssäkerhet, skall utöva kontroll med avseende på att den öppna polisens användning av tvångsmedlen sker inom ramen för gällande författningar, att användningen av tvångsmedlen begränsas i mesta möjliga mån, att tvångsmedlen inte används för att utreda annat brott än sådant brott som får ligga till grund för tvångsmedlen, att de uppgifter som polisen inhämtat med tvångsmedlen även i övrigt används enligt lag, att lagbestämmelserna om bevarande och förstöring av inhämtade uppgifter följs samt att bestämmelserna om tystnadsplikt efterföljs. Kontrollen skall till en början ske på så sätt att nämnden skall granska Riksåklagarens berättelser och rapporter. Därtill skall nämnden inom sitt område undersöka varje klagomål från enskilda personer eller organisationer som menar sig vara utsatta för en inte rättsenlig användning av tvångsmedlen. Vidare kan nämnden på eget initiativ för prövning ta upp vilken fråga som helst som hör till polisens och åklagarmyndighetens användning av tvångsmedlen och som nämnden finner skäl att behandla. Därvid skall nämnden lägga särskild vikt vid förhållanden som har varit föremål för offentlig debatt eller kritik. Riksåklagaren får inte förlägga nämnden enskilda ärenden. Enligt straffprocesslagen och föreskrifterna är polisen och åklagarmyndigheten skyldiga att ge nämnden de upplysningar, handlingar, ljudupptagningar m.m. angående tvångsmedelsanvänd- ningen som nämnden med hänsyn till sin kontrollfunktion finner nödvändiga. Vidare kan kontrollnämnden höra tjänstemän vid myndigheterna och andra personer som bistår vid användandet av teletvångsmedel. Dessa tjänstemän och andra personer är skyldiga att avge förklaringar inför nämnden utan hänsyn till annars gällande tystnadsplikt. Nämnden skall avge en årlig verksamhetsberättelse till men kan även avge särskild berättelse till departementet angående enskilda ärenden. I fråga om enskilda personers klagomål skall nämnden enligt instruktionen ge en underrättelse om resultatet av sin ärendebehandling. Underrättelsen skall innehålla en inte motiverad slutsats i frågan om klagomålet ger eller inte ger grund för kritik mot polisen eller åklagarmyndigheten. Om nämnden finner grund för sådan kritik skall ärendet rapporteras till Riksåklagaren och . Vidare erinrar föreskrifterna om att envar skall på begäran ges underrättelse om huruvida han eller hon har undergått kontroll med användning av hemligt tvångsmedel och anger följande ordning för hur detta skall gå till. Riksåklagaren skall föra ett register över alla misstänkta som har undergått ett hemligt tvångsmedel. Registret skall innehålla uppgift om den misstänktes namn och födelsedatum, polisdistriktet som har verkställt tvångsmedlet, ärendets beteckning och när tvångsmedelsanvändningen pågick. Vem som helst har rätt att få veta att det är dessa slag av uppgifter som tas in i registret och en begäran om detta skall besvaras . En enskilds begäran om underrättelse skall överlämnas till kontrollnämnden som handlägger ärendet. Nämnden skall lämna sitt svar möjligt och normalt senast inom en månad. Riksåklagaren och berört polisdistrikt skall på anmodan lämna nämnden de upplysningar som är nödvändiga för att den skall kunna besvara begäran. Om kontrollnämnden avser att upplysa den enskilde om att tvångsmedelsanvändning har skett skall polisen underrättas om denna avsikt. Skall underrättelse till den misstänkte skjutas upp eller underlåtas enligt bestämmelserna i straffprocess- lagen skall polisen se till att domstolens beslut om detta föreläggs kontrollnämnden inom den tidsfrist som nämnden har bestämt. skall lämna ett skriftligt svar till den enskilde som har begärt underrättelse. Svaret kan vara utformat på ett av följande två möjliga sätt. Det första svarsalternativet innebär att den enskilde meddelas att han eller hon har med tillämpning av straffprocesslagen undergått kontroll med användning av hemligt tvångsmedel. Detta alternativ kan endast gälla personer som varit misstänkta för brott. Det andra svarsalternativet innebär att den enskilde meddelas att det inte mot denne är företaget någon kontroll medelst hemligt tvångsmedel som det enligt gällande bestämmelser är möjligt att lämna upplysning om. Detta alternativ kan gälla såväl brottsmisstänkta – i fall där ettårsfristen ännu inte löpt ut eller domstolen har beslutat att underrättelsen skall skjutas upp eller underlåtas – som andra personer som omfattats av tvångsmedlet. I föreskrifterna förtydligas att det endast är den som har varit misstänkt för ett brott som kan ligga till grund för ett hemligt tvångsmedel, eller för försök till sådant brott, som av kontrollnämnden kan upplysas om att det har använts hemligt tvångsmedel mot honom eller henne. Det förtydligas även att andra användare av teleadressen m.fl. inte kan få någon upplysning. Vidare förtydligas att även om hemligt tvångsmedel har använts och det är den misstänkte som begär underrättelse om detta så kan han eller hon inte upplysas om att sådan användning har förekommit om utredningen gäller brott mot strafflagens 8 eller 9 kap., om domstolen anser att en underrättelse kan vara till skada för utredningen eller om domstolen finner att andra omständigheter talar för att underrättelse bör underlåtas eller skjutas upp. Slutligen inskärper föreskrifterna att för att dessa begränsningar skall få en reell betydelse så kan det aldrig lämnas ut en uppgift om att det inte har använts ett tvångsmedel. Med andra ord är uppgiften om en enskild har eller inte har blivit föremål för kontroll belagd med sekretess. De gällande bestämmelserna om underrättelse om användning av hemliga tvångsmedel infördes . De har inte getts retroaktiv verkan och det får därför inte lämnas upplysningar om tvångsmedel som har beslutats före . Den nu redovisade ordningen är som redan nämnts inte tillämplig på de norska underrättelse-, övervaknings- och säker- hetstjänster och som har till syfte att skydda nationella säkerhetsintressen. Beträffande detta område utförs kontrollen av en kontrollnämnd under , det s.k. EOS-utvalgetTPF4FPT. Nämnden är i alla avseenden fristående i förhållande till tjänsterna och förvaltningen i övrigt. Det primära syftet med nämndens kontroll är att förebygga missbruk och misstag i verksamheten och på så sätt upprätthålla den enskildes rättssäkerhet och stärka allmänhetens förtroende för verksamheten. Nämnden mandat är inte låst till vissa myndigheter utan avser verksamheten som sådan, vare sig den utförs inom den offentliga förvaltningen eller under 4TP PT Grundläggande instruktioner finns i Lov av 3 februar 1995 nr. 7 om kontroll med etterettnings-, overvåknings- og sikkerhetstjeneste. Kompletterande instruktioner har getts i Instruks av 30 mai 1995 om kontroll med etterretnings-, overvåkings- og sikkerhetstjeneste. styrning eller på uppdrag av den offentliga förvaltningen. Detta innebär att kontrollen upprätthålls oavsett om verksamheten förläggs till en polisiär, militär eller helt civil myndighet. Skulle en ny myndighet få uppgifter på området omfattas således även den myndigheten av kontrollen. Även för det fall en myndighet eller något annat organ utan att ha rätt till det skulle börja bedriva verksamhet på området kan nämnden gå in med sin kontroll. Även privata organisationer omfattas om de har getts uppgifter på området. Kontrollområdet omfattar dock inte till någon del Riksåklagarens verksamhet och inte heller regeringen, statsråden, departementen och deras tjänstemän med undantag för ärenden om säkerhetsklarering. Nämndens ledamöter nomineras av presidentskap och utses av . De flesta ledamöterna har varit f.d. parlamentariker men kan också ha en annan bakgrund. Aktiva parlamentariker är dock normalt inte ledamöter i nämnden bl.a. på grund av de intressekonflikter som skulle kunna uppkomma när parlamentet behandlar nämndens rapporter m.m. Nämndens inspektioner är omfattande och även detta gör det svårt att förena uppdrag som aktiv parlamentsledamot med uppdrag som ledamot i nämnden. har nämnden sju ledamöter men den har tidigare haft upp till tio ledamöter. Suppleanter utses inte. Samtliga partier i utom ett parti har under de gångna tio åren varit representerade i nämnden. Ledamöterna utses , högst . För att säkerställa en kontinuitet bör inte fler än fyra ledamöter bytas ut . Nämnden är beslutför med minst fem ledamöter närvarande. Som huvudregel skall nämnden uppträda samlat men ledamöterna får dela upp sig vid inspektioner. Nämndens administration består av ordföranden, en kanslichef som är jurist och ett kansli med två ytterligare jurister och en administratör. Nämnden får anlita sakkunniga i kontrollverksam- heten. Detta sker regelmässigt beträffande den verksamhet som angår elektronisk kommunikation, särskilt i fråga om den signalspaningsverksamhet som bedrivs av motsvarigheten till det svenska . En person som har tjänstgjort vid någon av de tjänster som omfattas av nämndens kontroll får inte anlitas som sakkunnig. Ledamöter och övriga som tjänstgör vid nämnden är säkerhetsklarerade. Kansliet för diarier och mötesprotokoll. Av protokollet skall framgå nämndens beslut och eventuella avvikande meningar. Nämnden har en för kontrolluppgiften nödvändig insynsrätt i den offentliga förvaltningens arkiv och register och en motsvarande åtkomsträtt i fråga om lokaler och installationer. Nämnden får kalla till sig personal i tjänsterna och i förvaltningen i övrigt samt även privatpersoner för att de skall avge muntliga förklaringar inför nämnden. Nämnden kan även påkalla bevisupptagning i domstol. Nämndens beslut om vad den behöver insyn i och om omfattning och utsträckning av kontrollen är bindande för förvaltningen. För den kontrollerade verksamheten ansvariga tjänstemän har rätt att i nämndens mötesprotokoll få infört en motiverad protest mot nämndens beslut. I efterhand får även myndighetschefen inkomma med protest. Protester skall tas in i eller åtfölja nämndens årsrapporter. Kontrollverksamheten bör utformas så att den är till minsta möjliga besvär för tjänsternas verksamhet. Under kris- och krigsförhållanden får berört departement besluta att kontrollen skall suspenderas. Ett sådant beslut skall dock alltid underställas Kärnan i nämndens verksamhet är löpande kontroller av tjänsterna genom regelbundna inspektioner. Tyngdpunkten ligger på en kontroll i efterhand men nämnden har rätt till insyn även i pågående ärenden. Inspektionerna förbereds genom att kansliet besöker den aktuella myndigheten. Inför nämndens inspektion skickas ett brev till myndigheten om vilka konkreta frågor nämnden vill gå in på. Beträffande särskilt omfattande undersökningar får det överlåtas till kansliet och en eller flera ledamöter att handha inhämtande av förklaringar, platsbesiktningar m.m. Sådan delegation får ske även i fall då inhämtning genom den samlade nämnden skulle kräva oproportionerliga arbetsinsatser eller kostnader. Vid bistånd av sakkunnig är det tillräckligt att kansliet och en ledamot deltar. Nämndens kontrollområde omfattar följande myndigheter, med vilka nämnden håller regelbundna möten. Myndigheternas chefer lämnar information till nämnden om den löpande verksamheten och diskussioner äger rum. Politiens sikkerhetstjeneste (PST) leds från en central enhet och har lokala enheter i alla polisdistrikt. Tjänstens uppgift är att förebygga och utreda olovlig underrättelseverksamhet, terrorism och spridning av massförstörelsevapen. Centralt för nämndens kontroll av denna tjänsts område är att gällande regler och praxis följs i fråga om registrering av personer i förebyggande syfte, utlämnande av personuppgifter till andra myndigheter och organ samt behandling av register och arkiv. Kontrollen omfattar även tjänstens utredande verksamhet, bl.a. dess användning av hemliga tvångsmedel Nasjonal sikkerhetsmyndighet (NSM) har till uppgift att samordna och kontrollera säkerhetsskyddet. Myndighetens uppgift är förebyggande och myndigheten får inte bedriva några utredningar. Centralt för nämndens kontroll av myndighetens område är dess handläggning och beslut av ärenden om säkerhetsklarering av personal. Nämndens mandat omfattar alla klareringsmyndigheter, såväl inom försvaret som inom den civila förvaltningen. Nämnden tar särskilt del av överklaganden och gör även stickprovskontroller. Myndigheten har också till uppgift att bedriva viss övervakning av elektroniska kommunikationer i säkerhetssyfte. I denna del kontrollerar nämnden att övervakningen sker författningsenligt vilket bl.a. innebär ett förbud för myndigheten att avlyssna privata kommunikationer och krav på att inhämtat material skall förstöras inom vissa tidsfrister. Etterretningstjenesten (E-tjenesten) är en utrikesunderrättelse- tjänst med både militära och civila uppgifter. Tjänsten leds av en chef som är direkt underställd Försvarschefen. Tjänsten har enligt lagTPF5FPT till uppgift att inhämta, bearbeta och analysera information som angår norska säkerhetsintressen i förhållande till främmande stater, organisationer eller individer. Tjänstens verksamhet är således riktad mot yttre hot, dvs. hot utanför gränser. Inom tjänsten bedrivs även signalspaning mot trådlösa kom- munikationer. Vid nämndens kontroll av tjänsten är det en huvuduppgift att tillse att förbudet mot att bedriva verksamheten på norskt territorium mot norska fysiska och juridiska personer efterlevs. Kontrollen präglas av den kvalificerade teknologi som används inom signalspaningsverksamheten. Nämnden anlitar därför som redan nämnts egen teknisk sakkunnig för kontroll av denna verksamhet. Nämnden behandlar även klagomål från enskilda och organisationer som anser att tjänsterna har handlat orätt mot dem. Alla klagomål som rör nämndens kontrollområde och som hänför sig till konkreta omständigheter blir föremål för undersökning. Det finns ingen utrycklig preskriptionstid men i princip skall de omständigheter som klaganden åberopar ha en aktuell betydelse för denne. Om undersökningen visar på förhållanden som förtjänar kritik avslutas ärendet med ett skriftligt utlåtande i vilket detta 5TP PT Se Lov av nr. 11 om Etterretningstjenesten och Instruks av nr. 1012 om Etterretningstjenesten. påpekas för den aktuella tjänsten.