sou · GUB346 · 2007-01-01 00:00:00 — Då är det av riksdagsledamöterna och av landstings- och kommunfullmäktigeledamöterna som instämmer i påståendet, medan intar motsatt uppfatt- ning. Bland riksdagsledamöterna är det en något lägre andel av kvinnorna än av männen som instämmer i påståendet. Ingen skill- nad kan utläsas i uppfattningar mellan ledamöter med utländsk och svensk bakgrund. Av de yngsta riksdagsledamöterna är det ingen som instämmer i påståendet, medan av ledamöterna i ålder 55–gör det. 3.6.2Vad förtroendevalda anser att de bör göra när de utsätts I enkäten fanns två påståenden som handlade om vad förtroende- valda bör göra om de blir utsatta för trakasserier, hot eller våld. Det första gäller om de svarande anser att det är viktigt att dokumen- tera uttryck för trakasserier och hot som dyker upp. I detta in- stämmer nästan alla ledamöter i såväl som i landstings- och kommunfullmäktige. Inga skillnader visar sig beroende på kön eller bakgrund. De yngsta riksdagsledamöterna instämmer i påstå- endet i högre grad än övriga, i den äldsta åldersgruppen är det näs- tan en fjärdedel som väljer att inte ha en tydlig uppfattning i frågan. Det andra påståendet berörde frågan om förtroendevalda bör offentliggöra när de blir utsatta för trakasserier och hot eller inte (se tabell 3.28). Bland riksdagsledamöterna fördelar sig här svaren ganska jämt mellan de som instämmer – , de som inte tar tydlig ställning – , och de som inte instämmer i påståen- Undersökning om trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda Bland landstings- och kommunfullmäktigeleda- möterna är det samlade ställningstagandet tydligare, in- stämmer i påståendet om att det är viktigt att offentliggöra trakas- serier och hot mot förtroendevalda, instämmer inte och väljer att inte ta tydlig ställning. Tabell 3.28 De förtroendevaldas inställning till påståendet att det är viktigt att offentliggöra när det inträffar trakasserier och hot mot förtroende- valda LANDSTING/KOMMUN % Ej svar/ingen uppfattning De kvinnliga riksdagsledamöterna instämmer i påståendet i något högre omfattning än de manliga, medan det inte går att utläsa nå- gon skillnad i uppfattning vare sig mellan könen eller mellan ut- ländsk eller svensk bakgrund bland landstings- och kommunfull- mäktigeledamöterna. De yngsta och äldsta riksdagsledamöterna är mer återhållsamma i sina uppfattningar om offentliggörande än mellangrupperna. Högsta andel som instämmer i påståendet, , finner vi i åldersgruppen 55–. Påståendet ställdes också med syftning på våld. Återigen ändras bilden när frågan gäller våld istället för trakasserier och hot. Det är av riksdagsledamöterna som instämmer i påståendet att det är viktigt att offentliggöra när det inträffar våld mot förtroen- devalda. En relativt stor andel, , anser emellertid att inte heller våld som utövas mot förtroendevalda ska offentliggöras. Den majoritet för offentliggörande som finns bland landstings- och kommunfullmäktigeledamöterna redan när det gäller att offentlig- göra trakasserier och hot växer ytterligare när det gäller våld, ande- len som instämmer är . Här finns inga skillnader i upp- fattningar beroende på kön eller bakgrund. Riksdagsledamöterna i åldersgrupperna 40–och 55–instämmer i påståendet i högre utsträckning än den yngsta och äldsta åldersgruppen. Blandade uppfattningar när det gäller offentliggörande med andra ord. Hur ser då ledamöternas inställning till att alltid polis- anmäla de gärningar som riktas mot dem i deras egenskap av för- troendevalda? Undersökning om trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda Tabell 3.29 De förtroendevaldas inställning till påståendet att trakasserier och hot mot förtroendevalda alltid ska polisanmälas LANDSTING/KOMMUN % Ej svar/ingen uppfattning Det är av riksdagsledamöterna och av lands- tings- och kommunfullmäktigeledamöterna som instämmer i påstå- endet. Kvinnliga ledamöter i såväl som i landstings- och kommunfullmäktige är mer positivt inställda till påståendet än manliga. Däremot finns inga utläsbara skillnader i uppfattning mellan ledamöter med svensk eller utländsk bakgrund. Påståendet ställdes även med syfte på våld. Här ökar andelen som instämmer i bägge svarsgrupperna. Det är av riksdagsledamöterna och av landstings- och kommunfullmäktigeledamöterna som instämmer i påståendet att våld mot förtroendevalda alltid ska polisanmälas. kvinnliga ledamöter instämmer i påståen- det i högre utsträckning än de manliga, medan landstings- och kommunfullmäktigeledamöterna förefaller vara överens oberoende av kön eller bakgrund. De yngsta riksdagsledamöterna instämmer i påståendet i högre utsträckning än övriga. 3.6.3Hur politikens bedrivande spelar in I avsnitt 3.2.3 framgår att det bland de förtroendevalda finns de som känt sig utsatta av andra förtroendevalda. De svarande fick ta ställning till två påståenden som anknyter till detta tema. Av tabell 3.30 framgår att en fjärdedel av ledamöterna i såväl som i landstings- och kommunfullmäktige instämmer i påståendet att kulturen bland förtroendevalda präglas av en ibland ganska hård stämning som kan bidra till en avtrubbad attityd till trakasserier och hot. En ungefär lika hög andel väljer att inte ta tydlig ställning till påståendet. Mindre än hälften tycker inte att påståendet är rik- tigt. Här går inte att utläsa några skillnader vare sig mellan kvinnor och män eller mellan förtroendevalda med svensk respektive ut- ländsk bakgrund. Riksdagsledamöter i åldersgruppen 55–in- Undersökning om trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda stämmer i påståendet i lägre utsträckning än vad som gäller för de övriga åldersgrupperna. Tabell 3.30 De förtroendevaldas inställning till påståendet att kulturen bland förtroendevalda präglas av en ibland ganska hård stämning som kan bidra till en avtrubbad attityd till trakasserier och hot LANDSTING/KOMMUN % Ej svar/ingen uppfattning De förtroendevalda håller inte med om påståendet att de själva bi- drar till förekomsten av trakasserier och hot genom att de brister i sina kontakter med medborgarna. Tabell 3.31 De förtroendevaldas inställning till påståendet att de själva bidrar till förekomsten av trakasserier och hot mot förtroendevalda genom att det brister i sina kontakter med medborgarna LANDSTING/KOMMUN % Ej svar/ingen uppfattning Som framgår i tabell 3.31 är det av riksdagsleda- möterna som instämmer i påståendet. Motsvarande andel bland landstings- och kommunfullmäktigeledamöterna är . Vi kan dock se att landstings- och kommunfullmäktigeledamöterna är lite mindre säkra på att bristande kontakter med medborgarna inte är en bidragande faktor i sammanhanget. Det är av dessa som inte instämmer i påståendet jämfört bland riksdagsledamöterna. Andelen som väljer att inte ta tydlig ställning är strax under en femtedel – bland riksdagsledamöterna och bland landstings- och kommunfullmäktigeledamöterna 19 pro- cent. Skillnad i uppfattning mellan könen är liten, men yttrar sig i att kvinnorna förefaller vara något mer kritiskt inställda till påstå- endet än männen. Det finns ingen skillnad i uppfattningar mellan Undersökning om trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda förtroendevalda med utländsk och svensk bakgrund när det gäller denna fråga. Ser vi till ålder visar enkätresultaten att det är bland ledamöterna i åldersgrupperna 21–och 55–som lägst an- del instämmer i påståendet. Högst andel instämmande hittar vi i den äldsta åldersgruppen. 3.6.4Mediernas påverkan på förekomsten av trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda En majoritet av de förtroendevalda upplever att mediernas sätt att rapportera om politik bidrar till trakasserier och hot mot förtroen- devalda. Tabell 3.32 De förtroendevaldas inställning till påståendet att mediernas sätt att rapportera om politiker bidrar till trakasserier och hot mot förtro- endevalda LANDSTING/KOMMUN % Ej svar/ingen uppfattning Av riksdagsledamöterna instämmer i detta påstående och av landstings- och kommunfullmäktigeledamöterna . Bara ett fåtal procent har helt motsatt uppfattning. Här finns inga skillnader i uppfattningar mellan könen. Fullmäktigele- damöter med utländsk bakgrund tenderar att instämma i lägre ut- sträckning än de med svensk bakgrund. Riksdagsledamöterna i den yngsta åldersgruppen är de som i lägst utsträckning instämmer och åldersgruppen 40–är de som i högst utsträckning instämmer i påståendet. Det omvända påståendet, att medierna på ett bra sätt bidrar till att uppmärksamma och påtala allvaret i att förtroendevalda utsätts för trakasserier och hot, är det färre som instämmer i och uppfattningarna går även mer isär. Bland riksdagsledamöterna är det drygt en tredje- del som instämmer, medan något mindre än en tredjedel har motsatt uppfattning och en lika stor andel inte har någon klar uppfattning om hur det förhåller sig. Landstings- och kommunfullmäktigeleda- möterna är mer positivt inställda till påståendet att medierna på ett Undersökning om trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda bra sätt bidrar till att uppmärksamma och påtala allvaret i att förtro- endevalda utsätts för trakasserier och hot än riksdagsledamöterna. Hälften instämmer medan ungefär var femte ledamot inte instäm- mer. Omkring en fjärdedel av fullmäktigeledamöterna i landsting och kommuner har ingen tydlig uppfattning. De manliga riksdagsledamö- terna är lite mer positivt inställda till medierna på denna punkt än de kvinnliga. Fullmäktigeledamöterna med svensk bakgrund är lite mer positivt inställda än de med utländsk bakgrund. Ser vi till ålder är det de yngsta riksdagsledamöterna som är mest positivt sinnade till medi- ernas rapportering om förtroendevaldas utsatthet för trakasserier och hot, medan vi finner de mest kritiska i åldersgruppen 40–. 3.7De förtroendevalda i medierna I enkäten fick de förtroendevalda som deltog i vår undersökning besvara ett antal frågor som syftade till att kartlägga i vilken ut- sträckning de förekom i medierna och hur denna exponering eventuellt kan bidra till att de blir utsatta för trakasserier, hot eller våld. Här kommer ett antal avsnitt där resultaten av dessa frågor redovisas. Först beskrivs på vilket sätt de förtroendevalda expone- ras i medierna och i vilken omfattning de förekommer i olika typ av medier. Sedan redovisas de förtroendevaldas egen uppfattning om huruvida de var särskilt exponerade i medierna vid tillfällen då de utsatts för trakasserier, hot eller våld. 3.7.1Hur de förtroendevalda förekommit i medierna I en av enkätfrågorna fick de förtroendevalda uppge hur de före- kommit i massmedierna. Resultaten redovisas i tabell 3.33. Flera svar kunde anges varför kolumnsummorna överstiger . Tabell 3.33 Hur de förtroendevalda har förekommit i medierna. (Flera alternativ kunde anges). LANDSTING/KOMMUN % Blivit omskriven/omtalad och/eller intervjuad av 78(±4) 49(±5) Blivit omskriven i insändare och debattartiklar. Själv skrivit insändare och/eller debattartiklar. 65(±4) Medverkat i radio. 38(±4) Medverkat i TV. 30(±4) 4(±2) Undersökning om trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda Den samlade bilden visar att riksdagsledamöterna generellt sett har en betydligt större vana av att delta i medierna än vad som gäller för ledamöterna i landstings- och kommunfullmäktige. Nästan alla riksdagsledamöter har blivit omskrivna/omtalade eller intervjuade av nyhetsreportrar. Nästan alla har själva skrivit insändare och de- battartiklar. En mycket hög andel har även åtminstone deltagit i radio eller TV. Det vanligaste sättet för ledamöter i landstings- och kommun- fullmäktige att förekomma i medierna är också det genom att de blir omtalade, omskrivna eller intervjuade av nyhetsreportrar eller själva skriver insändare eller debattartiklar, men andelen som gjort detta är betydligt lägre än bland riksdagsledamöterna. Erfarenheter från deltagande i radio och TV är också mycket mindre i denna grupp än bland riksdagsledamöterna. För ledamöterna i landstings- och kommunfullmäktige är den genomgående tendensen dessutom att manliga ledamöter i något större omfattning än kvinnliga delta- git i medierna på de olika sätt som anges. I tabell 3.34a–c framgår i vilken omfattning de förtroendevalda i undersökningen själva uppskattat att de förekommit i dagstid- ningar av olika slag som förtroendevalda. För dem som inte varit förtroendevalda gäller frågan från det år de blev förtroendevalda. Tabell 3.34a De förtroendevaldas uppskattningar om hur ofta de har förekommit i lokal morgontidning sedan valet . LANDSTING/KOMMUN % under stor del av tiden. 6(±2) under begränsad del av tiden. 7(±2) under stor del av tiden. 16(±3) 44(±5) Aldrig eller någon enstaka gång. 24(±4) 3(±1) SOU 2006:46 Undersökning om trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda Tabell 3.34b De förtroendevaldas uppskattningar om hur ofta de har förekommit i rikstäckande morgontidning sedan valet . LANDSTING/KOMMUN % under stor del av tiden. <1(±1) under begränsad del av tiden. <1(±1) under stor del av tiden. 1(±1) 7(±2) Aldrig eller någon enstaka gång. 59(±4) 32(±4) Tabell 3.34c De förtroendevaldas uppskattningar om hur ofta de har förekommit i kvällspressen sedan valet . LANDSTING/KOMMUN % under stor del av tiden. <1(±0) under begränsad del av tiden. 1(±1) under stor del av tiden. <1(±1) 5(±2) Aldrig eller någon enstaka gång. 61(±4) 33(±4) Mot bakgrund av vad vi ser i tabell 3.34a–c kan vi konstatera några mönster. De förtroendevalda förekommer oftare i lokal morgon- tidning än i rikstäckande morgontidning eller i kvällspressen. Det är vanligare att riksdagsledamöterna exponeras i dagstidningar än att fullmäktigeledamöter i landsting och kommuner gör det. Bland riksdagsledamöterna är det dessutom så att de manliga ledamöterna anger att de förekommer i dagstidningar i högre utsträckning än de kvinnliga. Siffrorna för landstings- och kommunfullmäktigeleda- möter ger oss inte grund att uttala oss om någon könsskillnad, med undantag för en svag tendens att de kvinnliga ledamöterna i högre utsträckning än de manliga anger att de i stort sett aldrig förekom- mer i lokala morgontidningar. Vi kan också generellt se att det är en hög andel av fullmäktigeledamöterna i landsting och kommuner som uppger att de i stort sett aldrig förekommer i dagstidningar. Noterbart är också att omkring en tredjedel av fullmäktigeleda- möterna i landsting och kommuner har valt att inte alls besvara frå- gorna om exponering i rikstäckande morgontidning eller kvälls- press. Undersökning om trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda 3.7.1.2Exponering i radio och TV När det gällde exponering i etermedier, fick de förtroendevalda i undersökningen uppskatta hur ofta de förekommit i lokalradion, riksradion samt i TV. Svarsmönstren är här desamma som gäller för exponering i dagstidningar. Det är generellt sett vanligare att riks- dagsledamöterna förekommer i radio och TV än att fullmäktigele- damöterna i landsting och kommuner gör det. Det är vanligare med exponering i lokalradion än i riksradion och i TV. Även när det gäller exponering i lokalradion har de manliga riksdagsledamöterna angivit att de förekommer oftare än de kvinnliga. Samma tendens gäller för exponering i TV medan skillnaden mellan könen inte vi- sar sig när det gäller exponering i riksradion. När det gäller expone- ring i lokalradion finns även för fullmäktigeledamöterna i landsting och kommuner en viss tendens till att männen förekommer i större utsträckning än kvinnorna. Det handlar dock inte om något väldigt frekvent deltagande, utan . Mellan en fjärdedel och en tredjedel av ledamöterna i landstings- och kommunfull- mäktige har inte svarat på frågorna. Resultaten framkommer i ta- bellerna 3.35a–c. För dem som inte varit förtroendevalda gäller frågan från det år de blev förtroendevalda. Tabell 3.35a De förtroendevaldas uppskattningar om hur ofta de har förekommit i lokalradion sedan valet . LANDSTING/KOMMUN % under stor del av tiden. 1(±1) under begränsad del av tiden. 2(±1) under stor del av tiden. 7(±2) 26(±4) Aldrig eller någon enstaka gång. 40(±4) 24(±4) Tabell 3.35b De förtroendevaldas uppskattningar om hur ofta de har förekommit i riksradion sedan valet . LANDSTING/KOMMUN % under stor del av tiden. 0(±0) under begränsad del av tiden. <1(±0) under stor del av tiden. <1(±0) 5(±2) Aldrig eller någon enstaka gång. 62(±4) 33(±4) SOU 2006:46 Undersökning om trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda Tabell 3.35c De förtroendevaldas uppskattningar om hur ofta de har förekommit i TV sedan valet . LANDSTING/KOMMUN % under stor del av tiden. <1(±0) under begränsad del av tiden. <1(±1) under stor del av tiden. 2(±2) 16(±3) Aldrig eller någon enstaka gång. 54(±5) 27(±4) 3.7.2Medieexponering i samband med trakasserier, hot eller våld De förtroendevaldas exponering i olika medier är sammanfatt- ningsvis alltså större för ledamöter än den är för leda- möterna i landstings- och kommunfullmäktige. Så långt skulle re- sultaten tala för hypotesen att det finns ett samband mellan hur ofta en förtroendevald förekommer i massmedierna och vilken sannolikhet det är att denne ska bli utsatt för trakasserier, hot eller våld. Om vi ser till könsskillnaderna som framträder när det gäller riksdagsledamöternas exponering i medierna, talar siffrorna dock mot hypotesen. De manliga riksdagsledamöterna förefaller före- komma mer i medierna än den kvinnliga, medan de kvinnliga leda- möterna i högre utsträckning än de manliga anger att de blivit ut- satta för trakasserier, hot eller våld. Låt oss belysa frågan om sam- bandet mellan hur frekvent förtroendevalda förekommer i medi- erna och utsattheten för trakasserier, hot och våld ur ytterligare två perspektiv. Dels i vilken utsträckning de förtroendevalda själva upplevt att de blivit mer exponerade i medierna i anslutning till att de blivit utsatta och dels om det via korstabulering av frågan om den förtroendevalda, enligt egen utsago blivit utsatt för trakasse- rier, hot eller våld och hur ofta hon eller han förekommer i olika medier. Undersökning om trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda 3.7.2.1Upplevd ökad medieexponering i samband med trakasserier, hot eller våld De förtroendevalda fick i enkäten själva svara på frågan om de varit mer exponerade i medierna än de vanligtvis brukar vara i samband med att de själva eller någon anhörig blivit utsatta för trakasserier, hot eller våld. Svaret på denna fråga ger inte grund för slutsatsen att trakasserier, hot eller våld generellt sett har ett samband med ökad exponering i medierna av den förtroendevalde. Det är en dryg tredjedel – av riksdagsledamöterna som framhåller att de förekom oftare än vanligt i medierna i samband med att de blev utsatta för trakasserier, hot eller våld. Här ligger de kvinnliga leda- möternas svar högre än de manligas, . En lika hög andel – , av riksdagsledamöterna svarar emellertid att de inte var exponerade i medierna mer än vanligt när de blev utsatta, och här finns ingen skillnad mellan könen. När det gäller ledamöterna i landstings- och kommunfullmäktige pekar re- sultaten i samma riktning. Det är 11(±3) procent som anger att de var mer exponerade än vanligt när de själva eller någon anhörig bli- vit utsatt för trakasserier, hot eller våld, 27(±4) procent svarar att så inte var fallet. Här framträder inga skillnader mellan könen. Alla dessa siffror är räknade på hela undersökningspopulationen, alltså även på de fullmäktigeledamöter i landsting och kommuner som inte blivit utsatta för trakasserier, hot eller våld. 3.7.2.2Utsatthet för trakasserier, hot eller våld och förekomst i medierna Det behöver i sammanhanget kanske inte spela så stor roll om de förtroendevalda blev mer exponerade i medierna i anslutning till att de blivit utsatta för trakasserier, hot eller våld än de annars är. Inte om de som utsätts även vanligtvis är de som förekommer mest i medierna. Om vi ställer frågan om hur ofta den förtroendevalda anger att hon eller han förekommer i olika medier, mot frågan om hon eller han blivit utsatt för trakasserier, hot eller våld, kan vi få en bild av detta. Om vi ser på fullmäktigeledamöterna i landsting och kommuner pekar resultaten mot att de som är mest exponerade i medierna också är de som i störst utsträckning utsatts för trakas- Undersökning om trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda serier, hot eller våld. Tydligast syns detta när det gäller exponering i lokal morgontidning. Tabell 3.36 De förtroendevaldas uppskattningar om hur ofta de har förekommit i lokal morgontidning sedan valet relaterat till om de blivit utsatta för trakasserier, hot eller våld. LANDSTING/KOMMUN % under stor del av tiden. 70(±17) 30(±17) under begränsad del av tiden. 55(±17) 45(±17) under stor del av tiden. 49(±11) 50(±11) 24(±6) 76(±6) Aldrig eller någon enstaka gång. 10(±5) 90(±5) Som framgår av tabell 3.36 finns det ett klart mönster som talar för samband mellan hur ofta den förtroendevalda anger att hon eller han förekommer i lokal morgontidning och om hon eller han nå- gon gång har blivit utsatt för trakasserier, hot eller våld. Ser vi på övriga typer av medier, är de som förekommit så få att vi inte kan göra några detaljerade analyser. Vi kan dock konstatera att bland dem som så gott som aldrig förekommer i någon form av media, har mellan heller inte blivit utsatta för trakasserier, hot eller våld. Dessa siffror talar med andra ord för att det finns ett samband mellan hur ofta en förtroendevald före- kommer i medierna och risken för att bli utsatt för trakasserier, hot eller våld. Det säger dock ingenting om hur sambandet ser ut, eller att det är just själva medieexponeringen i sig som är orsaken till de gärningar de utsätts för. Här finns det en rad andra faktorer som kan spela in, till exempel vilken position de förtroendevalda i fråga har, vilka frågor hon eller han är involverad i, hur kontroversiella åsikter hon eller han har och så vidare. 3.8De förtroendevalda på Internet Ytterligare ett sätt att göra sig känd och torgföra sig själv och sina åsikter, är att ha en hemsida på Internet samt kanske till och med att regelbundet skriva vecko- eller månadsbrev till dem som är in- tresserade av att följa vad den förtroendevalda tycker, tänker och gör. Utöver dessa vägar finns det förtroendevalda som till exempel Undersökning om trakasserier, hot och våld mot förtroendevalda också startat egna så kallade bloggar på Internet, en typ av dag- böcker där de regelbundet kan skriva om vad de gör och tycker. Detta var vid tiden för kommitténs undersökning ett mycket nytt fenomen. Vi valde därför att fråga de förtroendevalda om de har egen hemsida på Internet och om de skriver vecko- eller månads- brev men däremot inte om de har en egen blogg. Det är av riksdagsledamöterna som uppger att de har personliga hemsidor på Internet. Bland fullmäktigeledamöter i landsting och kommuner är motsvarande andel bara . De förtroendevalda i fick även ange om de skrev vecko- eller månadsbrev på Internet där de för fram sina politiska åsikter och berättar vilka frågor de driver. Av riksdagsledamöterna uppger att de skriver sådana brev, medan andelen bland lands- tings- och kommunfullmäktigeledamöterna även här är betydligt lägre, endast . För att se om denna typ av exponering på Internet kan bidra till övergrepp mot förtroendevalda ställde vi frågorna om hemsida re- spektive vecko- eller månadsbrev mot frågan om de förtroende- valda blivit utsatta för trakasserier, hot eller våld. Dessa analyser kan inte visa på något samband mellan utsatthet för över- grepp och att de förtroendevalda förekommer på Internet i dessa former. 4 Gällande lagstiftning m.m. Av den av kommittén utförda enkätundersökningen och av de en- kätundersökningar som genomfördes av Svenska Kommunförbun- det och framgår att det är vissa typer av brott som är vanligare förekommande än andra när förtroendevalda be- skriver händelser som de utsatts för. I redogörelsen nedan går vi igenom de brott som har visat sig vara särskilt frekvent förekom- mande. Bestämmelserna redovisas i den följd som de förekommer i BrB.