sou · GUB381 · 2007-01-01 00:00:00 — Förekomsten av död ved är viktig för vattendragens djurliv. Exempelvis lever många ryggradslösa djur på organiskt material. Dessa djur utgör sedan föda för vattendragets fiskfauna. Död ved utgör även skydd för olika fiskarter. Om träd nära vattendrag avverkas minskar det naturliga tillskottet av död ved och då försämras också miljön för flera vattenlevande arter. Skogens vatten SOU 2006:81 228 13.5.2 Hur kan skogsbruket ta hänsyn till vattenmiljöer? Skogsbruket kan på olika sätt ta hänsyn till vattenmiljöer i samband med skogliga åtgärder. Några av de möjligheter som tar upp i sitt underlag till listas nedan: Spara kantzoner Kantzonernas betydelse har framgått ovan och det är av stor betydelse för miljön att de sparas.8 Undvik körskador Genom ny teknik och väl planerade skogsbruksåtgärder kan negativa effekter av körskador undvikas. Om området planeras väl innan åtgärd finns goda möjligheter att välja få och bra överfarter över vattendrag. finns det hjälpmedel som portabla broar för att minska risken för körskador som mynnar ut i vattendrag. Området närmast sjöar och vattendrag bör om möjligt vara maskinfria. Lägg trummor rätt och åtgärda vandringshinder Om anläggning av vägtrumma är enda möjligheten vid ett vägbygge bör den placeras så att den inte blir ett hinder för vandrande fisk. Gamla trummor som utgör vandringshinder bör åtgärdas. 13.5.3 arbete med vattenfrågor arbete med vattenmiljöfrågor bygger främst på lagtillsyn, rådgivning, information och kurser men även i viss utsträckning på områdesskydd i form av biotopskydd och naturvårdsavtal.9 8 En mer utförlig beskrivning av kantzonernas betydelse finns i . 9 lagtillsyn beskrivs närmare i betänkandets kapitel 23. SOU 2006:81 Skogens vatten 229 Rådgivning, information och utbildning I samband med rådgivning före avverkning har möjlighet att ge markägaren råd om vilken hänsyn som bör tas för att klara den biologiska mångfalden. har dessutom ett övergripande verksamhetsmål att föra ut inventeringsresultat till de entreprenörer som utför föryngringsavverkningar. Målet med detta är att visa exempel på god hänsyn och på hur mindre bra hänsyn hade kunnat bli bättre. Inom målet har exkursioner och kurser riktade till skogsbrukare genomförts som det även har skett rådgivning till enskilda entreprenörer. Biotopskydd, naturvårdsavtal och naturreservat Vattenanknutna naturtyper kan avsättas som biotopskyddsområden eller skyddas genom naturvårdsavtal. Detta kräver normalt att biotopen avgränsas i varje enskilt fall, har mycket höga naturvärden och dessutom är prioriterad i strategin för formellt skydd. anger att det finns mindre vattendrag i det svenska skogslandskapet och det endast är en mycket liten del av dessa som är skyddade genom biotopskydd eller naturvårdsavtal.10 Av naturreservaten består av sjöar och vattendrag. Natura 2000 och frivilliga avsättningar Natura 2000 är ett nätverk av skyddsvärda områden i med syfte att skydda djur och växter från utrotning och förhindra att deras livsmiljöer förstörs. Vattenmiljöer och dess kantzoner kan utses till Natura 2000-områden och även vara lämpliga för markägare att avsätta frivilligt i linje med tankarna i miljökvalitetsmålet Levande skogars delmål 1. 10 hade 146 biotopskydd med naturtypen mindre vattendrag och småvatten med omgivande mark inrättats, med en sammanlagd areal om 370 ha skogsmark. För naturvårdsavtal inom naturtypen kantzoner, korridorer, bäckar, raviner var antalet 164 stycken som totalt omfattade 648 ha skogsmark. Skogens vatten SOU 2006:81 230 13.6 Problem i arbetet med skogslandskapets vatten och några lösningar pekar i sitt underlagsmaterial på vad man anser vara hinder i arbetet med skogslandskapets vatten. Dessa synpunkter redovisas kortfattat i följande avsnitt. 13.6.1 Förändring av skogsvårdslagens hänsynsparagraf (30 §) I skogsvårdslagens hänsynsparagraf (30 §) ingår att hänsyn ska tas till vatten. Sedan denna bestämmelse utarbetades har emellertid kunskaperna om de skogliga vattenmiljöerna och skogsbrukets effekter på vatten ökat. har även kunskapen om hur effekterna kan mildras blivit bättre. För att förbättra vattenhänsynen förordar därför att 30 § SVL förtydligas. Myndigheten föreslår ett tillägg till 30 § SVL som innebär att bestämmelsen får följande lydelse: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den hänsyn som skall tas till naturvårdens, mark- och vattenvårdens och kulturmiljövårdens intressen vid skötseln av skog, såsom i fråga om hyggens storlek och utläggning, beståndsanläggning, kvarlämnande av träd och trädsamlingar, gödsling, dikning och skogsbilvägars sträckning. Vidare anser att myndighetens egna föreskrifter och allmänna råd till 30 § SVL bör förändras. Vattenfrågorna kan enligt myndigheten bl.a. med fördel samlas under en egen rubrik för att det ska bli lättare att få överblick över de krav som berör vattenmiljöer. Myndigheten förordar även att föreskrifterna förändras så att motiven till att lämna skyddszoner förtydligas och att det tas fram allmänna råd kring skyddszoner. Vidare anser att föreskrifterna bör skärpas så att det tydligt framgår att körskador till följd av skogsbruksåtgärder inte får förekomma i eller i anslutning till sjöar och vattendrag. Föreskrifterna och de allmänna råden bör också, enligt uppfattning, revideras så att det framgår att s.k. förröjning inte bör ske i anslutning till vattendrag och sjöar. SOU 2006:81 Skogens vatten 231 13.6.2 Skyddsinstrument och stöd konstaterar att en tillämpning av föreskrifterna till 30 § SVL inte får innebära att pågående markanvändning avsevärt försvåras för berörd del (intrångsbegränsning). Detta kan göra det svårt att med stöd av nämnd bestämmelse kräva att tillräcklig hänsyn tas till vissa vattenmiljöer. Vid känsliga och värdefulla vattendrag bör exempelvis skyddszoner vara närmare för att inte riskera att vattenkvaliteten påtagligt försämras. I dessa fall kan det således handla om att stora virkesvolymer bör sparas och intrångsbegränsningen inträder därför ofta snabbt. Dessa skyddszoner ska dessutom vägas mot övriga natur- och kulturvärden på objektet och den hänsyn som är mest värdefull för den biologiska mångfalden ska prioriteras. Då många sjöar och vattendrag i skogen är omgivna av grovstammiga produktionsskogar kan ett vägande av skyddszoner mot andra värden resultera i att det inte sparas någon kantzon alls. Då föreskrifterna till 30 § endast gäller berörd del kan det uppkomma problem när det gäller hänsyn till linjära landskapselement som vattendrag. Det kan vara svårt att med stöd av hänsynsparagrafen kräva att en zon ska sparas för att skydda t.ex. en flodpärlmusslelokal nedströms ett vattendrag. Det kan även vara problematiskt att använda skyddsinstrumentet biotopskydd i ett sådant fall. Biotopskydd och naturvårdsavtal är, enligt , inte avsedda för att säkerställa ett övergripande skyddsbehov för vattenmiljöer i skogslandskapet. Naturreservat är en möjlig lösning för att skydda värdefulla vattenmiljöer men det är, enligt , orealistiskt att bilda naturreservat vid samtliga vattenmiljöer för att säkerställa en god ekologisk status. I den nationella strategi för formellt skydd av skod som har utarbetats av och ska dessutom s.k. värdetrakter i landskapet prioriteras i arbetet med formellt skydd. Strategin medför dock vissa begränsningar för att skydda vattenmiljöer utanför värdetrakterna. 13.6.3 Information och rådgivning pekar på att det i myndighetens utvärdering av skogspolitiken (2001) framkom att det finns ett direkt samband mellan den tid som läggs ner på rådgivning, utbildning Skogens vatten SOU 2006:81 232 och information till skogsbruket och tagen miljöhänsyn. För att uppnå omvärldens ökade krav på god vattenstatus och bättre hänsyn till skogliga vattenmiljöer krävs att kunskapen och intresset för vattenmiljöer lyfts. För att uppnå detta erfordras, enligt , en omfattande rådgivningsinsats. 13.6.4 Bättre kunskapsunderlag pekar även på behovet av ökade kunskaper om vilka vattendrag som är mest värdefulla och vilken hänsyn som bör tas till dessa. Olika typer av inventeringar är nödvändiga liksom åtgärder för att göra inventeringsresultaten tillgängliga för skogsbruket. finns det många olika inventerings- och kartunderlag för skogliga vattenmiljöer. Dessa bör, enligt , sammanställas och göras tillgängliga i användarvänlig form, gärna digitalt. Då inte alla vattendrag kommer att inventeras behövs det dessutom modeller för att klassa olika typer vattendrag samt för vilken hänsyn som krävs vid olika vattenmiljöer. pekar också på behovet av mer grundläggande kunskap om skogsbrukets effekter på vattenmiljöer. Forskning om läckage av metylkvicksilver, fosfor och kväve i samband med skogliga åtgärder efterfrågas. Även skogsbrukets försurande effekt är ett ämne som kräver mer forskning. 13.6.5 Nya arbetssätt Då EU:s ramdirektiv för vatten sätter fokus på vattendragets avrinningsområde krävs ett helhetsperspektiv när det gäller arbetet med vattenmiljöer. och skogssektorn kommer att behöva arbeta mer med samverkan över fastighetsgränser framöver. Arbetsformer för detta måste utvecklas. Även samordningen mellan olika myndigheter kommer, enligt , att vara mycket betydelsefull för ett framgångsrikt arbete med vattenfrågorna. anser att myndigheten bör samordna detta arbete när det gäller skogslandskapets vatten. Då ofta är den som skogsägare har den första kontakten med kan man på detta sätt uppnå en god samverkan SOU 2006:81 Skogens vatten 233 mellan skogsägare och berörda myndigheter samt mellan dessa myndigheter. 13.7 Skog för vatten I det omfattande EU-Life finansierade projektet för vatten har , , länsstyrelser och WWF deltagit. Projektet ska bl.a. visa hur skog och skogsbruk i kan bidra till att målen i EU:s vattendirektiv uppnås. Projektet startade och pågår till den 31 augusti 2007.11 Inom ramen för projektet har man i bl.a. arbetat med: Metoder för att analysera, beskriva och övervaka miljöstillståndet i vattnet – både för specialister och intresserade markägare. Planeringsverktyg från fastighets- till landskapsnivå. Samverkansgrupper - markägare och andra intressenter samlas runt sitt vattendrag, tar reda på hur vattendraget mår och föreslår åtgärder. Demonstrationsområden som visar praktiska åtgärder, exempelvis trummor, kantzoner och restaurering av vattendrag. Forskningsförsök som undersöker hur avverkning med och utan kantzon påverkar vattnet. Utbildningar för markägare, entreprenörer och andra yrkesverksamma i skogsbruket. En rapport håller på att sammanställas över de kunskaper som finns kring skogsbrukets effekter på vatten och vad man kan göra för att minska denna påverkan. 11 235 14 Olika former för skydd av skog 14.1 Direktiven Enligt regeringens direktiv ska särskilt bedöma behov av olika former för skydd av skog. I det sammanhanget bör även nämnas att utredningen ska beakta regeringens miljömålsproposition och synpunkter på miljökvalitetsmålet Levande skogar. 14.2 Statens skydd av skogsmark – kort nutidshistoria genomfördes ett omfattande arbete för att skydda värdefulla skogsområden. Underlaget utgjordes av en landsomfattande urskogsinventering som genomfördes av och länsstyrelserna i samarbete med Skogsvårdsorganisationen.1 Inledningsvis skyddades ett stort antal fjällnära urskogsområden, men när arbetet fortskred kom även barrurskogar i övriga delar av landet att omfattas. inriktades skyddsarbetet främst mot värdefulla ädellövskogar och andra lövskogar, kust- och skärgårdsskogar, sumpskogar m.m. 14.2.1 Miljökvalitetsmålet Levande skogar – delmål 1 om långsiktigt skydd av skogsmark antog med tillhörande miljökvalitetsmål.2 beslutade sedermera också om delmål för miljökvalitetsmålen, däribland ett delmål om långsiktigt skydd av skogsmark under miljökvalitetsmålet Levande skogar.3 1 2 Prop. 1997/98:45, bet. 1997/98:JoU20. 2000/01:130, bet. 2001/02:MJU3. Olika former för skydd av skog SOU 2006:81 236 Delmål 1 i Miljökvalitetsmålet Levande skogar innebär att ytterligare 900 000 ha skyddsvärd skogsmark ska undantas från skogsproduktion jämfört med . Betinget innebär att ytterligare 320 000 ha produktiv skogsmark skyddas som naturreservat, 30 000 ha skyddas som biotopskyddsområde och 50 000 ha får skydd genom naturvårdsavtal till 2010 jämfört med situationen 1998. Därutöver förväntas skogsägarna sätta av ytterligare minst 500 000 ha på frivillig väg till 2010 jämfört med situationen 1998. I den miljömålsproposition som kom föreslog regeringen att delmålet skulle lämnas oförändrat, vilket också beslutade.4 14.3 Olika former för formellt skydd av skog I Levande skogars delmål 1 preciseras således statens ansvar för skydd av skog bl.a. genom att arealmål har satts för de tre skyddsformerna naturreservat, biotopskyddsområde och naturvårdsavtal. I den nationella strategin för skydd av skogsmark benämns dessa tre former formellt skydd. Även skyddsformen nationalpark kan anses höra till det formella skyddet.5 I det följande beskrivs dessa skyddsformer kortfattat liksom ytterligare några skyddsformer som kan förekomma på skogsmark.6 14.3.1 Nationalpark Enligt 7 kap. 2 § ska nationalparkerna omfatta representativa landskapstyper som bevaras i naturligt tillstånd samt av natursköna unika miljöer som kan ge starka naturupplevelser. beslutar om skötseln av nationalparkerna och föreslår nya parker. Beslut om inrättande fattas av och marken ägs av staten. har 28 nationalparker. Det är fjäll, urskogar, myrar, skärgårdar, äldre odlingslandskap m.m. Fjällnatur täcker av parkernas samlade yta. 2004/05:150, bet. 2004/05:MJU3. 5 Skydd av skogsmark på frivillig grund och utan att skyddet bygger på ett myndighetsbeslut behandlas närmare i betänkandets kapitel 15. 6 Beskrivningen bygger huvudsakligen på uppgifter från ; . SOU 2006:81 Olika former för skydd av skog 237 14.3.2 Natur- och kulturreservat I finns cirka 2 600 naturreservat vilka sammantaget svarar för av all skyddad landareal i Sverige.7 Naturreservat bildas med stöd av 7 kap. 48 §§ och kan ha olika syften. Det kan handla såväl om att bevara biologisk mångfald, vårda, bevara, skydda, återställa eller nyskapa värdefulla naturmiljöer, tillgodose behov av områden för friluftslivet samt för att skydda, återställa eller nyskapa livsmiljöer för skyddsvärda arter. När trädde i kraft infördes en med naturreservaten besläktad skyddsform kallad kulturreservat (7 kap. 9 §). Kulturreservat kan bildas för att bevara värdefulla kulturpräglade landskap. Beslut om reservatsbildning fattas av eller kommunen.8 Naturreservat kan omfatta såväl privat mark som mark i allmän ägo. De bildas efter förhandlingar med markägaren om intrångsersättning eller köp. Skyddsbestämmelserna skiftar starkt från fall till fall beroende på vilka motiv som ligger bakom reservatsbildningen. I vissa reservat är all ekonomisk markanvändning förbjuden, medan exempelvis jord- och skogsbruk tillåts i normal omfattning i en del reservat, företrädesvis sådana som har avsatts till förmån för friluftslivet. En betydande andel av reservatsarealen, , är belägen i fjällänen (, , och ). Merparten av naturreservaten i dessa län återfinns i fjällen eller i fjällnära områden. Enligt fungerar reservatsinstrumentet bra i många avseenden.9 Det arealmål som slogs fast i miljömålsarbetet (320 000 ha) har skärpt kravet på goda processer gentemot markägarna. Myndigheterna satsar därför mycket på att förbättra kontakter och samverkan med markägare. Enligt är trenden i markägarkontakterna positiv men myndigheten anser att arbetet med att stärka markägarprocesserna behöver fortsätta. 7 Innan infördes fanns även skyddsformen naturvårdsområden (NVO). Denna skyddsform var svagare än naturreservatet och fick inte hindra pågående markanvändning, som t.ex. skogsbruk. Sedan trädde i kraft har möjligheten att skapa NVO upphört. Redan bildade NVO:n finns dock kvar och ska enligt betraktas som naturreservat. 8 Det var när började gälla som kommuner fick rätt att inrätta naturreservat utan föregående delegation från . 9 , och områdesskydd, Instrument och former för det formella skyddet, PM, . Olika former för skydd av skog SOU 2006:81 238 betonar också vikten av att andelen s.k. värdekärnor i naturreservat följs upp och att den följer funktionsindelningen och den nationella strategin.10 Det är även viktigt att reservatsinstrumentet används där det är lämpligt i områden under 20 ha. 14.3.3 Djur- och växtskyddsområden, naturminnen samt strandskyddsområden Två skyddsformer som kan användas på skogsmark men som är av mindre betydelse är djur- och växtskyddsområden samt naturminnen (7 kap. 12 § respektive 10 § ). Djur- och växtskyddsområden kan avsättas för att skydda sällsynta eller störningskänsliga djur- eller växtarter. Inom sådana områden kan rätten till jakt, fiske och tillträde begränsas, men i övrigt råder inga inskränkningar av rätten att bruka mark eller vatten. Merparten av dagens drygt 1000 djurskyddsområden har tillkommit för att freda sjöfågel eller säl. Naturminnen kan dels vara enskilda föremål som exempelvis gamla och storvuxna träd, dels mycket små områden med intressanta naturföreteelser De flesta naturminnena bildades före naturvårdslagens tillkomst 1964 och det finns cirka 1 400 naturminnen i Sverige.11 I 7 kap. 1318 §§ regleras s.k. strandskyddsområden. Strandskyddets syfte är att trygga förutsättningarna för allmänhetens friluftsliv och att bevara goda livsvillkor på land och i vatten för djur- och växtlivet. Strandskyddet omfattar normalt land- och vattenområdet vid hav, insjöar och vattendrag intill från strandlinjen vid normalt medelvattenstånd (strandskyddsområde). Inom ett strandskyddsområde får inte åtgärder vidtas som väsentligen försämrar livsvillkoren för djur- och växtarter (7 kap. 16 § 5 ). I figur 14.1 redovisas den skyddade landarealens fördelning på några av de beskrivna skyddsformerna. 10 Begreppet värdekärna syftar på ett sammanhängande skogsområde som av och bedömts ha en stor betydelse för fauna och flora och/eller för en prioriterad skogstyp. Värdekärnor kan utgöras av delar av bestånd eller flera bestånd. 11 Naturvårdslagens bestämmelser ingår numera i . SOU 2006:81 Olika former för skydd av skog 239 Figur 14.1 Skyddad landareal efter region, skyddsform och tid (ha) Källa: SCB. 14.3.4 Biotopskyddsområden12 Det är inte ovanligt att livsmiljöer av stor betydelse för växt- och djurarter endast påträffas som små spridda öar i ett mer alldagligt landskap. Enligt 7 kap. 11 § finns en möjlighet att avsätta sådana områden som s.k. biotopskyddsområden. De områden som kan få denna status är, enligt lagtexten, mindre mark eller vattenområden som utgör livsmiljö för hotade djur- eller växtarter eller som annars är särskilt skyddsvärda. ansvarar för denna skyddsform om biotoperna ligger på skogsmark. Äganderätten eller jakträtten påverkas inte av beslut om att inrätta ett biotopskyddsområde. Åtgärder som kan skada naturvärdena är dock inte tillåtna. Skötsel som röjning och avverkning av utvalda träd utförs dock i vissa fall i syfte att säkerställa att naturvärdena består.13 12 Beskrivningen bygger huvudsakligen uppgifter från . 13 Rätten att färdas och vistas kan regleras i områdena, men i övrigt formuleras inga föreskrifter eller förbud för varje särskilt område. Det finns i stället en allmän regel i lagtexten, som säger att det inte får bedrivas verksamhet eller vidtas åtgärder som kan skada naturmiljön i områdena. 0 500000 1000000 1500000 2000000 2500000 3000000 3500000 4000000 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 År Ha nationalpark naturreservat naturvårdsområde djurskyddsområde 0 500000 1000000 1500000 2000000 2500000 3000000 3500000 4000000 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 År Ha nationalpark naturreservat naturvårdsområde djurskyddsområde Olika former för skydd av skog SOU 2006:81 240 Markägaren får ersättning för det intrång i sitt brukande som följer av beslutet. Ersättningen motsvarar fastighetens minskade marknadsvärde och betalas ut som ett engångsbelopp. har biotopskyddsområdenas storlek legat mellan 2 och 5 ha. Diskussioner om hur stora biotopskyddsområden kan vara föranledde regeringen att göra följande uttalande i den senaste miljömålspropositionen: Enligt regeringens bedömning finns det inget formellt hinder för att om så bedöms lämpligt i ökad utsträckning bilda biotopskyddsområden upp till cirka 20 ha.14 anser att skyddsformen biotopskyddsområde numera är etablerat med väl fungerande rutiner.15 Antalet konflikter med markägarna i anslutning till inrättande av biotopskyddsområden är litet. Instrumentet skyddar nästan uteslutande biotopkvaliteten värdekärna, och då föreskrifter och skötselplan inte behövs är tiden för handläggningen av dessa ärenden förhållandevis kort. Möjligheten att kunna inrätta biotopskyddsområde upp till 20 ha är, enligt , en påtaglig förbättring av instrumentet och myndigheten anser att biotopskyddet skulle kunna ta en större andel av det formella skyddet än de 30 000 ha som anges i Levande skogars delmål 1. 14.3.5 Naturvårdsavtal () är ett civilrättsligt avtal vars syfte är att bevara, utveckla eller skapa områden med höga naturvärden.16 Avtalet tecknas mellan och markägare som är intresserade av naturvård och är normalt femtioåriga.17 Områdena har vanligtvis en storlek på mellan 3 och 20 ha. Markägaren får viss ekonomisk ersättning för de begränsningar i brukandet som avtalet medför. Ersättningen är att betrakta som en stimulansersättning och är normalt mindre än det värde markägaren avstår. Det förekommer dock även att markägarna tecknar utan att begära någon ekonomisk ersättning. Äganderätten till marken eller jakträtten påverkas inte. 2004/05:150, s. 158. 15 , och områdesskydd, Instrument och former för det formella skyddet, PM, . 16 Syftet med naturvårdsavtal kan även vara att, utöver naturvärdena i ett område, gynna andra intressen, såsom kulturmiljövärden och friluftsliv. vill dock styra avtalen mot bevarande av biologisk mångfald. , Redovisning av regeringsuppdrag om naturvårdsavtal, . 17 Ett avtal enligt jordabalken får gälla i högst . Därefter måste ett nytt avtal ingås. SOU 2006:81 Olika former för skydd av skog 241 I avtalet regleras hur naturvärdena ska bevaras och utvecklas. För att restaurera en igenväxt mark får markägaren vanligen utföra en avverkning som gynnar naturvärdena innan ett ingås. Därefter kan t.ex. bete införas på marken för att gynna de värden som funnits tidigare. Skötselåtgärder som gynnar naturvärdena bör i regel utföras men det är inte möjligt för staten att ställa krav på att så ska ske. Normalt utför markägaren dessa åtgärder på egen bekostnad. Då inte har något särskilt skötselanslag för naturvårdsavtal prioriteras ersättning för skydd tills vidare.18 håller på att revidera sitt cirkulär om hur arbetet med att teckna ska ske framgent. Arbetet med att revidera cirkuläret om pågår. Det återstår, enligt uppgift från , att lösa ett antal tekniskt svåra frågor och på grund av den pågående omorganisationen inom myndigheten väntas revideringen bli klar tidigast . Fram t.o.m. har de dåvarande skogsvårdsstyrelserna ingått för cirka 14 000 ha produktiv skogsmark.19 Arealen som omfattas av består till av skogsmark. Resten är andra markslag som t.ex. myr.20 Merparten av NV-avtalen som tecknas för skogsområden har som syfte att gynna områdenas biologiska mångfald. anser att NV-avtalen är en väl etablerad skyddsform där urvalet av objekt görs inom ramen för den nationella strategin med en strävan att sluta avtal i oskyddade värdekärnor.21 Periodisering av ersättning Ett problem som lyfter fram är att den tidigare periodisering som var möjlig av den ersättning som markägaren får när han tecknar ett inte längre godkänns av Skatteverket.22 Detta har, enligt , medfört en ökad försiktighet och minskat intresse hos markägarna för . Myndigheten anser därför att det är mycket angeläget att periodisering av ersättningen återigen blir möjlig. Intresserade markägare 18 , Redovisning av regeringsuppdrag om naturvårdsavtal, .