sou · GUB377 · 2007-01-01 00:00:00 — Två studier tyder på att måttliga utagerande besvär kan ha blivit vanligare. I studien från konstaterades en högre före- komst av vad man kallar måttliga symptom jämfört med den ursprungliga studien (74). Till dessa symptom räk- nades trots, aggressivitet, uppmärksamhetssökande och förstörelse- lusta. Några mer exakta uppgifter om dessa problems storleksord- ning redovisas dock inte i det publicerade arbetet. Andelen barn med mer uttalade utagerande problem var relativt oförändrad mellan de två åren. I Örebrostudien ökade andelen flickor i årskurs 8 med antisociala problem från mellan undersökningarna och (72). Studier av självrapporterade besvär som påbörjats eller senare Sedan omkring har det genomförts ett stort antal under- sökningar där ungdomar fått ange om de har symptom på stress och psykisk ohälsa. För att klargöra om någon förändring skett krävs att samma undersökningsmetod använts vid upp- repade tillfällen . Sex studier ger sådan information: Undersökningarna av levnadsförhållanden (), Skolbarns hälso- vanor, Ung i , Q90-undersökningarna i , undersökningar i samt undersökningar i . Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa Uppgifterna inom varje enskild studie presenteras fördelade på fyra grupper av symptom, I Oro och nedstämdhet, II Sömnbesvär och trötthet, III Anspänning och värk samt IV Övriga besvär. Undersökningar av levnadsförhållanden () I Undersökningar av levnadsförhållanden () genomför () besöksintervjuer med omkring 7 500 personer (14). Den första undersökningen genomfördes . Urvalet är slumpmässigt och representativt för befolkningen 16–. I denna studie går det att särskilja åldersgruppen 16–. I det följande presenteras representativa uppgifter från var och en av de fyra grupperna av symptom. I Oro och nedstämdhet Undersökningarna visar att andelen 16–24-åringar med besvär av ängslan, oro eller ångest har ökat. Ökningen påbörjades mellan undersökningarna /89 och /95. Ökningen har därefter fortsatt. Utvecklingen har inneburit en tredubbling av andelen med besvär, se figur 3.1. Figur 3.1 Andel som har besvär av ängslan, oro eller ångest bland kvinnor och män i åldern 16–, 1980/81–2002/03 Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa Andelen av de drabbade som har svåra besvär är lägre och utveck- lingsmönstret otydligare. Det övergripande mönstret liknar dock förändringarna av andelen med besvär i stort. I den publicerade statistiken saknas redovisning av förekomst av problem bland olika särgrupper av ungdomar. Dock finns uppgifter om fördelningen i den vuxna befolkningen som helhet . Risken för denna typ av problem var för utrikes födda män 2,1 gånger högre än för svenskfödda män med två inrikes födda för- äldrar. För kvinnor hade motsvarande grupp en 1,1 gånger högre risk. Risken för denna typ av problem var för manliga icke facklärda arbetare 2,1 gånger högre än för högre tjänstemän. För kvinnor hade motsvarande grupp en 1,6 gånger högre risk. Män bosatta i hade en 1,5 gånger högre risk för problem jämfört med män i norra glesbygden. För kvinnor fanns ingen riskökning. Uppgifter finns också för . Risken för denna typ av problem var då för utrikes födda män 1,9 gånger högre än för svenskfödda män med två inrikes födda föräldrar. För kvinnor hade motsvarande grupp en 1,3 gånger högre risk. Risken för denna typ av problem var för manliga icke facklärda arbetare 1,9 gånger högre än för högre tjänstemän. För kvinnor hade motsvarande grupp en 1,8 gånger högre risk. II Sömnbesvär och trötthet Både andelen 16–24-åringar som har haft besvär med sömnen och andelen som känner sig trötta under såväl morgnar, dagar och kvällar har ökat. Andelen ungdomar i åldern 16–som har haft problem med sömnen ökade något /97. /97 har ökningen varit snabb. Utvecklingen har som helhet inneburit omkring en tredubbling av andelen med besvär jämfört med slutet av , se figur 3.2. Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa Figur 3.2 Andel som har haft besvär med sömnen bland kvinnor och män i åldern 16–, 1980/81–2002/03 Risken för denna typ av problem var i hela den vuxna befolkningen för utrikes födda män 1,3 gånger högre än för svenskfödda män med två inrikes födda föräldrar. För kvinnor hade motsvarande grupp en 1,2 gånger högre risk. Risken för denna typ av problem var för manliga icke facklärda arbetare 1,5 gånger högre än för högre tjänstemän. För kvinnor hade motsvarande grupp en 1,3 gånger högre risk. Män och kvinnor bosatta i hade ingen riskökning jämfört personer bosatta i norra glesbygden. Uppgifter finns också . Risken för denna typ av pro- blem var då för utrikes födda män 1,8 gånger högre än för svensk- födda män med två inrikes födda föräldrar. För kvinnor hade mot- svarande grupp en 1,3 gånger högre risk. Risken för denna typ av problem var för manliga icke facklärda arbetare 1,6 gånger högre än för högre tjänstemän. För kvinnor hade motsvarande grupp en 1,4 gånger högre risk. III Anspänning och värk Förekomsten av såväl huvudvärk, värk i skuldror, nacke eller axlar samt värk eller smärtor i händer, armbågar, ben eller knän har ökat bland 16–24-åringar. Andelen män 16–som har haft åter- Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa kommande huvudvärk eller migrän tycks ha fördubblats , se figur 3.3. Andel som har haft återkommande huvudvärk eller migrän bland kvinnor och män i åldern 16–, 1980/81, 1988/89 och 1998/99/00 Förekomsten av värk i skuldror, nacke eller axlar ökade under både . Andelen ungdomar 16–med värk i skuldror och axlar har fördubblats bland män och tredubblats bland kvinnor , se figur 3.4. Andelen av de drabbade som har svåra besvär är lägre och utvecklingsmönstret otydligare. Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa Figur 3.4 Andel som har besvär av värk i skuldror, nacke eller axlar bland kvinnor och män i åldern 16–, 1980–2002/03 Risken för denna typ av problem var i hela den vuxna befolkningen för utrikes födda män 1,8 gånger högre än för svenskfödda män med två inrikes födda föräldrar. För kvinnor hade motsvarande grupp en 1,4 gånger högre risk. Risken för denna typ av problem var för manliga icke facklärda arbetare 2,4 gånger högre än för högre tjänstemän. För kvinnor hade motsvarande grupp en 2,7 gånger högre risk. Män och kvinnor bosatta i hade en risk som endast var 0,6 gånger så stor som risken för personer bosatta i norra glesbygden. Uppgifter finns också . Risken för denna typ av problem var då för utrikes födda män 1,5 gånger högre än för svenskfödda män med två inrikes födda föräldrar. För kvinnor hade motsvarande grupp en 1,5 gånger högre risk. Risken för denna typ av problem var för manliga icke facklärda arbetare 2,0 gånger högre än för högre tjänstemän. För kvinnor hade motsvarande grupp en 2,8 gånger högre risk. Andelen med ryggvärk, höftsmärtor eller ischias har inte för- ändrats nämnvärt under 1980- eller 1990-talen. Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa Skolbarns hälsovanor, Health Behaviour in School-aged Children (HBSC), är en internationell undersökning av 11-, 13- och 15-åringars hälsa, sociala relationer, skolmiljö och levnadsvanor (77). Undersök- ningen bygger på frågeformulär. I har varje datainsamling omfattat mellan 3 000 och 4 000 elever. Undersökningen samordnas av WHO. I har undersökningen genomförts åren 1985, 1993, 1997 och 2001. Data har även samlats in men dessa upp- gifter har ännu inte analyserats. ansvarar Statens folk- svenska datainsamlingen och bearbetningen. Urvalet genomförs så att det ska vara representativt för hela och sker i två steg. Först väljs cirka 70 skolor slumpmässigt ut för respektive skolår. Därefter väljs en klass i respektive skola ut slumpmässigt. Alla elever i de utvalda klasserna deltar därefter i undersökningen. I Oro och nedstämdhet Studien tyder på att såväl nedstämdhet, dåligt humör och nervositet har ökat i förekomst . Andelen 15-åringar som känner sig nere mer än en gång har mer än för- dubblats , se figur 3.5. Andel som har känt sig nere mer än en gång bland flickor och pojkar i åldern , 1985–2001 Källa: Skolbarns hälsovanor. Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa Därutöver har andelen 13- och 15-åriga flickor som inte trivs bra med livet eller inte trivs alls ökat (78). I övriga grupper är mönstret otydligare. II Sömnbesvär och trötthet Andelen 15-åringar som har haft svårt att somna mer än en gång ökade , se figur 3.6. I de yngre åldrarna är mönstret otydligare. Figur 3.6 Andel som har haft svårt att somna mer än en gång bland flickor och pojkar i åldern , 1985–2001 Källa: Skolbarns hälsovanor. III Anspänning och värk Såväl huvudvärk, magont och ryggont ökade i förekomst . Andelen 15-åringar som har haft huvudvärk mer än en gång har fördubblats , se figur 3.7. Samma sak gäller för andelen 15-åringar som har haft ont i magen, se figur 3.8. Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa Figur 3.7 Andel som har haft huvudvärk mer än en gång bland flickor och pojkar i åldern , 1985–2001 Källa: Skolbarns hälsovanor. Figur 3.8 Andel som har haft ont i magen mer än en gång bland flickor och pojkar i åldern , 1985–2001 Källa: Skolbarns hälsovanor. Andelen som har känt sig yra mer än en gång ökade . Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa Ung i är en undersökning av elever i skolår 9 (79). I studien ingår uppgifter om psykiska besvär. Undersökningen genomförs med frågeformulär. domars hälsa, folkhälsovetenskapliga avdelningen, ansvarar för studien. Alla niondeklassare i , omkring 2 500–3 000 elever, ingår i undersökningen. Den har genomförts fem gånger . Data har även samlats in men dessa uppgifter har ännu inte analyserats. I Oro och nedstämdhet Undersökningen tyder på att känsla av ledsenhet har ökat i före- komst . Andelen 15-åringar som ofta eller alltid känt sig ledsna under läsåret fördubblades bland pojkar och ökade med omkring hälften bland flickor, se figur 3.9. Figur 3.9 Andel som ofta eller alltid känt sig ledsna under läsåret bland flickor och pojkar i åldern , 1988–2002 Källa: Ung i . II Sömnbesvär och trötthet Andelen 15-åringar som har haft svårt att sova ökar sedan under- sökningen 1991, se figur 3.10. Andelen som känt sig utvilade har dock varit relativt oförändrad . Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa Figur 3.10 Andel som ofta eller alltid känt att de haft svårt att sova under läsåret bland flickor och pojkar i åldern , 1988–2002 Källa: Ung i . III Anspänning och värk Både andelen som besvärats av huvudvärk och andelen som har känt sig spända ökar , se figurerna 3.11 och 3.12. Där- utöver ökar andelen som besvärats av magont, andelen som känt sig yra och andelen som har haft svårt att koncentrera sig. Figur 3.11 Andel som ofta eller alltid besvärats av huvudvärk under läsåret bland flickor och pojkar i åldern , 1988–2002 Källa: Ung i . Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa Figur 3.12 Andel som ofta eller alltid känt sig spända under läsåret bland flickor och pojkar i åldern , 1988–2002 Källa: Ung i . Andelen som har haft dålig aptit har ökat . I de s.k. Q90-undersökningarna har en forskargrupp i ställt frågor om hälsa och hälsovanor till sjunde- och niondeklassare åren 1990, 1992, 1994, 1996 och 1999 (80) (81). Data har även samlats in men dessa uppgifter har ännu inte analyserats. I studien ingår tre delar av . Totalt deltar drygt 500 elever . I Oro och nedstämdhet Andelen 15-åringar som har känt sig deppiga ökade från bland flickor och bland pojkar till knappt 50 respektive . Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa II Sömnbesvär och trötthet Redovisas inte i denna studie. III Anspänning och värk Andelen med huvudvärk ökade från bland flickor och bland pojkar till . Andelen med värk någonstans ökade också. Andelen 15-åringar som har haft självmordstankar har fluktuerat , 1994, 1996 och 1999. Bland flickorna var andelen 36, 31, och bland pojkarna 12, 6, . har genomfört en undersökning med hjälp av postade folkhälsoenkäter åren 1990, 1994, 1998 och 2002 (82). Urvalen har bestått av 4 000 slumpvis utvalda personer. I, II Oro och nedstämdhet, sömnbesvär och trötthet Andelen 21–24-åringar med nedsatt psykiskt välbefinnande ökade –2002, bland kvinnor från och bland män från . I har fyra studier genomförts åren 1989, 1991, 1993 och 1995 (83). Studien bygger på postade frågeformulär till 7 500–8 300 personer i åldern 16–. Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa I, II Oro och nedstämdhet, sömnbesvär och trötthet Andelen 20–29-åringar som hade besvär i form av nedstämdhet, oro, ångest eller sömnsvårigheter ökade , för kvinnor från och för män från . Register som behandlar sjukhusvård för psykiatriska diagnoser Människor som drabbas av psykiska sjukdomar kan ha kontakt med sjukvården. Det är därför tänkbart att använda sjukvårdsstatistik för att analysera utveckling . För vård på sjukhus finns ett nationellt register där tidpunkt och diagnos för varje vårdtillfälle registreras i det s.k. slutenvårdsregistret som gör det möjligt att fastställa om sjukhusvård av en given grupp av diagnoser ökat eller minskat . Om patienter med en given grupp av problem sjukhusvårdats i samma omfattning kan uppgifterna användas för att beskriva utvecklingen av dessa problem. Dock, om sjukvården inför en ny effektiv behandling kan problem som tidigare behövde sjukhusvård nu behandlas i öppen vård. visar då felaktigt minskad förekomst av problemet. Det omvända kan också gälla. Ökad medvetenhet om ett visst problem kan göra att läkare blir mer benägna att behandla patienten i sluten vård. Så kan exempelvis vara fallet vid själv- skadande beteenden där medvetenheten om att patienten kan full- följa en självmordsavsikt kan leda till att fler vårdas på sjukhus. Den totala tillgången på vårdplatser och rutiner för hur länge en patient vårdas på sjukhus har också betydelse. Om antalet psy- kiatriska vårdplatser minskar och vårdtiderna är oförändrade kom- mer antalet individer som vårdas på sjukhus självfallet att minska, oavsett förekomst av sjuklighet i befolkningen. Å andra sidan kom- mer antalet vårdade att öka om de genomsnittliga vårdtiderna minskar. Under har antalet psykiatriska vård- platser minskat från omkring 35 000 till 4 587 vårdplatser . Förändringen har skett gradvis med 12 960 vård- platser och 6 267 platser (Källa: , ). Under har även vårdtiderna minskat. Det innebär att antalet vårdtillfällen endast minskat i begränsad omfattning. erbjöds 105 000 vård- Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa tillfällen i psykiatrisk slutenvård, 97 000 vårdtillfällen och 87 000 vårdtillfällen. Detta innebär att det minskade antalet vårdplatser till stor del kompenserats av att vårdtiderna blivit kortare. Det är således inte omöjligt att använda slutenvårdsregistret för att analysera utveckling av psykiatrisk sjuklighet. En avgörande förutsättning är dock att eventuella förändringar inte förklaras av förändrade vårdrutiner. innehåller diagnoskoder för varje vårdtillfälle. I det följande beskrivs utvecklingen –2003 av antalet individer per 100 000 i åldern 10–som be- handlats i sluten sjukhusvård för de grupper av problem som uppfattas ha betydelse i denna utredning. Informationen finns till- gänglig efter individernas ålder i femårsintervall, 10–, 15–samt 20–. Uppgifterna har hämtats från vid . Psykiska störningar och beteendestörningar orsakade av psykoaktiva substanser Diagnosgruppen Psykiska störningar och beteendestörningar orsa- kade av psykoaktiva substanser innefattar problem relaterade till bruk av beroendeframkallande kemiska substanser som alkohol, narkotika, lösningsmedel, tobak och läkemedel. Antalet vårdtillfällen ökar gradvis –2003. Förändringen är särskilt tydlig i åldersgruppen 10–. vårdas omkring 34 flickor och 40 pojkar per 100 000 och år. är antalet omkring 241 respektive 210 per 100 000 och år. –2000 har den självrapporterade genomsnittliga årskonsumtionen mätt i liter ren alkohol ökat bland 15-åringar. Takten motsvarar en fördubbling och bland 16–19 åringar och 20–24 åringar i en takt motsvarande en fördubbling (84). Vidare har andelen ungdomar år 9 i och andelen 18-åriga män som har använt narkotika för- dubblats (84). Det är därför sannolikt att Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa det ökade antalet vårdtillfällen avspeglar en faktisk ökning av denna grupp av problem i befolkningen. En grupp diagnoser innefattar tillstånd med störd verklighetsuppfatt- ning som innefattar schizofreni, schizotyp störning, vanföreställ- ningssyndrom och ett antal akuta och övergående psykotiska till- stånd. I åldern 10–vårdas ungdomar sällan på sjukhus för denna grupp av problem. Det är därför inte meningsfullt att diskutera denna åldersgrupp. I åldern 20–vårdas i genomsnitt 87 män per 100 000 och år. Inga väsentliga förändringar har skett –2003. Bland kvinnor i samma ålder är problemen ovanligare. har en viss ökning skett från perioden –1985 med i genomsnitt 44 vårdade per 100 000 och år till 63 vårdade per 100 000 och år –2003. Således minskar skillnaderna mellan män och kvinnor. Den samlade bedömningen är att det sannolikt inte skett några väsentliga förändringar av förekomst av denna grupp av problem. Förstämningssyndrom (depression och ångest) Samtliga diagnoser i denna grupp gäller tillstånd där den grund- läggande störningen är en förändring i stämningsläget. Utvecklingen av sjukhusvård för denna grupp av problem framgår av figur 3.13. Åldersgruppen 10–är exkluderad eftersom sjukhusvård för denna grupp av problem i dessa åldrar är mycket ovanlig. En ökning av antalet vårdade individer sker för båda könen och i alla åldersgrupper. Förändringen är tydligare bland kvinnor jämfört med män och tydligare bland yngre jämfört med äldre. Det innebär att antalet sjukhusvårdade flickor per 100 000 i åldern 15–har ökat åtta gånger medan vård av män i åldern 20–ökat 2,3 gånger. Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa Antal individer per 100 000 som sjukhusvårdats under perioden –2003 för förstämningssyndrom i åldersgrupperna 15–och 20–24 år Källa: EpC, . De flesta som insjuknar i depression vårdas ej på sjukhus. och medarbetare har funnit att 6 000 per 100 000 16–17-åringar drabbas av depression (85). Endast ca 100 per 100 000 har sjukhusvårdats för detta problem. Det innebär att endast 1 individ på 60 med depression får behandling på sjukhus. Ökningen av sjukhusvård kan därför både bero på att proportionellt fler med depression vårdas på sjukhus och på att problemet blivit vanligare. En möjlighet är att en ökad uppmärksamhet på risken för själv- mord vid depression bidrar till att fler vårdas på sjukhus. En sådan förändring skulle kunna förklara en ökning av sjukhusvård utan att depressioner blivit vanligare. Det är dock också möjligt att denna grupp av problem har ökat i förekomst. Neurotiska, stressrelaterade och somatoforma syndrom En relativt heterogen grupp av problem ingår i en grupp som inne- fattar fobiska syndrom, tvångssyndrom, anpassningsstörningar samt somatoforma syndrom. Fobiska syndrom är en grupp störningar där patienten har intensiv, irrationell rädsla som uppträder enbart inför bestämda företeelser (t.ex. ormar) eller i bestämda situationer (t.ex. trånga rum). Tvångssyndrom domineras av tvångstankar och tvångshandlingar. Anpassningsstörningar är psykiska störningar som uppkommer till följd av negativa livshändelser eller påfrestande lev- Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa Somatoforma syndrom liknar somatiska (kropps- liga) sjukdomar men har inte kroppsliga orsaker utan antas istället bero på känslor som tar sig uttryck i kroppsliga symptom. Hjärt- klappning kan exempelvis uppträda vid ångest. Om patenten i första hand beskriver den kroppsliga effekten av ångest, exempelvis som hjärtklappning, klassificeras problemet som somatoformt. Sjukhusvård för denna grupp av problem har blivit mindre vanlig. Tillstånden är inte livshotande och effektiv behandling i form av kognitiv beteendeterapi har i ökad omfattning blivit tillgänglig . Sådan behandling bedrivs i öppen vård. Det är därför möjligt att förekomsten av dessa problem kan ha varit oförändrad. Det går dock inte att utesluta att problemen blivit mindre vanliga. Beteendestörningar förenade med fysiologiska rubbningar och fysiska faktorer De diagnoser i denna grupp som främst är relevanta för ungdomar gäller olika former av ätstörningar, anorexia nervosa (avsiktlig själv- svält) och bulimi (hetsätning). Ätstörningar drabbar främst flickor och kvinnor. Därför behandlas utvecklingen endast för detta kön. Andelen sjukhusvårdade för denna grupp av problem ökar , se figur 3.14. Figur 3.14 Antal flickor per 100 000 som sjukhusvårdats –2003 för beteendestörningar förenade med fysio- logiska rubbningar och fysiska faktorer uppdelat i åldersgrupperna 15–och 20–24 år Källa: EpC, . Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa Ökningen kan både förklaras av ändrade vårdrutiner och av ökad förekomst av problemen. Det går inte att avgöra vilken förklaring som gäller. Beteendestörningar och emotionella störningar med debut vanligen under barndom och ungdomstid I denna grupp av diagnoser ingår tillstånd med hyperaktivitet, bristande koncentrationsförmåga och svårigheter att sitta stilla. En vanlig diagnos som ingår i gruppen är ADHD (Attention Deficit Hyperactivity Disorder), dvs. hyperaktivitetssyndrom med upp- märksamhetsstörning. I gruppen ingår även diagnoser som beteck- nar olika former av antisocialt beteende. Det finns påtaliga problem med att använda slutenvårdsstatistik för att beskriva utvecklingen i befolkningen av denna grupp av pro- blem. I befolkningen är diagnoser i denna grupp avsevärt vanligare bland pojkar än bland flickor. Trots detta är sjukhusvård för denna grupp av diagnoser vanligare bland flickor än bland pojkar. Exempelvis var i åldern 15–, vård av flickor 10 gånger vanligare än vård av pojkar. Skälet är troligen att pojkar med denna typ av problem vanligen behandlas inom socialtjänst och kriminalvård medan flickor i högre grad behandlas inom sjukvården. Detta talar för att förekomst av dessa problem inte går att beskriva med hjälp av slutenvårdsstatistik. Denna grupp av diagnoser utgörs av avsiktliga självdestruktiva handlingar som inte leder till döden. Diagnosen kräver att läkaren gör en bedömning av patientens avsikt. är avsikten uppenbar men gränsen gentemot olycksfallsskador kan ibland vara oklar. ökar andelen ungdomar som sjukhusvårdats för avsiktliga självdestruktiva handlingar, se figur 3.15. Ökningen påvisas i ungefär samma takt i alla de tre åldersgrupperna och i samma takt för båda könen. Problemet är vanligast bland flickor i åldern 15–. Utveckling av stressrelaterade symptom och psykisk ohälsa Antal individer per 100 000 som sjukhusvårdats under perioden –2003 för avsiktliga självdestruktiva handlingar upp- delat i åldersgrupperna 15–och 20–24 år Källa: EpC, . Skador som uppkommer med hjälp av skärande eller stickande föremål har uppmärksammats. Sådana skador behandlas dock ofta i öppen vård och utgör endast en liten del av alla som vårdas på sjukhus (86). Dessa skador kan därför inte förklara utvecklingen som helhet för avsiktliga självdestruktiva handlingar. Förgiftning med läkemedel är däremot en dominerande metod vid självskadande beteenden. Vanligast är intag av höga doser smärt- stillande och febernedsättande medel. Det är möjligt att uppgången av sjukhusvård beror på en förändring i val av preparat inom denna grupp (87). användes framför allt salicylater (Magnecyl m.m.), men paracetmolbaserade preparat (Alvedon, Panodil m.m.) har successivt ökat i betydelse. Förgiftning med salicylater kan ofta behandlas inom den öppna vården medan det vid överdoser av paracetamol finns risk för akut leverskada, varför patienterna vårdas på sjukhus i större utsträckning. Det går dock inte säkert att utesluta att det ökade antalet vårdtillfällen beror på att problemet blivit vanligare i befolkningen.