sou · GUB32 · 2007-01-01 00:00:00 — I finns bestämmelser om återkallelse av medborgarskap. Ett medborgarskap får återkallas om en person har förvärvat medborgarskapet genom bedrägligt agerande eller falska uppgifter. Ett beslut om återkallelse påverkar medborgarskapet för ett barn till personen vars medborgarskap återkallas endast om det bedrägliga förfarandet eller de oriktiga uppgifterna omfattar bar- nets naturalisation. Huvudregeln är att ett medborgarskap inte kan återkallas när har gått från förvärvet. Endast i fall som rör brott mot mänskligheten, där preskription av brott saknas, finns inte någon tidsgräns för när ett medborgarskap får återkallas. Det är justitieministern som beslutar om återkallelse av medborgarskap. Något återkallelsebeslut grundat på bedrägligt agerande eller falska uppgifter har dock inte fattats. I teorin måste en person vars medborgarskap återkallas ansöka om ett uppehållstillstånd. Ett sådant tillstånd kommer att beviljas om det inte finns hinder för det. Särskilda omständigheter som inte avslöjades vid ansökan om medborgarskap kan emellertid leda till slutsatsen att personen är ett hot mot allmän ordning och därför inte skall beviljas uppehållstillstånd. Ett beslut om naturalisation kan anses vara en nullitet om det är fattat i felaktig identitet. Det kan exempelvis vara fallet när person A i ansökan om medborgarskap har uppgett sig vara person B. Be- slutet anses i sådant fall inte berättiga A, eftersom medborgarskapet var avsett för B, och inte heller B eftersom B aldrig har ansökt om medborgarskap. Ett brittiskt medborgarskap kan återkallas under vissa förutsätt- ningar. Återkallelse av medborgarskap kan ske om en person vid erhållandet av medborgarskapet agerat bedrägligt, lämnat oriktiga uppgifter eller förtigit väsentliga omständigheter. Den andra grun- den för återkallelse av medborgarskap är om en person har begått någon allvarlig handling som varit till skada för vitala intressen och personen i fråga därigenom inte blir statslös. Återkal- lelse av en persons medborgarskap påverkar inte medborgarskapet för ett barn till denne. Det finns ingen tidsgräns för när ett beslut om återkallelse kan fattas. Det är inrikesministern som beslutar om återkallelse av medbor- garskap. Ministern måste dock först tillkännage att han eller hon har för avsikt att besluta om återkallelse. Återkallelsebeslutet får inte fattas förrän beslut har fattats i frågan om överklagande av av- siktsförklaringen. Ett överklagande prövas av en självständig appella- tionsmyndighet eller, när det rör sig om en rättsfråga, av domstol. Det är ovanligt med beslut om återkallelse. Gällande regler om återkallelse har aldrig tillämpats. Endast i tio fall återkallades medbor- garskap med tillämpning av jämförbara bestämmelser –1983. Samtliga brittiska medborgare har rätt att vistas i . Brittiska medborgare kontrolleras därför inte av migrationsmyn- digheter. Återkallelse av medborgarskapet medför att personen åter står under sådan kontroll. Ett särskilt beslut måste efter åter- kallelsebeslutet fattas i frågan om personen skall tillåtas stanna i eller om personen skall utvisas. Utgången beror på omständigheterna i det särskilda fallet. För det fall personen får stanna bestäms även de närmare villkoren för vistelsen. Enligt domstolspraxis gäller att ett beslut om beviljande av med- borgarskap kan bli utan verkan för beslutet om den av- sedda förmånstagaren visar sig inte vara tillräckligt identifierad. Det innebär att person A inte kommer att kunna knyta några rättsverk- ningar till ett beslut om naturalisation som identifierar den avsedda förmånstagaren som person B. Domstolarna har emellertid också kommit fram till att när felaktigheten inte rör identiteten utan frågan om det fanns förutsättningar för att bevilja medborgarskap, får endast det tidigare beskrivna återkallelseinstitutet användas. I ett sådant fall kan ministern alltså inte handla som om det inte har funnits ett beslut om medborgarskap. Ett tyskt medborgarskap får enligt den tyska grundlagen inte åter- kallas. Bestämmelsen i grundlagen utesluter dock i princip inte återkallelse av naturalisationsbeslut som erhållits på falska grunder. Den federala förvaltningsdomstolen har också slagit fast att olagliga beslut om naturalisation som förvärvats under falska före- speglingar inte skyddas av bestämmelsen i grundlagen. Enligt nämn- da avgöranden skyddar bestämmelsen i grundlagen endast medbor- garskap som har förvärvats i enlighet med tysk lag. Beslut om natu- ralisation får därför, med stöd av förvaltningsprocessregler, återkallas om det framkommer att beslutet grundas på falska eller ofullstän- diga uppgifter eller om beslutet har erhållits genom hot eller med mutor. Vid prövningen skall flera faktorer beaktas, bl.a. skall stats- löshet om möjligt undvikas. Vidare skall hänsyn tas till eventuell förlust av de rättigheter som är knutna till unionsmedborgarskapet enligt artikel 17 i EG-fördraget. En ny bestämmelse om förvärv av tyskt medborgarskap infördes i den tyska medborgarskapslagen . Enligt den krävs att den sökande förklarar att han stöder de grundläggande bestämmelserna om frihet och demokrati i grundlagen. En sökande är inte heller berättigad till naturalisation om det finns anledning att anta att han eller hon är involverad i verksamhet som motverkar nämnda grund- läggande bestämmelser om frihet och demokrati, exempelvis i extre- ma organisationer eller i organisationer som utgör ett hot mot säker- heten i . Om en tysk myndighet kan visa att den sökande har lämnat falska uppgifter i dessa avseenden får medborgarskapet återkallas. Det finns ingen uttrycklig bestämmelse som anger att återkallelse måste ske . Tidsaspekten får vägas in vid prövningen av frågan om återkallelse skall ske. Om make/maka eller barn natu- raliseras tillsammans med den sökande måste beslut om återkallelse prövas särskilt för envar av de naturaliserade varvid den enskilde individens intressen och behov skall beaktas. Beslut om återkallelse fattas av den myndighet som beviljade medborgarskapet. Återkal- lelsebeslut är relativt ovanliga. Det finns inga exakta siffror till- gängliga. En person vars tyska medborgarskap återkallas är åter en utlän- ning och behöver uppehållstillstånd. Ett beslut om medborgarskap anses som en nullitet om ingen ansökan om medborgarskap finns registrerad eller om beslutande myndighet uppenbarligen inte var behörig att fatta beslut om med- borgarskap. Ett medborgarskap kan återkallas under förutsättning att personen har erhållit medborgarskapet genom bedrägligt agerande eller genom att lämna oriktiga uppgifter eller dölja uppgifter av betydelse. Det finns ingen tidsgräns för när ett beslut om återkallelse kan fattas. Återkallelse av en persons medborgarskap påverkar inte medborgar- skapet för ett barn till personen i fråga. Det är generalguvernören som beslutar om återkallelse av medborgarskap. Återkallelsebeslut är ovanliga. har det fattats 50 sådana beslut. Ett beslut om medborgarskap kan inte vara en nullitet. Om en person lämnar oriktiga uppgifter i samband med ansökan om medborgarskap och medborgarskapet återkallas, får utlänningen ett permanent uppehållstillstånd. Utvisning av en person sker i en- lighet med en särskild ordning. har flera länder i infört nya regler som inne- bär möjlighet att återkalla medborgarskapsbeslut som fattats på felak- tiga grunder. Det gäller bl.a. , och . Möjlighet att återkalla medborgarskapsbeslut finns i bl.a. , , och . Det innebär att, i samtliga de länder som varit föremål för utredningens undersök- ning, en möjlighet att återkalla medborgarskapsbeslut finns. En ofta förekommande omständighet som kan läggas till grund för åter- kallelse enligt dessa länders rättsordningar är lämnande av felaktiga uppgifter beträffande bl.a. identiteten. Av redovisningen framgår att i några av de undersökta länderna omfattas barn inte av ett beslut om återkallelse. Det innebär att det i dessa länder av respekt för familjelivet i många fall torde finnas hinder mot utvisning. Det kan vidare konstateras att återkallelse på grund av lämnade oriktiga uppgifter, med undantag för , är en mycket sällsynt åtgärd. Redogörelsen skulle kunna sammanfattas enligt följande. rätt att stanna i Ja, om personen Ja, i vissa fall Ja, om en obe- Ja, i vissa fall Ja, om beslutet Ja, i vissa fall är fattat i fel- Ja, om förmåns- Ja, om ingen Ja, i vissa fall och får ett per- Nej 12 Synpunkter från organisationer Synpunkter från Rådet för flykting- och invandringsfrågor Utredningen anordnade en hearing med Rådet för flykting- och invandringsfrågor. I denna deltog företrädare för , Flyktinggruppernas och riksråd, Judiska , som arbetar med integra- tionsbefrämjande verksamhet (RIB), Rådgivningsbyrån för asylsökan- de och flyktingar, , och Kristna Råd. Sammanfattningsvis framkom bl.a. följande. Företrädaren för RIB var av den uppfattningen att ett medborgar- skapsbeslut under vissa förutsättningar bör kunna omprövas men att återkallelse inte skall ske om det får uppenbart orättvisa följder och drabbar tredje part. Han menade allmänt att allmänhetens tilltro till processen och besluten om att tilldela någon ett svenskt medbor- garskap är av största vikt för såväl den enskilde som för staten. Som skäl för sin uppfattning att återkallelse bör vara möjlig angav han att det inte stärker de nya svenskarnas ställning i om det fram- kommer att ett beslut om svenskt medborgarskap som grundar sig på falska eller på annat sätt oriktiga uppgifter inte kan återkallas. Vid en prövning av frågan om återkallelse bör ske borde enligt hans mening beaktas skälen till varför en person lämnat oriktiga uppgif- ter, eventuella familjerättsliga följder och konsekvenserna av en even- tuell statslöshet. Vidare borde varje prövning som kan beröra barn, direkt eller indirekt, föregås av en barnkonsekvensanalys. Slutligen ansåg han att beslut om återkallelse av rättssäkerhetsskäl bör fattas av domstol. Övriga deltagare menade att det inte bör införas en möjlighet att återkalla felaktiga beslut om svenskt medborgarskap. Flertalet me- nade att man, om vill skapa tilltro till systemet, i stället bör se till att handläggningen av medborgarskapsärenden förbättras så att felaktiga beslut inte fattas. Flera av dem menade också att det finns en risk för att en återkallelsemöjlighet skapar ett A-lag och ett B-lag i samhället och att således en hel grupp, den grupp vars medborgarskap skulle kunna förloras, skulle drabbas. Flera av deltagarna framförde att det ur integrationssynpunkt är bättre med ett oåterkalleligt medborgar- skap eftersom en återkallelsemöjlighet bl.a. skulle skapa en känsla av utanförskap. En del ifrågasatte om verkligen skall slå in på samma väg som man gjort i t.ex. , och Nederlän- derna, där klimatet generellt är betydligt hårdare när det gäller in- vandringsfrågor. Synpunkter från etniska organisationer m.fl. Utredningen höll ytterligare en hearing till vilken femton etniska organisationer hade bjudits in. I denna hearing del- tog företrädare för i , Kurdiska riks- förbundet, internationella föreningar för invandrar- kvinnor, Samarbetsorgan för etniska organisationer i och i samt två ledamöter i ung- domsfullmäktige. Vid hearingen framkom i huvudsak följande. En av deltagarna från ungdomsfullmäktige var av upp- fattningen att ett medborgarskapsbeslut i vissa fall bör kunna om- prövas men att det skall vara förbjudet att frånta någon ett medbor- garskap som denne haft viss bestämd minsta tid, exempelvis . Övriga deltagare var av den uppfattningen att det inte bör införas en möjlighet att återkalla felaktiga beslut om svenskt medborgarskap. Även vid denna hearing framfördes att det finns en risk att en åter- kallelsemöjlighet skapar ett A-lag och ett B-lag och att hela B-laget drabbas trots att återkallelse skulle bli aktuellt endast för enstaka per- soner. Vissa av deltagarna tyckte därför att det vore bättre om man i stället ansåg ett beslut om medborgarskap som grundas på felaktiga eller falska uppgifter vara en nullitet. Någon framförde att de två sor- ters medborgarskap som en återkallelsemöjlighet skulle föra med sig skulle strida mot alla medborgares likhet inför lagen och utgöra dold diskriminering. Några deltagare ansåg att den som fått svenskt med- borgarskap genom att ha vilselett beslutsmyndigheten eller förfarit otillbörligt skall få en straffrättslig sanktion men inte därutöver från- tas sitt medborgarskap. Liksom vid hearingen med Rådet för flykting- och invandringsfrågor framförde några av deltagarna att en åter- kallelsemöjlighet skapar en känsla av utanförskap och att det vore olyckligt ur integrationssynpunkt. Företrädaren för uppgav att det fanns olika uppfattningar inom riksförbundet i frågan om en återkallelsemöjlig- het bör införas. För egen del ansåg hon, med viss tvekan, att en möj- lighet till omprövning av medborgarskapsbeslut inte bör införas, bl.a. eftersom nästa steg i sådant fall skulle kunna bli att införa en möj- lighet till återkallelse även i de situationer en person efter förvärvet av svenskt medborgarskap begår brott. Beslutsmyndigheterna måste kontrollera de uppgifter som lämnas i ett medborgarskapsärende så noga att det i princip inte finns utrymme för felaktiga beslut. 13Är det vanligt att beslut om svenskt medborgarskap fattas på felaktiga grunder eller annars på felaktigt sätt? Enligt kommittédirektiven skall utredningen undersöka i vilken om- fattning det kan antas förekomma att beslut om svenskt medborgar- skap fattas på felaktiga grunder eller annars på felaktigt sätt. Uppdraget är av den karaktären att det inte lämpar sig att göra en enkätundersökning, intervjuer eller liknande. Som framgår av av- snitt 9 fattar eller länsstyrelserna sammanlagt unge- fär 20 000 positiva beslut om medborgarskap . Antalet fel- aktiga beslut torde vara ytterst få. Det skulle därför behövas en oerhört omfattande undersökning för att få fram statistiskt säkra resultat. Även om anonymitet garanteras torde också risken för att svaren inte är helt uppriktiga vara stor. Det kan också uppfattas som närmast oetiskt att direkt ställa frågor, där ett korrekt svar skulle innebära att den tillfrågade tillstår att han eller hon förfarit bedräg- ligt. Utredningen har i stället försökt att bilda sig en uppfattning om omfattningen genom samtal med företrädare för ett antal myndighe- ter som kan förväntas komma i kontakt med problematiken. Vi har besökt Medborgarskapsenheten på , , Säkerhetspolisen (), roteln Illegal invandring hos Riks- kriminalpolisen, och . Vi har också haft kontakter med länsstyrelserna i län och i . Det bör redan inledningsvis sägas att, frånsett , ingen av de myndigheter som utredningen har varit i kontakt med har nå- gon direkt uppfattning om hur vanligt det är att beslut om svenskt medborgarskap fattas på felaktiga grunder. Vidare är de enda kända fallen där beslut om svenskt medborgarskap har fattats på grund av bedrägligt förfarande de i avsnitt 8.5 beskrivna. Som framgått tidigare (se avsnitten 4.3.2 och 8.1) undersöker be- slutsmyndigheten i huvudsak på egen hand om kraven för erhållande av svenskt medborgarskap är uppfyllda. En person som önskar för- värva svenskt medborgarskap är i princip själv endast skyldig att Är det vanligt att lämna uppgifter om sin identitet, hemvist, sysselsättning och försörj- ning. Vidare lämnar den sökande uppgifter om de barn för vilka han eller hon är vårdnadshavare. Utrymmet för den sökande att lämna oriktiga eller ofullständiga uppgifter är därför i huvudsak begränsat till sådana uppgifter. Korrekta uppgifter om identiteten är å andra sidan en förutsättning för att myndigheten på riktiga grunder skall kunna pröva om övriga krav som ställs för förvärv av medborgarskap är uppfyllda. I de fall medborgarskap förvärvas genom anmälan kan vilseledande uppgifter lämnas också i fråga om föräldraskap. När eller har fattat beslut om förvärv av svenskt medborgarskap är ärendet avslutat hos respektive myndighet. Varken hos verket eller nämnden förekommer – natur- ligt nog – någon uppföljning av sådana ärenden eftersom myndig- heterna inte har någon tillsynsfunktion eller liknande. De har därför normalt inte någon kunskap om i vilken omfattning det kan antas förekomma att ett medborgarskapsbeslut fattats på felaktiga grunder. får sällan någon indikation på att någon har bli- vit svensk medborgare under felaktiga förutsättningar. Verket får emellertid i vissa fall yttra sig i ärenden som avser ändring av registrerade identitetsuppgifter i folkbokföringsdatabasen avseende naturaliserade personer. Den möjlighet som finns att hemvist här i landet erhålla svenskt medborgarskap trots att identiteten endast har gjorts sannolik har såvitt Migrations- verket kunnat bedöma inte medfört någon ökning av antalet med- borgarskap som beviljas på grundval av falsk identitet. Enligt torde det röra sig om ett mycket be- gränsat antal personer som kan tänkas ha fått svenskt medborgarskap genom att ha lämnat felaktiga eller ofullständiga uppgifter. Nämnden har i sammanhanget understrukit att det enligt gällande ordning krävs stark bevisning för att en sökande i ett naturalisationsärende skall be- dömas ha styrkt sin identitet. Därtill kommer enligt Utlänningsnämn- den det faktum att och nämnden har goda möjlig- heter att följa upp vilka identitetsuppgifter som har lämnats och vilka dokument en person har uppvisat under sina år i . Vid beslutsfattandet har myndigheterna tillgång till de uppgifter som utlänningen lämnat från tidpunkten då han eller hon reste in i fram till dess (normalt ) en ansökan om naturalisation Är det vanligt att Myndigheterna har också tillgång till en del tekniska hjälpmedel för att kunna genomlysa och kontrollera handlingar. I övrigt får beslutsmyndigheterna förlita sig på att de pass- och identi- tetshandlingar som utfärdats av behöriga hemlandsmyndigheter utvi- sar riktiga uppgifter om en persons identitet. Vid behov tar , liksom , hjälp av Statens kriminal- tekniska laboratorium för att få ett utlåtande om en handlings äkt- het. Enligt finns det inte anledning att tro att möjligheten att ge dispens från kravet på styrkt identitet har medfört någon väsentlig ökning av antalet medborgarskap som beviljats på grundval av falsk identitet. Länsstyrelserna följer inte heller upp ärenden avseende personer som av dem har beviljats svenskt medborgarskap. De har därför inte någon kunskap om det är vanligt att beslut om medborgarskap har fattats på felaktiga grunder. lämnar, som tidigare nämnts, yttrande till beslutande instanser i medborgarskapsärenden (se avsnitt 8.2). I dessa yttranden görs en bedömning av om den sökande kan misstänkas för säkerhetshotande verksamhet. menar att det är svårt att säga i vilken omfattning det kan antas förekomma att beslut om svenskt medborgarskap är felaktiga på grund av att sökanden har lämnat vilseledande uppgifter i samband med ansökan. När det gäller möjligheter att göra en korrekt säkerhetsbedömning försvåras den bl.a. av att det förekom- mer att personer söker uppehållstillstånd och medborgarskap i falsk identitet. I ett sådant fall kan ha information om säkerhetsho- tande verksamhet när det gäller sökandens rätta identitet. har även anfört att det förekommer att personer som fått uppehållstillstånd genom att åberopa falska identitetshandlingar efter tillståndsbeslutet begärt rättelse av registrerade identitetsuppgifter hos (se avsnitt 10). När personerna i fråga sedan levt med sina nya identiteter i de som krävs för att kunna bli svenska medborgare ansöker de om medborgarskap. Är det vanligt att Det kan vidare nämnas att har uppgivit att det förekommer fall i vilka inte har haft någon erinran mot att ansökan om med- borgarskap beviljas men där man senare, när beslutet om att bevilja medborgarskap redan är fattat, får sådan information som skulle ha motiverat ett avstyrkande av ansökan i ett tidigare skede. , roteln Illegal invandring får i vissa fall information om personer som har begått brott utomlands eller som misstänks för att ha begått brott utomlands (se avsnitt 8.3). Av sekretesskäl delger Rikskriminalpoli- sen inte all information som fått del av om misstankar om brott begångna utomlands av personer som vistas i med uppehållstillstånd. Enligt roteln Illegal in- vandring finns det personer som har fått svenskt medborgarskap men som inte skulle ha fått det om av Rikskriminal- polisen underättats om de brottsmisstankar som finns utomlands. Roteln har vidare uppgett att det förekommer att grovt kriminella utländska personer ingår äktenskap med i bosatta personer för att få uppehållstillstånd i . Det förekommer att beslutar om ändring av registre- rade identitetsuppgifter i folkbokföringsdatabasen beträffande bl.a. personer med uppehållstillstånd och personer som förvärvat svenskt medborgarskap genom anmälan eller efter ansökan (se avsnitt 10). Hitintills har det dock varit sällsynt att fattar sådana beslut avseende personer som förvärvat svenskt medborgarskap ge- nom anmälan. Ansökningar om ändring av identitetsuppgifter är vanligast förekommande från personer som kommer från , , och från länder i . beslut om ändring av identitetsuppgifter kan omfatta en persons person- nummer, namn, ursprungsnationalitet, födelseort eller födelseland. I de fall rättelserna avser flera av de i folkbokföringsdatabasen registre- rade identitetsuppgifterna, s.k. fullständiga identitetsändringar för någon som blivit svensk medborgare, torde beslutet om svenskt med- borgarskap ha fattats i felaktig identitet. Hur många sådana beslut om rättelser som fattar går inte att fastställa efter- Är det vanligt att som det inte går att med någon enkel metod få fram statistik (se av- snitt 10). I beslutar uppskattningsvis i tre till fem ärenden om fullständig identitetsförändring av en naturalise- rad. Verket bifaller yrkandena i ungefär hälften av dessa. Antalet ärenden som handlägger rörande fullstän- diga identitetsförändringar avseende naturaliserade personer eller personer som har fått uppehållstillstånd har varierat mycket det se- naste årtiondet och rört sig mellan något eller några tiotal ärenden upp till närmare 2 000 ärenden . Av dessa ärenden har flertalet rört naturaliserade. har betonat att vederbörande inte medvetet behöver ha lämnat felaktiga uppgifter om sin identitet i ärendet om medbor- garskap. Personen i fråga kan exempelvis ha varit registrerad i två länder (t.ex. i både och ) eller vid invandringen ha trott att han eller hon var medborgare i ett visst land men detta senare har visat sig vara felaktigt. har uppgett att man där inte känner till något fall då en person medvetet har ljugit om sin identitet för att få svenskt medborgarskap. Enligt torde det vara sällsynt att personer uppger falsk identitet för att dölja brottslighet. har uppgett att det däremot förekommer att personer medvetet uppger falsk identitet för att få uppehållstillstånd i . ansåg sig ha anledning att tro att infö- randet av regeln om dispens från kravet på styrkt identitet har med- fört en viss ökning av antalet medborgarskap som beviljas på grund- val av falsk identitet. har därvid uppgett att det förekom- mer att personer väntar innan de ansöker om och beviljas svenskt medborgarskap varefter de begär ändring av identitetsupp- gifterna i folkbokföringen. Här skall också nämnas att enligt Skatte- verket dröjer det normalt, sedan möjligheterna att återkalla ett uppehållstillstånd begränsades, innan identitetsbyte begärs av personer som vistas här med tillstånd. Genom kartläggningen får det anses klarlagt att det beträffande med- borgare från vissa länder förekommer oriktiga identitetsuppgifter i ärenden om naturalisation. Det har inte gått att fastställa 1999 införda möjligheten att ge dispens från kravet på styrkt identi- tet har medfört någon ökning av antalet medborgarskap som be- Är det vanligt att viljats på grundval av falsk identitet. Någon nämnvärd sådan ökning torde dispensmöjligheten i vart fall inte ha medfört.