sou · GUB3107 · 2007-01-01 00:00:00 — Samma sak gäller vid upprepad kort- tidsfrånvaro och om individen själv begär en rehabiliteringsutred- ning. En obligatorisk redovisning av sjukfrånvaron har införts för alla arbetsgivare med mer än tio anställda. Lagen trädde i kraft . En förstärkning av kompetensen inom har skett genom att –2003 fick 70 miljoner för att förstärka tillsynen inom det arbetsorganisatoriska området. Pengarna gick bland annat till att ge redan anställda inspektörer en fördjupad utbildning i psykosociala frågor, nyrekrytera 100 inspektörer med inriktning mot arbetsor- ganisation och utveckling av tillsynsmetoder i psykosociala frågor. Några av de utredningar som ägt rum sedan rehabiliteringsreformen 2.3.3Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet – Slutbetänkande av Utredningen om en handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet (SOU 2002:5) En särskild utredare () gavs i uppdrag att göra en samlad handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet. Utredningen skulle också föreslå hur förebyggande åtgärder, försäkringssystem, rehabilite- rande insatser m.m. kan bli mer effektiva redskap för att minska sjukfrånvaron i arbetslivet. Några av utredningens förslag Ny typ av utredning, rehabiliteringsunderlag Den nuvarande rehabiliteringsutredningen ska ersättas av ett rehabiliteringsunderlag. Underlaget ska lämnas till för senaste sjukanmälan. I underlaget ska redovisas uppgifter om arbetstagarens arbets- förmåga relaterad till arbetsuppgifter, prognos för återgång i arbete, eventuellt vidtagna och planerade åtgärder på arbetsplat- sen samt eventuella behov av rehabiliteringsinsatser. Läkarintyg som arbetsgivaren erhållit ska bifogas. Ett yttrande från företagshälsovården ska ingå angående arbets- förmågan relaterad till arbetsuppgifterna, behov av rehabiliter- ingsåtgärder, prognos för återgång i arbete och eventuellt för- slag till åtgärder utöver det som arbetsgivaren har föreslagit. Arbetsgivarens uppfattning ska också redovisas i underlaget. ska upprätta rehabiliteringsunderlag för en försäkrad som saknar arbetsgivare. Arbetsgivaren ska vid sjukanmälan lämna uppgifter om den anställdes inkomstförhållanden och arbetstid hos arbetsgivaren. Några av de utredningar som ägt rum sedan rehabiliteringsreformen SOU 2006:107 En förordningTPF10FPT reglerar innehållet i rehabiliteringsutredningen. Ett yttrande från företagshälsovården är inte obligatoriskt i Ett krav på att arbetsgivare vid sjukanmälan ska lämna uppgift om den anställdes inkomst och arbetstid infördes i sjuklönelagen. Ekonomiska drivkrafter för arbetsgivare Den generella sjuklöneperioden ska förlängas . De sammanlagda arbetsgivaravgifterna ska sänkas i motsva- rande grad som kostnaderna ökar på grund av den generella förlängningen av sjuklöneperioden. Sjuklöneperioden är och åtföljs sedan av en särskild sjukförsäkringsavgift för arbetsgivaren så länge den anställde är helt sjukskriven enligt ny lagstiftning från den 1 januari 2005TPF11FPT. Ett högkostnadsskydd bör införas I sjukförsäkringen ska införas ett obligatoriskt högkostnads- skydd för sjuklönekostnader för arbetsgivare som har en årlig lönesumma som uppgår till max 160 basbelopp. Ersättning ska utges från sjukförsäkringen för den del av kostnaden som överstiger av den genomsnittliga sjuklönekostnaden för samtliga arbetsgivare. Rehabiliteringsåtgärder för anställda vars arbetsgivare omfattas av högkostnadsskyddet ska också ingå i högkostnadsskyddet. Lagen (2004:1237) om särskild sjukförsäkringsavgift, som trädde i kraft reglerar arbetsgivarens medfinansiering. Det finns ett fribelopp och ett högkostnadsskydd. Fribeloppet innebär att arbetsgivaren endast betalar den särskilda sjukför- säkringsavgift som överstiger på ett kalenderår. Hög- kostnadsskyddet innebär att en arbetsgivare aldrig betalar av den totala lönesumman för ett kalenderår i särskild sjukförsäkringsavgift. 10TP PT Förordningen (2003:426) om rehabiliteringsutredning enligt 22 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring. Några av de utredningar som ägt rum sedan rehabiliteringsreformen ansvar för medicinsk rehabilitering ska förtydligas. Sjukvården ska ansvara för att personalen har tillräcklig kompe- tens i försäkringsmedicin. En omfattande utbildning i försäkringsmedicin har i Försäk- ringskassans regi genomförts för läkare inom primärvård och företagshälsovård. Utbildningen har finansierats genom ett sär- skilt anslag från regeringen. aviseras ett uppdrag till berörda myn- digheter att utforma en mer kvalitetssäkrad, enhetlig och rätts- säker sjukskrivningsprocess. Arbetsmarknadspolitikens ansvarsområde bör vidgas till att skapa en kompletterande arbetsmarknad för människor med begränsad arbetsförmåga på grund av sjukdom. Regeringen bör överväga att skapa en ny form av bidrag, rehabiliteringsbidrag samt ett kvoteringssystem för dem som uppfyller villkoren för rehabiliteringsbidrag. aviseras bland annat följande. Arbets- förmedlingens uppdrag utvidgas till att omfatta även anställda som behöver byta anställning på grund av ohälsa. Ett särskilt anställningsstöd och lönebidrag införs för personer som på grund av ohälsa behöver byta arbete. Arbetsmarknadsmyn- digheterna får ett ansvar för arbetshjälpmedel till anställda med lönebidrag så länge lönebidraget lämnas. Bättre beslutsunderlag för bedömning av rätten till ersättning från sjukförsäkringen Genom att rehabiliteringsunderlag från arbetsgivaren med ytt- rande från företagshälsovården införs. 11TP PT Lag (2004:1237) om särskild sjukförsäkringsavgift. Några av de utredningar som ägt rum sedan rehabiliteringsreformen ska upprätta rehabiliteringsunderlag för den som saknar arbetsgivare. ska vid längre sjukskrivningar regelmässigt inhämta underlag från företagshälsovården. Dessa underlag ska bekostas av . Medicinska underlag ska innehålla uppgifter om patientens till- gång till företagshälsovård samt medicinskt syfte med sjuk- skrivningen. ska efter det att rehabiliteringsunderlag kommit in från arbetsgivaren fastställa en rehabiliteringsplan. I denna ska anges tidplan och beräknade kostnader för alla de åtgär- der som är aktuella. Arbetsgivaren ska vara skyldig att genomföra och finansiera de åtgärder som enligt planen arbetsgivaren ska svara för. Rehabiliteringsplan ska upprättas från det att rehabiliteringsutredning inkommit om individen har behov av insatser som ger rätt till rehabiliteringsersättning. Ändringen i 22 kap. 3 § AFL infördes . Den primära uppgiften är att tillgodose den försäkrades rätt till ersättning och att samordna erforderliga rehabiliteringsinsatser, ansvara för att den försäkrades förutsättningar för och behov av rehabiliteringsinsatser utreds, planeras, genomförs och följs upp. En personlig koordinator med ansvar för beslut och samord- ning av åtgärder under hela sjukfallsperioden ska utses i samt- liga sjukfall. En fokusering har skett på individens rätt till ersättning och en mer korrekt tillämpning av steg för steg modellen. ska alla som varit sjukskrivna ha en egen kontaktperson på . Några av de utredningar som ägt rum sedan rehabiliteringsreformen möjlighet att köpa tjänster bör begränsas till försäkringsmedicinska utredningar, underlag från företagshälsovår- den och rehabiliteringsåtgärder i den mån försäkringen träder in i arbetsgivarens ställe. Det finns ingen begränsning av möjlighet att finansiera rehabiliteringstjänster enligt ovanstående förslag men enligt direktiv i budgetprop. kan Försäkringskas- sans särskilda medel användas till utredningar som behövs för att ta ställning till rätten till sjukpenning och behov av rehabili- tering. har tagit fram rikt- linjer för försäkringskassornas användning av medel för köp av rehabiliteringstjänster. 2.3.4Utveckling av god företagshälsovård, ny lagstiftning och andra åtgärder – Betänkande av företagshälsovårdsutredning (SOU 2004:13) En särskild utredare () fick i uppdrag att överväga vissa frågor om företagshälsovård: Om det behövs förändringar av de legala förutsättningarna för arbetsgivarens skyldighet att utnyttja företagshälsovård, om det bör införas krav på eller villkor angående kvalitetssäk- ring av den företagshälsovård som krävs med stöd av lag, huvudmannaskapet för företagshälsovårdsutbildningen samt hur utbildningen ska organiseras och dimensioneras, hur personalförsörjningen inom företagshälsovård ska kunna säkerställas utan negativa effekter för sjukvården eller annan för samhället viktig verksamhet samt hur den särskilda kompetens som finns inom företagshälsovård bättre ska kunna utnyttjas i sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen, om förutsättningar finns för tillämpning av avtal över hela lan- det mellan företagshälsovård, landsting och försäkringskassa och vilka åtgärder som är lämpliga och möjliga för att sådana avtal ska komma till stånd. Några av de utredningar som ägt rum sedan rehabiliteringsreformen Sammanfattning av utredningens förslag Utredningen föreslår att en särskild lag om företagshälsovård införs, till vilken ska hänvisas i AML. Den nya lagen lägger fast företagshälsovårdens samhälleliga uppdrag och syftar till att främja utvecklingen av god företagshälsovård. Den nya lagen definierar företagshälsovårdens uppdrag och uppgifter med vissa modifie- ringar i förhållande till den nuvarande regleringen i AML. Med företagshälsovård ska enligt den nya lagen avses en multidisciplinär och professionellt oberoende expertverksamhet inom områdena förebyggande arbetsmiljöarbete och arbetslivsinriktad rehabiliter- ing till stöd för arbetsgivare och arbetstagare i arbetet med att uppnå en god arbetsmiljö i enligt med bestämmelserna i . Det systematiska arbetsmiljöarbetet och den arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet som föreskrivs i 3 kap. AML lyfts fram särskilt. I betänkandet framhålls att för att få ett genomslag av kva- litativ företagshälsovård införs ett samhälleligt godkännandeförfa- rande. Godkännandet ska vara frivilligt, dvs. inte ett krav för att få bedriva företagshälsoverksamhet. Vidare föreslås att det inrättas en företagshälsovårdsnämnd hos , vilken ska stå för godkännandet. Godkända företagshälsovårdsenheter registreras hos verket. Det blir de godkända företagshälsovårdsenheterna som staten främst kommer att hänvisa till när det talas om företagshäl- sovård i bl.a. annan lagstiftning och i samband med sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen. Utredningen föreslår inte något krav om obligatorisk använd- ning av företagshälsovården. Däremot föreslår utredningen flera åtgärder för att den godkända företagshälsovården ska användas. Bl.a. föreslår utredningen att ges anvisningar om att godkända företagshälsovårdsenheter bör användas om det behövs fördjupade arbetsförmågebedömningar eller utredningar om rehabiliteringsbehov. Vidare föreslås att avdragsrätten för när- ingsidkare för företagshälsovård i inkomstskattelagen knyts till användandet av en godkänd företagshälsovårdsenhet. Utredningen föreslår även att det i AML ställs tydligare krav på arbetsgivaren att bedöma behovet av extern expertis såsom företagshälsovård i arbetsmiljöarbetet. Några av de utredningar som ägt rum sedan rehabiliteringsreformen I detta avsnitt redovisas några andra utredningar som är av intresse för nuvarande utredningsuppdrag. Utredningarna, förutom RFV och AMS förslag till en effektivare arbetslivsinriktad rehabilitering, nämns även i våra direktiv. De utredningar som redovisas är följande. Morgondagens rehabilitering – om uppdrag och gränssnitt mot rehabiliteringsansvariga parter (RFV ANSER 1999:8). Ett effektivt rehabiliteringsarbete? Om samordning och köp av rehabiliteringstjänster (Statskontoret, 2001). RFV och AMS förslag till en effektivare arbetslivsinriktad rehabilitering (uppdrag enligt regeringsbeslut ). köp av tjänster för rehabilitering (RiR 2004:12). 2.4.1Morgondagens rehabilitering – om uppdrag och gränssnitt mot rehabiliteringsansvariga parter (RFV ANSER 1999:8) Rapporten var RFV:s samlade ställningstagande av nödvändiga för- ändringar av försäkringskassornas uppdrag att samordna rehabili- tering. RFV föreslog sammanfattningsvis följande. Att regeringens och RFV:s styrning av försäkringskassornas arbete med rehabilitering enligt 22 kap. AFL och förebyggande ohälsoarbete i ökad utsträckning borde präglas av mål- och resultatstyrning och till mindre del av regelstyrning. Att får ansvar för rehabiliteringsutredning för såväl anställda som dem som saknar anställning. RFV anser att det måste bli en central uppgift för försäkringskassorna att ansvara för att det i varje sjukfall med viss varaktighet ska fin- nas utredningar av rätt kvalitet som ger en gedigen helhetsbild och som kan ligga till grund för bedömningen av den enskildes Några av de utredningar som ägt rum sedan rehabiliteringsreformen arbetsoförmåga och behov och förutsättningar för rehabiliter- ing. Att RFV skulle se över nuvarande normering vad gäller begrep- pen samordning och samverkan. Att ändringar görs i AFL så att särregler för arbetslivsinriktad rehabilitering inom socialförsäkringen tas bort och att rehabi- literingspenningen avskaffas. Att rehabiliteringsplan borde upprättas då en försäkrad är i behov av olika former av åtgärder, från flera aktörer, för att kunna återfå sin arbetsförmåga. Rehabiliteringsplanens innehåll bör inte lagregleras. Att ska kunna upphandla utredningar som syftar till att klargöra motivationsrelaterade frågeställningar. Att roll är att skapa förutsättningar för och stödja den enskilde i rehabiliteringen. Att lagstiftningen ändras så att begreppet tillsyn utmönstras ur 22 kap. 5 § AFL. RFV föreslog vidare att lagstiftningen ändras enligt följande. får ansvaret för att den enskildes behov av rehabilitering klarläggs. Arbetsgivaren på förfrågan från svarar för utredningar med anknytning till arbetsplatsen. Detta ersätter arbetsgivarens nuvarande skyldighet att lämna rehabiliterings- utredning till vid åtta veckors sjukskrivning. Det klargörs att arbetsgivaren ska genomföra och bekosta sådana rehabiliteringsåtgärder som syftar till att den enskilde ska kunna återgå i arbete hos arbetsgivaren. Arbetsgivaren ska dock inte vara skyldig att bekosta och genomföra sådana insat- ser som faller inom kommunens, hälso- och sjukvårdens eller annans ansvarsområde. Några av de utredningar som ägt rum sedan rehabiliteringsreformen 2.4.2Ett effektivt rehabiliteringsarbete? Om samordning och köp av rehabiliteringstjänster (Statskontoret, 2001) Utredningen för ökad hälsa i arbetslivet (SOU 2002:5) gav Statskontoret i uppdrag att utreda rehabiliteringsarbete och köp av rehabiliteringstjänster. Uppdraget innebar bl.a. att Statskontoret skulle redovisa vilka som får rehabi- litering och hur urvalet görs och vilka tjänster som Försäkringskas- san köper i samband med rehabilitering. Statskontoret lämnade i huvudsak följande synpunkter måste tillsammans med de andra aktörerna inom rehabiliteringsområdet förmås att kraftsamla för att han- tera det stora antalet långvarigt sjukskrivna. Det är av största vikt att inte står ensam i detta arbete då det riskerar leda till en ökad förtidspensionering som får svåra kon- sekvenser för sysselsättningen och samhällsekonomin. Det mycket stora antalet långvarigt sjukskrivna kan temporärt komma att kräva särskilda åtgärder. personal måste få tillgång till ett samlat metodstöd för arbetet med sjukskrivning och rehabilitering. måste bygga upp den kompetens som behövs för samordningsuppdraget. I ett första steg bör alla andra rehabiliteringsaktörer få ett ansvar för att genomföra rehabili- teringsutredningar. Arbetsgivarens ansvar för att vidta rehabiliteringsåtgärder måste förtydligas. Arbetsgivarens ansvar bör upphöra när målet för rehabilitering är återgång i arbete hos den gamla arbetsgivaren. Informationsflödet mellan sjukvården, den enskilde och För- säkringskassan måste förbättras. Sjukvårdens ansvar för att genomföra rehabiliteringsutredningar kan därvid vara ett första steg. Några av de utredningar som ägt rum sedan rehabiliteringsreformen System för uppföljning och utvärdering som fångar åtgärder och kostnader både hos och andra rehabili- teringsaktörer måste byggas upp. 2.4.3RFV och AMS förslag till en effektivare arbetslivsinriktad rehabilitering (Uppdrag enligt regeringsbeslut ) Regeringen uppdrog åt () och RFV att komma med förslag till hur den arbetslivsinriktade rehabiliter- ingen skulle kunna utformas så att fler sjukskrivna fortare kan återfå arbetsförmågan och få ett arbete. Vissa av de regeländringar som föreslogs Möjlighet för anställda att anvisas till arbetsmarknadspolitiskt program Personer som har en anställning, men som – på grund av nedsatt arbetsförmåga till följd av sjukdom – inte kan omplaceras till andra arbetsuppgifter hos nuvarande arbetsgivare, behöver ges möjlighet att genom praktik, utbildning m.m. rustas för att kunna ta annat arbete. Personer som efter sjukdom inte kan omplaceras eller där arbetsplatsen inte kunnat anpassas med hänsyn till en nedsatt arbetsförmåga bör anses tillhöra en grupp som riskerar att bli arbetslösa. Reglerna för anvisning till arbetsmarknadspolitiska pro- gram ger möjlighet att anvisa en person som riskerar att bli arbetslös. I praktiken tillämpas denna möjlighet i viss utsträckning för varslade personer. Ett kraftfullt stöd behövs för att öka möjligheterna att till arbetsli- vet återföra personer med nedsatt arbetsförmåga som annars riskerar att få sjukersättning eller vara fortsatt långtidssjukskrivna. Syftet ska vara att underlätta för personer som varit sjuka att komma tillbaka i arbete. Ett särskilt anställningsstöd skapas Några av de utredningar som ägt rum sedan rehabiliteringsreformen för personer som haft en sammanhängande sjukskrivningsperiod . Stödet bör kunna lämnas av arbetsgivarens lönekostnader med möjlighet till förlängning upp . Prövning av arbetsförmågan gentemot hela arbetsmarknaden Om en person på grund av sjukdom inte kan återgå till sin gamla anställning ska arbetsförmågan prövas mot hela arbetsmarknaden. Om han eller hon trots den sjukdom som personen har kan klara ett annat, på arbetsmarknaden normalt förekommande arbete finns det ingen rätt till ersättning från socialförsäkringen. Utredningen föreslår att ska pröva anställdas arbetsförmåga mot hela arbetsmarknaden. Det finns en risk att arbetsgivare är restriktiva när det gäller att anställa personer som rehabiliterats efter en lång sjukperiod och återfått sin arbetsförmåga. Arbetsgivare kan befara ökade sjuklöne- kostnader för personer som har fler och längre sjukperioder bakom sig. För att underlätta för denna grupp att få en anställning före- slogs det att det bör införas ett högriskskydd mot sjuklönekostna- der för arbetsgivare som anställer en person med längre tids sjuk- skrivning. Alla som uppburit sjukpenning, rehabiliteringsersätt- ning, sjukersättning eller aktivitetsersättning av före anställningen bör omfattas av ett sådant skydd. Högriskskydd bör vara uppbyggt så att en arbetsgivare som anstäl- ler en person som varit sjukskriven inte ska behöva betala sjuklön för den personen av från för- sta dagen av anställningen. Rätt till ledighet för att pröva annan anställning Det föreslogs att det införs en rätt till ledighet för att prova en annan anställning för anställda som varit sjukskrivna minst och som inte kan återgå i arbetet hos sin arbetsgivare. Ledig- het enligt förslaget ska kunna ges för högst . Några av de utredningar som ägt rum sedan rehabiliteringsreformen har ett uppbyggt samarbete med Arbetsmarknadsmyndigheterna kring arbetslösa sjuk- skrivna. har gjort en stor satsning på utveckling av gemensamma metoder i handlägg- ningen. föreslås Arbetsförmedlingen få ett utvidgat uppdrag så att det omfattar även anställda som på grund av ohälsa behöver byta anställning. Ett särskilt projekt med inriktning på personer som är lång- tidssjukskrivna eller uppbär tidsbegränsad sjuk- eller aktivitets- ersättning pågår . finns också förslag på anställningsstöd för den som på grund av sjukdom måste byta arbetsgivare. Dessutom har nuvarande utredning fått ett tilläggsdirektiv angående frågan om lönebidrag ska kunna utgå i ett anställ- ningsförhållande, dvs. där en arbetstagare som under pågående anställning drabbats av ett funktionshinder som medför så ned- satt arbetsförmåga att hans eller hennes arbetsgivare överväger uppsägning. 2.4.4Försäkringskassans köp av tjänster för rehabilitering (RiR 2004:21) har valt att granska försäkringskassornas förutsätt- ningar att effektivt hantera köp av tjänst samt hanteringens effekter på ansvarsfördelningen mellan försäkringskassa och arbetsgivare. Granskningen har utgått från följande frågor. Finns tydliga mål och regler? Har köp av tjänst följts upp och hur har resultaten använts? Föreligger hinder för användning av sär- skilda medel? I rapporten konstaterar att försäkringskassorna inte har förutsättningar att hantera köp av tjänst på ett effektivt sätt eftersom det är oklart för vilka syften som medlen ska användas. Utan tydlig målsättning lämnas handläggaren till att enbart utgå från sina erfarenheter. Prioriteringar mellan sjukskrivna och mellan Några av de utredningar som ägt rum sedan rehabiliteringsreformen tjänster är därför beroende av vilken handläggare som har ansvar för ärendet. Enligt motverkar dagens hantering kra- vet på likabehandling inom socialförsäkringen. Den otydliga mål- sättningen har också givit sämre förutsättningar för uppföljning. Eftersom försäkringskassornas möjlighet att köpa rehabiliter- ingstjänster inte berördes 1992 framgår det inte av AFL eller förarbetena till densamma vilken aktör som ska stå för vilken kostnad. Att försäkringskassorna och enskilda handläggare agerar på olika sätt både när det gäller vad som ska köpas och vilken aktör som ska stå för kostnaden har negativ inverkan på tydligheten i ansvarsför- delningen. anser att den ordning som förekommer med för- handlingar med arbetsgivaren om kostnader för köp av tjänst inte är rimlig inom ramen för en socialförsäkring som vill beakta lik- formighet och rättvisa. uppföljning visar att upp- följningssystem är bristfälliga då de inte kan följa upp köpen och dess effekter. Enligt används köp av tjänst för att lösa gräns- dragningsproblem inom den arbetslivsinriktade rehabiliteringen och för att lösa resursbrister inom . Försäkrings- kassan köper allt mer utredningar för att få ett fullgott beslutsun- derlag eftersom hälso- och sjukvården inte levererar detta. Medlen används också för att köpa åtgärder till anställda vars arbetsgivare av olika anledningar inte finansierar åtgärderna. På detta sätt riskerar att ta över ansvar som åvilar någon annan. Medlen kan användas till sådana insatser som bedöms direkt erforderliga för att återföra en försäkrad i arbete. Det gäller tjänster dels för utredning av förutsättningarna för rehabilitering och dels för de direkta åtgärder som syftar till att underlätta en återgång till förvärvsarbete. Insatser av rent medicinsk karaktär får inte köpas. Inte heller skulle medlen användas till insatser som motiverades av struktur- förändringar i arbetslivet eller i syfte att i allmänhet förebygga arbetslöshet. får försäkringskassorna inte längre köpa aktiva åtgärder till arbetslösa sjukskrivna. Förändringen genomför- des i syfte att tydliggöra Arbetsförmedlingens ansvar för denna grupp. /2003 nämner regeringen att reglerna Några av de utredningar som ägt rum sedan rehabiliteringsreformen bör förtydligas när det gäller vilka grupper som köp av tjänst ska tillfalla. Regeringen föreslog att köp av tjänst endast borde använ- das till personer i små företag samt till personer som inte kan återgå till sin arbetsgivare. lämnade i sin rapport följande rekommendationer Regeringen bör initiera en översyn av AFL i syfte att klargöra gränsdragningen mellan och arbetsgivarens ansvar för rehabilitering. Regeringen bör precisera inriktningen för köp av tjänst. Preciseringen ska syfta till att minska olikheterna i hanteringen av medlen och på så sätt ge bättre förutsättningar för likabe- handling och skapa tydlighet i ansvarsstrukturen.