sou · GUB381 · 2007-01-01 00:00:00 — I såväl mark som avsatts för naturvård som annan skogsmark finns ett stort behov av förstärkt naturvårdsinriktad skötsel Kartlägg kontinuitetsskogar Kontinuitetsskogar pekas ut särskilt i skrivelsen från ArtDatabanken och CBM. Man föreslår att dessa skogar kartläggs, digitaliseras, följs upp och läggs in i interna planeringssystem (Kotten). När det gäller hänsyn i produktionsskog, s.k. generell hänsyn, skriver ArtDatabanken och CBM bl.a. att det behövs tydligare SOU 2006:81 Utarmning av biologisk mångfald 213 kravnivåer i skogsvårdslagen samt att lägstanivån i skogsvårdslagen måste höjas. De anser vidare att de gröna skogsbruksplanerna bör utvecklas så att lämpliga naturhänsyn vid avverkning markeras i de bestånd som brukas med generell hänsyn. ArtDatabanken och CBM anser att och Polytaxinventering bör ersättas av mer omfattande avverkningsplanering för småskogsbruket i kombination med stickprov på utförda avverkningar. Dessutom anser man att formerna för att öka och restaurera naturvärden genom att bruka skogen, t.ex. med s.k. förstärkt hänsyn, behöver utvecklas. Positiv återkoppling till markägare Något som ArtDatabanken och CBM pekar särkilt på är behovet av positiv återkoppling till skogsägare som utför åtgärder som främjar den biologiska mångfalden. Man menar att de markägare som tidigare tagit mer hänsyn än lagen kräver bestraffas genom att få sina möjligheter att bruka marken beskurna, t.ex. genom att områden klassas som nyckelbiotoper. Man jämför med jordbruket där man menar att det numera är allmänt accepterat att brukare får ersättning för att producera även kollektiva nyttigheter. En form för att kompensera markägare skulle kunna vara att en grön plan och rådgivning erbjuds kostnadsfritt till skogsägare som förbinder sig att ta hänsyn enligt rådgivningsnivån. ArtDatabanken och CBM föreslår att budgeten för Nokås och naturvårdsavtal ökas kraftigt. Nokås-stöd pekas ut som ett bra verktyg för direkt belöning till markägare som vill göra naturvårdsinsatser på den egna marken. Naturvårdsavtal är bra men bör användas på ett mer flexibelt sätt, säger man i skrivelsen och framför att man behöver utreda alla tänkbara sätt att öka skogsägarnas möjligheter att satsa på annat än virkesproduktion. För att klara miljömålen krävs många nya styrmedel, t.ex. olika former av samarbetsavtal som kompletterar naturvårdsavtalen. Slutligen pekar ArtDatabanken och CBM på att kompetensen bland de personer som arbetar med naturvård i skogen behöver breddas eftersom det handlar om ekonomi, juridik, biologi, kommunikation, statsvetenskap, kulturgeografi m.m. Utarmning av biologisk mångfald SOU 2006:81 214 12.7.2 ArtDatabanken om tillståndet för skogslevande arter Nedanstående avsnitt bygger i huvudsak på ett utdrag ur boken arter i utgiven av ArtDatabanken. Miljömål för hotade arter Enligt det sextonde miljökvalitetsmålet, Ett rikt växt- och djurliv, ska andelen hotade arter ha minskat med och inga fler arter ha försvunnit jämfört med rödlistan . Att ge en exakt siffra på hur det har gått med miljömålet för hotade arter låter sig ännu inte göras. Förutom de bedömningstekniska osäkerheterna är en att mäta förändringar över, inte minst med tanke på den ytterst begränsade övervakning som sker av landets arter. Trenden är i bästa fall en aning positiv, men att döma av de arter som det finns säker kunskap om ser det tyvärr ut som om kurvan fortfarande pekar åt fel håll, om än inte lika kraftigt som . Man måste dock vara medveten om att naturvård är ett långsiktigt arbete där det tar tid innan storskaliga positiva resultat kan ses. De senaste årens insatser har definitivt varit positiva. Situationen hade tveklöst varit avsevärt allvarligare om inget hade gjorts. Än återstår dock mycket arbete innan 2010målet och miljömålen för hotade arter nås. För att kunna följa hur det faktiskt går för arterna i naturen är behovet stort av en utökad artövervakning. Rödlistade arters förekomst i olika naturtyper Gott och väl hälften () av de rödlistade arterna förekommer i skogsmiljöer (i vid bemärkelse). är generellt sett artrikare ju längre söderut man kommer. har markanvändningstrycket varit högre, andelen skyddad mark är betydligt lägre och kunskapsläget bättre i landets södra delar. Sammantaget har detta lett till att antalet rödlistade arter är påtagligt högre i . SOU 2006:81 Utarmning av biologisk mångfald 215 Tabell 12.1 Antal rödlistade arter 2005 i respektive naturtyp Antal arter Skog 1 862 () Jordbrukslandskap 1 694 () miljö 512 () Fjäll 173 () Våtmark 512 () Sötvatten 219 () Havsstrand 289 () miljö 231 () Alla 3 653 Hotsituation i skogslandskapet för den biologiska mångfalden i landets skogar har ur vissa aspekter utvecklats positivt . Antalet skogsreservat och arealen skyddad skog har ökat. Dessa avsättningar, tillsammans med skogsnäringens förbättrade naturvårdsinsatser, är mycket betydelsefulla. Många nya nyckelbiotoper har lokaliserats och skyddats i hela landet, och med dem fyndplatser för känsliga arter. Den generella naturhänsynen i skogsbruket har blivit bättre genom utbildning, miljöcertifiering och en större medvetenhet om naturvård. Ekologisk landskapsplanering och gröna skogsbruksplaner lyfter fram de ekologiska aspekterna tydligare. Omfattande utbildning för personer som är verksamma i skogsbruket har genomförts. I och med tillkomsten av miljömålet Levande skogar finns det preciserade mål, bl.a. för mängden död ved, för att gynna den biologiska mångfalden. Trots ovan nämnda förbättringar är situationen för rödlistade arter i skogen totalt sett dock inte mätbart bättre än . Det kvarstår betydande problem vilka dels beror på dagens sätt att bruka skogen, dels på den storskaliga omvandling som skedde Utarmning av biologisk mångfald SOU 2006:81 216 andra hälft. Även många ännu inte rödlistade skogslevande arter fortsätter att minska; som exempel kan nämnas entita och talltita. Andra problem är att: De barrskogar som planterades efter stora avverkningar eller på igenplanterad tidigare jordbruksmark och framåt är biologiskt fattiga. För att höja skogsproduktionen har det framförts önskemål om att utöka skogsgödslingen till 1980talets nivåer, dvs. till uppemot 200 000 ha . Inte minst i kombination med luftburet kvävenedfall kan detta få negativa konsekvenser för sammansättning, bland annat för vissa grupper av mykorrhizasvampar. En betydande del av de rödlistade arternas förekomst i dagens skogslandskap utgör endast små och isolerade rester av tidigare större populationer med mer sammanhängande utbredning. I ett femtioårigt perspektiv har mängden skog äldre än enligt Riksskogstaxeringen ungefär halverats i hela landet. har arealen skog äldre än minskat . kontroller visar att var fjärde avverkning fortfarande inte lever upp till skogsvårdslagens minimikrav för naturvårdshänsyn. Minst en tredjedel av alla skogslevande arter och hälften av de rödlistade skogsarterna är knutna till ved. Många av de rödlistade skogslevande arterna är anpassade både till ett speciellt substrat och till relativt korta spridningsavstånd. Arealen med äldre lövträd har minskat , och i landet som helhet. Störst är nedgången av mängden gamla lövträd i norra . I de syd- och mellansvenska lövskogsdominerade markerna är faunan och ofta knuten till en speciell hävd och skötsel. Denna skötsel behöver på många håll utökas i omfattning. Arealen av ek- och bokskog har minskat kraftigt i ett 100årsperspektiv . I hela återstår av ekskogen och av bokskogen jämfört med . SOU 2006:81 Utarmning av biologisk mångfald 217 Ett påtagligt problem i är avsaknaden av nya lövbrännor (lövskogsrika partier som kommit upp efter skogsbränder). Flera skogsbolag har dock visat ett ökat intresse för naturvårdsbränningar, vilket lokalt haft en positiv inverkan på brandberoende arter. Nedanför den formella gränsen för den fjällnära skogen är andelen statligt skyddad skog . 12.8 åtgärdsprogram för hotade arter8 , eller 2 000, av djur- och växtarter är hotade av utrotning. Deras livsmiljöer har påverkats av miljöförstöring och att jordbruket, skogsbruket och fisket har rationaliserats. Inom ramen för arbetet för att lösa de stora miljöproblemen inom en generation, , startar och länsstyrelserna 210 åtgärdsprogram för över 500 arter och livsmiljöer fram . Dessa program är en del av arbetet för att klara miljökvalitetsmålen. Åtgärdsprogrammen innebär en nysatsning på skötsel och återskapande av naturmiljöer. avsatte för länsstyrelsernas arbete med programmen och för särskilda insatser. En del program rör livsmiljöer för flera arter. är målet att andelen hotade arter ska ha minskat . Ett åtgärdsprogram för en hotad art är ett vägledande dokument som fastställs av . Länsstyrelserna tar fram programmen. Många av de hotade arterna finns bara kvar på några få ställen i landet och varje länsstyrelse får huvudansvar för vissa arter som finns i deras län. Programmen tas fram i samverkan med andra myndigheter och aktörer. ArtDatabanken vid har en viktig roll med sin kunskap om hotade arter. Programmen är i första hand underlag för myndigheters och organisationers arbete. Länsstyrelserna samordnar åtgärdsprogrammen med andra verksamheter i länet, t.ex. bildande och skötsel av naturreservat, fiskevård och EU:s miljöersättningar till jordbruket. Utarmning av biologisk mångfald SOU 2006:81 218 12.9 för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas) uppdrogs i regleringsbrevet att ta fram en kunskapsöversikt över forskning om biologisk mångfald som relaterar till de av fastställda miljökvalitetsmålen med tillhörande delmål samt till de internationella åtaganden som gjort.9 Kunskapsöversikten togs fram vid () på uppdrag av Formas. Som underlag till rapporten intervjuades forskare och representanter för bl.a. myndigheter och näringsliv. Integrering miljö-produktion för liten Kunskapsöversikten visar att den nationella forskningskompetensen inom biologisk mångfald har breddats och att har fått en bättre kunskapsbas inom området. Merparten av forskningen är relevant för miljömålsarbetet, men miljömålsmyndigheterna skulle, enligt Formas, också behöva medel för uppdragsforskning. Angående miljökvalitetsmålet Levande skogar sägs i rapporten bl.a. att trots att det nu är produktionsmålet och miljömålet gavs lika stor vikt i skogsbruket är integreringen, enligt avnämare och forskare, av mål och åtgärder fortfarande alltför liten. I rapporten sägs vidare att pendeln nu börjar svänga över mot produktion igen från ett tidigare fokus på naturvård. Därför finns enligt intervjuade forskare och avnämare behov av strategiska politiska beslut för inriktningen på miljömålsarbetet. Effekter av naturhänsyn dåligt kända Generellt behövs också ökad kunskap om betydelsen av hård död ved, gammal skog, äldre lövrik skog samt föryngring av lövskogsbestånd för bevarande av arter, habitat och ekologiska processer. Uppgifter om detaljerade naturvärden i nyckelbiotoper saknas i stor utsträckning och av arealen nyckelbiotoper är känd. Troligen finns mycket av den okända arealen i fjällnära skog. Naturvärdena i storskogsbrukets avsättningar är ännu inte 9 Formas, Biologisk mångald en kunskapsöversikt över befintlig forskning och kunskapsbehov i miljömålsarbetet, . SOU 2006:81 Utarmning av biologisk mångfald 219 kvalitetssäkrade, som de frivilliga avsättningarnas lokalisering, och ägarnas långsiktiga intentioner, ofta är okända. Avnämarna uttrycker, enligt Formas, behov av ökad kunskap om vilka effekter naturhänsyn får på den biologiska mångfalden vid föryngringsavverkning, markberedning, gallring och röjning. Parallellt bör långsiktigt dynamiska effekter på biologisk mångfald av konventionell skogsodling, röjning och gallring undersökas. Det finns, enligt både forskare och avnämare, få empiriska studier av hur man kan restaurera områden för att bevara arter i livskraftiga populationer, heter det i rapporten från Formas. Långt kvar till bra utvärdering i skogen triviala undersökningar kan ha större vikt för det praktiska naturvårdsarbetet i skogen, jämfört med mer sofistikerade och innovativa forskningsprojekt. Det behövs mer kvantitativa resultat: hur många högstubbar ska sparas, hur breda kantzoner behövs etc. Hur ser nyttoaspekterna av olika former av markanvändning ut, exempelvis den solexponering som hyggesbruket ger? Spridningsbiologi är också mycket viktig var finns kärnregioner och hur kan viktiga arter sprida sig mellan dem? Skogsnäringen och den dåvarande skogsvårdsorganisationen har långt kvar till bra utvärdering av åtgärder i skogen, skriver Formas i rapporten. Skogscertifieringarna bygger enligt en forskare inte på åtgärder som har utvärderats och analyserats. Generellt behövs det mer långsiktiga försök med avverkning under olika former. I och med den långa omloppstiden i skogen är det ofta omöjligt att uttala sig om effekter utifrån vanliga forskningsprojekt som normalt bara pågår under ett fåtal år, skriver Formas. Dessutom behövs det mer forskning om attityder bland skogsägare och personer inom skogsnäringen. Det är av central betydelse för miljömålsarbetet att arbeta med attityder parallellt med att utföra åtgärder, skriver Formas i sin rapport. Utarmning av biologisk mångfald SOU 2006:81 220 12.10 Kunskap för biologisk mångfald överlämnade regeringens utredare sitt betänkande Kunskap för biologisk mångfald – inventera mera eller återvinn kunskapen? 10 Enligt utredaren är kunskap av olika slag basen i arbetet med att bevara och hållbart nyttja biologisk mångfald. Inventeringar och karteringar av naturen ger underlag för att identifiera miljöer och arter som kräver särskilda insatser. Miljöövervakning ger förutsättningar att bedöma det generella tillståndet för biologisk mångfald i och vilka förändringar som sker. Genom uppföljning av delmål, åtgärder och styrmedel kan effektiviteten i miljöarbetet bedömas. Dokumentation av erfarenheter och praktik behövs för att bygga upp kunskap om metoder för bevarande och hållbart nyttjande. Forskning vid universitet och högskolor är ett viktigt stöd i all kunskapsuppbyggande verksamhet. Utredaren menar vidare att de insatser som görs för att bevara och hållbart nyttja biologisk mångfald och därav följande kunskapsuppbyggande insatser främst styrs av de nationella miljökvalitetsmålen, EU-direktiv samt internationella åtaganden, t.ex. konventionen om biologisk mångfald. Kunskap kopplat till Levande skogar tillfredsställande Enligt utredaren är kunskapsläget kopplat till miljökvalitetsmålet Levande skogar i stort sett tillfredsställande. Genom ett flertal inventeringar av skogar finns en relativt god grund att stå på när det gäller att peka ut skyddsvärd skogsmark. Vissa brister finns när det gäller uppföljningen av frivilliga avsättningar och kännedomen om naturvärden och klassningar på storskogsbrukets marker, enligt utredaren. Det är mycket viktigt för samtliga miljöer och miljökvalitetsmål att basinventeringen av Natura 2000-områden och skyddade områden samt Nationell inventering av landskapet i () kan fullföljas, anser utredaren. När det gäller det sextonde miljökvalitetsmålet, Ett rikt växt och djurliv, anser utredaren bl.a. att det är viktigt att miljöövervakningen förbättras. För att kunna följa upp bidrag till det internationella 2010-målet att hejda förlusten av biologisk 10 SOU 2005:94. SOU 2006:81 Utarmning av biologisk mångfald 221 mångfald bör utvecklingen av indikatorer intensifieras och samordnas med liknande aktiviteter inom EU, anser utredaren. Betänkandet har remitterats men det är, när detta skrivs, oklart om och när förslagen kommer att genomföras. 223 13 Skogens vatten 13.1 Direktiven Vattenfrågor omnämns inte uttryckligen i regeringens direktiv till . Sedan direktiven skrevs har emellertid vattenfrågor fått ökad uppmärksamhet både mer allmänt och inom skogsbruket. Ett viktigt skäl till detta är det pågående genomförandet av EU:s vattendirektiv. Sammantaget motiverar detta att vattenfrågorna uppmärksammas i detta betänkande. 13.2 Vattnet i skogen – en ny utmaning De allra flesta av Sveriges sjöar, vattendrag och källområden är belägna i skogslandskapet. Skogsbruket har genom sektorsansvaret ett särskilt ansvar för hänsyn till vattenkvalitet och de biologiska värdena i och kring vattenförekomster. pågår dessutom en förändringsprocess i det svenska vattenarbetet till följd av införandet av EU:s vattendirektiv i svensk lagstiftning. En av de stora utmaningar som vattenfrågorna innebär är att de kräver ett tydligt landskapsperspektiv. Åtgärder i en del av ett avrinningsområde har konsekvenser för hela området. Deltagande och samverkan över sektors- och ägogränser är således ett viktigt inslag i vattenarbetet. 13.3 EU:s ramdirektiv för vatten Vattenpolitiken är ett av de äldsta och mest utbyggda områdena inom EU:s miljöpolitik. EU:s ramdirektiv för vatten Skogens vatten SOU 2006:81 224 20001 och omfattar alla typer av vatten; ytvatten, grundvatten, floder, sjöar och kustvatten.2 Ramdirektivet syftar bl.a. till att alla typer av vatten i unionen ska uppnå god ekologisk, kemisk och kvantitativ status. Den viktigaste förändringen i samband med införandet av ramdirektivet är att arbetet med skydds- och planeringsfrågor för vatten nu utgår i från avrinningsområden, dvs. naturens egna gränser för vattnets flöde. är därför, , indelat i fem vattendistrikt. Inom varje distrikt har en länsstyrelse utsetts till vattenmyndighet.3 Utgångspunkten för all vattenpolitik är således att se vattendrag som helheter och inte som områden inom kommun-, läns- eller nationsgränser. En annan förändring är legalt bindande miljökvalitetsnormer genom vilka alla vatten ska uppnå god status. För att nå dessa normer ansvarar vattenmyndigheterna för att en särskild arbetsgång följs.4 Denna ska bl.a. leda fram till att det finns en förvaltningsplan för varje vattendistrikt. 13.4 Mål och lagstiftning med betydelse för skogsbruk i anslutning till vattenmiljöer Utöver EU:s övergripande ramdirektiv för vatten som har beskrivits ovan finns mål och lagstiftning med betydelse för hur skogsbruk bedrivs i anslutning till vatten. Bland dessa märks: De skogspolitiska sektorsmålen I ett av de skogliga sektorsmål som antogs slås det fast att arealandelen föryngringsavverkning med obetydlig hänsyn när det gäller hänsynskrävande biotoper, skyddszoner och skador på mark och vatten ska ha halverats fram jämfört med perioden 19992001. 1 2000/60/EG. 2 3 De är länsstyrelserna i , , , och . Myndigheterna ska ansvara för att om vattenförvaltning uppfylls. 4 Arbetsgången innefattar sammanfattningsvis följande moment: 1) Inventering av påverkan på vattenförekomster 2) Klassificering av status på dessa vattenförekomster i förhållande till den miljökvalitetsnorm som ska uppnås, 3) Utarbetande av åtgärdsprogram för att uppnå miljökvalitetsnormerna, 4) Övervakning av miljötillståndet i de olika vattenförekomsterna för att kontrollera om åtgärder har effekt och 5) Ta fram förvaltningsplaner och sammanfatta kunskaper och uppnådda resultat. SOU 2006:81 Skogens vatten 225 Miljökvalitetsmål Förutom miljökvalitetsmålet Levande skogar berörs skogsbruket också på olika sätt av Levande sjöar och vattendrag, Myllrande våtmarker, Ingen övergödning och Bara naturlig försurning. Samtliga dessa mål har anknytning till vattenmiljöer. Skogsvårdslagen Vattenfrågorna behandlas i 30 § skogsvårdslagen (SVL) där den hänsyn som förväntas tas i samband med alla skogliga åtgärder finns beskriven. I föreskrifter till 30 § SVL berörs vattenmiljöer direkt eller indirekt på flera olika sätt. I finns allmänna hänsynsregler som måste iakttas vid verksamheter som kan medföra skada eller olägenhet för miljön. Enligt allmänna lagvalsprinciper ska de mer detaljerade föreskrifterna till 30 § SVL dock tillämpas i första hand. När föreskrifter för en viss situation saknas i SVL får hänsynsregler dock betydelse. I finns även bestämmelser om formella områdesskydd som kan användas för skydd av vattenmiljöer. 13.5 om vattenmiljöer i skogen har på uppdrag tagit fram ett underlag om hänsyn till vattenmiljöer i skogen.5 Delar av underlaget redovisas sammanfattningsvis i följande avsnitt. Vattenhänsyn i tidigare uppföljningar konstaterar inledningsvis att myndigheten i sin uppföljning av skogspolitiken (2001) fann att skyddszoner längs vattendrag hade lämnats i större omfattning än vid avverk5 , Hänsyn till vattenmiljöer, skrivelse till , . Skogens vatten SOU 2006:81 226 ningar som var äldre än 10 år.6 Vidare framgick det att det vid ungefär varannan avverkning inte hade lämnats någon kantzon alls, framförallt beträffande vattendrag som är mindre än . De sparade skyddszonerna hade dessutom sällan höga naturvärden med avseende på beståndsålder, trädslagsblandning, skiktning, buskskikt, död ved och grova träd. uppföljningar visar att har av arealen skyddszoner klassats som att ingen eller mycket dålig hänsyn har tagits. Full hänsyn har tagits på hälften av arealen.7 har ingen eller mycket dålig hänsyn tagits på av arealen hänsynskrävande biotoper vid vattendrag. På hälften av arealen har full hänsyn tagits. Vid inventeringen bedöms även skador på mark och vatten. Här undersöks bl.a. näringsläckage till sjöar och vattendrag, skador på vattenekosystemet vid körning över vattendrag och skador på vattenekosystemet vid skyddsdikning. Enligt inventeringen togs obetydlig hänsyn till mark och vatten på av arealen. 13.5.1 Skogsbruket effekter på vattenmiljöer Skogsbruk påverkar vattenmiljöer på en mängd olika sätt. I sitt underlag till har tagit upp följande: Kemiska aspekter Läckage av näringsämnen från skogsmark kan leda till övergödning av vattendrag. Skogen fångar upp den största delen av kvävet som deponeras vid avverkning och inbindning i mark. Läckage uppkommer dock även under hyggesfasen och i samband med andra skötselåtgärder. Även läckage av fosfor har visat sig uppkomma i samband med avverkning. har det konstaterats att slutavverkningar, och i vissa fall markskador, bidrar till ökad utlakning av metylkvicksilver. 6 Resultaten bygger Skog och vatten-inventeringen som var ett arbetsmarknadspolitiskt projekt som startade . Vid inventeringen har man vandrat längs vattendragen och noterat hur det ser ut i deras omgivning. 7 Resultaten kommer från s.k. R-polytax. R-polytax är inventeringssystem för uppföljning av skogspolitikens i samband med föryngringsavverkning. Vid inventeringen bedömer man bl.a. olika variabler med koppling till SVL:s s.k. hänsynsparagraf (30 §). SOU 2006:81 Skogens vatten 227 Metylkvicksilver är giftigt, tas upp i fisk och anrikas hos dem som äter fisken. Den svenska skogsmarken har försurats under , vilket bl.a. har resulterat i minskade förråd av viktiga näringsämnen. Avrinningsvattnet från försurade skogsmarker har dessutom ofta så hög koncentration av oorganiskt aluminium att det påverkar den biologiska mångfalden i vattenekosystemet. Fysiska aspekter Flera skogsbruksåtgärder kan öka transporten av mineraljordsslam och organiskt material till vattendragen. Särskilt gäller det uttransport av virke och dikesrensning. Sådan materialtransport kan störa de organismer som lever i vattendragen. I skogliga vattendrag regleras i betydande utsträckning ljusförhållandet och vattentemperaturen av mängden vegetation. Den förändrade livsmiljö som uppkommer vid avverkning av trädskikt i anslutning till vattendrag påverkar därför växt- och djurliv. pekar också på att felaktigt anlagda vägtrummor kan skapa vandringshinder för fisk och smådjur. Biologiska aspekter Ostörda kantzoner mellan land och vatten hyser ofta stor artrikedom. I skogslandskapet är kantzonerna ofta bevuxna med träd och växter som är anpassade till fluktuerande vattennivåer och syrefria miljöer. Vid avverkning i anslutning till vattendrag förändras fysikaliska och kemiska faktorer. Skogsbruksåtgärder kan därigenom resultera i snabba förhöjningar av primärproduktionen och förändringar av artsammansättningen. Kemiska och fysiska aspekter, samt ökad primärproduktion, har i sin tur betydelse för bottenfaunan och fisken i vattendragen.