sou · GUB3102 · 2007-01-01 00:00:00 — För att lyckas är det viktigt att varje lärosäte tar ett övergripande ansvar för utvecklingen. Resurstilldelningssystemet bör inrym- ma även detta uppdrag. Ge universitet och högskolor i uppdrag att följa upp sina studenter efter avslutad utbildning. bör få i uppdrag att utforma modeller för hur den uppföljningen ska se ut. Högskolorna bör på olika sätt stimuleras att öka takten i genomströmningen på de utbildningar som enligt SCB:s och statistik har en låg sådan. En möjlighet är att låta en del av resurstilldelningssystemet utfalla först vid genom- förda examina. Unga med högskoleutbildning behövs på arbetsmarknaden Studenterna bör stimuleras att öka studietakten genom att erbjudas avskrivningar av delar av studielånet om studierna genomförs på därför avsedd tid. För att ska kunna konkurrera på en global marknad är kunskap och hög kompetens avgörande, därför är det viktigt att fortsätta stimulera unga att studera. Med den expansion som skett av högre utbildning följer ett stort ansvar för alla lärosäten att ge utbildningarna ett sådant innehåll att de motsvarar arbetslivets krav, utan att ge avkall på kvalitet och akademisk frihet. I delbetänkandet pekade jag på vikten av att högskolor och universitet tar ansvar för studenternas möjligheter att få arbete och arbetsmarknadens behov av arbetskraft. Den högre utbildningen behöver bli mycket bättre på att informera om och marknadsföra sina utbildningar både mot studenterna och mot avnämarna. Att arbetslivet inte har tillräcklig kunskap om högre utbildning får konsekvenser när unga ska ut på arbetsmarknaden. Arbetsgivarna prioriterar traditionella, kända utbildningar. 1997/98 planerade av eleverna i gymnasieskolans avgångsklasser att påbörja en högskoleutbildning, därefter var andelen 2001/02 nere i . /06 planerade så många som av eleverna att börja studera på universitet eller högskola, kvinnor och män (SCB 2006 Övergången till högre utbildning). Det pekar på att intresset för fortsatta studier är mycket högt bland gymnasieeleverna men också att intresset för högre studier är konjunkturberoende. Vi ser nu en nedgång i de faktiska ansökningarna till högskolor och universitet. Det kan vända om konjunkturen försämras. Det är oerhört viktigt för konkurrenskraft att unga vågar och vill satsa på studier. Därför är det viktigt att ansträng- ningarna för att snabba på etableringen på arbetsmarknaden inte sker på bekostnad av att färre skaffar sig en högre utbildning. Tvärtom är det angeläget att underlätta övergången till högre utbildning, öka möjligheterna till att effektivt bedriva studierna samt underlätta inträdet på arbetsmarknaden. Enligt en rapport från IFAU innebär uppskjutna högskolestudier lägre inkomster och löner efter att studierna avslutats. Detta tycks framförallt beror på att arbetslivserfarenhet före högskolestudier ger betydligt lägre Unga med högskoleutbildning behövs på arbetsmarknaden avkastning än arbetslivserfarenhet efter studierna. upp- skjutna studier leder till en minskning av livsinkomsten som motsvarar av den genomsnittliga årsinkomsten (m.fl. 2006). 6.3Öka direktövergångarna från gymnasiet till den högre utbildningen Medianåldern för att påbörja högre studier i var . Den var i de flesta andra EU-länder och i , samt . I är av nybörjarna under och är . Av de unga som avslutade gymnasiestudier /04 var det som gick direkt vidare till högre studier. Den andelen har varit tämligen stabil . Orsakerna till detta är naturligtvis flera. Samtalen som utred- ningen fört med unga visar ett brett spektra av orsaker. Många uppger att de inte har en aning om vad de vill och är intresserade av, ännu fler känner sig helt ovetandes om hur arbetsmarknaden ser ut. För dem med bra betyg och goda möjligheter att välja är det ofta ändå viktigt att först få prova på olika yrken, resa och uppleva innan några val görs. För dem är det inte heller ovanligt att olika utbildningsvägar påbörjas innan det slutliga valet sker. Det har dock blivit allt svårare att komma direkt från gymnasiet till hög- skolan, framförallt för att betygskraven successivt har höjts. Sedan det nuvarande systemet för tillträde till högskolan infördes har ett antal strategier utvecklats av elever och skolor i syfte att maximera betygspoängen inför ansökan till högskolan. Enligt betänkandet från (SOU 2004:29) kan man urskilja sex olika strategier för detta varav åtminstone två förlänger studietiden; Ta inte ut slutdokument utan istället samlat betygsdokument och fortsätt att studera vid den gymnasiala vuxenutbildningen och få ut slutbetyg där istället. Läs om redan godkända kurser på komvux, d.v.s. det som kallas konkurrenskomplettering av betygen. Nybörjare i komvux (2003) framgår att hälften av samtliga nybörjare i komvux som var Unga med högskoleutbildning behövs på arbetsmarknaden studerade i komvux för att höja gymnasiebetyget Godkänd eller Väl godkänd. Av de elever som lämnade gymnasiet 2004 gick 14 000 () direkt efter avslutade studier till komvux (lägesbedömning 2006). Antalet högskolenybörjare har dubblerats . Allt fler har kunnat påbörja högre studier när studieplatserna blivit fler. Skillnaden mellan män och kvinnor i övergång till universitet och högskolor är stor. är skillnaden 13 procent- enheter. Kvinnornas övergångsfrekvens till och med var /05, jämfört för männens (Övergången till universitet och högskolor minskar, 2005). Förklaringen är delvis att det finns fler traditionellt manliga utbildningsalternativ utanför universitet och högskolor. Men även det förhållandet att skolresultaten skiljer sig mellan män och kvinnor både i och gymnasieskolan påverkar över- gångsfrekvenserna. når övergångsfrekvensen och går man upp i årsklasserna blir övergångs- frekvensen . Det krävs således bara en liten åldersmässig förskjutning i studentpopulationen för att öka tillgängligheten till högskoleutbildning bland de yngre studenterna. Det är en viktig aspekt med tanke på att fram ökar antalet 20-åringar , från strax under 100 000 till strax över 130 2010. För att dessa ska få samma chans att börja studera vid universitet och högskolor, utan att kapaciteten byggs ut ytterligare, är det rimligt att öka tillgängligheten för högre studier för dem som just avslutat sina gymnasiestudier. Det kan man tillgodose genom att förändra tillträdesreglerna. Enligt regeringens beslut skulle tillträdesreglerna ändras 2010 i samband med att de första kullarna kom ut från den reformerade gymnasieskolan. Regeringen införde en direktkvot som innebär att endast betyg från gymnasieskolan får tillgodo- räknas. Platserna i de fyra olika kvotgrupperna (förutom Direkt- gruppen; Kompletteringsgruppen, Utländska betyg och Folkhög- skola) fördelas i ett första steg efter antal behöriga sökande i de olika grupperna. Därefter flyttas en tredjedel av platserna i komp- Unga med högskoleutbildning behövs på arbetsmarknaden letteringsgruppen över till direktgruppen. Det innebär alltså att det blir en fördel att ha konkurrensmässiga betyg redan från gymnasiet. är gymnasiereformen framflyttad men för att inte missgynna de unga som tillhör de stora kohorterna födda runt 1990, bör ändå de nya tillträdesreglerna införas. Det bör alltså vara enklare att komma in på högskolan direkt med sina gymnasiebetyg. Eventuellt behöver ytterligare justeringar göras i beslutet för att uppmuntra direktövergångar. Detta ökar antalet studenter som kommer direkt från gymnasiet och sänker såväl inträdesåldern som den ålder när man avslutar sina studier och ska etablera sig på arbetsmarknaden. Att på det sättet minska attraktiviteten i att konkurrenskomplettera sina betyg i komvux underlättar och snabbar på etableringen för unga. 6.4Öka anknytningen till arbetslivet i universitet och högskolor I delbetänkandet redovisade jag både och rapporter om det bristfälliga samarbetet mellan lärosäten och arbetsliv, inte minst ur studenternas perspektiv. Deras möjlig- heter att få omsätta och pröva sina kunskaper i arbetslivet, att kunna knyta kontakter och att för arbetsgivare synliggöra de kompetenser som en högre utbildning ger, är på många utbildningar små. Ansvaret för insatser som syftar till att över- brygga klyftan mellan utbildning och arbetsliv behöver förtydligas och insatserna intensifieras. Jag inbjöd därför som nationell koordinator för ungas etablering på arbetsmarknaden till en diskussion om högskolornas uppgift och ansvar för ungas möjligheter att etablera sig på arbets- marknaden efter en högskoleutbildning. Avsikten var att fokusera på bra exempel och peka på framgångsfaktorer. Initiativet till seminariet kom från bl.a. SACE (Swedish association for Coope- rative Education) som är ett forum för samverkan mellan univer- sitet/högskolor, inklusive studentorganisationer och andra utbild- ningsanordnare tillsammans med företag, organisationer och myndigheter. Syftet är att skapa intresse för samt stödja och utveckla olika former av arbetslivsintegrerat lärande () på den eftergymnasiala nivån i . SACE har ca 75 medlemmar, varav representerar universitet och högskolor. SACE arbetar för att ge studenter möjlighet till arbetsintegrerat lärande och Unga med högskoleutbildning behövs på arbetsmarknaden arbetsgivare bättre tillgång till högskolans kunskap och få möjlighet till relevant rekrytering och snabb introduktion av nyanställda. samlades företrädare från universitet, högskolor, studenter, fackliga organisationer, arbetsgivarorganisationer, före- tag, kommuner, departement och myndigheter för att utbyta erfarenheter. Efter inledningar från och , Aero, Statskontoret samt följde en diskussion. Deltagarna var överens om att kopplingen till arbetslivet måste bli starkare och att studenter ska kunna erbjudas olika former av verksamhetsförlagd utbildning. Högskolor och arbetsgivare har ett gemensamt ansvar för att den delen av utbildningen kan hålla hög kvalitet. Arbetsgivare som har en väl utvecklad planering för sin kompetensförsörjning inser värdet av nära samverkan med utbildningen. Det konstaterades under seminariet att olika lärosäten har kommit olika långt i sin process att förbereda studenterna för arbetslivet. Vikten av att lyfta fram de goda exemplen underströks. Ett lyckat exempel på ett stort företag som arbetar med god framförhållning är Aero. Företaget har en uttalad strategi och samverkar mycket medvetet med alla nivåer av utbildningen (se figur 1). De inleder kontakter redan i och har särskilda fadderklasser, därefter har de egen gymnasieutbildning. De flesta från den utbildningen går vidare till högre studier, men om bara ett mindre antal går direkt in i produktionen så är utbildningen ändå lönsam för företaget. Högskolestuderande får praktik och gör examensarbete. För de som är klara med högre utbildning finns traineeprogram. Företaget samarbetar med industridoktorander och de har professorer kopplade till verksamheten. Unga med högskoleutbildning behövs på arbetsmarknaden Figur 1 Samverkan utbildning/Aero Källa: Aero. Under seminariet redovisades ett antal mycket bra exempel på olika lärosäten som aktivt verkar för att ge studenterna möjlighet till olika former av verksamhetsförlagd utbildning eller praktik. Några exempel som här redovisas är från , , , ingenjörs- högskola, Högskolan, och . har haft ett traineeprogram för nyexami- nerade. Syftet med traineeprogrammet är att underlätta för studen- ter att komma in på arbetsmarknaden och ge dem kunskap, intresse och möjligheter att skapa kontakter för att arbeta på små och medelstora företag. Syftet är också att höja kompetensnivån i små och medelstora företag och skapa möjlighet för företagen att prova en nyexaminerad. Kombinationen av traineens teoretiska kompe- tens och företagsledningens entreprenörsanda ska stimulera till tillväxt i företagen. Företaget utser en handledare och under hela praktikperioden som är har deltagarna tillgång till Unga med högskoleutbildning behövs på arbetsmarknaden Praktiken varvas med teori i sammanlagt . Den syftar till att ge grundläggande kunskaper om affärsutveckling och att bygga nätverk mellan delta- garna i traineeprogrammet. Traineen får en vanlig tidsbegränsad anställning med rekommenderad ingångslön. Försöket har varit lyckosamt och har därför förlängts. Politices magisterprogrammet vid erbjuder sina studenter att göra en termins praktik vid en myndighet, organisation eller företag, i eller utomlands, som kan erbjuda arbetsuppgifter av värde för prakti- kantens studieinriktning och framtida yrkesplaner. Praktiken genomförs normalt efter sex terminers studier. Det är önskvärt att praktikanten förutom att medverka i det dagliga arbetet i organisationen, kan ägna en del av tiden åt en större utrednings- uppgift. En viktig målsättning med praktiken är att studenten ska utveckla förmågan att analysera problem och att skriftligt redovisa resultaten. Den organisation som tar emot en praktikant ansvarar för att det finns handledare, att det finns en plan för vilka arbets- uppgifter som praktikanten ska ägna sig åt samt att arbetsuppgif- terna är utvecklande för praktikantens framtida yrkeskarriär. Vid en uppföljning av de studerande vid pol.mag.programmet visade det sig att en stor del av de drygt hundra tillfrågade hade fått anställning genom sina praktikplatser. , fristående kurs vid samhällsvetenskapliga fakulteten Vid , samhällsvetenskapliga institutionen gavs på prov Kvalificerad arbetspraktik med samhällsvetenskaplig inriktning som fristående kurs. Kursen bestod dels av en praktikperiod , dels av som skulle ägnas åt att författa en sammanfattande rapport samt förbereda dess seminariebehandling. För tillträde till kursen krävdes vid ansökningstillfället 100 avklarade universitets- poäng inom fristående kurser – varav minst en 10-poängsuppsats på fördjupningsnivån (eller motsvarande) i något av fakultetens Unga med högskoleutbildning behövs på arbetsmarknaden Vid slutseminariet diskuterades kring praktikrapporternas innehåll och om praktikterminens värde. Utvärderingen efteråt visade att kursen fungerat mycket bra och många av deltagarna hade fått arbete eller var på väg att få arbete med anknytning till praktikplatsen. Jag vill citera en student från ; Praktik är absolut nödvändigt för alla!!! Utan praktik har man ingen aning om vad det är man utbildar sig till och man har ingen erfarenhet när man väl ska söka riktigt jobb. Man ska inte straffas för att man vågar gå utanför ramen och läsa fristående kurser och tack vare praktikmöjligheter känns det nu som att man också har en chans här i livet! (Slutrapport från ett pilotprojekt vid samhällsvetenskapliga fakulteten, ht 2005). På Ingenjörshögskolan i har man infört ett system med fadderföretag. Då utredningen besökte högskolan hade den cirka 450 företag, 600 faddrar och drygt 1 800 studenter. Stommen i verksamheten är en femveckorskurs och det upptaktsmöte som anordnas inför denna. Varje företag utser en fadder åt en grupp om tre studenter. Högskolan avsätter en hand- ledare per fem sådana grupper. Studenterna träffar företaget vid minst fem tillfällen då de dels samlar in information, dels genomför några kortare uppgifter. Slutmålet för kursen är en rapport som presenteras för både faddern och handledaren. Företagen tycker i allmänhet att det är inspirerande att möta studenterna och ser kontakterna delvis som en marknadsförings- kanal. För större företag är det en strategisk fråga om kompe- tensförsörjning. På små- och medelstora företag bygger det oftast på att en eldsjäl tar på sig fadderskapet. har också sett det som en möjlighet att sjösätta något byrålådsprojekt. Kravet från högskolan är att företaget ska vara tillräckligt stabilt för att kunna ta emot studenterna vilket oftast betyder fler än fem anställda. Samarbetet har lett till att alla studenter gör sina examensarbeten ute på företag, dock inte alla på det egna fadderföretaget. Sommar- arbete, praktikplats och anställningar är inte heller ovanligt. Förutsatt att praktiken innebär kvalificerat arbete finns det också möjlighet att göra den inom ramen för en poänggivande kurs. Merkostnaden för högskolan har främst varit att administrera kontakterna med alla företag. Kort sagt bidrar verksamheten i stor Unga med högskoleutbildning behövs på arbetsmarknaden utsträckning till att förbereda studenterna inför deras kommande yrkeskarriär. har en vision att utbilda mest anställningsbara studenter. Med anställningsbar avses att studen- terna ska ha de kunskaper, färdigheter och förmågor som är de mest eftertraktade på arbetsmarknaden, och som dessutom svarar mot vetenskapssamhällets krav och behov. Anställningsbarheten betyder vidare att studenterna skall vara förberedda på att under sitt yrkesliv ansvarsfullt tillämpa och förnya sina kunskaper och färdigheter. De skall också ha en beredskap för att möta framtida förändringar, och att utveckla sin förmåga till entreprenörskap. För att förverkliga visionen behöver kopplingen mellan teori och praktik tydliggöras så att studenterna under sin utbildning får kontakt med presumtiva arbetsgivare för att i samarbete med dem omsätta sina kunskaper. Som ett led i att förverkliga visionen har högskolan beslutat att införa alumniuppföljningar och verksamhetsförlagda studier i alla programutbildningar, tydliggöra och fördjupa kontakten med avnämarna samt införa entreprenörskapsutbildning inom samtliga program. I årets verksamhetsplan ingår som ett minimum fem poäng verksamhetsförlagd utbildning i alla programutbildningar som ett första steg. Lärarutbildningen i började att arbeta med partnerskolor. Varje student är knuten till en partnerskola och arbetar där under en stor del av studietiden. Det nya systemet med partnerskolor bygger på andra principer än vad organiseringen av studenternas praktik gjorde tidigare. Några nyckelmeningar kan illustrera skillnaderna (, Lärarutbildningen i ): : Studenten hade praktik hos en handledare på en viss skola . Sedan bytte studenten skola och handledare för att på så sätt komma i kontakt med skilda miljöer och kanske också skilda sätt att undervisa. styrde praktiken bl.a. genom att ge studenterna uppgifter som skulle redovisas i högskolans seminarierum. Unga med högskoleutbildning behövs på arbetsmarknaden Den goda erfarna läraren som förebild var utgångspunkt för besöken i skolan. var därför angelägen om att välja rätt handledare. Studenterna hade ingen funktion för skolan som helhet. Högskolan var knappt närvarande i skolans liv. : Studenten finns på en och samma skola men gör kortare utflykter till andra skolmiljöer mest för att få perspektiv på den egna verksamheten. Studenterna arbetar på skolan och på skolans premisser. Lärarutbildningen ger inga uppgifter som kan hindra studenten att delta i det reguljära skolarbetet. Arbetslagen ska vara handledare, inte enskilt utpekade lärare. Ytterst bestämmer rektor vid skolan vad studenten ska göra. Många studenter placeras på samma skola. Högskolans närvaro i skolan är tydlig. Denna form av verksamhetsförlagd utbildning ger studenterna ett djup och en möjlighet att förstå läraryrkets villkor. Det är också viktigt att skolan har nytta av studenterna. Studenterna måste på olika sätt vara resurser i arbetet för att det ska vara intressant. Upplägget bygger på ömsesidig nytta. Högskolan håller seminarie- serier för partnerskolornas lärare och har föreläsningar för rektor och arbetslag. Från studenternas sida redovisade på seminariet Studentråd ett antal synpunkter på verksamhetsförlagd utbildning. Man anser att en sådan praktik bör vara relevant, poänggivande där så är lämpligt och kvalitetssäkras. Varje student som så önskar bör få praktisera inom sitt yrke under sin studietid. Studentråd tror att praktik och ökade inslag av arbetsgivarkontakter skulle kunna vara en möjlighet att hitta nya vägar in på arbetsmarknaden. I kapitel 2.4 redovisas av utredningen särskilt beställt utdrag från undersökning Inträdet på arbetsmarknaden som genomfördes . Datamaterialet avser hur och om etableringen för examinerade från generella och yrkesutbildningar på gymnasie- och högskolenivå samvarierar med om studenten haft praktik eller apu, samt med studentens uppfattning om kvaliteten på sin praktik/arbetsplatsförlagd utbildning (apu) eller verksam- hetsförlagda utbildning (vfu) i fortsättningen enbart kallad praktik. Av materialet framgår att två av tre med en högskoleexamen har haft praktik. En större andel av dem som har haft praktik hade redan ett arbete när de avslutade sin utbildning och behövde alltså inte gå arbetslösa. Effekten var större bland dem som haft praktik Unga med högskoleutbildning behövs på arbetsmarknaden under sin högskoleutbildning än för dem som hade praktik inom gymnasieutbildningen. Resultaten visar sammantaget entydigt på att kontakter med arbetsgivare, via apu, vfu eller annan praktik är ett stöd för unga att etablera sig i arbetslivet. Oavsett om de har en generell utbildning, eller en yrkesutbildning. Praktik torde dess- utom vara ett särskilt stöd för dem som inte har kontakter eller ett nätverk som underlättar etablering. Jag anser att det finns goda belägg för att en verksamhetsförlagd utbildning (vfu) av hög kvalitet är av stort värde. Den ökar möjlig- heterna för studenter att tidigt pröva och tillämpa sina kunskaper. Den ger också bra möjligheter för arbetsgivare att få del av utveckling, nya kunskaper och ungas värderingar. Den modell som använder för sina lärarstudenter är framgångsrik och ger en ömsesidig nytta. Jag menar att många fler utbildningar bör pröva denna modell. Arbetslivet efterfrågar både djupa ämneskunskaper och ett akademiskt förhållningssätt. Jag anser därför att anställningsbarhet inte står i motsatsställning varken till begrepp som bildning eller akademisk frihet. 6.5Karriärplanering som ett verktyg för att främja anställningsbarhet Jag har konstaterat att i flera andra länder är det en naturlig och självklar del av de högre studierna att ägna sig åt karriärplanering. Bolognaprocessen inleddes med att 29 länder 1999 undertecknade Bolognadeklarationen. I deklarationen är ett av tre övergripande mål att främja anställningsbarhet. För att se hur arbetar med anställningsbarhet och karriärplanering lade jag ett särskilt uppdrag på som är nationalekonom och praktikant i utredningens sekretariat. Han har redovisat de viktigaste utvecklingstrenderna i bilagan Karriärplanering i (se bilaga 2). I bilagan framgår att anställningsbarhet är en översättning av den engelska termen employability. Termen är central i den pågående förändringen av engelska universitet och högskolor, men det som beskrivs ligger också bakom delar av Bolognaprocessen och berör därmed indirekt stora delar av högskoleväsendet i . Den engelska termen associerar till förmåga snarare än egenskap, fokus ligger ofta just på att få studenter att träna, och bli medvetna om i Unga med högskoleutbildning behövs på arbetsmarknaden vilken utsträckning det går att träna, sin förmåga till anställning. blir begreppet helt enkelt en utgångspunkt för samtal mellan olika aktörer som behöver koordinera sina insatser. I samtalen har framkommit olika definitioner av anställningsbarhet. Alla tar avstånd från att det enbart handlar om sannolikheten att få ett jobb. Studentens förmåga blir snarare en fråga om att kunna undersöka sina möjligheter inom arbetslivet på ett bra sätt. Careers education, i bilagan översatt som karriärvetenskap, är teorigrunden för det mesta av det som pågår inom området. Enligt det i dominerande synsättet så innehåller ämnet fyra obligatoriska delar som står i dynamisk relation till varandra. Individen har mer eller mindre tillgång till och förmåga att handskas med de fyra delarna; självkännedom, möjligheter, beslut och övergångsfasen mellan olika stadier. Tanken med att fokusera karriärvetenskap är att information och undervisning kan underlätta individens förmåga att ta ansvar för sin egen karriär. KarriärcentraTPF1FPT på lärosätena har generellt sett fler anställda än i .