sou · GUB317 · 2007-01-01 00:00:00 — SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Till Statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillkalla en särskild ut- redare med uppdrag att utarbeta ett förslag till en ny häkteslag. Chefen för , statsrådet , förordnade f.d. generaldirektören som sär- skild utredare. Som experter förordnades chefsåklagaren , överläkaren , advokaten , regionchefen , departementssekreteraren . , regionchefen och kriminalkommissarien . Kammarrättsassessorn, numera rådmannen, har varit sekreterare. Utredningen har tagit namnet (Ju 2005:01). Härmed överlämnar utredningen betänkandet Ny häkteslag (SOU 2006:17). Arbetet har bedrivits i nära samråd med experterna och betänkan- det är därför skrivet i vi-form. Till betänkandet fogas ett särskilt yttrande. Utredningens uppdrag är härmed slutfört. Förslag till häkteslag ................................................................ Förslag till lag om ändring i ....................... Förslag till förordning om ändring i förordningen (1999:1134) om belastningsregister........................................ Förslag till förordning om ändring i förordningen (1999:1135) om misstankeregister.......................................... 2.1Rättegångsbalkens huvudregler om häktning och 2.2Principerna bakom lagen om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. (häkteslagen) ............................................. Häkteslagens materiella bestämmelser ................................... 2.4.2 Möjligheter till gemenskap och andra rättigheter....... 3.1.1 Grundläggande principer och regler om placering...... 3.1.2 Sysselsättning och gemenskap m.m............................. Kontakter med omvärlden............................................ 3.2Huvuddragen i förslag till en Vissa internationella regler och överenskommelser m.m. .... konventioner och tortyrkommittén ................ Lagstiftning inom EU .............................................................. 4.5Kort översikt av förhållandena för brottsmisstänkta häktade i , och ................................. Överväganden om en ny häkteslag ................................ 5.1.1 Modernisering av språk och struktur........................... 5.1.2 Författningsnivå – lag eller förordning........................ Lagens tillämplighet och övergripande principer för behandlingen av intagna........................................................... 5.2.1 Vilka personer skall omfattas av en ny häkteslag? 5.2.2 Övergripande regler för behandlingen av intagna....... Intagnas rättigheter och inskränkningar i dessa ..................... 5.3.1 Placering och gemensam vistelse ................................. 5.3.2 Särskild sysselsättning och utomhusvistelse............... 5.3.3 Tidningar, radio och teve m.m..................................... 5.3.4 Skriftliga handlingar och andra försändelser............... 5.3.6 Telefonsamtal och andra elektroniska meddelanden ..... 5.3.7 Permission, pengar och sjukvård m.m......................... Särskilda kontroll- och tvångsåtgärder ................................... 5.4.1 Kroppsvisitation och kroppsbesiktning av intagna Kontroll av besökare..................................................... 5.6Beslutsbefogenheter och andra processuella Kriminalvårdens och andra myndigheters Omprövning och överklagande av beslut.................. Restriktioner för häktade........................................... 6.1Rättegångsbalkens och häkteslagens regler om restriktioner för gripna, anhållna och häktade ..................... 6.1.1 grundläggande regler om frihetsberövande vid misstanke om brott ................. 6.1.2 Häkteslagens och regler om 6.2 reformer av restriktionsförfarandet ....................... 6.31999 och rapporter från tortyr- 6.3.3 Rapport från kommissarie för mänskliga rättigheter............................................ Vår utvärdering av reformen .................................... Behovet av förändrade regler................................................. Tvångsåtgärder mot häktade vid rättspsykiatrisk undersökning och psykiatrisk vård .............................. Allmänt om rättspsykiatriska undersökningar ..................... 7.2Särskilt om tvångsåtgärder beträffande häktade som vistas på rättspsykiatriska undersökningsenheter eller 7.2.1 Häkteslagens tillämplighet ......................................... 7.2.2 Tvångsåtgärder av ordnings- eller säkerhetsskäl enligt lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård........ 7.2.3 Beslutsbefogenheter avseende tvångsåtgärder på rättspsykiatriska undersöknings- och vårdenheter .... 7.3Den nuvarande situationen vid de rättspsykiatriska Behovet av förändrade regler................................................. Konsekvenser av våra förslag...................................... Förslaget till häkteslag ........................................................... Förslaget till lag om ändring i ................... 10.3Förslagen till förordningar om ändring i förordningarna (1999:1134) om belastningsregister och (1999:1135) om Särskilt yttrande av ...................................... 1950 om skydd för de mänskliga rättighe- terna och de grundläggande friheterna förordningen (1976:376) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. häkteslagen (HL) lagen (1976:371) om behandlingen av häk- tade och anhållna m.fl. kriminalvårdslagen (KvaL) lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångs- lagen (1991:1137) om rättspsykiatrisk un- lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård av tortyr och omänsklig eller förnedrande 1987 till förhindrande av tortyr och omänsk- lig eller förnedrande behandling eller be- Vi har haft i uppdrag att utarbeta ett förslag till en ny häkteslag. Uppdraget har omfattat dels en översyn av regelverket i sak, dels en genomgripande översyn av den lagtekniska och språkliga utform- ningen. Den nya häkteslagen skall enligt direktiven knytas an till det förslag till ny kriminalvårdslag som lämnade i juni 2005.1 Målsättningen har varit att regelverket som styr kriminalvårdens verksamhet skall ges en enhetlig och ändamålsenlig utformning, som det måste beaktas att den som är häktad är att betrakta som oskyldig till dess att han eller hon är dömd. Vad gäller det sakliga innehållet har vissa frågor särskilt fram- hållits i direktiven. I uppdraget har sålunda ingått att se över reglerna om s.k. åklagarrestriktioner för häktade med målsättningen att dessa skall bygga på en lämplig avvägning mellan å ena sidan en human be- handling och respekt för personlig integritet och å andra sidan möjligheterna att utreda och lagföra brott. Enligt direktiven skall hänsyn tas till den kritik mot det svenska restriktionsförfarandet som har framförts av s.k. tortyrkommitté. Uppdraget har vidare omfattat en utvärdering av effekterna av de lagändringar beträffande restriktioner som genomfördes . I vårt uppdrag har också ingått att göra en översyn av de regler som gäller behandlingen av häktade som är intagna på rättspsykia- trisk undersökningsenhet. Ytterligare frågor som särskilt framhållits i direktiven är behovet av information till häktade, utredning som förberedelse för verkställighet samt hänsyn till särskilda grupper som kvinnor, barn och utländska medborgare. 1 Ju 2002:13 (SOU 2005:54) Den nuvarande lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. är svårtillgänglig till följd av ett ålderdomligt språk och en bristfällig struktur. Den har sedan sin tillkomst ändrats ett flertal gånger och därigenom blivit mycket av ett lapptäcke. Vi föreslår därför en ny häkteslag som har ett modernt språk och en mer logisk och lättillgänglig uppbyggnad och som endast innehåller viktigare bestämmelser om behandlingen av intagna. Detaljreglering skall göras i förordning eller myndighetsföreskrifter. Språket har i relevanta delar anpassats till förslag till en ny kriminalvårdslag. Den nya häkteslagen delas in i fem kapitel, av vilka det första inne- håller bestämmelser om lagens tillämpningsområde och övergrip- ande principer för behandlingen av intagna. I det andra kapitlet samlas alla bestämmelser som rör intagnas rättigheter och inskränk- ningar i dessa av ordnings- eller säkerhetsskäl. Regler om kontroll- och tvångsåtgärder mot intagna och mot besökare finns samlade i det tredje kapitlet, medan det fjärde innehåller bestämmelser om s.k. åklagarrestriktioner. Alla processuella bestämmelser om bl.a. beslutsbefogenheter och överklagande återfinns i det femte och sista kapitlet. Den nya lagen kommer att omfatta samma personkategorier som den gamla, dvs. i första hand dem som är häktade, anhållna eller gripna på grund av misstanke om brott. Vidare omfattas bl.a. de som är häktade av andra orsaker, de som är intagna i häkte eller polisarrest för förpassning till kriminalvårdsanstalt eller särskilt ungdomshem, de som är intagna i anstalt men av olika orsaker till- fälligt placerats i häkte samt övriga personer som tas i förvar i polis- arrest eller som för annat ändamål än straffverkställighet tas in i häkte eller kriminalvårdsanstalt. Till den sistnämnda kategorin hör bl.a. vissa förvarstagna enligt utlänningslagstiftningen. Den nya häkteslagen skall till skillnad från dagens häkteslagstiftning vara i princip fullt ut tillämplig på samtliga dessa personkategorier även när de är intagna på rättspsykiatriska undersöknings- eller vård- enheter, utom i de fall då de är föremål för psykiatrisk tvångsvård eller rättspsykiatrisk vård (se närmare om detta nedan). I övrigt innehåller den nya häkteslagen i materiellt hänseende i huvudsak samma bestämmelser som den gamla. Några förändringar har dock gjorts i syfte att anpassa lagstiftningen till den tekniska utvecklingen, att göra den mer könsneutral samt att tillgodose vissa gruppers särskilda behov. Andra förslag har föranletts av Kriminal- vårdskommitténs förslag till ny kriminalvårdslag. I vårt förslag anges uttryckligen att alla intagna skall få informa- tion om rättigheter och skyldigheter enligt häkteslagen och andra väsentliga rättigheter samt ges möjlighet att redan under vistelsen i häkte och i samråd med Kriminalvården förbereda eventuell vistelse i anstalt eller annan verkställighet av påföljd. Vi slår fast att män och kvinnor inte får vistas tillsammans utan att de samtyckt till det samt att ungdomar om möjligt inte skall placeras tillsammans med äldre intagna. Bestämmelser om rätten att i vissa fall ha sitt spädbarn hos sig och om integritetsskyddande bestämmelser vid kropps- visitation och kroppsbesiktning görs könsneutrala. Rätten till kom- municering genom telefonsamtal kompletteras med rätt till annan elektronisk kommunikation, t.ex. via e-post. Rätten att ta del av vad som händer i omvärlden genom radio, teve och tidningar kom- pletteras med en möjlighet att använda sig av informations- inhämtning via elektroniska nätverk, t.ex. Internet eller särskilda intranät. Elektronisk kommunikation eller informationsinhämtning får dock endast ske med hjälp av utrustning som tillhandahålls av Kriminalvården. Vi föreslår också utökade möjligheter till kontroll av besökare och andra som en intagen har kontakt med samt införande av möjligheten att använda särskilda besöksrum med glasruta som alternativ till bevakade besök. De processuella reglerna tydliggörs i den nya häkteslagen genom att det uttryckligen anges dels vilka myndigheter som får fatta be- slut med stöd av lagen, dels vilka beslut som skall fattas av respek- tive myndighet. får åklagaren i samband med en häktningsförhandling begära rättens tillstånd att meddela beslut om inskränkning i den häktades kontakter med omvärlden när det finns fara för att bevis undanröjs eller att en brottsutredning på annat sätt försvåras (restriktioner). Om sådant tillstånd ges är det därefter åklagaren som ensam beslutar vilka enskilda former av restriktioner som skall åläggas den häktade, t.ex. begränsningar i rätten till gemensam vistelse, besök av utomstående, brev eller telefonsamtal eller inskränkningar i möjligheterna att ta del av nyheter genom radio, teve eller tid- ningar. Åklagarens beslut kan inte överklagas utan endast under- ställas tingsrätten för prövning. Detta förfarande tillkom efter kritik från bl.a. om att i förhållandevis hög grad använder sig av restriktioner för häktade. Kommittén har emellertid därefter framfört kritik även mot det nya förfarandet. De undersökningar vi har gjort visar också att den nu gällande ordningen inte har inneburit någon påvisbar minskning av antalet meddelade restriktionsbeslut. Vi föreslår mot den bakgrunden en ändring i som innebär att åklagaren i samband med häktningsförhandlingen skall begära rättens tillstånd till varje enskild restriktion som han eller hon vill kunna ålägga den häktade. Åklagaren skall också – om det inte skulle vara till men för utredningen – ange skälen för varför respektive restriktion behövs. Tingsrättens beslut skall ange vilka restriktioner åklagaren får påföra den häktade och beslutet skall kunna överklagas till hovrätten. Den särskilda möjligheten att be- gära tingsrättens prövning av åklagarens beslut om att meddela en- skilda restriktioner avskaffas som en följd därav. Åklagaren skall fort- farande utan rättens tillstånd kunna besluta om restriktioner när det är nödvändigt på grund av omständigheter som inträffat efter häktningsförhandlingen. Ett sådant beslut skall prövas av rätten i efterhand. Tvångsåtgärder m.m. vid psykiatrisk vård och rättspsykiatriska undersökningar De gällande bestämmelserna om häktesintagna som vistas på rättspsykiatriska undersökningsenheter eller på psykiatriska vård- enheter är invecklade med hänvisningar mellan häkteslagen och de psykiatriska vårdlagarna, vilket har medfört tillämpningssvårigheter i praktiken. Det har vidare, bl.a. av , anförts att de tvångsåtgärder som är tillåtna har visat sig vara otillräckliga. Vi har mot denna bakgrund gjort en grundlig översyn av de aktuella bestämmelserna och föreslår förändringar i syfte att för- enkla lagstiftningen och anpassa reglerna till vad som krävs från så- väl vård- som säkerhetssynpunkt. Huvudregeln i den nya häkteslagen föreslås vara att endast den lagen är tillämplig, och då i sin helhet, även när en häktesintagen befinner sig på en psykiatrisk eller rättspsykiatrisk vårdenhet eller på en rättspsykiatrisk undersökningsenhet. Undantag från regeln gäller för de fall då en häktesintagen får vård med stöd av lagen om psykiatrisk tvångsvård (LPT) eller lagen om rättspsykiatrisk vård (LRV). För dessa fall skall den aktuella vårdlagen vara uteslutande tillämplig oavsett på vilken vårdinrättning den häktesintagne vårdas, dock med vissa tillägg. Liksom skall åklagarens beslut om restriktioner gälla även för en sådan intagen. Eftersom den psykia- triska tvångsvårdslagstiftningen inte ger samma utrymme som häktes- lagen beträffande kontroll- och tvångsåtgärder, som ibland kan vara nödvändiga för att uppfylla erforderliga säkerhetskrav, föreslår vi att häkteslagen härutöver skall vara tillämplig i vissa närmare angivna delar, nämligen vad gäller användande av fängsel, drogtester och kon- troll av besökare. Beslut om tvångsåtgärder med stöd av den psykiatriska tvångs- lagstiftningen skall liksom fattas av chefsöverläkaren även då det handlar om häktesintagna patienter. När åtgärder vidtas med stöd av häkteslagen skall emellertid huvudmannen – dvs. Rätts- medicinalverket eller ett landsting – fatta beslut om det rör sig om någon som är intagen på en rättspsykiatrisk undersöknings- eller vårdenhet. I andra fall skall sådana beslut fattas av Kriminalvården. 1 Förslag till häkteslag Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om behandlingen av den som är frihetsberövad i de fall som anges i 2 eller 3 §. 2 § Lagen är tillämplig på den som är 1.häktad, anhållen eller gripen på grund av misstanke om brott, 2.häktad av annan orsak än misstanke om brott, 3.intagen i ett häkte eller en polisarrest för förpassning till en kriminalvårdsanstalt eller ett särskilt ungdomshem, 4. tillfälligt placerad i häkte med stöd av 23 § tredje stycket, 43 § första stycket tredje meningen eller 50 § tredje meningen lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, eller 5.omhändertagen enligt 28 kap. 11 § tredje stycket iavvaktan på att ett beslut om undanröjande av skyddstillsyn vin- ner laga kraft. Vad som sägs i första stycket 1 gäller inte den som är gripen en- ligt 35 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lag- överträdare. 3 § Om inte annat föreskrivs i lag eller annan författning gäller denna lag i tillämpliga delar även den som i andra fall än som avses i 2 § första stycket är intagen i 1.en kriminalvårdsanstalt eller ett häkte för annat ändamål än verkställighet av påföljd för brott, eller 2.en polisarrest för förvar. Vid bedömningen av i vilken omfattning lagen är tillämplig enligt första stycket skall anledningen till intagningen och dennas varak- tighet beaktas särskilt. 4 § Om den som avses i 2 § första stycket eller 3 § ges psykiatrisk tvångsvård enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård eller lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård är denna lag tillämplig endast i fråga om 1.särskilda tvångsåtgärder enligt 3 kap. 8 och 10–12 §§, 2.restriktioner enligt 4 kap., och 3.beslut och överklagande enligt 5 kap. 1–3 och 6 §§. Grundläggande bestämmelser om behandlingen av intagna 5 § En intagen skall behandlas med aktning för hans eller hennes människovärde och bemötas med förståelse för de särskilda svårig- heter som kan vara förenade med frihetsberövandet. Den intagne skall behandlas så att skadliga följder av frihetsberö- vandet motverkas. I den utsträckning det är lämpligt och den in- tagne samtycker till det, skall åtgärder vidtas för att ge honom eller henne det stöd och den hjälp som behövs. 6 § En intagen får inte utsättas för mer omfattande inskränkningar i sin frihet än vad som krävs med hänsyn till ändamålet med frihets- berövandet eller för att ordning och säkerhet skall kunna upprätt- hållas. Kontroll- och tvångsåtgärder får användas endast om de står i rim- lig proportion till syftet med åtgärden. Om mindre ingripande åt- gärder är tillräckliga skall de användas. 7 § En intagen skall omgående informeras om sina rättigheter och skyldigheter enligt denna lag. När det finns anledning till det skall information också lämnas om möjligheterna att få verkställigheten av ett straff överförd till ett annat land och om andra väsentliga rättigheter som har anknytning till frihetsberövandet. Informationen skall om möjligt lämnas på den intagnes modersmål. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med- delar närmare föreskrifter om innehållet i och utformningen av informationen. 2 kap. Intagnas rättigheter och inskränkningar i dessa 1 § Detta kapitel innehåller bestämmelser om intagnas rättigheter och inskränkningar i dessa av ordnings- eller säkerhetsskäl m.m. I 4 kap. finns bestämmelser om särskilda restriktioner vid kon- takterna med omvärlden för intagna som är häktade, anhållna eller gripna på grund av misstanke om brott. Placering och gemensam vistelse 2 § En intagen skall placeras i ett enskilt rum. Två eller flera intag- na får dock placeras i samma rum, om det är lämpligt och de intagna samtycker till det eller om det är synnerligen påkallat av utrymmes- skäl eller av annan särskild anledning. 3 § Vill en intagen vistas tillsammans med andra intagna skall han eller hon ges tillfälle till det, om det inte finns hinder mot det av säkerhetsskäl. Om en intagen är placerad i en annan lokal än ett häkte, får möj- ligheterna till gemensam vistelse inskränkas också med hänsyn till lokalförhållandena. 4 § En intagen får placeras eller vistas tillsammans med intagna av motsatt kön endast om det är lämpligt och de intagna samtycker till det. Den som är under tjugoett år bör inte placeras eller vistas till- sammans med intagna över tjugoett år, om det inte kan anses vara till hans eller hennes bästa. Detta gäller särskilt intagna som är . 5 § Placering och gemensam vistelse skall utformas så att förbin- delse mellan intagna som kan antas påverka varandra i mål eller ärenden förhindras så långt det är möjligt. Placering och gemensam vistelse skall i övrigt utformas så att in- tagna inte utsätts för olämpligt inflytande av andra intagna. Detta gäller särskilt intagna som är under tjugoett år. 6 § En intagen får ha sitt spädbarn hos sig, om det är förenligt med barnets bästa. Innan tillstånd ges skall höras. Särskild sysselsättning och utomhusvistelse m.m. 7 § En intagen skall om möjligt erbjudas lämplig sysselsättning i form av arbete, utbildning eller annan jämförbar verksamhet han eller hon är frihetsberövad. Den intagne skall också ges möjlighet att utföra arbete som han eller hon själv har skaffat sig, om det kan ske utan olägenhet. En intagen skall ges tillfälle att utöva sin religion eller livsåskåd- ning i den utsträckning det är möjligt med hänsyn till ordning och säkerhet. 8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med- delar föreskrifter om ersättning åt en intagen för arbete eller annan jämförbar sysselsättning som tillhandahålls honom eller henne. 9 § En intagen skall ges tillfälle att vistas utomhus så mycket som möjligt och , om det inte finns synnerliga skäl mot detta. 10 § Om det är lämpligt och den intagne samtycker till det, skall han eller hon ges tillfälle att i samråd med Kriminalvården planera och förbereda verkställighet av påföljd för brott. Tidningar, radio och teve m.m. 11 § En intagen skall i den utsträckning det är lämpligt ges möjlig- het att genom tidningar, radio och teve följa vad som händer i om- världen. Detsamma gäller för användande av elektroniska nätverk, om sådan utrustning tillhandahålls i förvaringslokalen. Den intagnes behov av annan förströelse bör tillgodoses i rimlig omfattning. 12 § En intagen får under de förutsättningar som anges i 11 § själv skaffa sig eller ta emot böcker, tidskrifter, tidningar och annat som kan ge honom eller henne förströelse. Skriftliga handlingar och andra försändelser 13 § En intagen får sända eller ta emot skriftliga handlingar och andra försändelser utan att dessa granskas, om det inte finns hinder mot det av säkerhetsskäl. Rätten att ta emot andra försändelser än skriftliga handlingar får inskränkas på motsvarande sätt också om det är nödvändigt av ordningsskäl eller om det annars skulle med- föra olägenhet. Skriftliga handlingar till eller från den intagnes offentlige försva- rare, en svensk myndighet eller ett internationellt organ som har av erkänd behörighet att ta emot klagomål från enskilda skall dock alltid vidarebefordras utan att granskas, om det inte finns an- ledning att anta att uppgiften om avsändare är oriktig. 14 § Om det behövs för att hindra att otillåtna varor eller föremål förs in i en förvaringslokal, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriva att de intagna inte utan särskilt medgivande får ta emot andra försändelser än skriftliga handlingar. 15 § En intagen som förvägras att sända eller ta emot en försän- delse skall genast underrättas om detta, om det inte finns särskilda skäl mot det. Försändelsen skall hållas kvar. En försändelse får granskas om den intagne medger det. En hand- ling som avses i 13 § andra stycket får dock granskas endast i syfte att utreda vem avsändaren är. Andra försändelser än skriftliga hand- lingar får granskas även utan den intagnes medgivande, om det är synnerligen påkallat av säkerhetsskäl. När det inte längre finns hinder mot det skall en försändelse som hållits kvar vidarebefordras. Kopior och översättningar av skriftliga handlingar som har granskats skall förstöras så snart de inte längre behövs.