sou · GUB322d3 · 2007-01-01 00:00:00 — Be- träffande avtal för försäkring av dessa risktyper får med- lemsstaterna besluta att tillåta undantag från regeln om könsneutrala och ersättningar så länge de kan garantera att de bakomliggande försäkringstekniska och statistiska uppgifter som utgör grund för beräkningarna är tillförlitliga, regelbundet uppdateras och är tillgängliga för allmänheten. Undantag medges endast om den köns- neutrala regeln inte redan tillämpas i den nationella lag- stiftningen. efter införlivandet av detta direktiv bör medlemsstaterna på nytt granska motiveringen till dessa undantag med beaktande av de senaste försäkrings- tekniska och statistiska uppgifterna och en rapport från kommissionen efter tidpunkten för införlivandet av detta direktiv. (20)Mindre förmånlig behandling av kvinnor på grund av graviditet och moderskap bör anses vara en form av direkt könsdiskriminering och följaktligen förbjuden i försäkringstjänster och liknande finansiella tjänster. Kost- nader som har samband med risk för graviditet och mo- derskap bör därför inte läggas på enbart de som tillhör det ena könet. (21)Personer som har utsatts för könsdiskriminering bör till- försäkras ett lämpligt rättsligt skydd. För att ett effekti- vare skydd skall tillhandahållas bör föreningar, organisa- tioner och andra rättsliga enheter också ges befogenhet att, på det sätt medlemsstaterna bestämmer, engagera sig, antingen på den utsatta personens vägnar eller för att stödja denne, utan att detta påverkar tillämpningen av de nationella regler som rör ombud och försvar vid dom- stol. (22)För att principen om likabehandling skall kunna tillämp- as effektivt bör reglerna om bevisbördan anpassas på så sätt att bevisbördan övergår till svaranden när det före- ligger ett prima facie-fall av diskriminering. (23)För att principen om likabehandling skall kunna genom- föras i praktiken krävs ett lämpligt rättsligt skydd mot repressalier. (24)Medlemsstaterna bör i syfte att främja principen om lika- behandling uppmuntra dialogen med berörda intressenter som i enlighet med nationell lagstiftning och praxis har ett berättigat intresse av att bidra till att motverka köns- diskriminering när det gäller tillgång till och tillhandahål- lande av varor och tjänster. (25)Skyddet mot könsdiskriminering bör stärkas genom att det i varje medlemsstat finns ett eller flera organ med behörighet att analysera problemen, undersöka tänkbara lösningar och ge praktiskt stöd till människor som utsätts för diskriminering. Dessa organ kan vara desamma som de som på nationell nivå har till uppgift att tillvarata de mänskliga rättigheterna eller enskildas rättigheter eller som har till uppgift att genomföra principen om likabe- handling. (26)I detta direktiv fastställs minimikrav, vilket ger medlems- staterna möjlighet att behålla eller införa mer förmånliga bestämmelser. Genomförandet av detta direktiv bör inte åberopas som skäl till inskränkningar i det skydd som finns i varje medlemsstat. (27)Medlemsstaterna bör föreskriva effektiva, proportionerliga och avskräckande påföljder för åsidosättande av skyldig- heterna enligt detta direktiv. (28)Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att säkra en enhetlig och hög nivå av skydd mot diskriminering i alla medlemsstater, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av den pla- nerade åtgärdens omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, får gemenskapen enligt sub- sidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget vidta åtgärder. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (29)I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (1) uppmanas medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så vitt det är möjligt visar överensstämmel- sen mellan direktivet och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller. (1) EUT C 321, 31.12.2003, s. 1. L 373/40 Europeiska unionens officiella tidning HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. och tjänster som är tillgängliga för allmänheten oberoende av den berörda personen, såväl inom den offentliga som den pri- vata sektorn, inklusive offentliga organ, och som erbjuds utan- för området för privat- och familjeliv och transaktioner som utförs i det sammanhanget. Syftet med detta direktiv är att fastställa en ram för bekämpning av könsdiskriminering när det gäller tillgång till och tillhanda- hållande av varor och tjänster, för att i medlemsstaterna genom- föra principen om likabehandling av kvinnor och män. I detta direktiv avses med 2.Detta direktiv påverkar inte individens frihet att välja av- talspart så länge som valet inte grundar sig på avtalspartens kön. 3.Detta direktiv skall inte gälla medie- och reklaminnehåll eller utbildning. 4.Detta direktiv skall inte gälla frågor som rör arbetslivet, inklusive verksamhet som egenföretagare, i den utsträckning dessa frågor omfattas av andra rättsakter i gemenskapslagstift- ningen. a)direkt diskriminering: när en person på grund av kön behand- las mindre förmånligt än en annan person behandlas, har behandlats eller skulle ha behandlats i en jämförbar situation, b)indirekt diskriminering: när en skenbart neutral bestämmelse eller ett skenbart neutralt kriterium eller förfaringssätt särskilt missgynnar personer av ett visst kön jämfört med personer av det andra könet, om inte bestämmelsen, kriteriet eller förfaringssättet objektivt kan motiveras av ett berättigat mål och medlen för att uppnå detta mål är lämpliga och nödvändiga, c)trakasserier: när ett oönskat beteende som har samband med en persons kön syftar till eller leder till att en persons vär- dighet kränks och att en hotfull, fientlig, förnedrande, för- ödmjukande eller kränkande stämning skapas, d)sexuella trakasserier: när ett oönskat beteende av sexuell na- tur, som tar sig fysiska, verbala eller icke-verbala uttryck, syftar till eller leder till att en persons värdighet kränks, särskilt då en hotfull, fientlig, förnedrande, förödmjukande eller kränkande stämning skapas. Inom ramen för gemenskapens befogenheter skall detta direktiv tillämpas på alla personer som tillhandahåller varor I detta direktiv skall principen om likabehandling av kvin- nor och män innebära att a)ingen direkt könsdiskriminering får förekomma, inklusive mindre förmånlig behandling av kvinnor på grund av gravi- ditet och moderskap, b)ingen indirekt könsdiskriminering får förekomma. 2.Detta direktiv skall inte påverka tillämpningen av förmån- ligare bestämmelser om skydd av kvinnor i samband med gra- viditet och moderskap. 3.Trakasserier och sexuella trakasserier i den mening som avses i detta direktiv skall anses vara könsdiskriminering och skall därför förbjudas. Det förhållandet att en person avvisar eller låter bli att reagera mot ett sådant beteende får inte ligga till grund för ett beslut som gäller denna person. 4.En instruktion att direkt eller indirekt diskriminera perso- ner på grund av kön skall anses vara diskriminering enligt detta direktiv. 5.Detta direktiv utesluter inte skillnader i behandling, om tillhandahållandet av varor och tjänster uteslutande eller främst till personer av ett kön motiveras av ett berättigat mål och medlen för att uppnå detta mål är lämpliga och nödvändiga. Europeiska unionens officiella tidning L 373/41 1.Medlemsstaterna skall se till att i alla nya kontrakt som ingås senast efter , användningen av kön som en faktor vid beräkningen av och ersättningar i samband med försäkringar och därmed sammanhängande finan- siella tjänster inte resulterar i att skillnader uppstår i enskilda personers och ersättningar. 2.Trots vad som anges i punkt 1, får medlemsstaterna be- sluta att före tillåta proportionerliga skillnader i enskildas personers och ersättningar om användningen av kön är en avgörande faktor vid en riskbedöm- ning som grundas på relevanta och korrekta försäkringstekniska och statistiska uppgifter. Berörda medlemsstater skall underrätta kommissionen och se till att korrekta uppgifter som är relevanta för användningen av kön som en avgörande försäkringsteknisk faktor sammanställs, offentliggörs och regelbundet uppdateras. Dessa medlemsstater skall se över sitt beslut efter med beaktande av den rapport från kommis- sionen som nämns i artikel 16, och skall översända resultaten av denna översyn till kommissionen. 3.Kostnader som har samband med graviditet och moder- skap skall i inget fall leda till skillnader i enskilda personers och ersättningar. Medlemsstaterna får skjuta upp genomförandet av de åtgärder som krävs för att följa denna punkt i högst efter . I sådana fall skall den berörda medlemsstaten underrätta kommissionen. I syfte att säkerställa full jämställdhet mellan kvinnor och män i praktiken får principen om likabehandling inte hindra en med- lemsstat från att behålla eller besluta om särskilda åtgärder för att förhindra eller kompensera könsrelaterat missgynnande. 1.Medlemsstaterna får införa eller behålla bestämmelser som är mer fördelaktiga när det gäller att upprätthålla principen om likabehandling mellan kvinnor och män än de som anges i detta direktiv. 2.Genomförandet av detta direktiv får under inga omstän- digheter utgöra skäl för att inskränka det skydd mot diskrimi- nering som redan finns i medlemsstaterna på de områden som omfattas av detta direktiv. RÄTTSMEDEL OCH SÄKERSTÄLLANDE AV EFTERLEVNADEN 1.Medlemsstaterna skall säkerställa att alla som anser sig förfördelade på grund av att principen om likabehandling inte har tillämpats på dem har tillgång till rättsliga och/eller admi- nistrativa förfaranden, inbegripet, när de anser det lämpligt, förlikningsförfaranden, för att säkerställa efterlevnaden av skyl- digheterna enligt detta direktiv, även efter det att den situation i vilken diskrimineringen uppges ha förekommit har upphört. 2.Medlemsstaterna skall i sina nationella rättsordningar in- föra nödvändiga bestämmelser för att säkerställa en faktisk och effektiv kompensation eller gottgörelse, enligt vad medlemssta- terna bestämmer, för den förlust och skada som lidits av den person som drabbats av diskriminering i den mening som avses i detta direktiv, på ett sätt som är avskräckande och står i proportion till den skada som lidits. En på förhand fastställd övre gräns får inte begränsa denna gottgörelse eller kompensa- tion. 3.Medlemsstaterna skall säkerställa att föreningar, organisa- tioner eller andra juridiska personer, som i enlighet med de kriterier som fastställs i deras nationella lagstiftning har ett be- rättigat intresse av att säkerställa att bestämmelserna i detta direktiv efterlevs får, på den klagande personens vägnar eller för att stödja denne och med hans eller hennes tillstånd enga- gera sig i de rättsliga och/eller administrativa förfaranden som finns för att säkerställa efterlevnaden av skyldigheterna enligt detta direktiv. 4.Punkterna 1 och 3 påverkar inte tillämpningen av natio- nella regler om tidsfrister för att väcka talan som rör principen om likabehandling. Medlemsstaterna skall, i enlighet med sina nationella rätts- system, vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att det, när personer, som anser sig kränkta genom att principen om lika- behandling inte har tillämpats på dem, inför domstol eller an- nan behörig myndighet lägger fram fakta som ger anledning att anta att det har förekommit direkt eller indirekt diskriminering, skall åligga svaranden att bevisa att det inte föreligger något brott mot principen om likabehandling. L 373/42 Europeiska unionens officiella tidning 2.Punkt 1 skall inte hindra att medlemsstaterna inför bevis- regler som är fördelaktigare för käranden. 3.Punkt 1 skall inte tillämpas på straffrättsliga förfaranden. 4.Punkterna 1, 2 och 3 skall också tillämpas på förfaranden som inleds enligt artikel 8.3. 5.Medlemsstaterna kan avstå från att tillämpa punkt 1 på förfaranden där det åligger domstolen eller annan behörig myn- dighet att utreda fakta i målet. Medlemsstaterna skall i sina rättsordningar införa nödvändiga bestämmelser för att skydda personer mot ogynnsam behand- ling eller ogynnsamma följder på grund av klagomål eller rätts- liga förfaranden som syftar till att se till att principen om lika- behandling följs. Dialog med berörda intressenter Medlemsstaterna skall i syfte att främja principen om likabe- handling främja en dialog med berörda intressenter som i en- lighet med nationella lagar och praxis har ett berättigat intresse av att motverka könsdiskriminering när det gäller tillgången till och tillhandahållande av varor och tjänster. blivit diskriminerade eller för föreningar, organisationer eller andra rättsliga enheter som avses i artikel 8.3. b)Att genomföra oberoende undersökningar om diskriminer- ing. c)Att offentliggöra oberoende rapporter om och lämna rekom- mendationer i frågor som rör sådan diskriminering. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säker- ställa att principen om likabehandling respekteras när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster inom tillämpningsområdet för detta direktiv och i synnerhet att a)lagar och andra författningar som strider mot principen om likabehandling upphävs, b)avtalsbestämmelser, interna regler för företag och regler för vinstdrivande eller icke-vinstdrivande föreningar som strider mot principen om likabehandling, förklaras eller kan förkla- ras ogiltiga eller ändras. ORGAN FÖR FRÄMJANDE AV LIKABEHANDLING 1.Medlemsstaterna skall utse och genomföra de nödvändiga förberedelserna för ett eller flera organ för främjande, analys och kontroll av samt till stöd för likabehandling av alla personer utan åtskillnad på grund av kön. Dessa organ får utgöra en del av myndigheter som på nationell nivå har till uppgift att till- varata de mänskliga rättigheterna eller enskildas rättigheter eller att genomföra principen om likabehandling. 2.Medlemsstaterna skall säkerställa att behörigheten för de organ som avses i punkt 1 omfattar följande: a)Att på ett oberoende sätt bistå personer som utsatts för diskriminering genom att driva klagomål om diskriminering, utan att det påverkar de rättigheter för personer som har Medlemsstaterna skall föreskriva påföljder för överträdelser av nationella bestämmelser som har utfärdats enligt detta direktiv och skall vidta de åtgärder som krävs för att se till att dessa sanktioner tillämpas. Påföljderna, som kan bestå av skadestånd till den utsatta personen, skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande. Medlemsstaterna skall anmäla dessa bestäm- melser till kommissionen , och alla senare ändringar som gäller dem . Medlemsstaterna skall se till att på lämpligt sätt och på hela sitt territorium informera berörda personer om de bestämmelser som antas enligt detta direktiv och om relevanta bestämmelser som redan gäller. Europeiska unionens officiella tidning L 373/43 Medlemsstaterna skall , och därefter , till kommissionen lämna över all tillgäng- lig information om tillämpningen av detta direktiv. Kommissionen skall utarbeta en sammanfattande rapport som skall innefatta en översikt över medlemsstaternas nuvarande förfaranden med avseende på artikel 4 när det gäller kön som en faktor vid beräkningen av och ersättningar. Den skall lägga fram denna rapport för och rådet . Vid behov skall kommissionen till sin rapport foga förslag till ändring av direktivet. Kommissionen skall i sin rapport ta hänsyn till synpunkter från berörda intressenter. ning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvis- ningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Detta direktiv träder i kraft som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv . De skall genast över- lämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvis- över betänkande Skolans ansvar för kränkningar av elever (2004:50) har anmodats att yttra sig över Skol- ansvarsutredningens betänkande Skolans ansvar för kränkningar av elever (2004:50). Kommittén arbetar brett och förutsättningslöst och vi har ännu inte redovisat våra ställningstaganden i flera viktiga frågor av över- gripande natur. Vi begränsar därför vårt yttrande till några för vårt fortsatta arbete betydelsefulla frågor. förslag berör flera av de frågor som vi arbetar med och den fortsatta beredningen av förslagen kommer att påverka vårt arbete framöver. Det är därför viktigt att ställnings- tagandena till förslagen i den fortsatta beredningen inte görs på ett sätt som begränsar, styr eller binder våra kommande överväganden. Detta gäller särskilt i tre avseenden: frågan om det bör stiftas en särskild lag om likabehandling inom skolverksamheten (avsnitt 3.3 respektive 10 och 11); vårt upp- drag är bl.a. att överväga en gemensam lag mot all diskriminering, roll i den framtida ombudsmanna/myn- dighetsorganisationen för tillsyn (avsnitt 8), ändrade definitioner och begrepp som kan innebära bruten enhetlighet i diskrimineringslagstiftningen (t.ex. definitionen av etnisk tillhörighet och av indirekt diskriminering, trakasseribe- greppet, instruktioner att diskriminera och bevisbördans ut- formning). olika förslag utgör ett värdefullt underlag för våra kommande överväganden. Vi förutsätter att den fortsatta beredningen av förslagen nu inte föregriper våra kommande förslag. Vi erinrar om regeringens uttalande i prop. 2002/03:65 Ett utvidgat skydd mot diskriminering (s. 71–73). Regeringens utgångspunkt är att det finns all anledning att låta kommittén utföra sitt arbete på ett förutsättningslöst sätt inom de ramar som kommittédirektiven ställer upp. Regeringen vill ge kom- mittén största möjliga handlingsfrihet. Kommittén kan komma att föreslå små eller stora förändringar i den nuvarande strukturen hos diskrimineringslagarna. I avvaktan på förslagen, och beredningen av dessa, finns det skäl att nu förändra de gällande bestämmelserna och den nu för många aktörer invanda systematiken i så liten grad som möjligt. 1.Skola & Samhälle. 2.Omprövning av medborgarskap. 3.Stärkt konkurrenskraft och sysselsätt- ning i hela landet. 4.Svenska partnerskap – en översikt. Rapport 1 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. 5.Organisering av regional utvecklings- politik – balansera utveckling och förvaltning. Rapport 2 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. 6.Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till EG-direktiv /83/EG angående flyktingar och andra skyddsbehövande. 7.Studieavgifter i högskolan. 8.Mångfald och räckvidd. 9.Kontroll av varor vid inre gräns. 10.Ett förnyat programkontor. 11.Spel i en föränderlig värld. 12.Rattfylleri och sjöfylleri. 13.Djurskydd vid hästavel. 15.Detaljhandel med nikotinläkemedel. 16.Ny reglering om brandfarliga och explosiva varor. 18.Kustbevakningens personuppgifts- behandling. Integritet – Effektivitet. 19.Att återta mitt språk. Åtgärder för att stärka det samiska språket. 21.Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimi- neringen. 22.En sammanhållen diskriminerings- lagstiftning. Del 1+2, särtryck av sammanfattningen, lättläst samman- fattning och daisy. Omprövning av medborgarskap. [2] Rattfylleri och sjöfylleri. Att återta mitt språk. Åtgärder för att stärka det samiska språket. Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimi- neringen. En sammanhållen diskrimineringslag- stiftning. Del 1+2, särtryck av sammanfattningen, lättläst sammanfattning och daisy. Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till EG-direktiv /83/EG angående flyktingar och andra skyddsbehövande. Ny reglering om brandfarliga och explosiva varor. Integritet – Effektivitet. Detaljhandel med nikotinläkemedel. Kontroll av varor vid inre gräns. [9] Spel i en föränderlig värld. [11] Tonnageskatt. Skola & Samhälle. Studieavgifter i högskolan. Mångfald och räckvidd. Ett förnyat programkontor. Stärkt konkurrenskraft och sysselsättning i hela landet. Svenska partnerskap – en översikt. Rapport 1 till för regional tillväxt. Organisering av regional utvecklingspolitik – balansera utveckling och förvaltning. Rapport 2 till för regional tillväxt. Djurskydd vid hästavel.