sou · GUB313 · 2007-01-01 00:00:00 — Aktuella EG-bestämmelser på området behandlar jag i avsnitt 3 Gällande EG-bestämmelser. Av redogörelsen framgår att kommissionen inte har fastställt några metoder för avelsvärdering av hästar och inte heller några villkor för godkännande i enlighet med direktivet 90/427/EEG artikel 7. Oaktat detta bedömer jag att den tidigare lydelsen i 29 § Statens jordbruksverks föreskrifter att en hingst måste vara avelsvärderad i för att få användas till avel med andra ston än hingstägarens egna utgör en begränsning av handeln med hästdjur inom gemenskapen på avelsmässiga grunder som inte är följden av direktiv /427EEG. Bestämmelsen avser således ett område som kan anses vara harmoniserat genom direktivet. Jag bedömer därför att inte kan återinföra något krav från statens sida på att en hingst skall vara avelsvärderad i för att få användas till avel. Jag delar således regeringens bedömning att bestämmelsen var oförenlig med artikel 3 första stycket i direktiv /427/EEG. Om man i stället utgår ifrån att området inte är harmoniserat genom direktiv /427/EEG får man bedöma hur kraven förhåller sig till de grundläggande artiklarna i EG-fördraget. Enligt artikel 28 i EG-fördraget är kvantitativa importrestriktio- ner samt åtgärder med motsvarande verkan förbjuden mellan med- lemsstaterna. Bestämmelserna hindrar dock inte enligt artikel 30 i EG-fördraget sådana förbud mot eller restriktioner för import, Förslagets förenlighet med EG-rätten export eller transitering som grundas på hänsyn till att skydda bl.a. djurs liv och hälsa. En uppgift för utredningen är att analysera hur djurskyddet bör beaktas vid hästavel och som ett led i det arbetet undersöka och analysera effekterna av det tidigare tillämpade avelsvärderings- systemet på djurskydd och djurhälsa. Någon vetenskaplig utvärde- ring av djurskydds- och djurhälsoeffekterna av det tidigare gällande kravet på avelsvärdering har inte gjorts och låter sig heller inte göras på den korta tid som står till utredningens förfogande. Att den tidigare bestämmelsen i 29 § föreskrifter skulle ha en sådan effekt att den skulle kunna motiveras av hänsyn till djurs liv och hälsa bedömer jag dock inte vara fallet enligt de experter som jag har haft kontakt med. Det har i debatten hävdats att för att kunna tillgodose djurskyd- det behövs det någon form av statlig reglering som gör det möjligt för organisationerna att kräva att alla hingstar som skall användas till avel i genomgår en besiktning. Om staten i författning skall ställa ett sådant krav måste det kunna motiveras med hänsyn till skyddet av hästars liv och hälsa i enlighet med artikel 30 i EG- fördraget. Enligt min mening har det tidigare tillämpade systemet, med ett statligt krav på obligatorisk avelsvärdering i av hingstar som skall användas till avel på andra än hingstägarens egna ston, inte i tillräcklig grad inneburit ett skydd för hästars liv och hälsa för att kunna motiveras utifrån artikel 30 i EG-fördraget. De organisationer och föreningar som utför avelsvärdering har på ett förtjänstfullt sätt bidragit till att få fram friska och sunda hästar och förbättrat den aktuella rasens egenskaper som det finns en hög konkurrenskraft i den svenska hästaveln. Detta är emellertid inte statens ansvar utan främst ett intresse som skall till- godoses av berörda organisationer och föreningar. Statens uppgift i fråga om hästavel är enligt min uppfattning att värna om hästars liv och hälsa samt ett gott djurskydd. Staten har därför ett intresse av att förhindra avel med sådan inriktning att den kan medföra lidande för djuren eller påverka djurs naturliga beteende. Detta kommer också till uttryck i bl.a. djurskyddslagen och djurskyddsförordningen. Med stöd av djurskyddsförordningen har i 3 § (DFS 2004:22) om avelsarbete föreskrivit att bl.a. hästar som visat sig nedärva letalanlag, defekter eller andra egenskaper som medför lidande för avkomman eller negativt påverkar avkommans naturliga beteende eller som med stor sannolikhet nedärver sådana anlag, defekter eller egenskaper inte får användas för reproduktion. En förteckning över sådana Förslagets förenlighet med EG-rätten letalanlag, defekter och ärftliga egenskaper finns upptagna i bilagan till föreskrifterna. Förbudet gäller dock även andra ärftliga egenskaper än de som anges i bilagan om de medför lidande eller onaturligt beteende hos avkomman. Bland annat får enligt föreskrifter hästar heller inte användas för reproduktion om det visat sig att djuret med stor sannolikhet nedärver disposition för hög frekvens konstaterade sjukdomsfall, förlossningssvårigheter eller dödlighet hos avkomman i samband med födsel. Ett avelsdjur som genom sin härstamning eller genom sina egna egenskaper kan förmodas vara bärare av ärftliga anlag eller defekter som tidigare angetts och för vilka frihet kan bevisas med tester, får användas i avelsarbete under förutsättning att sådana tester med frikännande resultat har genomförts. I den bilaga som det hänvisas till i föreskrifter om avelsarbete finns en lista för bl.a. djurslaget häst över de letalanlag, defekter och övriga anlag med ärftlig bakgrund som en häst inte får ha om den skall användas i avel. Detta förbud gäller alla hästar således även en hingthållares egna hingstar och ston. Vid en avelsvärdering bedöms hästens härstamning, prestationer, exteriör, hållbarhet och hälsa. Det är enligt min mening, efter inhämtade synpunkter från experter, knappast möjligt att vid en veterinärbesiktning i en avelsvärdering göra en opartisk fullständig sjukdomsgenetisk bedömning av hästen. Den lista som finns i bilaga till djurskyddsmyndighetens föreskrifter har inte och kan heller inte fullt ut kontrolleras vid en avelsvärdering. Den avelsvär- dering som utförts av de privata avelsorganisationerna och före- ningarna innebär dock att de hästar som vid veterinärbesiktningen har kunnat konstateras ha vissa av de ärftliga defekter som finns angivna i bilagan till föreskrifter om avelsarbete, har kasserats för avel. Staten har emellertid inte ställt något krav på att en hingst skall uppnå ett visst resultat vid avelsvärderingen för att få användas till avel utan det räcker med att avelsvärdering skett. Någon återrap- portering till tillsynsmyndigheten av eventuella konstaterade defekter eller sjukdomar hos hingstar som avelsvärderats har heller inte gjorts. Hingstar som har används i avel med hingstägarens egna ston och ston omfattades heller inte av det statliga kravet på avelsvärdering. Det är därför enligt min mening svårt att hävda att de tidigare bestämmelserna enbart hade till syfte att skydda djurs Förslagets förenlighet med EG-rätten liv och hälsa och således kunna motiveras utifrån artikel 30 i EG- fördraget. Mitt förslag bygger på gällande svenska djurskyddsförfattningar. Förslaget innebär endast att det sker en vetenskaplig genomgång och fastställande av de ärftliga anlag, defekter och egenskaper som medför lidande hos avkomman. Dessa konstaterade ärftliga anlag, defekter och egenskaper skall därefter enligt mitt förslag anges i bilagan till föreskrifter om avelsarbete. med hästar som bär dessa anlag blir enligt mitt förslag således förbjuden. Jag föreslår således inget nytt förbud mot avel med hästar utan endast att den förteckning, över anlag som innebär att en häst inte får användas till avel, blir mer precis och får en bättre kontinuerlig vetenskaplig förankring än nuvarande lista har. För att förbättra tillsynen enligt djurskyddsförfattningarna i dessa delar skall enligt mitt förslag veterinärerna rapportera till Jordbruks- verket sådana defekter som anges i listan som är fogad till Djur- skyddsmyndighetens föreskrifter om avelsarbete. Dessa rapporter sammanställs i djursjukdata och ger en bild av förekomst och för- ändringar av sådana defekter som medför att en häst inte får använ- das till avel. Information ges till lokala tillsynsmyndigheter som kan använda informationen i sitt löpande tillsynsarbete. Ett förbud mot att använda vissa hästar till avel strider mot arti- kel 28 i EG-fördraget. I artikeln anges att kvantitativa import- restriktioner samt åtgärder med motsvarande verkan skall vara för- bjudna mellan medlemsstater. med hästar som bär på anlag som enligt vetenskapen kan konstateras vara ärftliga och medföra lidande för avkomman skall enligt mitt förslag anges i bilagan till föreskrifter, vilket innebär att bärare av sådana anlag inte får använ- das till avel. Avelsförbudet gäller även enligt förordningen andra ärftliga egenskaper som medför lidande eller onaturligt beteende hos avkomman. Förbudet omfattar således endast allvarliga ärftliga defekter. Ett sådant förbud är enligt min mening grundat på intres- set av att skydda hästars liv och hälsa. Förbudet drabbar alla lika oavsett om det är inhemska eller utländska hästägare eller upp- födare. Förbudet mot att använda vissa hästar till avel gäller alla hästar och utgör heller inte ett medel för godtycklig diskrimine- ring. Jag bedömer att ett sådant förbud och den föreslagna utökade rapporteringsskyldigheten för veterinärer är motiverat av hänsyn till hästars hälsa och liv i enlighet med artikel 30 i EG-fördraget. Mina förslag kan därför, enligt min mening, inte anses strida mot EG-rätten. I betänkandet Nytt djurhälsoregister – bättre nytta och ökad säkerhet (SOU 2005:74) ges ett samlat förslag till ett system för sjukdoms- och läkemedelsövervakning. För att täcka det som avses med den databas som finns hos föreslås i det betänkandet att begreppen djursjukdata och djursjukdataregister byts ut mot begreppen djurhälsodata och djurhälsodataregister. Jag har i mina förslag i tillämpliga delar utgått från de förslag som lagts i betänkandet (SOU 2005:74). Det i betänkandet förtyd- ligade syftet och användningen av databasen hos passar enligt min mening väl in på att registret även skall kunna användas för övervakning och kontroll av ärftliga sjukdomar hos häst. I det följande kommenterar jag de föreslagna ändringarna som föreslås i betänkandet såvitt avser ärftliga defekter hos häst. 8.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m. I betänkandet (SOU 2005:74) föreslås lagens användningsområde utvidgas till att även gälla övervakning och kontroll av djurhälsa. En sådan förändring skulle innebära att även kontroll och övervakning av ärftliga defekter hos häst faller under lagens tillämpningsområde. Den förändringen är således en förutsättning för det av mig föreslagna övervaknings- och kontrollsystemet i fråga om ärftliga defekter hos häst. I betänkandet (SOU 2005:74) föreslås en ny bestämmelse som innebär att det förs in en skyldighet för veterinärer att rapportera förrättningar. Regeringen skall enligt förslaget i betänkandet föreskriva om skyldighetens omfattning, dvs. vilka förrättningar som skall rapporteras. En uppgift som enligt förslaget i betänkandet (SOU 2005:74) får omfattas är bl.a. diagnos. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får vidare enligt förslaget meddela föreskrifter om insamling, bearbetning och registrering av uppgifterna. Rapporteringsskyldigheten för veterinärer kan enligt förslaget i betänkandet även omfatta diagnos. Det innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan införa bestämmel- ser om rapporteringsskyldighet av vissa ärftliga defekter hos häst i enlighet med mitt förslag. I betänkandet (SOU 2005:74) föreslås paragrafens bestämmelser om tillsyn och tillsynsmyndighetens befogenheter att utvidgas till att gälla även veterinärens skyldighet att rapportera förrättningar enligt 3 b §. Förslaget i det betänkandet stämmer överens med mitt förslag. 8.2Förslaget till ändring i förordningen (1998:134) om provtagning på djur, m.m. I bestämmelsen införs enligt förslaget i betänkandet (SOU 2005:74) föreskrifter om veterinärernas rapporteringsskyldighet. Förslaget i det betänkandet innebär att rapporteringen skall ske i samma utsträckning som inom ramen för djursjukdata, förutom vad avser den s.k. summarapporteringen beträffande häst och sällskapsdjur. I det betänkandet anges att det kan finnas behov av att utvidga rapporteringsskyldigheten även till andra djurslag. Uppgifterna avses ligga till grund för det föreslagna djurhälsoregistret och kan användas för de syften som anges i bestämmelsen. I betänkandet (SOU 2005:74) föreslås att skall vara ansvarig myndighet samt att verket skall föra ett automa- tiserat register (djurhälsoregistret) med de insamlade uppgifterna. Jag föreslår att det förs in en ny punkt i paragrafen som innebär att förrättningar som avser diagnos av ärftliga defekter hos häst skall vara rapporteringsskyldiga. 8.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:844) om behörighet att utöva veterinäryrket Jag föreslår i likhet med förslag i betänkandet (SOU 2005:74) att det i lagen förs in ett förtydligande om att tystnadsplikt för veteri- närer som fullgör en uppgiftsskyldighet som följer av lag eller för- ordning inte är ett obehörigt röjande enligt sekretesslagen. Utredningen har analyserat vilka ekonomiska och andra konse- kvenser som ett genomförande av utredningens förslag kan ha. Utredningen har bedömt förslagen från jämställdhetssynpunkt, regionalpolitisk synpunkt, konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet samt ekonomiska konsekvenser. Konsekvenser för jämställdheten och regionalpolitiken m.m. Förslagen är enligt min mening neutrala från jämställdhets- synpunkt. Förslagen är även enligt min bedömning regionalpoli- tiskt neutrala. I fråga om brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet så innebär mitt förslag att det blir enklare och tydligare regler på området, vilket bör underlätta tillsynen över djurskyddet vid häst- avel. Mina förslag innebär att det blir en ökad belastning på djursjuk- datan som förs av . Mitt förslag om utökad rapportering till djursjukdata bör enligt min bedömning kunna rymmas inom den förändring av djursjukdata som föreslagits i betänkandet Nytt djurhälsoregister – bättre nytta och ökad säker- het (SOU 2005:74). Om det förslaget inte genomförs bedömer jag att utvecklingsarbetet på som föranleds av mitt förslag i den delen kan beräknas till ca . bedömer jag att kostnaderna för driften dock inte nämnvärt kom- mer att öka jämfört med . Den initiala utvecklingskostnaden bör rymmas inom ramen för befintliga medel. Kostnaden för den av mig föreslagna utredningen, som enligt mitt förslag skall sammanställa befintlig kunskap om ärftliga defekter hos häst och som enligt mitt förslag skall arbeta vidare i form av en permanent arbetsgrupp knuten till Djurskyddsmyndig- heten, bör initialt beräknas till cirka en årsarbetskraft. Det påföl- jande arbetet uppskattar jag till knappt en halv årsarbetskraft. Kostnaderna för dessa arbetsgrupper bör enligt min mening rym- mas inom ramen för det anslag som regeringen i regleringsbrev anvisar till . Djurskydd vid hästavel m.m. Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas med uppgift att analysera hur djurskyddet bör beaktas vid hästavel. Som en del i detta arbete skall utredaren undersöka och analysera effekterna av det nuvarande avelsvärderingssystemet på djurskyddet och djurhälsan. Om utredarens analys visar att det också finns behov av reglering i författningar, utöver nuvarande bestämmelser i djurskyddslagstiftningen, för att tillgodose djurskyddet skall utredaren lämna förslag på hur denna reglering skall se ut. Sådana förslag skall även innefatta förslag på hur tillsynen över bestämmelserna bör organiseras. Utredaren skall därutöver lämna förslag på hur bestämmelserna i rådets direktiv /428/EEG av om handel med hästdjur som är avsedda för tävlingar och om villkor för deltagande i tävlingar (EGT L 224, s. 60, Celex 31990L0428) skall genomföras i svensk författning. Utredaren skall också bedöma hur tillsynen över bestämmelserna i direktivet bör organiseras. Enligt aktuell statistik från () finns det ca 271 000 hästar i landet, vilket gör till ett av mest hästtäta länder. Hästar och hästhållning har betydelse för bl.a. sport och fritid men även för näringsverksamhet som lantbruk och turism samt för miljön. Hästsektorn i omsätter ca och sysselsätter närmare 40 000 människor på hel- eller deltid. Sektorn kännetecknas av att det finns många små företag och de flesta aktörer får sin huvudsakliga inkomst från annat arbete. Detta gäller inte minst för hästuppfödare. Till skillnad från många andra länder finns det endast ett fåtal större stuterier i . De flesta svenska uppfödare har endast ett eller två ston. Regler för när en häst får räknas som tillhörande en viss ras regleras genom respektive ras moderstambok. EG-rätten reglerar villkoren för att en organisation eller en förening skall få godkännas som stambokförande eller registerförande för en viss ras. I görs det en åtskillnad mellan avelsorganisation och stambokförande förening där avelsorganisationen ansvarar för avelsvärderingen och de stambokförande föreningarna ansvarar för registrering och stamboksföring. I finns tre godkända avelsorganisationer, (), (SG) och () samt 31 godkända stambokförande föreningar. STC och SG är både godkända avelsorganisationer och stambokförande föreningar. Hästsport är en av våra populäraste fritidssysselsättningar och svensk ridsport har en framträdande position på elitnivå. är också en av de tre ledande travsportnationerna i världen. genomförs strax under 1 000 travtävlingar i STC:s regi och 130 galopptävlingar i SG:s regi. Därutöver arrangeras ca 3 000 tävlingar av andra organisationer varav av (SvRF) medlemsföreningar. Även om genom sina medlemsföreningar står för de flesta tävlingarna är det travsporten som är ojämförligt störst sett till utbetalade prissummor. uppgick dessa prissummor till mer än . Av dessa betalades till ägare till utlandsfödda hästar, vilket korresponderar väl mot andelen startande utlandsfödda hästar. EG-bestämmelser på avelsområdet finns i rådets direktiv / 427/EEG av om avelsmässiga och genealogiska villkor för handeln med hästdjur inom gemenskapen (EGT L 224, s. 55, Celex 31990L0427). Direktivet ställer upp avelsmässiga och genealogiska villkor för handel inom EU med hästar och deras sperma, ägg och embryon. Enligt direktivet får handel inte förbjudas eller begränsas på andra avelsmässiga eller genealogiska grunder än de som följer av direktivet. Genom direktivet eller beslut fattade med stöd av direktivet är det på gemenskapsnivå fastställt bl.a. kriterier för godkännande av stambokförande organisationer, vissa regler för att säkerställa samordningen mellan stambokförande organisationer, bestämmelser om identitetshandlingar (pass) som skall åtfölja registrerade hästar samt kriterier för införande och registrering i stamböcker för avelsändamål. Härvidlag ges den stambokförande organisationen stort utrymme att utforma egna villkor, t.ex. i fråga om härstamningskrav och individprövning. Direktivet ger också kommissionen rätt att fastställa metoder för individprövning och avelsvärdering av avelsdjur samt allmänna villkor för godkännande av djur för avelsändamål. Kommissionen har dock inte fastställt några sådana metoder för avelsvärdering av hästar och inte heller några villkor för godkännande. EG-bestämmelser om hästtävlingar m.m. I rådets direktiv /428/EEG av om handel med hästdjur som är avsedda för tävlingar och om villkor för deltagande i tävlingar fastställs villkoren för handel med hästar som är avsedda för tävlingar och villkoren för deltagande i tävlingar. Med tävlingar avses i direktivet inte bara kapplöpningar och hopptävlingar utan alla hästtävlingar som t.ex. parader, körtävlingar och uppvisningar. Direktivet föreskriver bl.a. att tävlingsregler inte får göra någon åtskillnad mellan hästar som är registrerade i eller härstammar från den medlemsstat där tävlingen hålls och hästar som är registrerade i eller härstammar från andra medlemsstater. Detta gäller särskilt kraven för tillträde till tävlingen, bedömningen vid tävlingen och eventuell prissumma eller vinst. Direktivet lämnar dock utrymme för vissa undantag för bl.a. historiska arrangemang eller tävlingar för hästar registrerade i en viss stambok om tävlingens syfte är att förbättra rasen. I direktivet finns också bestämmelser om att medlemsstaterna får avsätta en viss procentsats av prissummorna för att skydda, utveckla och förbättra avelsarbetet. Svenska bestämmelser om hästavel Gällande svenska bestämmelser om avel syftar till att säkra kvaliteten i aveln och att tillgodose djurskyddsaspekter. Bilaga 1 SOU 2006:13 Lagen (1985:342) om kontroll av husdjur m.m. syftar till att främja animalieproduktionen och djurs lämplighet för avel i nä- ringsverksamhet samt att förebygga sjukdomar hos djur. I lagen bemyndigas regeringen att meddela föreskrifter om att hingstar får användas till avel endast om de har avelsvärderats. I förordningen (1985:343) om kontroll av husdjur m.m. be- myndigas att ge organisationer på jord- bruksnäringens område eller andra sammanslutningar rätt att anordna kontroll som syftar dels till att främja animalieproduktionen och djurs lämplighet för avel i näringsverksamhet, dels till att förebygga sjukdomar hos djur. Innan kontrollen anordnas skall godkänna plan och riktlinjer för verksamheten. Verket meddelar också föreskrifter för kontrollen. Sådana föreskrifter får enligt förordningen innebära att hingstar får användas till avel endast om de har avelsvärderats. Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1994:82) om hästdjur som används till avel och om identifiering av hästdjur innehåller bl.a. bestämmelser om godkännande av avelsorganisationer och stamboks- eller registerförande föreningar, införande av hästar i stamböcker och om identitetshandling (pass) för hästar. I föreskrifterna finns det även bestämmelser om krav på avelsvärdering. Avelsvärdering definieras som bedömningar och beräkningar enligt dokumenterade och vetenskapligt erkända metoder i syfte att uppskatta en hästs nedärvningsförmåga. En hingst skall enligt föreskrifterna vara avelsvärderad i för att få användas till avel med andra ston än hingstägarens egna. Avelsvärderingen omfattar en sammanvägd bedömning av hästens härstamning, prestationer, exteriör, hållbarhet och hälsa samt en avkommeprövning. Det ställs dock inget krav på att en hingst skall nå upp till en viss kvalitetsnivå för att få verka i avel. De stambokförande föreningarna får dock dela in avelsvärderade hästar i olika meritklasser. Vid eller i anslutning till avelsvärderingen bedöms också om hingsten nedärver eller kan nedärva genetiska defekter som kan innebära ett lidande för hans avkomma eller avkomma i senare generation. Med stöd av ett bemyndigande i djurskyddslagen (1988:534) har regeringen i djurskyddsförordningen (1988:539) förbjudit avel med sådan inriktning att den kan medföra lidande för djuren samt bemyndigat att meddela ytterligare föreskrifter. Av föreskrifter (DFS 2004:22) om djurskyddskrav vid avelsarbete framgår bl.a. att djur som nedärver, eller kan nedärva, letalanlag, defekter eller andra egenskaper som medför lidande för avkomman inte får användas i aveln. andra defekter som kan vara av betydelse i avelsarbetet från djurskyddssynpunkt skall bedömas och registreras samt ligga till grund för en avkommebedömning. Svenska bestämmelser om hästtävlingar Deltagande i hästtävlingar är inte direkt reglerat i svensk lagstiftning. Det är de svenska tävlingsorganiserande förbunden som ställer upp reglerna för tävlingsverksamheten. har dock fått i uppdrag att för räkning ge in de rapporter jämte annan redovisning som enligt tävlingsdirektivet ankommer på medlemsstaterna. underrättar också kommissionen om att utnyttjar möjligheterna att anordna tävlingar i enlighet med undantagsbestämmelserna i direktivet. Det svenska kravet på avelsvärdering av hingstar är ifrågasatt ur EG- rättslig synvinkel och Europeiska gemenskapernas kommission har inlett ett överträdelseförfarande mot .