sou · GUB355 · 2007-01-01 00:00:00 — Terminologin på området bör emellertid på så sätt moderniseras att man, såsom i banklagstiftningen, ersätter begreppet koncession med tillstånd och uttrycket stadfästelse med godkännande. I frågan om själva bolagsbildandet bör den nuvarande ordningen överges och i stället regleringen på bankområdet följas. På mot- svarande sätt som gäller för bankaktiebolag bör alltså tillstånd att driva försäkringsrörelse kunna meddelas också ett existerande Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag Detta bör liksom på banksidan gälla även om bolaget tidigare drivit verksamhet. Risken för att en sådan reglering skulle kunna leda till att ett försäkringsaktiebolag får ekonomiska problem på grund av åtaganden från tidigare verksamhet får anses vara liten. Den omfattande prövning som görs vid en tillstånds- ansökan torde närmast utesluta den risken. (Jfr beträffande bank- aktiebolagen, prop. 1997/98:166 s. Ansökan om tillstånd att driva försäkringsrörelse bör alltså kunna göras dels, som , av stiftarna när bolagsordning har upprättats, dels efter det att aktie- bolaget är bildat. Även i övrigt ansluter sig utredningen till den bedömning som gjordes associationsrättspromemoria att allmänna regler om bolagsbildning skall gälla försäkringsaktiebolagen. Bl.a. måste bestämmelserna i anses tillräckliga också vid betalning med apportegendom i försäkringsaktiebolag. De bestämmelserna inne- fattar att en revisor lämnar yttrande över betalningen, vilket normalt ger tillräcklig säkerhet för att apportegendomen är eller kan antas bli till nytta för bolagets verksamhet och att den inte är för högt värderad. Det nuvarande kravet på medgivande till betalning av aktier med apportegendom kan alltså slopas. En viss granskning av en sådan betalning, som är mycket ovanlig vid bildande av försäkringsaktiebolag, kan ändå komma att ske inom ramen för inspektionens tillståndsprövning. Det kan här erinras om att apport genom beståndsöverlåtelse enligt bestämmel- serna i 15 kap. FRL även i fortsättningen kommer att vara under- kastad prövning. Vidare skall här uppmärksammas att i sitt remissvar associationsrättspromemoria anmärkte att ett upphävande av förbudet i 2 kap. 9 § FRL mot att tillförsäkra stiftare eller andra särskilda rättigheter eller förmåner i stiftelse- urkunden kan komma i konflikt med ett förbud mot vinstutdel- ning. Som framgått av föregående kapitel skall enligt utredningens förslag samtliga svenska livförsäkringsaktiebolag i fortsättningen tillämpa reglerna för vinstutdelande verksamhet. Det saknas där- med skäl att behålla det för försäkringsrörelse speciella förbudet i 2 kap. 9 § FRL. i 2 kap. 5 § om vad bolagsordningen skall innehålla går något längre än kraven för ett allmänt aktiebolag i 3 kap. ABL. Ett försäkringsaktiebolags bolagsordning skall ange även om verk- samheten skall avse såväl direkt försäkring som mottagen återför- säkring, om bolaget skall driva försäkringsrörelse utanför Europe- Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag iska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och de regler enligt vilka bolagsstämman får förfoga över bolagets vinst eller, i ett livförsäk- ringsbolag, på annat sätt täcka bolagets förlust. Kravet på angivande av om verksamheten skall avse såväl direkt försäkring som återförsäkring, vilket i praxis utvecklats till att avse även angivande av försäkringsklasser, sammanhänger med konces- sionsreglerna. Också uppgiftsskyldigheten om verksamhet utanför EES är föranledd av de reglerna men också av bestämmelserna om tillsyn. Såsom föreslogs i promemoria måste därför de kraven kvarstå. Med utredningens ståndpunkt att de försäkringsaktiebolag som bedrivs enligt ömsesidiga principer skall underkastas regler- ingen för vinstutdelande verksamhet följer att det inte längre behöver vara obligatoriskt att i bolagsordningen ange regler om förfogande över bolagets vinst eller om förlusttäckning. Regler därom är inte nödvändiga för vinstutdelande försäkringsaktiebolag, oavsett om bolaget verkar på liv- eller skadeförsäkringsområdet. Ett försäkringsaktiebolag vars verksamhet helt eller delvis skall ha ett annat syfte än att ge vinst till fördelning mellan aktieägarna skall dock i enlighet med bestämmelserna i 3 kap. 3 § ABL ange hur bolagets vinst i stället skall användas. 9.5Aktier, aktiebok och aktiebrev Utredningens förslag: Bestämmelserna i om aktier, aktie- bok och aktiebrev skall tillämpas av försäkringsaktiebolag. Sär- reglerna om ägarprövning i försäkringsaktiebolag skall fort- farande gälla. I ABL har reglerna från 3 kap. aktiebolagslag om aktier, aktiebrev m.m. och aktiebok delats upp i tre kapitel. Sålunda finns i ABL bestämmelser om aktierna i 4 kap, om aktiebok i 5 kap. och om aktiebrev i 6 kap. I fråga om aktierna regleras aktieslag, aktiers överlåtbarhet och utövande av rättigheter som är knutna till aktierna. I 5 kap. om aktiebok upptas inledningsvis vissa gemen- Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag samma bestämmelser, varefter följer bestämmelser för bolag som inte är avstämningsbolag och bestämmelser för avstämningsbolag. Även i 6 kap. om aktiebrev är bestämmelserna uppdelade mellan bolag som inte är avstämningsbolag och avstämningsbolag. Det skall här nämnas att det i en promemoria som utarbetats inom (Ju2006/2936/L1) har lämnats förslag om nya bestämmelser i 4 kap. ABL om uppdelning och samman- läggning av aktier. Lagändringarna är avsedda att träda i kraft . Bestämmelserna i 4-6 kap. ABL tillämpas fullt ut på bankaktie- bolag. Därutöver gäller för sådana bolag bestämmelser om pröv- ning av större ägares lämplighet, vilka införts vid harmoniseringen med för kreditinstitut. Det nämnda förslaget om ändringar i 4 kap. ABL har inte ansetts motivera några särskilda bestämmelser för bankaktiebolag. Föreskrifter motsvarande dem i 4-6 kap. ABL finns i 3 kap. FRL. I det kapitlet upptas dessutom bestämmelser om ägarprövning, vilka liksom bestämmelserna därom på bankområdet bygger på EG- regler om prövning av större ägares lämplighet i redan auktorise- rade finansiella företag. Med undantag för de bestämmelserna ford- rades enligt promemoria inte några särregler för försäk- ringsaktiebolag i förhållande till allmän bolagsrätt angående aktier, aktiebok och aktiebrev. Det saknas skäl att nu göra en annan bedömning än den som gjordes inom . Särreglerna om ägar- prövning i försäkringsaktiebolag skall alltså fortfarande gälla, medan bestämmelserna i övrigt om aktier, aktiebok och aktiebrev skall vara desamma för försäkringsaktiebolag som för allmänna aktiebolag och bankaktiebolag. Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag Utredningens förslag: om bolagsstämma skall gälla försäkringsaktiebolag. Det införs en regel om att beslut om ansökan om förlängning av verksamhetstillstånd skall fattas av stämman. I 7 kap. ABL ges bestämmelser om bolagsstämman, vilka överförts i allt väsentligt oförändrade års aktiebolagslag. De över- förda bestämmelserna hade reformerats genom lagstiftning som trädde i kraft och som syftade till att ge bättre förutsättningar för en aktiv ägarroll i bolagen (se prop. 1997/98:99 s. 98–132). De därutöver upptagna reglerna i 7 kap. ABL har utformats för att underlätta för aktieägare som inte kan eller vill delta i bolagsstämman personligen att delta i de beslut som bolags- stämman fattar. Bl.a. ges bestämmelser om ett nytt förfarande för fullmaktsröstning. De särbestämmelser beträffande bolagsstämma som gäller för bankaktiebolag har att göra med den allmänna sekretessen i ett kreditinstituts verksamhet; i 1 kap. 10 § lagen om bank- och finan- sieringsrörelse föreskrivs att enskildas förhållanden till kredit- institut inte obehörigen får röjas. Vad som i ABL sägs om skyldig- het för styrelsen och verkställande direktören att lämna upplys- ningar och om aktieägares rätt till insyn i ett aktiebolag med högst tio aktieägare skall på bankområdet följaktligen gälla bara om det kan ske utan nämnvärd olägenhet för någon enskild person. Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag Bestämmelser om bolagsstämman finns i 9 kap. FRL. Bestämmel- serna ligger nära föreskrifterna i 9 kap. aktiebolagslag. associationsrättspromemoria, vari beaktades den lag- rådsremiss om aktiebolagets organisation som låg till grund för de ändringar som genomfördes aktie- bolagslag, innehåller i fråga om bolagsstämman förslag om tre sär- regler för försäkringsaktiebolag. Den ena särregeln som föreslogs gäller ändring av bolags- ordningen i vissa kvalificerade fall. En sådan ändring av ett försäk- ringsaktiebolags bolagsordning som innebär att en ökad andel av nettovinsten för räkenskapsåret, efter avdrag för förlusttäckning och avsättning till fond för orealiserade vinster, skall hållas inne, kräver enligt 9 kap. 16 § andra stycket 2 FRL en viss kvalificerad majoritet. En sådan majoritet fordras enligt motsvarande bestäm- melse i ABL om beslutet innebär att av nettovinsten för räken- skapsåret, efter förlusttäckning, viss del skall avsättas till en bunden fond. Särbestämmelsen i FRL var föranledd av den införda regeln i 4 kap. 5 § lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäk- ringsföretag om att värdering får ske till verkligt värde. Det blev då obligatoriskt att orealiserade vinster som ingick i nettovinsten skulle sättas av till en fond för orealiserade vinster. En sådan avsättning skulle därför inte betraktas som ett ökat innehållande av nettovinsten som skulle omfattas av särskilda krav på majoritets- beslut (se prop. 1995/96:10 Del 4 s. Det ansågs promemoria att en erinran om vad som gällde för försäkrings- bolagen borde föreskrivas. Genom lagstiftning som trädde i kraft avskaf- fades skyldigheten för försäkringsföretag att sätta av vissa oreali- serade vinster till en särskild fond för sådana vinster under bundet eget kapital, dock utan att bestämmelsen i 9 kap. 16 § FRL ändra- des. Orealiserade värdeförändringar skall i stället föras till en Fond för verkligt värde. En sådan fond förekommer även i andra aktiebolag såväl på det finansiella området som på andra områden (se prop. 2004/05 s. 129). Det saknas följaktligen skäl att i försäkringsrörelselagstiftningen fortsättningsvis ha en särskild Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag bestämmelse om bedömningen av den fond dit vissa orealiserade vinster förs. Den andra särregel som föreslogs associationsrätts- promemoria gällde av bolagsstämmobeslut som stred mot bolagets grunder. Genom lagstiftning som trädde i kraft slopades ordningen med grunder och ersattes av ett system med försäkringstekniska riktlinjer. Sådana riktlinjer liksom ett försäkringsbolags placeringsriktlinjer fastställs av styrelsen och är avsedda att vara bindande för verksamheten på samma sätt som bolagsordningen. Vid nämnda lagstiftningsarbete gjordes därför den ändringen av bestämmelserna om av bolagsstämmo- beslut i 9 kap. 20 § FRL att riktlinjerna jämställdes med bolagsord- ningen (se prop. 1998/99:87 s. 347 f.). Någon diskussion om varför bolagsstämman skall vara bunden av styrelsens riktlinjer fördes emellertid inte. I lagförslaget lagrådsremiss angående för- stärkt skydd för försäkringstagare i livförsäkringsbolag var i nämnda paragraf också riktlinjer för hantering av intressekonflikter tillfogade. Lagrådet avstyrkte tillägget och det togs därför inte upp i den proposition som senare antogs av (se prop. 2003/04:109 s. 47 och 92). Enligt gällande lydelse av 9 kap. 20 § FRL kan alltså ett bolagsstämmobeslut som strider mot de försäk- ringstekniska riktlinjerna eller placeringsriktlinjerna upphävas eller ändras på talan av aktieägare m.fl., medan detsamma inte gäller beträffande riktlinjerna för hantering av intressekonflikter. Även om samtliga här behandlade riktlinjer är avsedda att vara bindande för verksamheten på samma sätt som bolagsordningen kan man, som Lagrådet anförde i yttrande över nämnda lagförslag, ställa sig frågande till varför bolagsstämman skall vara bunden av styrelsens riktlinjer. En sådan ordning strider mot den kompe- tensfördelning som normalt råder mellan stämma och styrelse. Det bör därvid framhållas att motsvarande bestämmelse i ABL (7 kap. 50 §) inte innehåller någon föreskrift om att bolagsstämman är bunden av riktlinjer som styrelsen utfärdat. Inte heller i lagstift- ningen för kreditinstitut har de interna riktlinjer och instruktioner som behövs för att styra rörelsen gjorts bindande för stämman. Sådana riktlinjer och instruktioner från styrelsen, som kan röra t.ex. kredithanteringen och riskhanteringen i handel med värde- papper, har ofta sådan vikt för verksamheten i ett kreditinstitut att de i betydelse kan jämställas med försäkringstekniska riktlinjer och placeringsriktlinjer. Det sagda talar starkt emot att styrelsens rikt- SOU 2006:55 Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag linjer på försäkringsområdet skall särbehandlas i här angivet avseende. Till detta kommer att det inte synes rimligt att, som , i klan- derhänseende göra skillnad mellan å ena sidan försäkringstekniska riktlinjer och placeringsriktlinjer och å andra sidan riktlinjer för hantering av intressekonflikter. Samtliga dessa slag av riktlinjer har ju i lagförarbeten sagts ha samma vikt (se prop. 2003/04:109 s. 47). Utredningen anser på anförda skäl att talan mot bolagsstämmo- beslut i strid med styrelseriktlinjer i fortsättningen inte skall kunna föras. Denna bedömning medför naturligtvis inte någon ändrad inställning till möjligheter att fordra rättelse när riktlinjerna inte är tillfredsställande. Det kan här även påpekas att stämmobeslut i strid med försäkringstekniska riktlinjer eller placeringsriktlinjer inte sällan torde komma i konflikt med den lagfästa principen om stabilitet eller med de särskilda bestämmel- serna om rörelsen, bl.a. föreskrifterna om försäkringstekniska avsättningar och placering av tillgångar. Slutligen föreslogs i promemoria att bestämmelsen i 9 kap. 15 § FRL om att beslut om att ansöka om förlängning av koncession skall fattas av den ordinarie bolagsstäm- man skulle behållas. Det anmärktes därvid att tidsbegränsade kon- cessioner i vissa fall kan beviljas. Bestämmelsen hade överförts till FRL från äldre rätt utan närmare motivering (se prop. 1981/82:180 s. 227 f.). Föreskriften i 2 kap. 3 § åttonde stycket FRL om tidsbegränsad koncession tillämpades visserligen inom kreditförsäkringen men används numera knappast alls. Föreskriften omfattas emellertid inte av denna översyn och ett fortsatt bruk av den får därför förutsättas. Det bör ändå uppmärksammas att bestämmelsen saknar motsvarighet i lagen om bank- och finansie- ringsrörelse. Ett beslut om att ansöka om förlängning av ett meddelat verk- samhetstillstånd är liksom en ursprunglig tillståndsansökan av sådan vikt för ett försäkringsföretag att det enligt utredningens mening bör fattas av stämman. Eftersom ett beslut om förlängning inte nödvändigtvis fordrar en ändring av bolagsordningen är en särskild föreskrift om att beslut därom skall fattas av bolagsstäm- man erforderlig. En återstående fråga är om beslutet såsom måste fattas av den ordinarie stämman. I enlighet med vad som gäller för bankaktiebolag har i det före- gående föreslagits att ett redan bildat aktiebolag skall kunna ansöka Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag En sådan ansökan fordrar att bolaget först gjort den ändringen av bolagsordningen att den anger den planerade försäkringsverksamheten. I den lagstiftning som gäller för bankaktiebolag saknas regler av innebörd att ett beslut om ändring av bolagsordningen skall fattas av den ordinarie bolags- stämman; också en extra bolagsstämma kan fatta ett sådant beslut. I linje därmed föreslås i detta betänkande motsvarande ordning på försäkringssidan. För det fall att ett bolags ansökan om förlängning av tillstånd för försäkringsrörelse skulle fordra ändring av bolags- ordningen, skall denna alltså kunna beslutas såväl av ordinarie bolagsstämma som av extra bolagsstämma. Den i 9 kap. 15 § FRL gällande regeln att beslut om ansökan om förlängning av konces- sion skall fattas av den ordinarie stämman bör följaktligen ersättas med ett krav på att ett sådant beslut skall fattas av stämman. Genom lagstiftning som trädde i kraft gjordes ett tillägg i generalklausulen om bolagsstämmans befogenheter i 9 kap. 19 § FRL. Ändringen innebar i huvudsak att försäkringstagare eller andra ersättningsberättigade, som på grund av försäkringsavtal har rätt till en andel av ackumulerade vinster som har uppstått i rörel- sen, togs in bland dem som inte får förfördelas genom beslut av bolagsstämman. Bestämmelsen avsågs få betydelse för beslut i frågor som avser försäkringstagarens egna kapital i bolaget, t.ex. i frågor som rör användning av bolagets kapital för förlusttäckning eller för fördelning av förmögenhetsvärden såväl mellan olika för- säkringstagare som mellan försäkringstagare och andra intressent- grupper (se prop. 2003/04:109 s. 42 ff. och 62). Utredningen har i det föregående kommit till slutsatsen att försäkringstagares anspråk på medel under eget kapital i icke- vinstutdelande försäkringsaktiebolag skall gottskrivas dem som återbäring eller aktiekapital eller på annat sätt. Gottskrivningen medför att livförsäkringstagare, i den mån de därefter har rätt till en andel av ackumulerade vinster, kommer att antingen omfattas av den skyddskrets som anges i bestämmelsen om generell inskränk- ning i bolagsstämmans beslutanderätt i 7 kap. 47 § ABL eller ha ett i särskilt avtal närmare reglerat krav. Något fortsatt behov av det nytillkomna tillägget i 9 kap. 19 § FRL är alltså inte för handen. överlämnade regeringen till en proposi- tion om genetisk integritet m.m. (prop. 2005/06:64). Där föreslogs i 7 kap. 20 § FRL en sekretessbestämmelse motsvarande bank- sekretessen (se a. prop. s. 168 ff. och 213). Den föreslagna bestäm- melsen innebar alltså att enskildas förhållanden till försäkrings- Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag bolag inte obehörigen får röjas. Förslaget om generell sekretess avslogs emellertid av med hänvisning till att konsekvens- erna av införandet av en sådan sekretess inte var tillräckligt noga beskrivna. Det förutsattes att regeringen skulle återkomma med ett nytt förslag (se 2005/06:SoU16 och riksdagsskrivelse 2005/06:219). Såsom uppmärksammats på bankområdet (se prop. 1997/98:166 s. 192) kan de allmänna aktiebolagsrättsliga bestämmelserna om styrelsens och den verkställande direktörens upplysningsplikt i enskilda fall komma i konflikt med en föreskrift om allmän sekre- tess i verksamheten. För att undvika sådana konflikter bör särregler motsvarande dem i lagen om bank- och finansieringsrörelse införas för försäkringsaktiebolag för det fall att generell sekretess i försäk- ringsverksamhet beslutas. Det finns emellertid inte skäl till sådana särregler . Den nuvarande bestämmelsen om sekretess i 7 kap. 20 § FRL avser enbart uppgifter till en förmånstagare. Utredningens förslag: Bestämmelserna i om bolagets led- ning görs tillämpliga för försäkringsaktiebolag. Liksom för publika aktiebolag och bankaktiebolag skall de reglerna gälla att styrelsen skall ha minst tre ledamöter, att styrelsen skall utse en verkställande direktör och att denne inte får vara ordförande i styrelsen, samt att bolagsstämmans ordförande innan styrelseval förrättas skall lämna uppgift till stämman om vilka uppdrag den som valet gäller innehar i andra företag. Nuvarande bestämmel- ser om styrelsens ansvar för riktlinjer och om aktuarie skall behållas. I 8 kap. ABL finns bestämmelser om bolagets ledning, vilka väsentligen oförändrade överförts från 8 kap. aktiebolags- lag. Bestämmelserna om bolagets ledning hade liksom reglerna om bolagsstämma reformerats genom lagstiftning som trädde i kraft (se prop. 1997/98:99 s. 77–98). Kraven på ledningen går något längre i publika aktiebolag än i privata. Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag publikt aktiebolag skall styrelsen bestå av minst tre ledamöter och skall det alltid finnas en verkställande direktör. Denne får i ett sådant bolag inte vara styrelsens ordförande. En annan särregel för publika aktiebolag innebär att bolagsstämmans ordförande, innan styrelseval förrättas, skall lämna uppgift till bolagsstämman om vilka uppdrag den som valet gäller innehar i andra företag. I fråga om bolagets ledning innehåller lagen om bank- och finansie- ringsrörelse särbestämmelser i fyra paragrafer. Tre av dem svarar mot ABL:s särskilda bestämmelser för publika aktiebolag. Sålunda skall i ett bankaktiebolag styrelsen ha minst tre ledamöter. Vidare gäller liksom för publika allmänna aktiebolag dels att styrelsen skall utse en verkställande direktör och att denne inte får vara styrelse- ordförande, dels att bolagsstämmans ordförande innan styrelseval förrättas skall lämna uppgift till stämman om vilka uppdrag den som valet gäller innehar i andra företag. Till detta kommer det för bankverksamhet speciella kravet att flertalet styrelseledamöter skall vara personer som inte är anställda i banken eller i företag som ingår i en koncern där banken är moderbolag. Som en ytterligare särbestämmelse för bankaktiebolag gäller att ett bemyndigande att företräda bolaget och att teckna dess firma får lämnas bara till två eller flera personer i förening. Regler om ett försäkringsbolags ledning upptas i 8 kap. FRL. De överensstämmer i stor utsträckning med ledningsreglerna för allmänna aktiebolag. Bestämmelserna i 8 kap. FRL omfattades inte av Finansdeparte- mentets översyn , eftersom ledningsfrågorna hade behand- lats av i det ovan nämnda delbetänkandet SOU 1998:27. Utgångspunkten för arbete var, liksom i promemoria, att associations- rättsliga särregler så långt möjligt skulle rensas ut ur FRL. I enlighet med vad som gäller på banksidan föreslog kommittén att kravet i 8 kap. 1 § första stycket FRL att ett försäkringsbolag skall ha en styrelse med minst tre ledamöter skulle behållas och att Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag detsamma skulle gälla kraven i 8 kap. 3 § första stycket och 10 § första stycket FRL att styrelsen skall utse en verkställande direktör och att denne inte får vara ordförande i styrelsen. Vidare föreslog att bestämmelserna i 8 kap. FRL om styrelsens ansvar för riktlinjer samt om aktuarie skulle kvarstå. Såvitt nu är av intresse upptog kommittén slutligen särbestämmelser med innehåll att en ställföreträdare för ett försäkringsbolag inte får följa en föreskrift av bolagsstämman eller något annat bolagsorgan som inte är gällande därför att den står i strid med FRL samt att en rättshandling som en ställföreträdare företagit i strid med om bolagsorganens behörighet inte gäller mot bolaget. Bestämmelserna innebar tillägg till den allmänna aktiebolagsrättens regler om generella inskränkningar i ställföreträdares kompetens och om kompetensöverskridande. I remissvaren gjordes knappast några invändningar mot nämnda förslag. Under senare års lagstiftningsarbete på det finansiella området har upprepade gånger framhållits det starka intresset av en väl fungerande intern kontroll i bl.a. försäkringsbolag (se senast prop. 2003/04:109). Med hänsyn såväl härtill som till önskemålet om likartad reglering på bank- och försäkringssidan bör som föreslagit nuvarande krav om att styrelsen i ett försäkringsaktiebolag alltid skall bestå av minst tre ledamöter behållas. Av samma skäl bör gällande bestämmelser om att styrel- sen i ett sådant bolag skall utse en verkställande direktör som inte får vara styrelseordförande finnas kvar. förslag till tillägg av innebörd att ställföre- trädare skall beakta även bestämmelserna i fordrar inte uttryckliga särregler utan kan, såsom på bankområdet skett genom 10 kap. 1 § lagen om bank- och finansieringsrörelse, tillgodoses med en generell bestämmelse. Nuvarande bestämmelser om styrelsens ansvar för försäkrings- tekniska riktlinjer, placeringsriktlinjer och riktlinjer för hantering av intressekonflikter samt om aktuarie i försäkringsbolag skall utan saklig prövning överföras till ny lag.