sou · GUB363 · 2007-01-01 00:00:00 — I provtagningsintyget (se avsnitt 4.7.2) redovisar läkaren om personen som provet avser tillhör en annan folkgrupp eller här- stammar från ett annat land. Är mannen av utomeuropeiskt ursprung justerar den rättsgenetiska avdelningen sina beräkningar för att faderskapssannolikheten inte skall överskattas. Detta med hänsyn till den variation som kan förekomma mellan olika befolkningsgrupper. En eventuell justering framgår av utlåtandet. I samtliga utlåtanden anges den uteslutningskapacitet som be- räknats i ärendet. Detta gäller även om utlåtandet avser att den utpekade mannen med viss grad av sannolikhet är far till barnet. Med uteslutningskapaciteten visas hur effektiv undersökningen varit och den beräknas som andelen män som saknar de fragment som barnet måste ha ärvt från sin far. Uteslutningskapaciteten och faderskapssannolikheten är ofta, men inte alltid, av samma storlek. De rättskemiska och rättsgenetiska verksamheterna 4.8Andra rättsgenetiska ärenden och uppdrag Faderskapsutredningar är den klart dominerande ärendetypen i den rättsgenetiska verksamheten. Det förekommer dock även andra uppgifter, däribland förälderundersökningar och släktutredningar. Om moderskapet ifrågasätts kan DNA-analyser göras på prover från kvinnan och barnet, utan att det finns prov från fadern. Fall där prov finns endast från barnet och en förälder kallas förälder- ärenden. I dessa är den genomsnittliga uteslutningskapaciteten av naturliga skäl något lägre. De flesta förälderundersökningar är ändå nästan lika effektiva som faderskapsundersökningarna. En släktutredning aktualiseras t.ex. när fadern är känd, men har avlidit eller av andra skäl inte finns tillgänglig för provtagning. I sådana fall kan faderns arvsmassa kartläggas genom undersökningar av prover från dennes föräldrar, syskon eller andra biologiska barn. Vanligen krävs prover från minst två nära släktingar. Utred- ningarnas effektivitet varierar kraftigt och i vissa ärenden kan en hög uteslutningskapacitet vara svår att uppnå. Släktutredningar förekommer även i asyl- och familje- återföreningsärenden. införs i 13 kap. 15 § ut- länningslagen (2005:716) en rätt att få DNA-analys utförd på statens bekostnad i ärenden om uppehållstillstånd som rör familje- återförening mellan minderåriga barn och deras föräldrar samt vissa andra familjeanknytningsärenden9. En DNA-analys skall erbjudas endast om den övriga utredningen om släktskapet är otillräcklig. Enligt 4 kap. 21 b § utlänningsförordningen (2006:97) skall analysen utföras av RMV. Avdelningen har även andra uppdrag som baseras på de metoder som utvecklats för faderskapsanalyserna. Man gör identifierings- utredningar av avlidna personer, med RMV:s rättsmedicinska av- delningar som uppdragsgivare. I dessa fall analyseras vanligen prover från en förälder och ett barn till den avlidne. Avdelningen spelade en viktig roll i identifieringsarbetet efter flodvågs- katastrofen i . Andra uppdrag utförs åt hälso- och sjukvården och åt externa forskargrupper. Det är t.ex. fråga om analyser inom det farmako- genetiska området. Av genetiska orsaker kan människor reagera olika på vissa mediciner. För att få bättre underlag för att besluta om t.ex. dosering kan en DNA-analys därför vara av värde. 9 Se Genomförande av EG-direktivet om rätt till familjeåterförening samt vissa frågor om handläggning och DNA-analys vid familjeåterförening (prop. 2005/06:72) De rättskemiska och rättsgenetiska verksamheterna delningen gör även analyser i samband med benmärgs- transplantationer och s.k. tvillingundersökningar. De sistnämnda går ut på att få reda på om ett tvillingpar är enäggs- eller tvåäggs- tvillingar. Uppdragen åt hälso- och sjukvården avser främst sjukhuset i , men även andra uppdragsgivare förekommer. Avdelningen för rättskemi och rättsgenetik är ett laboratorium ackrediterat (för den rättskemiska och 1997 för den rättsgenetiska verksamheten) av Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC), ett oberoende statligt organ. Detta innebär att laboratoriet fått sin kompetens granskad, bedömd och bekräftad. Ackrediteringen måste försvaras genom att avdelningens kvalitetssystem utvecklas. SWEDAC följer upp ackrediteringen genom en årlig tillsyn och genom att statusen bedöms på nytt . Ett ackrediterat laboratorium skall som huvudregel uppfylla kraven i SS-EN ISO/IEC 17025:2005, Allmänna kom- petenskrav för provnings- och kalibreringslaboratorier10, som är en internationell standard. För den rättskemiska verksamheten avser ackrediteringen laboratoriemedicin provbunden, human toxikologi i rättsliga sammanhang inom följande verksamhetsområden11: narkotiska preparat – screening, narkotiska preparat – verifiering, narkotiska preparat – arbetsplatstestning, och Inom dessa verksamhetsområden är det vissa metoder som om- fattas av ackrediteringen. De modifieringar som får göras av metoderna framgår av Linköpingsenhetens kvalitetsmanual. Ackrediteringen på det rättsgenetiska området avser labo- ratoriemedicin provbunden, rättsgenetiska undersökningar inom följande områden12: 10SWEDAC:s allmänna föreskrifter för ackrediterade laboratorier, 2003:13, 4 § 11Kvalitetsmanual för , avsnitt 2 12Kvalitetsmanual för , avsnitt 2 De rättskemiska och rättsgenetiska verksamheterna DNA-baserade analyser med PCR-teknik, och Inom de ackrediterade rättsgenetiska metoderna får modifieringar göras avseende byte av markörpaket samt utveckling och byte av DNA-extraktionsmetoder. Det flexibla ackrediteringsomfånget innefattar inte införande av helt ny mätprincip/utrustning. Linköpingsenhetens kvalitetsmål är att dess kunder skall få en god, effektiv och fullständig laboratorieservice, vilket inkluderar att utlåtanden och svarsrapporter skall avges inom rimlig tid. Målet innebär att den interna provhanteringen skall utföras på rätt sätt, att begärda analyser skall vara korrekt utförda och att kunderna skall ha tillgång till rådgivning och vid behov kompletterande besked. Kvalitetssystemet styr och säkerställer avdelningens alla akti- viteter, från den inledande kontakten med uppdragsgivaren till dess att analyssvaret expedieras. Undersökningar av att kvalitets- systemets krav är uppfyllda genomförs kontinuerligt genom interna granskningar, såväl på ett övergripande plan som genom stickprov i enskilda ärenden. Avdelningen deltar dessutom i flera internationella program för kvalitetskontroll där riktigheten i analysmetoderna undersöks. När det gäller avdelningens uppdragsverksamhet följs samarbetet mellan uppdragsgivaren och avdelningen upp en eller två gånger per år13. I all verksamhet är det beställaren som i sina remisser avgör vilka frågor avdelningens analyser skall besvara. Avdelningen för därför kontinuerligt en dialog med sina uppdragsgivare för att remisserna skall utformas på lämpligast möjliga sätt. Avdelningen har som policy att så sällan som möjligt använda sig av underleverantörer för att utföra uppdragen. I de fall ett annat laboratorium ändå måste anlitas, skall i första hand under- leverantörer som är ackrediterade för det aktuella analysuppdraget komma i fråga. Om detta inte är möjligt bör avdelningen försäkra sig om att analyserna utförts på ett tillförlitligt sätt. I utlåtandet till uppdragsgivaren skall det framgå om analyser är utförda vid något annat laboratorium. Ansvaret för resultatet åvilar ändå avdelningen för rättskemi och rättsgenetik14. 13Rättsmedicinalverket, Årsredovisning 2004 14Kvalitetsmanual för , avsnitt 4.5 De rättskemiska och rättsgenetiska verksamheterna besvarade uppdragsgivarna i den rättsgenetiska verksamheten en enkät om avdelningens service. Svaren gav vid handen att socialförvaltningar och domstolar i allt väsentligt är nöjda med avdelningens arbete. Avdelningen är representerad i det rättsmedicinska kvalitets- och utvecklingsrådet RM-KUR (se avsnitt 3.9). 4.10Personal och ärenden i den rättskemiska verksamheten 70 personer är anställda i den rättskemiska verksamheten, motsva- rande 67,5 årsarbetskrafter (exkl. tjänst- och sjuklediga personer). Avdelningen har 2 chefer och 26 personer med aka- demisk utbildning, företrädelsevis i kemi, men det finns även läkare och biologer. 29 av de anställda benämns övrig laboratoriepersonal, vilket i huvudsak avser personer med akademisk utbildning till biomedicinsk analytiker eller motsvarande. 8 per- soner har administrativa uppgifter och 5 personer serviceuppgifter. Den rättskemiska verksamheten är indelad i fyra grupper. Uppdelningen har gjorts efter såväl teknik som typ av ärenden. Immunologi/HPLC-gruppen handlägger främst kriminalvårds- ärenden och arbetar i stor utsträckning med narkotikascreening med immunologisk teknik. GC-gruppen använder sig huvud- sakligen av gaskromatografi som metod och har hand om nästan samtliga obduktionsärenden. MS-grupperna arbetar med metoden masspektrometri och handlägger till övervägande del trafikärenden och ärenden avseende misstänkt ringa narkotikabrott. Av nästa tabell framgår antal ärenden per huvudkategori –2005. Polisärenden, eget nark.-bruk Vård, övrig utredning De rättskemiska och rättsgenetiska verksamheterna Som tabellen visar minskade antalet rättskemiska ärenden något . Åren ökade dock ärendetillström- ningen i nästa samtliga ärendekategorier. Som jämförelse kan nämnas att avdelningen sammanlagt hade cirka 60 000 ärenden . Att uppdragsgivarna allt oftare vänder sig till RMV:s rättskemiska verksamhet är således en utveckling som har pågått . i ett något längre perspektiv har två lagändringar bidragit till avdelningens ökande ärendetillströmning. skärptes straffbestämmelsen om eget bruk av narkotika, vilket gjort det möjligt att säkra bevisning med hjälp av t.ex. urin- eller blodprov. infördes den nya bestämmelsen om drograttfylleri, som i princip gjort det straffbart att köra bil med narkotika i blodet. I absoluta tal är det dock kriminalvårdsärendena som har ökat mest. hade avdelningen cirka 31 000 sådana ärenden, medan siffran för var cirka 44 000. Handläggningstiden för rättsmedicinska ärenden är i snitt . För trafikärenden med analys endast av alkohol är mot- svarande siffra och för övriga trafikärenden . När polisen vänder sig till avdelningen i anledning av ett misstänkt ringa narkotikabrott tar arbetet . I övriga fall där polisen är uppdragsgivare är den genomsnittliga handläggnings- tiden . av kriminalvårdsärendena besvaras den dag de kommer in. Frånsett dessa är den genomsnittliga hand- läggningstiden för kriminalvårdsärenden . Uppgifterna om handläggningstider avser . 4.11Personal och ärenden i den rättsgenetiska verksamheten I den rättsgenetiska verksamheten finns 20 anställda (drygt 18 års- arbetskrafter exklusive tjänst- och sjukledig personal). Personalen består av 8 personer med minst 4–akademisk utbildning i t.ex. molekylärbiologi, genetik eller kemi och 7 personer med akademisk utbildning till biomedicinsk analytiker eller mot- svarande. Därutöver arbetar 4 personer med administrativa upp- gifter och en person med serviceuppgifter. Nedanstående tabell visar antalet ärenden –2005. Det bör dock framhållas att den inte inkluderar alla ärenden, utan De rättskemiska och rättsgenetiska verksamheterna endast undersökningarna i det som kan beskrivas som den rätts- genetiska kärnverksamheten. Uppdragen åt t.ex. sjukvården och de rättsmedicinska avdelningarna finns inte med i uppställningen. genomfördes 81 identifieringsärenden, utöver det omfattande arbetet med DNA-prover i anledning av flodvågskatastrofen. De två åren var antalet identifieringsärenden cirka 60 . Varje ärende innehåller som regel fler än ett prov. uppgick det sammanlagda antalet undersökta prov inom kärnverksamheten till cirka 6 600. I av faderskapsärendena ingår endast en man. Avdelningen har i dessa fall att analysera tre prover. I av enmansärendena kan det uteslutas att den undersökte mannen är far till barnet. Att ärenden omfattar tre eller fler män är mycket ovanligt. Den rättsgenetiska avdelningen handlägger således knappt 2 000 faderskapsärenden . Detta innebär att av antalet födda barn blir föremål för en rättsgenetisk undersökning, vilket är en nivå som varit tämligen . Socialnämnderna är den största uppdragsgivaren och har tagit initiativ till av ärendena. Domstolar och enskilda svarar för resterande del, med ungefär lika många ärenden var. Andelen undersökningar som görs efter beslut från domstol var större innan DNA-tekniken togs i bruk. var medianhandläggningstiden för avdelningens ärenden i kärnverksamheten , att jämföra och . av ärendena är avslutade och (). 4.12Finansiering av den rättskemiska verksamheten uppgick kostnaderna för den rättskemiska verksamheten till . Detta innebar en ökning med jämfört med , då kostnaderna i sin tur De rättskemiska och rättsgenetiska verksamheterna ökade med jämfört med . Beloppet inkluderar verksgemensamma kost- nader som fördelats per verksamhetsgren utifrån antalet anställda. RMV har beräknat kostnaderna per rättskemisk ärendetyp. Enligt beräkningarna uppgår kostnaden för ett rättsmedicinskt ärende till , medan trafikärenden rörande endast alkohol kostar och övriga trafikärenden . För polisärenden avseende ringa narkotikabrott är kostnaden och för kriminalvårdsärenden . Den rättskemiska verksamheten är både anslags- och avgifts/- uppdragsfinansierad. Rättsmedicinska ärenden och trafikärenden är anslagsfinansierade, medan övriga polisärenden (ringa narkotika- brott och övriga brott, t.ex. våldsbrott) är uppdrags/avgifts- finansierade. Detsamma gäller kriminalvårdsärendena samt ärendena från hälso- och sjukvården och de sociala myndigheterna. Avdelningen har träffat avtal med i fråga om analyser i samband med ringa narkotikabrott och med Krimi- nalvården. När det gäller övriga uppdrag från polisen samt uppdrag från t.ex. sjukvården och socialvården kommer avdelningen överens med uppdragsgivaren för varje enskilt ärende. Uppdrags- och avgiftsintäkterna uppgick till , vilket innebar en mindre ökning jämfört med . var ökningen större; i för- hållande . Som framgår av tabellen i avsnitt 4.10 ökade antalet uppdragsfinansierade uppdrag från polisen och Kriminal- vården . 4.13Finansiering av den rättsgenetiska verksamheten Kostnaderna för den rättsgenetiska verksamheten uppgick till . Detta innebar en ökning med jämfört med . Huvuddelen av denna ökning är att hänföra till extrakostnader till följd av flodvågs- katastrofen i . För dessa kostnader har RMV fått ersättning av och polisen. Beloppet inkluderar verksgemensamma kostnader som fördelats per verksamhetsgren utifrån antalet anställda. Enligt RMV:s beräkningar kostade ett faderskapsärende (in- kluderat förälderärenden och släktutredningar) i snitt De rättskemiska och rättsgenetiska verksamheterna Detta innebar en minskning med per ärende jämfört med . Beräkningen grundas på de totala kostnaderna för uppdragsverksamheten efter avdrag för andra uppdrag än fader- skapsundersökningar. Släktutredningar är visserligen mer tids- krävande och därmed dyrare än övriga undersökningar, men påverkar på grund av det låga antalet inte den genomsnittliga ärendekostnaden i någon nämnvärd utsträckning. Den rättsgenetiska verksamheten är i allt väsentligt avgifts/- uppdragsfinansierad. uppgick verksamhetens avgifts/uppdragsintäkter till . Detta innebar en ökning med jämfört med . Intäkterna låg dock på ungefär samma nivå som . De lägre intäkterna kan till stor del förklaras med att taxan för faderskapsundersökningar då sänktes. är registreringsavgiften per ärende . Därtill kommer i ärenden med prover från barn, mor och en eller flera män en analysavgift om per person. I ärenden med prover endast från barn och mor, alternativt endast från barn och en eller flera män, är analysavgiften per person. I släktutredningar är den ännu högre; per person. Till beloppen kommer mervärdesskatt. Om det är domstolen som har förordnat om undersökningen skall enligt 3 § blodundersökningslagen staten svara för kostnaden. Är det i stället socialnämnden som har tagit initiativet, betalas avgiften av nämnden. De medel som för ställdes till avdelningens förfogande från RMV:s anslag uppgick till endast . Det är ärendena med de rättsmedicinska avdelningarna som uppdrags- givare som utgör den anslagsfinansierade delen av den rätts- genetiska verksamheten. Den rättsgenetiska verksamheten är i viss utsträckning utsatt för konkurrens. Det finns privata företag som erbjuder samma typ av tjänster som de som avdelningen utför. har träffat avtal med ett privat laboratorium om att utföra de fader- skapsundersökningar som kommunen tar initiativ till. Hur an- litandet av privata företag för faderskapsanalyser förhåller sig till blodundersökningsförordningen (se avsnitt 4.7.2) får betraktas som oklart. Enligt 1 § förordningen (1996:613) med instruktion för Rätts- medicinalverket (RMV) är verket central förvaltningsmyndighet för bl.a. den rättspsykiatriska verksamheten. I 2 § anges att verket särskilt skall svara för rättspsykiatriska undersökningar (RPU) i brottmål och läkarintyg (s.k. § 7-intyg) som avses i 7 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. (person- utredningslagen). RMV svarar inte för den rättspsykiatriska vården. Det är i stället sjukvårdshuvudmännen som bedriver denna. RMV:s rättspsykiat- riska verksamhet består i huvudsak just av utförande av rätts- psykiatriska undersökningar och utfärdande av s.k. § 7-intyg. Det rättspsykiatriska undersökningsväsendet kommer vidare att an- förtros uppgiften att utreda risken för återfall i brott i anledning av ansökan om omvandling av livstidsstraff i det nya system som inrättas (se prop. 2005/06:35 s. 51). Som framgår av kapitel 2 har RMV två rättspsykiatriska av- delningar, i och . Dessutom bedrivs under- sökningsverksamhet på entreprenad vid universitets- sjukhus i och i , med RMV som huvudman och sjukvårdshuvudmännen som drift- ansvariga. 5.2Den rättspsykiatriska undersökningsverksamhetens funktion Till skillnad från RMV:s andra verksamheter har resultatet av en rättspsykiatrisk undersökning betydelse främst i fråga om valet av påföljd för en misstänkt gärningsman. Verksamheten syftar främst till att utröna huruvida en person som har begått ett brott gjorde detta under påverkan av en allvarlig psykisk störning, om personen i fråga fortfarande lider av en sådan störning och om det till följd av störningen finns risk för att han eller hon återfaller i brottslighet av allvarligt slag. 5.2.2Fängelseförbud och överlämnande till rättspsykiatrisk vård Enligt 31 kap. 3 § första stycket kan den som har begått ett brott för vilket påföljden inte kan stanna vid böter överlämnas till rättspsykiatrisk vård, om han eller hon lider av en allvarlig psykisk störning. En ytterligare förutsättning är att gärningsmannens psykiska tillstånd och övriga personliga för- hållanden gör det påkallat med intagning på en sjukvårdsinrättning för psykiatrisk vård, som är förenad med frihetsberövande och annat tvång. Det avgörande för om överlämnande till rättspsykiatrisk vård kan väljas som påföljd är således att personen i fråga för rättens avgörande lider av en allvarlig psykisk störning. Under förutsättning att den rättspsykiatriska vården inte skall förenas med särskild utskrivningsprövning (se nedan), ställs inte krav på samband mellan gärningen och den allvarliga psykiska störningen. Gärningsmannens psykiska tillstånd vid gärningstillfället har dock betydelse i andra hänseenden. Har brottet begåtts under påverkan av en allvarlig psykisk störning kan rätten enligt 30 kap. 6 § inte döma till fängelse. Lider personen dessutom fortfarande av en allvarlig psykisk störning, och rätten med stöd av 31 kap. 3 § första stycket överlämnar honom eller henne till rätts- psykiatrisk vård, får då enligt andra stycket vården förenas med särskild utskrivningsprövning. Det måste emellertid till följd av den psykiska störningen finnas risk för återfall i brottslighet av all- varligt slag. 5.2.3Vad är särskild utskrivningsprövning? Rättspsykiatrisk vård utan särskild utskrivningsprövning skall enligt huvudregeln i 13 § lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård (LRV) pågå . Efter ansökan från chefsöverläkaren får länsrätten emellertid medge att vården fort- sätter längre än så. När det inte längre finns förutsättningar för rättspsykiatrisk vård skall enligt 12 § chefsöverläkaren genast besluta att vården skall upphöra. Om domstolen dömer till rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning innebär detta enligt 16 § första stycket (LRV) att vården skall upphöra när det inte längre till följd av den psykiska störning som föranlett beslutet om särskild utskrivningsprövning finns risk för att patienten återfaller i brottslighet som är av allvarligt slag, och det inte heller annars med hänsyn till patientens psykiska tillstånd och personliga förhållanden i övrigt är påkallat att han är intagen på en sjukvårdsinrättning för psykiatrisk vård, som är förenad med frihetsberövande och annat tvång. Enligt andra stycket är det länsrätten som prövar frågan om huruvida vården skall upphöra, efter anmälan av chefsöverläkaren eller ansökan från patienten. Chefsöverläkaren skall genast göra sådan anmälan när han eller hon finner att den rättspsykiatriska vården kan upphöra. I annat fall skall anmälan som regel göras senast från den dag då domstolens beslut blivit verkställbart. Därefter skall anmälan göras inom var sjätte månad från den dag då rätten senast meddelade beslut i frågan. 5.2.4Vad är en allvarlig psykisk störning? Termen allvarlig psykisk störning är alltså central i sammanhanget. Psykisk störning är ett medicinskt begrepp och används för alla typer av psykiska sjukdomar och andra psykiska avvikelser, in- klusive psykisk utvecklingsstörning1. I LRV och lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård (LPT), liksom i , har de begrepp som tidigare använts ersatts av den kvalificerade termen allvarlig psykisk störning. Det är i första hand fråga om ett rättsligt och inte ett medicinskt begrepp. I förarbetena konkretiseras vilka störningar begreppet skall omfatta2. I första hand avses tillstånd av psykotisk karaktär, d.v.s. 1Ulf m.fl., – en kommentar, supplement 13, , s. 30:39 1990/91:58 s. 86-87 tillstånd med störd realitetsvärdering och symtom av vanföre- ställning, hallucinationer och förvirring. Vidare kan hjärnskador ge psykiska funktionsnedsättningar av allvarlig art med liknande symtom. Även allvarliga depressioner med självmordstankar och svårartade personlighetsstörningar, som t.ex. vissa invalidiserande neuroser och personlighetsstörningar med impulsgenombrott av psykoskaraktär, räknas som allvarliga psykiska störningar. En kris- reaktion uppges också kunna räknas dit, om dess påverkan på den psykiska funktionsnivån är så uttalad att den är av psykotisk art. Bedömningen av om en psykisk störning är allvarlig måste ske utifrån både störningens art och dess grad. Med art avses sjuk- domstypen och med grad den psykosociala funktionsnivån och hur svåra symtomen är. Vissa psykiska störningar (t.ex. schizofreni) är alltid allvarliga till sin art, men kan ha ett tämligen lindrigt förlopp och behöver inte vara allvarliga till sin grad. Andra störningar (t.ex. depressioner) är däremot inte alltid av allvarlig art. I dessa fall får störningens grad än större betydelse. I föreskrifter och allmänna råd om psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård3 anges (3 kap.) vad som bör räknas som allvarlig psykisk störning. I RMV:s föreskrifter och allmänna råd om rättspsykiatrisk undersökning tas (punkt 7) vissa särdrag vid den rättspsykiatriska bedömningen av begreppet all- varlig psykisk störning upp4. En grav utvecklingsstörning och annat tillstånd med intellektuell funktionsnedsättning uppges t.ex. kunna utgöra en allvarlig psykisk störning och medföra fängelseförbud utan att det finns grund för överlämnande till rättspsykiatrisk vård. 5.2.5Andra straffrättsliga konsekvenser av en psykisk störning Även om en psykisk störning inte är allvarlig kan den få kon- sekvenser för bedömningen av straffvärdet och därmed också för valet av påföljd.