sou · GUB3105 · 2007-01-01 00:00:00 — Lokaler hyrdes i ett tomt industrihus som med hjälp av medlemsinsatser, sponsorbidrag och landsbygdsstöd på sammantaget ca byggdes om till Trehörningsjö Hälsopool som invigdes . deltog Trehörningsjö i det s.k. fembyaprojektet, ett turism- och utvecklingsprojekt, tillsammans med 3 byar i Väster- botten och 2 i . Ett delprojekt i var att göra en förstudie för att utveckla Trehörningsjös kvinnors Vision om det ekologiska hälsohuset till ett fullskaligt projekt. För förverkligandet söktes Mål 1-pengar men det kom att dröja innan beslutet kom. En tjänsteman på bedömde möjligheterna lika stora som en snöbolls chans i helve- tet. Investeringen inklusive kringkostnader på drygt 6 miljoner kronor finansierades med drygt 3 miljoner av 1,4 miljoner från , 400 000 115 000 från , 75 000 i direktfinansiering från som skänkte byggnaderna, kontanta medlemsin- satser från medlemmarna och egna medel på 757 000 som togs upp i form av lån i bank. Under bygget gjorde ett 100-tal medlemmar från något tiotal till flera tusen arbetstimmar var utan ersättning. Den gamla dansbanan är nu ombyggd till konferens- och Spa-an- läggning med milsvid sjöutsikt där man kan få varma bad, ångbastu, massage och fotvård. Lokalerna invigdes och fungerar också som företagskuvös där företag i behov av lokaler kan hyra in sig. De rehabiliteringsprogram som kooperativet erbjuder har dock varit svårsålda. Medverkan i ett Equal-partnerskap resulterade i konferensen människan som banade vägen för ett ramavtal med som gett ökad legitimitet men detta avtal har än så länge inte lett till någon större tillströmning av kunder. Intresse och behov finns men få vill betala. Kooperativet som har 200 medlemmar driver nu och Turism med f.n. ca 4 anställda. Verksamheten bygger i hög grad på ideella insatser. Medlemmarna bidrar var, med allt från städning, tvätt, bakning, serveringshjälp vid stora konferenser, gräs och slyröjning, vedhuggning, snickerier, målning Landsbygdens företagande och arbetsmarknad och att leda vattengympa samt jobba i café och reception på Drop In öppet , vilket i praktiken innebär att en del gör mer och andra mindre. Hela idén med satsningen är att man ska Må bra i Trehörningsjö och att profilera bygden. Ortsbornas betalning utgörs av att man har tillgång till anläggningen till en billig penning och att man bor på en ort som finns på kartan. En påtaglig effekt är att av Trehörningsjös befolkning deltar i vattengympa en gång/vecka och att ett flertal unga familjer köpt hus i området som man håller på att renovera. Vad hade då hänt om inte och Turism hade blivit verklighet? – Förmodligen något annat, säger , som le- der verksamheten. Byborna är föreningsaktiva och företagsamma människor. Med satsningen på har vi dock på länge fått ett massivt stöd från kommunen. Som nästa utvecklingssteg ser hon fram mot en koppling mellan må bra-aktiviteter och naturturism genom ett utökat samarbete med olika aktörer i . & Turism, tfn , fax. 0662-204 10 E-post: , Hemsida: , 2.3Trångsviksbolaget, bygdeförening med ekonomiska muskler ligger i nordväst efter vägen mot Åre/och är den största av fem byar i Trångsviksbygden. Utvecklingsarbetet i bygden startade med att och började verka aktivt för att säkerställa bygdens framtid. Man tittade på befolk- ningsunderlaget, räknade på hur många barn som skulle finnas i skolan , hur boendemiljön skulle kunna göras mer attrak- tiv för att locka fler att flytta hit etc. Landsbygdens företagande och arbetsmarknad Den första frågan de båda föreningarna tog tag i gällde renove- ring av bygdegården. Projektet växte och resulterade att invånarna byggde en helt ny fastighet som kunde inrymma ett flertal verk- samheter för att ge ekonomisk bärighet. Den nya bygdegården, som invigdes , blev en social knutpunkt i byg- den med många viktiga samhällsfunktioner som skolmatsal, gym- nastiksal, restaurang, post, bank, bibliotek, förskola, fritids, konfe- renslokaler, lärcentra och kyrksal. Servicekontoret i bygdegården är också ombud för apotek, systembolag och försäkringsbolag. För att gå vidare i utvecklingsarbetet fann byborna att det be- hövdes en ekonomisk stark aktör. Detta ledde till att Trångsviks- bolaget bildades som en bygdeförening till själen, med ett aktiebolags finansiella styrka. 65 privatpersoner och 24 företag har tillsammans satsat i aktie- kapital. konverterades helt enkelt till ett ak- tiebolag. I början var bolagets inriktning att driva utvecklingsprojekt. En andra viktigt uppgift har varit att bygga infrastruktur där man bl.a. satsat på bredband och byggande av två nya industrihus. Det tredje som i huvudsak upptar bolagets verksamhet är att fungera som support till företagen i bygden. Det handlar om att bistå i förhand- lingar, gå in med aktiekapital, gå i borgen för lån, sitta i styrelsen, utöva mentorskap, förmedla kontakter och hjälpa till med lokaler. Trångsviksbolaget har ställt upp med borgen för företag där bolaget bedömt affärsidén som bärkraftigt men där man har haft svårt att få banklån på rimliga villkor. Motprestatio- nen är att bolaget får av aktiekapitalet i företaget i fråga och en ledamot i styrelsen. Som ledamot tillsätts en person från styrelsen eller någon som rekryteras externt som har den kunskap som behövs. På detta sätt har Trångsviksbolaget ett flertal intresse- bolag bl.a. Isodoor, Bröd, Snickerier och Ulleri. Trångsviksbolaget driver bygdegården och äger sex fastig- heter som hyrs ut till företag vilket ger en vinst som återinvesteras i bygden. Trångsviksbolaget har också tagit initiativ till bildande av en kreditgarantiförening i . inbjöds ett 20-tal aktörer från länets näringsliv och organisationer i länet för att reali- sera tankarna. En arbetsgrupp tillsattes och hölls konsti- tuerande stämma. Medlemmarna kan nu söka säkerheter för bank- lån och verksamheten syftar till att generera tillväxt i jämtländska företag. Landsbygdens företagande och arbetsmarknad Andra verksamheter som bolaget bedriver är entreprenörskollo och snilleblixtmässa för barn. Man tillämpar också en lokal variant av bolagsbolaget genom att personer kan vara anställda och få hjälp med administration medan man testar en företagsidé. Bygdegårdssatsningen och senare Trångsviksbolaget har gett påtagliga resultat. När utvecklingsarbetet startade fanns i de fem byarna knappt 600 invånare och ca 50 företag. finns här ca 700 invånare och ett 80-tal företag vilket gör bygden till en av de företagstätaste i landet, ett Jämtländskt om man så vill. 2.4Passion för sten bakom i ligger i kommun, från och 6 mil från . Trots att ligger i extrem glesbygd har befolkningen ökat från 90 invånare 1986 till 126 invånare. Förklaringen är familjen och deras företag . arbetade på och hustru på skolkansliet i . hade hört att en anfader hittat guld i bäcken i . Stenar och ädla metaller var makarnas gemensamma passion och de tillbringade all sin fritid i byn där fann guld. Det blev startpunkten för bil- dande av 1981. De köpte en slipmaskin och började bearbeta de stenar som hittade. erbjöds att leda en stenutbildning vid Utbildning Nord i . Han ställde upp under förutsättning att den skulle förläggas till . Så blev det och utbildningen startade med elever från , och som trivdes bra. tog makarna tag i byns övriga utveckling. job- bade envetet med att uppvakta riksdag, regering och myndigheter i olika frågor vilket satta bygden på kartan. På så sätt kunde både sameskolan och affären räddas från nedläggning. För att säkra byg- dens framtid krävdes investeringar både för utbildningarnas behov Landsbygdens företagande och arbetsmarknad och för att få intäkter och jobb från en växande turistnäring. In- vesteringar som Kristallen, i avsaknad av andra aktörer, har fått stå för. I flera etapper har Kristallen byggt bostäder och servicelokaler. Detta innefattar nu ett hyreshus med 8 lägenheter, 13 stugor med plats för 2–4 personer vardera och 17 rum i den nya boendedelen. –Men de skulle behövas minst 10 rum till för att vi ska kunna ta emot turister på ett bra sätt, säger dottern , , som är VD i företaget. En särskild historia är det s.k. Kunskapshuset som finns i byn. Det började med en grupp hantverkare som utbildat sig i Kristallen och ville stanna kvar och ha sin produktion och försäljning i Lan- navaara. De bildade en förening för att bygga ett hantverkshus med ett 10-tal produktionslokaler och en gemensam butik. Det visade sig dock omöjligt att låna pengar. Resultatet blev en mindre byggnad där Kristallen fick gå i borgen för för föreningen och dessutom bekosta husets inredning. Kommunen har byggt huset med hjälp av arbetsmarknadspolitiska medel. Tidsutdräkten gjorde att en del av hantverkarna hann etablera sig på andra ställen. Hyran är också rätt hög – per rum. Än så länge står som ägare och an- svarig för huset men det lutar åt att får ta hela ansva- ret. I huset finns bibliotek och läsrum som LTU hyr, monte- ringsrum för lamptillverkning, rum för lasergravyr, ett för diamant- slipning, en verkstad för grovbearbetning, ett rum som Kommun hyr för att bedriva minilärcentra i, två butiker och en samlingssal. Direkt i anslutning finns också en restaurang. Kristallen, som 1996 ombildades till aktiebolag, med , hen- nes bror som ägare omsätter ca . Lönsamheten är än så länge dålig vilket till stor del sam- manhänger med att man tvingats ta så stort ansvar för infrastruktur iform av bostäder etc. som är nödvändigt för att huvudverksam- heten, utbildningen, ska fungera. tycker att det funnits många tjänstemän med fel attityd men är förhoppningsfull . Det faktum att kommu- nen inrättat en företagslots ser hon som en förbättring av företags- klimatet. Regelverket ser hon inte som något stort problem men däremot att samma papper ska skickas till olika myndigheter. –De borde kunna samordna sig sinsemellan. Det tar mycket tid för en liten företagare att fylla i blanketter. Det vilar dessutom ett stort ansvar på små företag att känna till allt i regelverken. Landsbygdens företagande och arbetsmarknad pekar också på att trygghetssystemen för företagare är sämre än för de anställda. Små företag tvingas ofta ta ut så liten del i lön som möjligt – åtminstone den – för att få verk- samheten att rulla på. Då blir ersättningsnivån också låg om man blir sjuk. Att få tag på investeringskapital är ett annat problem. – För att investera och växa behöver vi låna och det kan vi enbart göra på grund av de förtroende som vi byggt upp. Byggnaderna har ju inte något värde i . 2.5Bolagsbolaget , utmanar gammaldags samhällssystem Bolagsbolaget har sitt ursprung i bygderna runt i norra delen av . Här bildade m.fl. 1991 den ideella föreningen med handlaren i (i Boa) som president. Man ville göra något annat än det kommunalgrå för att få fart på utvecklingen i området. –Vår avsikt var att arbeta på stölligt allvar dvs. med glädjen som drivkraft skapa vår egen framtid, säger . Vi ställde till med en mängd olika saker som gjorde att föreningen 1995 utsågs till mottagare av tidningen . Aktiviteterna, bl.a. en revy på i , ledde till att föreningen expanderade till hela 650 medlemmar. Det som ledde till idén med BolagsBolaget var att föreningen köpte den nedlagda lanthushållsskolan med byggnader om hela 3 500 kvm som stod tom. Föreningen renoverade skolan och fyllde den med verksamheter och lyckades senare sälja den med en liten vinst. Bl.a. drev man där ett med EU-medel och fann att de 15 personer som deltog var ett fantastiskt gäng, men för att inte hamna i bidragsberoende bestämde föreningen att i fort- sättningen säga nej till EU-medel och tog istället ett lån på för vilket och ytterligare två personer gick i borgen. –Vi ville göra något åt den inlärda hjälplöshet som präglar da- gens samhälle. Det krävs alltid personer som vågar ta risk – moto- Landsbygdens företagande och arbetsmarknad rer – om någonting ska hända. Det hjälper inte att sparka på dem som sitter vid ratten, säger . Föreningen fann mycket snart att det inte är ont om arbete i norra men däremot ont om arbetsgivare. Det behöv- des arbetsgivare som vågade kliva fram och ta risk. Så tillkom Bo- lagsBolaget 1999. Bolaget står formellt som ar- betsgivare och sköter all administration medan de som är självan- ställda i bolaget uppträder mot marknaden som enskilda företa- gare som säljer sina varor och tjänster som vilka andra som helst. Att ha BolagsBolaget i ryggen ger stadga och trovärdig- het gentemot kunderna. De som på detta sätt är anställda i Bolags- Bolaget betalar av sin omsättning för att täcka kostna- derna för administration och risk, hyra sin arbetsgivare. – Det hela bygger på att tro gott om folk, på ett vuxen-vuxen förhållande där den viktigaste faktorn är respekt. Vi vägrar därför att betrakta våra anställda som motparter, säger . Konstruktionen ledde dock till en långvarig konflikt med skatte- myndigheterna som menade att de anställda fick för stor självstän- dighet. Först efter , , fick man klartecken och har det rasslat på. är 300 personer självanställda i Bolags- Bolaget varav i och resten runt om i landet, både på landsbygden och i storstäderna. av omsätt- ningen går på export. BolagsBolaget omsätter f.n. ca på årsbasis vilket genererar ca en miljon för att hantera administrationen av de självanställda. Administrationen sköts av VD och ytterligare en person. Omsättningen bland själv- anställda företagarna varierar . Ett 20-tal anställda, som på detta sätt fått pröva sina vingar, har gått vidare och startat eget företag med egen F-skattsedel. BolagsBolaget har en ständig ström av folk som vill bli själv- anställda varav VD tvingas säga nej till cirka hälften. Detta grundas på att de bedöms sitta fast i inlärd hjälplöshet och därmed inte är beredda att ta sitt ansvar under frihet. bedömer att antalet anställda och därmed omsättning kommer att öka kraf- tigt . Då brukarna som man kallar de anställda är utspridda över hela landet hoppas man kunna hitta professionella vänner som kan samla dem lokalt för att bl.a. delta i utbildning och utgöra nätverk för att sprida konceptet. Man ser också fram mot att intressera övrigt näringsliv att använda BolagsBolaget som mentalt Landsbygdens företagande och arbetsmarknad gym för anställda som vill förverkliga idéer och ta steget till eget företag. – Vi vill uppmuntra folk att ta initiativ till sin egen försörjning. På så vis utmanar vi det gammeldags samhällssystem som fortfa- rande lever kvar på många håll, ett system som säger att vi ska vara och förbli anställda under hela vårt yrkesverksamma liv, säger . , ordförande, tfn , E-post: 2.6Kraftigt ökad lokal upphandling med samordnad transportlösning Initiativet till den logistiklösning som kraftigt utökat lokal- och regional upphandling av livsmedel i fyra kommuner i togs på inköpsavdelningen i kommun. – Vi tröttnade på att inte kunna nyttja lokala leverantörer, säger inköpschefen . Skälet var att knappast något lokalt företag hade resurser att transportera sina varor till de 150 mottagande enheterna i , och som haft samordnad upphandling. Dessutom genererade transporterna en omfattande trafik på dagis-, skolgårdar och äldreboenden som man bl.a. av säkerhetsskäl ville komma bort ifrån. Man bestämde sig därför att nyttja möjligheterna i Lagen om Offentlig Upphandling, , att genom s.k. separatupphandling ställa krav på hur transporterna skulle ordnas. Efter noggrann ut- redning erbjöd kommunerna anbudsgivarna en logistiklösning med en enda leveransplats som blev hos Maserfrakt i som se- dan distribuerar till de olika enheterna 1–bero- ende på behoven. Den nya ordningen trädde i kraft med en ny upphandlingsomgång. Då lämnades också en option till och övriga kommuner i att delta. Endast nappade och deltar i samverkan . Var- för fler inte tog chansen kan inte riktig förstå. Landsbygdens företagande och arbetsmarknad De positiva effekterna är påtagliga. Från 4–7 bilar från olika leve- rantörer till 1 bil med samlad leverans till de olika enheterna har minskat trafikarbetet till enheterna till åtminstone en femtedel. Le- verantörerna har att lämna sina varor till Maserfrakt senast 22.00 dagen innan distribution. Utkörningen till skolorna startar redan 05.30 på morgnarna vilket gör att bilarna oftast är borta innan både elever och skolkökspersonal är på plats. Chaufförerna har nycklar och koder så de kan larma av och ställa in varorna i kylrum och för- råd och sedan larma på igen. Samma sak gäller på eftermiddagarna då man kör ut även färdigmat för kommande dag från kommunens centralkök till ett antal enheter. De fyra dalakommunernas gemensamma upphandling av livsme- del uppgår till ca . Upphandlingen från lokala och regionala leverantörer har med den samordnade trans- portlösningen ökat från mindre än en procent till av volymen vilket motsvarar ca . bedömer att detta motsvarar 10–15 arbetstillfällen i länet. För kommunerna är det kostnadsmässigt ett nollsummespel eller möjligen en liten vinst då man kommit bort från beställningsavgif- ter på små volymer. Vinsten handlar om minskad miljöpåverkan, ökad trafiksäkerhet och fler jobb i länet. Verksamheten kräver alltså inga extra pengar. För utredningsarbetet har man dock haft stöd från och samt Naturresurscent- rum i . – Jag tror att den här typen av lösningar kommer på fler håll, säger som berättar att man haft studiebesök från flera andra kommuner. , inköpschef i kommun, tfn E-post: Hemsida: / , Hållbar trafik, Samordnad livsmedelsdistribution 2.7Lokal upphandling till småkök i kommun En omorganisation i kommun resulte- rade i att ett 60-tal mottagningskök som skulle ha leveranser av livsmedel. Vid flertalet av dessa enheter fanns inte utrymmen att ta Landsbygdens företagande och arbetsmarknad emot stora förpackningar från grossisterna och inte heller en lämp- lig trafikmiljö för att ta emot deras bilar. Kommunens inköpsavdelning försökte därför i samråd med kökscheferna att hitta en lösning på problemet. I den diskussionen såg man detaljhandeln som ett möjligt alternativ. Problemet var att få handlarna intresserade. Ett första försök gjordes 1998 men man fick då inget gehör. Ett nytt och mer genomtänkt försök gjordes inför upphand- lingen för perioden –2006. Handlarna kallades till ett möte där man presenterade idéerna och lyssnade på deras synpunkter. I för- frågningsunderlaget som sedan gick ut gjordes små förpackningar till s.k. skallkrav som man inte ställde krav på att pri- serna skulle gälla under hela den 4-åriga avtalsperioden. Kommu- nen indelades i åtta geografiska områden eller block med möjlighet för handlarna att lämna offert för ett eller flera block. Antalet varor i förfrågan reducerades till de 50 mest frekventa och en tidigare volymbonus på en procent slopades. Kommunen erbjöd också att mot en viss kostnad själva transportera varorna för handlare som inte hade den möjligheten. För att förenkla ytterli- gare gavs också möjlighet att lämna pris inklusive moms. För att inte komma i konflikt med reglerna om diskriminerande behand- ling i (Lagen om Offentlig Upphandling) delades upphand- lingen upp i två delar – storkök och småkök. Detta nya upplägg gav resultat. Ingen av de två grossister som lämnade offert klarade skallkravet på små förpackningar som man fick in offerter från den lokala detaljhandeln i samtliga 8 block och avtal tecknades för kommande . – Erfarenheterna är överlag goda, säger , in- köpare på kommun. Detta trots att en butik under den för- sta perioden gick i konkurs och en annan visade sig ha för begrän- sat sortiment. Inför den avtalsperiod som gäller ställdes därför krav på att butikerna ska ha ett sortiment på minst 2 000 artiklar. utökades antalet offererade produkter från 50 till 100. Under inne- varande period har kommunen avtal med 6 butiker varav två buti- ker levererar till 2 block vardera. Avtalen med detaljhandlarna är värda ca plus moms. Det har ökat omsättningen i butikerna och bidragit till 1,25 nya jobb. Framför allt har omsättningen ökat på frukt och grönt. Landsbygdens företagande och arbetsmarknad –Avtalen med kommunen verkar också bidra till att ge butikerna ifråga ökad status som drar fler privatkunder, menar . För kommunen är den nya ordningen ett nollsummespel. Upp- handlingen blir något dyrare men i gengäld har man sluppit in- vestera i större utrymmen i mottagningsköken och pengarna stan- nar i kommunen. Kommunen har fått många förfrågningar om sitt upplägg och flera kommuner är nu intresserade av att följa exemplet. I Värm- land är och på väg att införa en liknande modell. , inköpare, tfn , E-post: 2.8Kreditgarantiförening trycker på knappen i hade från sina kollegor i hört talas om idén med kreditgarantiförening. Man testade tanken med olika aktörer i länet vilket ledde fram till ett möte med ett antal företag, Region , Värmlandskoopera- tiven, Westra Sparbank, Metall och Sif. Man enades om att gå vidare och tanken på att bilda en kreditgarantiförening skrevs in i det regionala tillväxtprogrammet. Bakom låg en verklighet med för få företag och lågt nyföretagande i länet mycket beroende på brist på riskvilligt kapital. Parterna kallade till konstituerande styrelsemöte och bildade ekonomisk förening och sökte därefter bankoktroj från (). Då FI krävde större eget kapital än vad föreningen kunde uppvisa tog man initia- tiv till att tillsammans med motsvarande föreningar i , och bilda paraplyorganisationen . Med föreningarnas gemensamma kapital kunde KGF få bankoktroj. Med den gemensamma bankoktrojen kunde KGF lämna den första kreditgarantin . Mycket arbete har lagts ner på att bygga upp en väl fungerande lokal organisation och utöka det egna kapitalet. Landsbygdens företagande och arbetsmarknad skrivs () uppgår det egna kapitalet till . Bakom detta står länets samtliga 23 kommuner, länets samtliga 55 bankkontor, alla näringslivsorganisationer, 5 fackliga organisationer samt ett antal företag och privatpersoner. Kommu- nernas åtagande är vardera varav 8 har be- talat in sina pengar. Det egna kapitalet har kommit upp en sådan nivå att KGF nu ansöker om egen bankoktroj så att kre- ditbesluten kan fattas i länet. KGF fokus ligger helt och hållet på lokal och regional företagsutveckling. Man har därför byggt upp 13 lokala kommittéer runt om i länet bemannade med folk med god lokalkännedom med uppgift att fungera som första instans i alla garantiärenden. Som andra och beslutande instans finns en regionkommitté bestående av bankfolk. Föreningens anställda består f.n. av VD och ytterligare två medarbetare. Idén med kreditgarantiföreningar är att garantera kredit från i första hand de vanliga bankerna. Om garantin faller ut blir banken befriat från betalningsansvar för ett lämnat lån. Det möjliggör för många företag att låna pengar i bank som inte annars skulle vara möjligt. Den första kreditgarantiföreningen bildades i 1 842 och runt om i finns nästan 1 700 KGF. I de flesta länder stödjer staten föreningarna aktivt men inte i . Det är alltså först som idén fått fotfäste i vårt land. Varför först nu kan inte riktigt förstå. –Möjligen beror det på att våra banker tidigare hade en lokal förankring som till stor del är borta vilket gör att behovet av KGF uppstått först . tror hon att avsaknaden av KGF i kan förklara att vi har en mycket lägre andel små- och medelstora företag än i andra europeiska länder. KGF har därför tittat utom- lands för att ta med sig de bästa idéerna till den egna föreningen. Till detta hör att man inte bara lämnar kreditgaranti utan också går in aktivt i som coach eller med styrelseledamot i de företag som man beviljar kreditgaranti. Vidare agerar man för att skapa ett nät- verk av privata investerare som är beredda att bistå med riskkapital. –Vårt koncept bygger på en kombination av kapital och kom- petens, säger . har föreningen lämnat kreditgaranti till 12 företag som därefter har anställt mellan 2 och 20 nya medarbetare. Verksamhe- ten har resulterat i 60 nya jobb i men det är bara början. Landsbygdens företagande och arbetsmarknad