sou · GUB332 · 2007-01-01 00:00:00 — har uppgett för utredningen att tungt vägande skäl mot tillsättande av en föreslagen medlare kan beaktas. För ett ändamålsenligt medlingsinstitut är det viktigt att dess verk- samhet inom områdena analys, information och kommunikation fungerar och skapar förtroende. Öppenhet samt ett tillfredsstäl- lande informationsutbyte och en aktiv dialog med berörda parter är därvid väsentligt. Som har framgått av redogörelsen i detta avsnitt har utvecklat arbetsformerna i detta avseende till att omfatta såväl bilaterala kontakter med de avtalsslutande parterna, seminarieverksamhet för både arbetsmarknaden i dess helhet och medlarna som skriftlig kommunikation i form av bland annat årsrapporter. Den samfällda bilden är att som forum i alla nu aktuella avseenden har fungerat väl och helt i enlighet med lag- stiftarens intentioner. De farhågor som fanns hos flera av arbets- marknadens parter inför inrättande – att insti- tutet skulle agera på ett sätt som innebar statlig inblandning i löne- bildningen – har inte besannats. Framgången i detta avseende kan till största delen tillskrivas det arbetssätt och de arbetsformer för dialog som utvecklats av institutet under dess första general- direktörs ledning. I två avseenden finns dock utrymme för att ytterligare förbättra funktion som forum. bör tilldelas resurser för att kunna utveckla sina årsrapporter i enlighet med de intentioner som lagstiftaren haft. Rapporterna bör således i högre utsträckning än inne- hålla internationella jämförelser. Ett aktuellt exempel som skulle kunna belysas i årsrapporten är utvecklingen på den tyska arbets- marknaden. bör i sina rapporter även närmare redogöra för hur konflikter på arbetsmarknaden har genomförts och vilka konsekvenser de medfört.13 Rapporterna bör analysera såväl direkta som indirekta effekter av stridsåtgärderna liksom även av varsel, när så är motiverat. 13 Jämför prop.1999/2000:32 s. 91. Vidare finns med hänvisning till ett växande behov av lättillgäng- ligt material om lönebildningen anledning att överväga en populär- version av årsrapporten, motsvarande den som tagits fram av Kon- junkturinstitutets rapport. Vad som under utvärderingen har framkommit om att avtals- slutande parter i ett fall har upplevt uttalanden från som överraskande samt att motiven för institutets eller medlares agerande har upplevts som oklara, är naturligtvis inte tillfredsställande. I verksamhet måste såvitt möjligt undvikas att parter överraskas eller inte förstår motiven för ett visst agerande. Som har framgått av avsnitt 5.4 är ansvarig myndighet för den officiella statistiken över löner och arbetskraftskostnader. svarar vidare för åtaganden gentemot i fråga om lönestatistik. Dessa åtaganden blir allt mer omfattande. Motivet för att placera statistikansvaret hos var bland annat att inrättandet av innebar att ansvaret för att följa och analysera svensk lönebildning därigenom skulle finnas vid en och samma myndighet. betraktades därmed också som huvudanvändare av statistiken.1 Det antogs vidare att den sakkunskap och beställarkompetens som anställda representerar skulle resultera i ett stärkt förtroende för statistiken. Bakom beslutet att ge beställaransvaret för den officiella lönestatistiken låg även en generell strävan i statsför- valtningen att där så är möjligt skilja på beställarroll och producent- roll för att stärka såväl kvalitetskrav som kostnadsmedvetande i statistikproduktionen. Enligt regeringens uppfattning var det väsentligt att i sin beställarroll beaktade de produktionstekniska vinster och kostnadsmässiga besparingar som kan åstadkommas om lönestatistikproduktionen samordnas med angränsande statistik.2 Den officiella lönestatistiken består av dels konjunkturlöne- statistiken, dels lönestrukturstatistiken. Utanför Medlingsinstitu- tets ansvarsområde ligger till exempel statistik över utbetalda löner. Dessa redovisas istället i SCB:s nationalräkenskaper. 1999/2000:32 s. 57. finns kortperiodisk – månatlig – lönestatistik för i stort sett hela arbetsmarknaden, den så kallade konjunkturlönestatistiken. Statistiken är summarisk – insamlandet av löneuppgifterna sker i form av genomsnittlig överenskommen månadslön för samtliga anställda (såvitt avser månadsavlönade) eller beräknas genom att den totala utbetalda lönesumman för en grupp anställda delas med det totala antalet utförda arbetstimmar (såvitt avser timavlönade). Uppgifterna för privat sektor insamlas från ett urval av närmare 8 000 företag. Den offentliga sektorn totalundersöks och redovisningen av denna bygger på individ- uppgifter. Konjunkturlönestatistiken redovisas på fem olika områden: arbetare privat sektor, tjänstemän privat sektor, primärkommuner, landsting och stat. Indelningen i arbetare och tjänstemän görs endast inom den privata sektorn. För den aktuella månaden redovisas timlön för arbetare respektive månadslön för tjänstemän och den procentuella ökningen från motsvarande månad föregående år. Då lönebegreppen skiljer sig åt i konjunkturlönestatistikens olika delar är lönenivåuppgifterna inte helt jämförbara, varför endast de procentuella förändringstalen är relevanta vid lönejäm- förelser. Sammanvägningen av dessa förändringstal till löne- ökningar för olika sektorer och för hela ekonomin görs av . Före sammanvägningen av förändringstalen kompletteras dessa i möjligaste mån av med sådana löneförändringar som inte ger utslag i statistiken, till exempel effekterna av vissa arbetstidsförkortningar. Konjunkturlönestatistiken, som redovisas cirka efter mätperiodens utgång, kompletteras succes- sivt med retroaktiva löneutbetalningar. Syftet med konjunkturlönestatistiken är att ge underlag för konjunkturanalyser och konjunkturprognoser dels totalt för hela samhällsekonomin, dels för olika sektorer/näringsgrenar och större kollektiv. För att tillgodose dessa krav är statistiken månatlig och redovisas med någorlunda kort eftersläpning. Det definitiva utfallet kan konstateras först . Bland viktiga användare av konjunkturlönestatistiken kan nämnas , , och andra konjunkturbedömare. Med konjunkturlönestatistiken som grund beräknas det svenska arbetskraftskostnadsindexet () avseende den privata sektorn. Detta är främst framtaget för prisregleringar av långa affärs- kontrakt mellan företag. Konjunkturlönestatistiken utgör även basen för Cost Index (LCI) inom EU-statistiken.3 Lönestrukturstatistiken baseras på individuppgifter och redovisas med samma sektorsindelning som konjunkturlönestatistiken, det vill säga arbetare privat sektor, tjänstemän privat sektor, primär- kommuner, landsting och stat. Någon redovisning per avtals- område finns inte. Däremot redovisas statistiken för olika närings- grenar inom privat sektor. Dessutom finns uppgifter om kön, ålder, yrke, utbildning, region samt olika kombinationer av dessa variabler. Statistiken innehåller också uppgifter om lönespridning för olika grupper av anställda. Lönestrukturstatistiken är resultatet av en årlig undersökning, där mätperioden numera är en månad – september för privat sektor och staten respektive november för kommuner och landsting. Detta medför att statistikens kvalitet påverkas av när löneavtal träffas och när de nya lönerna utbetalas. Redovisningen av lönestrukturstatistiken sker i SCB:s statistiska meddelanden, serie AM, Löner för arbetare respektive tjänstemän inom privat sektor, Löner och sysselsättning inom primär- , landstingskommunal respektive statlig sektor. Syftet med lönestrukturstatistiken är att ge jämförbar informa- tion just om lönestrukturen på arbetsmarknaden. De krav som ställs på lönestrukturstatistik kommer främst från användare av jämställdhetsstatistik, arbetsmarknadsforskningen, företag, organi- sationer och massmedia. Den EU-statistik som ingår i ansvarsområde är LCI, Labour Cost Survey (LCS) samt Structure of Earnings Survey (SES). 3 Se avsnitt 11.3. LCI är ett kvartalsindex över arbetskraftskostnader. Det om- fattar endast näringslivet och innehåller ingen upp- delning på arbetare och tjänstemän. Redovisningen sker i indexform. LCI befinner sig i ett utvecklings- och uppbyggnads- skede. skall även näringsgrenar inom offent- lig sektor redovisas. LCS är en undersökning som mäter arbetsgivarnas totala kost- nader för arbetskraften på årsbasis. Lönebegreppet omfattar såväl arbetad som ej arbetad tid inklusive sjuklön. Dessutom skall bonus, vinstdelning, personaloptioner samt avgångsvederlag redovisas. Arbetsgivaravgifter enligt lag och avtal skall ingå och dessutom andra arbetskraftskostnader som till exempel kostnader för viss personalutbildning, företagshälsovård och personalrekrytering. Begreppet arbetskraftskostnader är vidare än i och . Uppgifterna för publi- cerades . LCS för publiceras . SES är en undersökning som görs för . Uppgifterna för redovisades . SES har många likheter med den svenska lönestrukturstatistiken, men inne- håller dessutom uppgifter om hur mycket den anställde arbetat samt olika typer av bonus. bemanning för att hantera beställarfunktionen av ovan beskrivna omfattande officiella lönestatistik, analysverk- samhet samt kontakter med statistikens intressenter inskränker sig till drygt en årsarbetskraft. totala kostnader för statistiken har varierat mellan () och (). Även delposterna för den ordinarie statistik- produktionen, EU-statistiken och utvecklingskostnaderna har varierat mellan åren. De största variationerna gäller för EU-statisti- ken. Kostnaderna har varierat mellan för och för . På liknande sätt har utveck- lingskostnaderna varierat mellan för och för . För att möta ökande kostnader för EU-statistiken och till detta kopplade utvecklingskostnader genomförde med början , med effekt året därpå, rationaliseringar och besparingar om totalt . Statistiken har sedan övertog beställar- ansvaret i flera avseenden undergått såväl utveckling som översyn. Som ett exempel kan nämnas den arbetsgrupp som och tog initiativ till för att göra en översyn av frågor och problem som uppstår vid användningen av olika statistikkällor, den så kallade MAL-grup- pen.4 Arbetsgruppen bestod bland annat av representanter för , , , och . Syftet med gruppens arbete var att nå en samsyn om statistikkällornas jämförbarhet och tolkning. MAL- gruppens arbete redovisades i en slutrapport i september 2004.5 Vidare har samrått med de viktigaste intressenterna för lönestatistiken samt diskuterat frågor kring stati- stiken vid olika seminarier. Den samfällda bild som getts vid utredningens samrådskontakter är att de avtalsslutande parterna i begränsad utsträckning använder sig av den officiella lönestatistiken i avtalssammanhang. I den mån parterna därvid överhuvudtaget anser sig behöva statistik, använder de egen eller partsgemensam statistik. Ett antal parter har kritiserat den månadsvisa redovisningen i konjunkturlönestatistiken för att vara missvisande och därmed störande i förhållande till den egna statistiken. Skälet till detta torde bland annat vara ovan beskrivna variationer . Från några håll har även framförts att konjunkturlönestatistiken borde fördelas på olika branscher eller rentav avtalsområden. I den mån parter har uttryckt kritik mot lönestrukturstatistiken går den ut på att den statistiken är för trubbig. Från vissa parter har framförts att statistiken inte utgör tillräckligt underlag för jämställdhetsanalyser. Från LO-håll har framförts att lönestrukturstatistiken även borde belysa löner för ledande befattningshavare. 4Medlingsinstitutets Arbetsgrupp för Lönestatistik. 5Att mäta lönestatistiken, Slutrapport från Arbetsgrupp för Löne- statistik. Det kan först konstateras att av sitt uppdrag har behov av såväl kortperiodisk som strukturell information om utvecklingen av löner och arbetskraftskostnader på den svenska arbetsmarknaden på samhällsekonomisk nivå. Vidare behöver bland annat och konjunkturlönestatistik för sina respektive ekonomiska analyser. Lönestrukturstatistiken kommer till användning bland annat vid jämställdhetsanalyser och i arbetsmarknadsforskningen. Utvärde- ringen har visat att varken konjunkturlönestatistik eller löne- strukturstatistik kommer till annat än begränsad användning i avtalssammanhang hos de avtalsslutande parterna. Statistiken är redan i sin nuvarande utformning omfattande. har trots begränsade resurser gjort en betydelsefull insats för att förbättra statistikens utformning med hänsyn till det behov av statistiken som olika användare har. Arbe- tet har genomförts efter samråd med statistikens intressenter.6 Bland annat har arbetet medfört att redovisningen av retroaktiva löneutbetalningar förbättrats. Vidare har en mer förfinad insamling av uppgifter till lönestrukturstatistiken förbättrat möjligheten till fördjupade analyser av lönerelationen mellan kvinnor och män. Jämställdhetsaspekten har fått allt större betydelse i förbundsavtalen. Enligt instruktionen skall analysera löneutvecklingen ur ett jämställdhets- perspektiv.7 har även i regleringsbrev getts ett särskilt uppdrag på jämställdhetsområdet.8 För att kunna kartlägga och analysera skillnader mellan mäns och kvinnors löner behövs tillförlitlig statistik. De synpunkter som under utvärderingen har framförts från ett antal avtalsslutande parter visar att det kan det finnas anledning att se över förutsättningarna för att ytterligare förfina uppgiftsinsamlingen och redovisningen av statistiken för att därigenom förbättra möjligheten till relevanta och korrekta analy- ser av mäns och kvinnors löner. skall, förutom uppdraget på jämställdhets- området, följa frågan om diskriminering i lönesättningen på andra 6Se Avtalsrörelsen och lönebildningen 2001, Medlingsinsitutets årsrapport, s. 96f, Avtals- rörelsen och lönebildningen 2002, Medlingsinsitutets årsrapport, s. 106f, Avtalsrörelsen och lönebildningen 2003, Medlingsinsitutets årsrapport, s. 156ff, samt Avtalsrörelsen och löne- bildningen 2004, Medlingsinsitutets årsrapport, s. 74 § instruktionen. 8Se avsnitt 10.2.1. grunder än kön.9 Det är synnerligen oklart om det finns stöd i lag för att inhämta statistikuppgifter i alla de avseenden som krävs för att skall kunna fullgöra detta uppdrag. Eftersom uppdraget därmed inte är genomförbart bör det lämpligen åter- kallas eller i vart fall preciseras med utgångspunkt från vad som är lagligen möjligt. När det gäller frågan om statistiken som underlag för analys av löner för ledande befattningar gör vi följande överväganden.10 Principerna för ersättning och andra anställningsvillkor för ledande befattningar är redan i andra sammanhang föremål för öppen redo- visning. För alla företag gäller årsredovisningslagens regler om redovisning av ersättningsbelopp för bland annat styrelseledamöter och verkställande direktörer.11 För börsnoterade företag gäller där- utöver särskilda regler om redovisning på individnivå av ersätt- ningar och förmåner.12 Ytterligare principer för redovisning av respektive beslut om ersättning och andra anställningsvillkor för ledande befattningar finns i Svensk kod för bolagsstyrning. Sam- mantaget finns således ett omfattande offentligt underlag avseende ersättningar och andra anställningsvillkor för ledande befattningar. Med hänsyn härtill saknas anledning att låta den officiella löne- statistiken innefatta en separat redovisning av detta. Vi noterar dock att de öppet redovisade anställningsvillkoren för ledande befattningar självfallet kan ha en signaleffekt och därmed indirekt påverka lönebildningen. De huvudsakliga skälen för att ge statistik- ansvaret för den officiella lönestatistiken har redovisats ovan. En utgångspunkt var att , med hänsyn till det sam- lade uppdraget för att följa och analysera svensk lönebildning, framstod som huvudanvändare av statistiken. Vidare förutsattes att skulle besitta erforderlig sakkunskap och beställarkompetens för att hantera beställaransvaret, vilket skulle resultera i ett stärkt förtroende för statistiken. Som har framgått ovan är den officiella lönestatistiken omfat- tande. EU-statistiken är dessutom föremål för kontinuerligt utvecklingsarbete. har drygt en årsarbetskraft för att hantera sitt statistikansvar. Från Medlingsinstitutets sida har 94 § instruktionen. 10Med ledande befattningar avses i detta sammanhang främst verkställande direktörer i börs- noterade företag. 115 kap. 20 § årsredovisningslagen. 12Näringslivets börskommittés regler, som är infogade i varje företags noteringsavtal med börsen. framförts att resurserna inte räcker för att göra nödvändiga analy- ser av behovet av statistik hos olika användare samt för att utveckla statistiken i enlighet därmed. Trots detta har i ett antal avseenden utvecklat redovisningen av statistiken. Enligt vår uppfattning är emellertid nuvarande resursavvägning orimlig mellan som beställaransvarig och SCB som producerande myndighet. En naturlig slutsats av detta är att antingen måste förstärkas i sin beställarfunktion eller statistikansvaret åläggas någon annan myndighet. besitter genom sin personal en mycket god sakkunskap om den svenska arbetsmarknaden. En förstärkning av resurser skulle möjliggöra för institutet att utifrån denna kunskap bättre kunna analysera behovet av statistik och i samband därmed också identifiera eventuella förändringar av nuvarande redovisning av statistiken. I takt med att EU-statistiken utvecklas kan till exempel finnas anledning att utvärdera en avveck- ling av svenska motsvarigheter till de statistikprodukter som till- handahålls av . En analys av statistiken i nu aktuella avseenden bör ske i samråd med viktiga användare av statistiken och arbetsmarknadens parter. En förstärkning av Medlings- institutets analysfunktion kan i viss utsträckning ske genom att resurser frigörs redan inom befintliga anslags- ram. Huvudinriktningen måste dock vara att genom tillförande av resurser successivt förstärka beställar- kompetens inom en totalt sett oförändrad anslagsram för löne- statistiken. Därmed skulle balansen mellan och kunna förbättras i beställar- respektive producenttrollen. Alternativet att lägga ansvaret för den officiella lönestatistiken på någon annan myndighet måste också prövas. Det mest naturliga vore i så fall att återföra ansvaret till SCB. Det huvudsakliga skälet för att återföra statistikansvaret till SCB är att utvärderingen har visat att det numera är svårt att hävda att framstår som en huvudanvändare av statistiken. är visserligen en viktig användare av statistiken och besitter också en för statistiken synnerligen viktig kompetens. Användarkretsen är dock bred och statistiken är av stor betydelse även för till exempel och . Därtill kommer att statistikansvaret är resurskrävande för , som istället bör kunna koncentrera sin verksamhet till huvuduppdragen väl fungerande lönebildning och medling. möjligheter att uppnå målen med dessa upp- drag torde det sakna betydelse var statistikansvaret placeras. Mot ovan angivna bakgrund förordar vi att statistikansvaret återförs till SCB. På så sätt skulle även en produktionsmässig sam- ordning kunna ske av hela lönestatistiken, bland annat med hänvis- ning till det omfattande arbetet gentemot . Det är därvid väsentligt att SCB tar tillvara den sakkunskap som finns hos . Behovsanalys och utformning av den officiella löne- statistiken bör därför ske i nära samarbete med , liksom även med andra användare av statistiken. Beslut vid regeringssammanträde . En utredare ges i uppdrag att utvärdera verk- samhet –2004, givet ansvarsfördelningen mellan staten och arbetsmarknadens parter, utifrån målet om en lönebild- ning i samhällsekonomisk balans samt arbetsfred. Utvärderingen skall utgå från en analys av dels hur lönebild- ningen långsiktigt har fungerat och framåt, dels de krav som ställs på lönebildningen i sedan början av 2000- talet. Analysen skall omfatta såväl makroekonomiska förhållanden som förändringar i förhandlingssystem och partsrelationer, t.ex. när det gäller användningen av varsel om stridsåtgärder och med- ling samt förekomsten av utbrutna arbetsmarknadskonflikter. Utredaren skall redovisa uppdraget . genom- fördes vissa ändringar i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet och sekretesslagen (1980:100). Förändringarna syftade till att främja en lönebildning i samhällsekonomisk balans som gör det möjligt att kombinera höjda reallöner med låg arbetslöshet och stabila priser. I har arbetsmarknadens parter det huvudsakliga ansvaret för att lönebildningen. Staten tillhandahåller ett ramverk för löne- bildningen genom lagstiftning om stridsåtgärder och medling. Därtill har en särskilt viktig roll i att hålla inflationen i linje med inflationsmålet och därmed minska osäkerheten om framtida reallöner. Lönebildningen i hade fungerat otillfredsställande ur såväl ett sam- hällsperspektiv som den enskilde löntagarens synvinkel. Kombina- tionen av ett bristfälligt samspel mellan olika aktörer på arbets- marknaden i avtalsförhandlingarna, ett svagt institutionellt ramverk för lönebildningen och upprepade stabiliseringspolitiska miss- lyckanden bidrog till att samhällsintresset av en löneutveckling som på lång sikt överensstämmer med produktivitetsutvecklingen och en låg inflationstakt inte tillgodosågs. Högre nominella löneökningar i än i vår omvärld drev upp inflationen och urholkade reallönerna. Trots nominella löne- ökningar på sammanlagt steg de genomsnitt- liga reallönerna inte alls . För att rädda konkurrenskraften och sysselsättningen tvingades till devalveringar, som i sin tur drev upp inflationstakten. Genom reformer av den ekonomiska politiken kom förutsätt- ningarna för lönebildningen att förändras . En väsentlig reform var införandet av ett fastlagt inflationsmål som aviserades efter det att kronan släppts att flyta fritt . valde själv utformningen av inflations- målet som övergripande inriktning för penningpolitiken. gavs ökad självständighet och den praxis om in- flationsmålspolitik som utvecklats fick formellt stöd i Riks- bankslagen. En annan central reform som bidragit till minskad osäkerhet är den stramare statliga budgetprocessen med utgiftstak och balanskrav för kommuner och landsting. Förutsättningarna förändrades även i övrigt genom att omfattningen av svensk import och export trendmässigt har fortsatt att öka och en ökad omvand- lingstakt i näringslivet. togs ett antal initiativ från såväl arbets- marknadens parter som regeringen för att förbättra lönebildningen. Här kan exempelvis nämnas och stabili- seringsavtalet 1991–1992, LO:s projekt , inflation, sysselsätt- ning och arbetslöshet (), 1997, som omfattade ett samarbetsavtal mellan parterna inom industrin och ett avtal om förhandlingsordning, samt diskussionen mellan parterna om en allians för tillväxt 1998. Vidare tillsattes 1997 Utredningen om ett förstärkt förlikningsmannainstitut. Med utredningens betänkande som underlag föreslog regeringen i proposition 1999/2000:32 SOU 2006:32 Bilaga 1 Lönebildning för full sysselsättning inrättandet av den nya myndigheten och ett antal förändringar i regel- verket på lönebildningsområdet. Förslagen i propositionen genom- fördes och sammanfattas nedan. Inrättandet av och ändringar i regelverket vid avtalsförhandlingar och konflikt inrättades och gavs ett vidare uppdrag än föregångaren Statens förlikningsmannaexpedition. uppgift är att medla i arbetstvister och verka för en väl fungerande lönebildning. Målet för verksamheten är en lönebildning i samhällsekonomisk balans samt arbetsfred. Verk- samheten regleras i förordning (2000:258) med instruktion för samt i 46–49, 51–53 och 62 a §§ lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. I uppgiften att verka för en väl fungerande lönebildning ingår att agera . skall bland annat kalla parter till överläggningar eller på annat sätt informera sig om kommande eller pågående avtalsförhandlingar samt samråda med parterna om de samhällsekonomiska förutsättningarna för förhandlingarna. Med- lingsinstitutets analys- och informationsarbete syftar också till att ge och regeringen ett underlag om utvecklingen på löne- bildningsområdet samt att informera allmänheten.