sou · GUB322d2 · 2007-01-01 00:00:00 — Regeringen har därför för avsikt att i tilläggsdirektiv ge utredningen om en sammanhållen diskrimineringslagstiftning i uppdrag att se över frågan om ställning. ställde sig bakom propositionens förslag till åtgär- der för att förstärka BO samt noterade att regeringen hade för av- sikt att i tilläggsdirektiv ge i uppdrag att se över frågan om BO:s ställning (bet. 2001/02:SoU17). Lag- ändringarna trädde i kraft . Regeringen hänvisar i kommitténs tilläggsdirektiv (dir. 2003:69) dels till propositionen 2001/02:96, dels till note- rande att regeringen hade för avsikt att i tilläggsdirektiv ge i uppdrag att se över BO:s ställning. Reger- ingen anför vidare följande i direktiven. Mot bakgrund av vad som här redovisats samt av vad som anförts i re- geringens proposition 2001/02:96 s. 12 f. och i tidigare till- kännagivande om samordning av ombudsmännen under regeringen skall kommittén i sina överväganden rörande ombudsmännen i till- lämpliga delar inkludera även . Skälen för vår bedömning Vi har i avsnitt 13.4 föreslagit att JämO, DO, HO och HomO skall slås samman till en ny, gemensam ombudsmannamyndighet. Frå- gan är nu främst om det finns skäl att låta även BO vara en del av den sammanslagna myndigheten. Vi menar att BO lämpligen inte bör slås samman med de övriga ombudsmännen. En grundläggande skillnad mellan BO och övriga ombudsmän är att BO inte har tillsyn över någon diskriminerings- lagstiftning och inte har rätt att handlägga ärenden om diskrimine- ring och föra talan i domstol. Barn berörs i och för sig av alla dis- krimineringsgrunder som omfattas av lagstiftningen. Diskrimine- ringslagstiftning som berör barn inte på grund av deras ålder utan på grund av deras tillhörighet till någon av diskrimineringsgrunder- na kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder och sexuell läggning gäller fr.o.m. enligt lagen om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever.25 Diskrimineringsgrunden ålder är inte specifikt eller, som vi ser saken, i första hand avsedd för barn. Några regler som tar sikte på diskriminering av barn krävs alltså inte av EG-rätten och det framstår oberoende av EG-rätten när detta skrivs som att sådana bestämmelser inte kommer att komma till stånd i inom överskådlig tid. I vårt uppdrag ingår inte uttryckligen att föreslå diskrimineringsförbud som generellt skyd- dar barn; under alla omständigheter saknar kommittén tid och and- ra resurser för att ta fram sådana förslag. Däremot kan det självklart vara en fråga som bör utredas i annan ordning. Dessutom menar vi att så länge det saknas en diskrimineringslagstiftning för barn finns det en uppenbar risk att frågor skulle riskera att hamna i skymundan och drunkna i en samlad myndighet där fokus kommer att ligga på diskrimineringslagstift- 2005/06:38, bet. 2005/06:UbU4, rskr. 2005/06:149. ningen och tillsynen över denna. Detta skulle inte gagna barnfrå- gorna. Här kan nämnas att regeringen för sin del tagit ställning mot att ge BO tillsynsuppgifter över diskrimineringslag- stiftning. föreslog i betänkandet Skolans ansvar för kränkningar av elever (2004:50) att BO skulle få tillsyn över ny diskrimineringslagstiftning i skolan i visst avseende (nämligen såvitt avsåg mobbning och vad som där benämndes and- ra trakasserier som saknar samband med diskriminering; se s. 143 f. i betänkandet). Regeringen har inte tagit fasta på förslaget. I pro- positionen 2005/06:38) som förelades före- slogs inte att BO skulle få sådana uppgifter. Saken är alltså prövad och kan sägas vara avgjord såvitt ankommer på regeringen. Som vi ser saken bör det därmed krävas nya omständigheter eller annars speciella skäl för att det skall vara meningsfullt att vi gör en annan bedömning än den regeringen, med stöd av och de Gröna, just gjort. Sådana skäl saknas. hade ingen invändning mot reger- ingens förslag (bet. 2005/06:UbU4, rskr. 2005/06:149). Framför allt måste beaktas att i avsaknad av diskrimineringslag- stiftning som gäller barn saknas ett av de främsta skälen för sam- manslagningen, nämligen samordningsvinster och gemensam kun- skap om diskriminering och erfarenhetsutbyte diskriminerings- grunderna emellan. Detta talar emot att BO slås samman med de övriga ombudsmännen. BO:s ansvarsområde och uppgifter Vi föreslår som nämnts inte diskrimineringslagstiftning som gäller barn eller att BO slås samman med de andra ombudsmännen. Det finns mot bakgrund av det och eftersom det gjorts en över- syn av frågan inte heller skäl för kommittén att närmare se över och uppgifter. Huvudmannaskapet bör ligga kvar under regeringen. Kommittén skall enligt kommittédirektiven (dir. 2002:11) överväga behovet av något eller några särskilda organ med de uppgifter som och har och i vilka former en sådan verksamhet i så fall skall bedrivas. är en statlig myndighet som inrättades 1980. Administrativt hör nämnden under . Be- stämmelser om nämnden finns i jämställdhetslagen (1991:433) och i förordningen (1991:1437) med instruktion för . Nämnden har till uppgift att pröva vissa frågor om vites- föreläggande enligt jämställdhetslagen och överklaganden av JämO:s beslut om vitesföreläggande enligt samma lag. Myndighe- tens medelstilldelning fastslås inom ramen för JämO:s budget. En- ligt regleringsbrevet för avseende JämO uppgår nämndens ramanslag till . JämO skall enligt reglerings- brevet, efter rekvisition från nämnden, betala ut högst för . Enligt regleringsbrevet åligger det vidare JämO att översiktligt redogöra för verk- samhet och att upprätta en separat resultaträkning för denna. består av nio ledamöter, varav en är ordfö- rande. För varje ledamot finns en personlig ersättare. Ledamöter och ersättare utses av regeringen för en bestämd tid. De får inte vara underåriga, i konkurstillstånd eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Ordföranden och ytterligare två ledamöter utses bland personer som inte företräder arbetsgivar- eller arbetstagarin- tressen. Detsamma gäller deras ersättare. Ordföranden och ersätta- ren för ordföranden skall vara jurister och bör ha erfarenhet av tjänstgöring som domare. Av de övriga sex ledamöterna utses en efter gemensamt förslag av och , en efter förslag av , en efter för- slag av LO, en efter förslag av TCO, en efter förslag av och en bland personer som kan anses företräda privata arbetsgivarin- tressen. Ersättarna utses på samma sätt som ledamöterna. finns även en sekreterare som utses av nämnden. För alla ledamöterna och deras ersättare, liksom för sekreteraren, är arbetet i nämnden en bisyssla som utförs vid sidan av anställningar eller andra huvudsakliga arbetsuppgifter. Vitesföreläggande – aktiva åtgärder En arbetsgivare som inte följer någon av bestämmelserna om aktiva jämställdhetsåtgärder i 4–13 §§ jämställdhetslagen kan föreläggas att vid vite fullgöra sina skyldigheter. Ett sådant föreläggande med- delas av på framställning av JämO eller, om JämO har förklarat sig inte vilja göra en framställning, av en central arbetstagarorganisation i förhållande till vilken arbetsgivaren är bunden av kollektivavtal. Föreläggandet kan riktas även mot staten som arbetsgivare. I framställningen skall det anges vilka åtgärder som bör åläggas arbetsgivaren, vilka skäl som åberopas till stöd för framställningen och vilken utredning som har gjorts (35 § jäm- ställdhetslagen). En arbetsgivare är skyldig att på uppmaning av JämO lämna de uppgifter om förhållandena i arbetsgivarens verksamhet som kan vara av betydelse för ombudsmannens tillsyn och ge ombudsman- nen tillträde till arbetsplatsen för undersökningar som kan vara av betydelse för tillsynen. Om arbetsgivaren inte rättar sig efter någon sådan uppmaning får JämO vid vite förelägga arbetsgivaren att full- göra sin skyldighet. Arbetsgivaren kan överklaga JämO:s beslut till (42 § jämställdhetslagen). Bestämmelser om handläggningen av ett ärende hos finns framför allt i 36–41 §§ jämställdhetslagen.26 Be- stämmelserna innebär följande. När nämnden har fått in en fram- ställning från JämO eller från en arbetstagarorganisation om vites- föreläggande mot en arbetsgivare enligt 35 § förelägger nämnden arbetsgivaren, vid påföljd att ärendet ändå kan komma att avgöras, att inom yttra sig över framställningen och lämna de uppgifter om förhållandena i sin verksamhet som nämnden behöver för sin prövning. Om en arbetstagarorganisation har gjort fram- ställningen till nämnden skall även JämO beredas tillfälle att yttra sig över den. Det åligger nämnden att se till att ärendena blir så ut- redda som deras beskaffenhet kräver. När det behövs skall nämn- den låta komplettera utredningen. Utredning som är överflödig får avvisas av nämnden. Ärenden om vitesföreläggande enligt 35 § av- görs efter muntlig förhandling, utom när nämnden anser att någon sådan förhandling inte behövs. Till förhandlingen skall den som gjort framställningen hos nämnden samt arbetsgivaren kallas. Nämnden får vid vite förelägga arbetsgivaren eller arbetsgivarens ställföreträdare att inställa sig personligen. Om det behövs för ut- redningen, får nämnden också kalla andra till förhandlingen. Ett ärende om vitesföreläggande enligt 35 § får avgöras, även om ar- betsgivaren inte yttrar sig i ärendet eller inte medverkar till utred- ningen eller om arbetsgivaren uteblir från en muntlig förhandling. Om JämO eller den arbetstagarorganisation som gjort framställ- ningen om vitesföreläggande uteblir från en förhandling, förfaller framställningen om vitesföreläggande. får vid avgörandet av ett ärende om vitesföreläggande enligt 35 § ålägga arbetsgivaren att vidta andra åtgärder än sådana som begärts i fram- ställningen, om dessa åtgärder inte är uppenbart mera betungande för arbetsgivaren. I åläggandet skall nämnden ange hur och inom vilken tid arbetsgivarens åtgärder skall påbörjas eller genomföras. Nämndens beslut skall avfattas skriftligen och delges arbetsgivaren. Handläggningsbestämmelserna i 36–41 §§ jämställdhetslagen till- lämpas också i ärenden där arbetsgivaren överklagat ett beslut från JämO om vitesföreläggande enligt 42 § jämställdhetslagen. beslut får inte överklagas. Talan om ut- dömande av vite som har förelagts enligt jämställdhetslagen förs vid tingsrätt av JämO eller den organisation som initierat ärendet. 26 Se även instruktionen för nämnden. mål om utdömande av vite som förelagts enligt 35 § får tingsrätten bedöma även vitets lämplighet. har sakprövat sju ären- den.27 De sex första ärendena har varit framställningar av JämO om vitesföreläggande gentemot arbetsgivare för bristande uppfyllelse av bestämmelserna om aktiva åtgärder i jämställdhetslagen. Ären- dena har handlat om avsaknad av eller brister i jämställdhetsplaner och om brister i fråga om kartläggning och analys av löner. I Ä 1- 94 (beslut ) förelade nämnden arbetsgivaren vid vite om att upprätta en jämställdhetsplan . I Ä 1-95 (beslut ) före- lade nämnden arbetsgivaren vid vite om att i sin jäm- ställdhetsplan upprätta en utbildnings- och kompetensut- vecklingsplan för att kvinnor skall kunna befordras till högre tjäns- ter inom företaget, föreskriva att arbetssökande skall intervjuas av minst en anställd av vardera könet och föreskriva att vid lika meri- ter person av underrepresenterat kön skall anställas. Två ledamöter var skiljaktiga och ville avslå ansökan om vitesföreläggande. I Ä 2- 96 (beslut ) förelade nämnden arbetsgivaren vid vite om att upprätta en jämställdhetsplan . En ledamot var skiljaktig och ville fast- ställa vitet till . I Ä 1-97 (beslut ) av- slog nämnden JämO:s ansökan om vitesföreläggande (påstådda brister i lönekartläggning). Två ledamöter var skiljaktiga och ville bifalla ansökan och en ledamot var skiljaktig beträffande skälen till avslaget. I Ä 3-03 (beslut ) förelade nämnden arbetsgivaren vid vite om att vidta vissa åtgärder i fråga om kartläggning och analys av lö- ner. En ledamot var skiljaktig och ville avslå ansökan om vitesföre- läggande. I Ä 4-03 (beslut ) biföll nämnden del- vis ansökan om vitesföreläggande och förelade arbetsgivaren vid vite om att vidta vissa åtgärder i fråga om kartläggning och analys av löner. Tre ledamöter var skilj- aktiga och ville avslå ansökan om vitesföreläggande. 27 Ä 1-94 (beslut ), Ä 1-95 (beslut ), Ä 2-96 (beslut ), Ä 1- 97 (beslut ), Ä 3-03 (beslut ), Ä 4-03 (beslut ) och Ä 1-03 (beslut ). senast sakprövade ärendet Ä 1-03 (beslut ) var en framställning från om vitesföreläg- gande gentemot en arbetsgivare för bristande uppfyllelse av be- stämmelserna om aktiva åtgärder i jämställdhetslagen. Ärendet handlade om brister i fråga om kartläggning och analys av löner. Nämnden avslog ansökan. En ledamot var skiljaktig och ville bifalla ansökan. gäller följande i fråga om inkomna och avgjorda ärenden till . inkom inga ärenden till nämnden. Inga ärenden avgjordes heller av nämnden. inkom två ärenden till nämnden men de av- gjordes inte . Utöver dessa två ärenden fanns inga ären- den i balans vid årets utgång. inkom fem ärenden till nämnden. Ett ärende avgjordes i sak och tre avskrevs efter återkal- lelse. Två av de avskrivna ärendena hade inkommit 2002. Vid ut- gången av 2003 fanns tre ärenden som inkommit i ba- lans. inkom tre ärenden. Ett ärende avgjordes i sak och två avskrevs efter återkallelse. Det ena avskrivna ärendet hade in- kommit . Vid utgången av 2004 fanns tre ärenden i balans, varav två inkommit 2003 och ett 2004. inkom tre ären- den. Två av dessa återkallades och avskrevs. Det tredje är ännu inte avgjort. sakprövade nämnden ett ärende som inkom 2003. Nämnden avskrev också ett ärende efter återkallelse. Det ärendet hade inkommit . har (mitten av februari) inkommit ett ärende. Det har ännu inte avgjorts. Utöver den egentliga ärendehanteringen svarar nämnden på re- misser på regeringens begäran. är en statlig myndighet som inrätta- des den 1 maj 1999.28 Administrativt hör nämnden under Justitie- departementet. Bestämmelser om nämnden finns lagar och i förordningen (1999:171) med instruktion för . Nämnden har till uppgift att pröva vissa frågor om vitesföreläggande enligt lag om åtgärder mot etnisk dis- kriminering och överklaganden av DO:s beslut om vitesföreläg- gande enligt samma lag. Nämnden har även i uppgift att pröva överklaganden av HO:s och HomO:s beslut om vitesförelägganden 28 fanns diskriminering som inrättades . enligt lag om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av funktionshinder och lag om förbud mot diskri- minering i arbetslivet på grund av sexuell läggning. Nämnden skall vidare ge DO råd i principiellt viktiga frågor om tillämpning av la- gen (1999:131) om Ombudsmannen mot etnisk diskriminering och föreslå regeringen de författningsändringar eller andra åtgärder som är ägnade att motverka etnisk diskriminering. Myndighetens me- delstilldelning fastslås inom ramen för DO:s budget. Enligt regler- ingsbrevet för avseende DO uppgår nämndens ramanslag till . Enligt regleringsbrevet åligger det vidare DO att översiktligt redogöra för nämndens verksamhet och att upprätta en separat balansräkning för denna. består av elva ledamöter, varav en är ordförande. För varje ledamot finns en personlig ersättare. Leda- möter och ersättare utses av regeringen för en bestämd tid. De får inte vara underåriga, i konkurstillstånd eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Ordföranden och ytterligare en ledamot utses bland personer som inte företräder arbetsgivar- eller arbetsta- garintressen. Detsamma gäller deras ersättare. Ordföranden och ersättaren för ordföranden skall vara jurister och bör ha erfarenhet av tjänstgöring som domare. Av de övriga nio ledamöterna utses en efter gemensamt förslag av och , en efter förslag av , en efter för- slag av LO, en efter förslag av TCO, en efter förslag av , en efter förslag av Regeringens råd för etnisk jämlikhet och integra- tion,29 en efter förslag av RFSL och en efter förslag från Handi- kappförbundens Samarbetsorgan. En ledamot utses bland personer som kan anses företräda privata arbetsgivarintressen. Ersättarna utses på samma sätt som ledamöterna. finns även en sekreterare som utses av nämnden. För alla ledamöterna och deras ersättare, liksom för sekreteraren, är arbetet i nämnden en bisyssla som utförs vid sidan av anställningar eller andra huvudsakliga ar- betsuppgifter. 29 Rådet har formellt upphört. I övervägs f.n. hur personer som företräder etniska och religiösa minoriteter i fortsättningsvis skall utses. Vitesföreläggande – aktiva åtgärder En arbetsgivare som inte följer någon av bestämmelserna om aktiva åtgärder i 5–7 §§ lag om åtgärder mot etnisk diskrimine- ring kan föreläggas att vid vite fullgöra sina skyldigheter. Ett sådant föreläggande meddelas av på fram- ställning av DO eller, om DO har förklarat sig inte vilja göra en framställning, av en central arbetstagarorganisation i förhållande till vilken arbetsgivaren är bunden av kollektivavtal. Föreläggandet kan riktas även mot staten som arbetsgivare. I framställningen skall det anges vilka åtgärder som bör åläggas arbetsgivaren, vilka skäl som åberopas till stöd för framställningen och vilken utredning som har gjorts (26 § lag om åtgärder mot etnisk diskriminering). En arbetsgivare är skyldig att på uppmaning av DO, HO respektive HomO lämna de uppgifter om förhållandena i arbetsgivarens verk- samhet som kan vara av betydelse för ombudsmannens tillsyn. En arbetsgivare är vidare skyldig att lämna uppgifter när DO, HO re- spektive HomO biträder en begäran av en enskild arbetssökande eller arbetstagare att få ut uppgifter om meriter. Om det finns sär- skilda skäl är arbetsgivaren inte skyldig att lämna ut uppgifter. Om arbetsgivaren inte rättar sig efter någon sådan uppmaning får DO, HO respektive HomO vid vite förelägga arbetsgivaren att fullgöra sin skyldighet. Arbetsgivaren kan överklaga DO:s, HO:s respektive HomO:s beslut till (33, 20 och 19 §§ lagar). Som nämnts har även i uppgift att ge DO råd i principiellt viktiga frågor om tillämpning av lagen (1999:131) om Ombudsmannen mot etnisk diskriminering och att föreslå regeringen de författningsändringar eller andra åtgärder som är ägnade att motverka etnisk diskriminering. Motsvarande uppgif- ter för diskrimineringsgrunden kön åligger inte . Bestämmelser om handläggningen av ett ärende hos finns framför allt i 27–32 §§ lag om åtgär- der mot etnisk diskriminering, 21–23 §§ lag om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av funktionshinder och 20–22 §§ lag om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning.30 Bestämmelserna lag om åt- gärder mot etnisk diskriminering innebär följande. När nämnden har fått in en framställning från DO eller från en arbetstagarorgani- sation om vitesföreläggande mot en arbetsgivare enligt 26 § före- lägger nämnden arbetsgivaren, vid påföljd att ärendet ändå kan komma att avgöras, att inom yttra sig över framställ- ningen och lämna de uppgifter om förhållandena i sin verksamhet som nämnden behöver för sin prövning. Om en arbetstagarorgani- sation har gjort framställningen till nämnden skall även DO bere- das tillfälle att yttra sig över den. Det åligger nämnden att se till att ärendena blir så utredda som deras beskaffenhet kräver. När det behövs skall nämnden låta komplettera utredningen. Utredning som är överflödig får avvisas av nämnden. Ärenden om vitesföre- läggande enligt 26 § avgörs efter muntlig förhandling, utom när nämnden anser att någon sådan förhandling inte behövs. Till för- handlingen skall den som gjort framställningen hos nämnden samt arbetsgivaren kallas. Nämnden får vid vite förelägga arbetsgivaren eller arbetsgivarens ställföreträdare att inställa sig personligen. Om det behövs för utredningen, får nämnden också kalla andra till för- handlingen. Ett ärende om vitesföreläggande enligt 26 § får avgöras, även om arbetsgivaren inte yttrar sig i ärendet eller inte medverkar till utredningen eller om arbetsgivaren uteblir från en muntlig för- handling. Om DO eller den arbetstagarorganisation som gjort framställningen om vitesföreläggande uteblir från en förhandling, förfaller framställningen om vitesföreläggande. Nämnden får vid avgörandet av ett ärende om vitesföreläggande enligt 26 § ålägga arbetsgivaren att vidta andra åtgärder än sådana som begärts i fram- ställningen, om dessa åtgärder inte är uppenbart mera betungande för arbetsgivaren. I åläggandet skall nämnden ange hur och inom vilken tid arbetsgivarens åtgärder skall påbörjas eller genomföras. Nämndens beslut skall avfattas skriftligen och delges arbetsgivaren. I ett ärende där arbetsgivaren överklagat ett beslut från DO om vitesföreläggande enligt 33 § tillämpas handläggningsbestämmel- 30 Se även instruktionen för nämnden. serna i 28–30 §§ (utredning, muntlig förhandling etc.). I ett ärende där arbetsgivaren överklagat ett beslut om vitesföreläggande från HO respektive HomO finns motsvarande handläggningsbestäm- melser i 21–23 §§ lag om förbud mot diskriminering i ar- betslivet på grund av funktionshinder och i 20–22 §§ lag om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning. Nämndens beslut får inte överklagas. Talan om utdömande av vite som har förelagts enligt lag om åtgärder mot etnisk diskriminering förs vid tingsrätt av DO eller den organisation som initierat ärendet. I mål om utdömande av vite som förelagts enligt 26 § får tingsrätten bedöma även vitets lämplighet. Talan om ut- dömande av vite som har förelagts enligt lag om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av funktionshinder eller enligt lag om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning förs vid tingsrätt av HO respektive HomO. har två ärenden inkommit till ring. Det ena ärendet inkom 2002. Nämnden beslutade i ärendet (beslut nr 1/03). Saken gällde ett överklagat vites- föreläggande enligt 25 § lag mot etnisk diskriminering. Överklagandet avslogs av nämnden. Det andra ärendet inkom och avgjordes 2004 (beslut nr 1/04). Även det ärendet gällde ett över- klagat vitesföreläggande enligt 25 § lag mot etnisk diskri- minering. Nämnden upphävde DO:s beslut och överlämnade ären- det till DO för fortsatt handläggning. Skälet till detta var att det överklagade beslutet hade fattats av en tjänsteman vid DO som en- ligt DO:s arbetsordning inte hade behörighet att fatta beslut om vitesföreläggande. Nämnden har inte handlagt någon förfrå- gan från DO om råd i principiellt viktiga frågor om tillämpning av lagen (1999:131) om Ombudsmannen mot etnisk diskriminering. Nämnden har inte heller hos regeringen föreslagit författningsänd- ringar eller andra åtgärder som är ägnade att motverka diskrimine- ring. Enligt nämndens redogörelse för verksamheten i nämnden har det med hänsyn till arbetet i Diskrimineringskom- mittén inte bedömts som en angelägen uppgift för nämnden. Utöver den egentliga ärendehanteringen svarar nämnden liksom därutöver på remisser på regeringens begä- ran. 13.8.3En ny, sammanslagen Vårt förslag: och nering ersätts av en ny . Nämnden skall pröva ärenden om vitesförelägganden och överklagandeärenden på samma sätt som de nuvarande nämnderna. Däremot skall nämnden inte åläggas någon rådgivande verksamhet i förhållande till den nya ombudsmannamyndigheten eller ha i uttryckligt uppdrag att före- slå regeringen författningsändringar eller andra åtgärder. Det antal ärenden som förts till prövning hos både och är högst begränsat. har under sakprövat endast sju ären- den. Samtliga sakprövade ärenden har utgjort framställningar om vitesföreläggande mot arbetsgivare för bristande uppfyllelse av be- stämmelserna om aktiva åtgärder i jämställdhetslagen. och har över huvud taget fått in endast 14 ärenden. Av dessa har tre sakprövats. Sedan tillkomsten har två ärenden inkommit till . Av dessa har ett sakprövats och ett återförvisats till DO. Båda ärendena har varit överklaganden från arbetsgivare mot DO:s beslut om vitesföreläggande. har inte handlagt någon förfrågan från DO om råd i principiellt viktiga frågor om tillämpning av lagen (1999:131) om Ombudsmannen mot etnisk diskriminering.