sou · GUB345d2 · 2007-01-01 00:00:00 — Riksutställningar strävar efter att involvera barn och unga i utställningsarbetet. Det kan t.ex. ske genom att skolklasser är med och utformar själva utställningen eller genom att samla in syn- punkter från ungdomar via enkäter som sedan används som underlag i utställningsarbetet. Det kan också ske genom interaktiva inslag i utställningen där besökarna på olika sätt påverkar utställ- ningen och gör lokala tillägg. satsade Riksutställningar mycket på pedagogisk verksamhet i utställningarna, bl.a. med workshops för de skol- klasser som kom på besök. För att nå nya publikgrupper satsar Riksutställningar på att nå ut till publiken på nya platser. Ett sätt är att placera utställningar på offentliga platser i s.k. mobila utställningsrum. Ett annat är en aktiv satsning på att nå ut i storstädernas förorter – som ofta är mycket barnrika områden. En stor del av Riksutställningars utställningar är samproduk- tioner. , Arbetets museum, Svenska Filminsti- tutet, Forum för levande historia och i är några av dem som Riksutställningar samarbetade med . Riksutställningar samverkar också kring workshops, seminarier och utbildningar, med bl.a. , och Statens museer för världskultur. För att utställningarna ska nå ut till en publik krävs att det finns en lokal arrangör som tar emot dem. Merparten av arrangörerna är museer och konsthallar () och kulturnämnd/bibliotek är den näst vanligaste arrangören (). Skolor förekommer som arran- görer, men där noterar Riksutställningar en minskning. Även om utställningarna visas på en skola blir det allt vanligare att det inte är skolan som står för kostnaden utan t.ex. kommunen eller en för- ening. I samtal med Aktionsgruppen har Riksutställningar fört fram synpunkter när det gäller att nå ut i skolan med utställningar: På många håll är skolans kulturverksamhet decentraliserad till den enskilda skolan. Det gör att skolorna inte har råd att köpa in utställningar. Det gör det också svårt att få kontakt, eftersom det handlar om att nå enskilda lärare – inte en central samordnare. har arbetat aktivt för att stärka den konstpedagogiska verksamheten på museer och konsthallar i . 2005 arrangerade konferenser och seminarier och också en större fortbildningssatsning för konstpedagoger kallad Konstpedagogiskt seminarium. En sammanhållen utbildning för konstpedagoger saknas i . Ännu finns bara sporadiska enstaka kurser vid olika universitet och högskolor. För att stärka konstpedagogiken mer långsiktigt föreslår Kultur- rådet att man upprättar ett konstpedagogiskt råd med represen- tanter från , , Riksutställningar och . Rådets verksamhet skulle samordnas av , som därmed skulle få en tydlig roll som ansvars- museum på det konstpedagogiska området. Både och har förhållandevis stora enheter som arbetar med pedagogiska frågor, så där finns förutsättningar att ta på sig rollen att utveckla expertis på det konstpedagogiska området och att vara ett stöd för regionala och kommunala museer och konsthallar. Det konstpedagogiska fältet växer och därför behövs expertis på olika områden, t.ex. skol- plansutveckling, kulturell mångfald, livslångt lärande, webb-baserat lärande osv. Ett konstpedagogiskt råd skulle kunna samordna och utveckla expertis så att inte alla museer och konsthallar gör samma sak. finns exempel på väl utvecklad och intressant konst- pedagogisk verksamhet både på och regional nivå, men det samlade ansvaret för att följa forskningsläget och stimulera utveckling ligger hos , som anser att de inte har möjlighet att ha den rollen mer än i ett startskede. ställer sig positiva till förslaget, men menar att de i så fall skulle behöva få sin ansvarsroll förtydligad. är det inte tydligt att det ingår i museets uppdrag att ta ett nationellt ansvar för museipedagogiska frågor. Ett sådant ansvar skulle också kräva ytterligare resurser för pedagogisk verksamhet. Museets enhet för pedagogik och program är förhållandevis stor med tio anställda, men de har fått en ökad arbetsbörda i och med fri entréreformen, som ställer stora krav på museets sätt att ta emot nya besökare: att utveckla nya pedagogiska verktyg, ta fram anvis- ningar för hur besökare kan ta sig runt i museet på egen hand, möjlighet att ta emot fler på visningar och verkstad, utveckla museets webbplats till en nationell resurs m.m. Att öka kvantiteten i verksamheten och bibehålla kvaliteten är en utmaning i sig. tror enhetschefen att det kan vara bra att samordningsansvaret för konstpedagogiska frågor ligger hos en institution eller myndighet som själv har verksamhet inom om- rådet. genomförde i en utredning om förutsättningarna för ett kvalificerat forsknings- och utredningsarbete inom konstpedagogik. Resultaten presenteras i rapporten og formidling i 2004, skriven av , forskare vid peda- gogiska universitet. Rapporten konstaterar att det i saknas forskningsinsti- tutioner eller -centra som ägnar sig specifikt åt konstpedagogisk forskning och förmedling. Den konstpedagogiska forskningen i är helt beroende av enskilda personers insatser. Trots detta finns det en hel del forskning inom området, men den är oftast gjord av forskare som inte har konstpedagogik som sitt centrala område, utan som verkar inom angränsande områden, t.ex. bildpedagogik, museologi, psykologi och antropologi. Illeris betonar att konstpedagogiken är ett nödvändigt bindeled mellan medborgaren och konstinstitutionen, eftersom få med- borgare (både barn och vuxna) regelbundet besöker konstinstitu- tioner och känner sig förtroliga med de upplevelser och erfaren- heter som bildkonsten kan erbjuda. En utvecklad konstpedagogisk forskning gör det möjligt att närmare studera konstpedagogiska insatser med utgångspunkt från olika typer av brukare (ålder, kön, etnisk tillhörighet osv. ), olika brukargrupper som skolor, familjer, turister, olika typer av institutioner och olika typer av utställningar. Illeris föreslår att det upprättas ett samnordiskt forsknings- program, där nordiska forskare har möjlighet att utveckla och stärka den konstpedagogiska forskningen. är en myndighet under Utbildnings- och . Myndighetens uppgift är att främja hem- slöjden, bl.a. genom information, fortbildning och samordning gentemot hemslöjdskonsulentverksamheten, uppföljning och ut- värdering samt utredningsarbete och initierande av utvecklings- projekt. Nämnden fördelar statligt stöd till hemslöjdsfrämjande verksamhet. Vid för hemslöjdsfrågor finns en rikskonsulent i hem- slöjd för barn och ungdom. Rikskonsulenten är samordnare och inspiratör gentemot hemslöjdskonsulenter och hemslöjdsför- eningar i hela . Syftet är att lägga grunden för ett långsiktigt barn- och ungdomsarbete. Rikskonsulenten är projektledare för (se mer om projektet nedan). I alla län finns två hemslöjdskonsulenter – en för hård slöjd (t.ex. trä och metall) och en för textil slöjd. I , Norr- bottens, , och finns också konsulenter som arbetar speciellt med ungdomar eller med internationell slöjd. ger också projektpengar till länshemslöjdsförbund, ett exempel på barn- och ungdomsområdet är Hemslöjd i skolan, som drivs av . Där har man dels ordnat informationsmöten, skolledarträffar och fort- bildningsdagar. Man har också satsat på uppbyggnad av slöjd- klubbar i . deltog totalt 130 pedagoger i fortbild- ningen under tre kvällar och 60 lärare deltog tillsammans med sina klasser i . Slöjdklubbar har startat i bl.a. . är ett nationellt slöjdprojekt som drivs av , och . är ett tvärkulturellt pro- jekt – ett turnerande cirkustält med slöjdhandledare, skådespelare, musiker och dansare. I varje län står hemslöjdsföreningen, slöjd- konsulenterna och Vuxenskolan för det lokala arrangemanget. Projektet innehar regeringens nationella uppdrag för barnkultur i samverkan med forskning . Projektet följs av två forskare som framför allt tittar på det pedagogiska arbetet. vänder sig till barn mellan , som får prova på att slöjda i olika verkstäder under kunnig ledning. Turnén av- slutades och projektet fortsätter nu i det nationella projektet . är en rikstäckande klubb för barn mellan som startar där slutar. Slöjdklubbarna drivs av hem- slöjdsföreningarna i samarbete med . I en slöjdklubb träffas barnen 5 10 gånger per termin och slöjdar tillsammans med en handledare som är specialutbildad för slöjd- klubben. finns det 23 slöjdklubbar i , men tanken är att nya ska uppstå på alla platser där det finns intresserade barn. webbplats är viktig för att sprida information och få kontakt direkt med intresserade barn: slöjdare är en förening för ungdomar mellan 13 och 25. Föreningen vill skapa nätverk för unga som håller på med slöjd, inspirera andra unga och visa upp den unga slöjden. Föreningen ordnar träffar och kurser på många håll i landet. Denna översikt är ett försök att skapa en bild av vilken forskning som pågår inom barnkulturområdet just . Vi har begränsat oss till att redovisa den forskning som pågår på doktorandnivå och uppåt. Inom de fält där mycket litet forskning finns har vi valt att redovisa även avslutade projekt. Sammanställningen är en nulägesbeskrivning , när insamlingen av material gjordes. Vi kan ha missat projekt och nya kan ha tillkommit . En forskningsöversikt som spänner vore önskvärd för att få en heltäckande bild av barnkulturforskningen och dess villkor i . Ur vår synvinkel är det intressant att titta på forskning om kultur både för, av och med barn. Med barn menar vi barn och unga , med fokus på de yngre barnen upp till tonåren. Översikten inkluderar även forskning om bilden av barnet och barndom och hur den framställs i olika konstarter, delar av sam- hället och tidsepoker, eftersom den forskningen sätter in barnen och barnkulturen i ett större sammanhang. Vi har däremot inte tagit med forskning om individuella konstnärskap. Översikten innehåller även forskning som behandlar barns liv och verklighet, t.ex. forskning om barns miljöer och konsumtion. I översikten lyfter vi också fram de forskningsmiljöer där forsk- ningen om barn och kultur pågår. Det saknas en tidigare sammanställning av forskning från hela barnkulturområdet, vilket har försvårat insamlingsarbetet. Univer- sitet och högskolor kan sällan ge en samlad överblick över vilken forskning som finns, utan vi har varit tvungna att ta kontakt med varje institution separat. I flera fall har vi gått vidare och kontaktat enskilda forskare för att få reda på vad de forskar om just . Mycket av informationen om aktuell barnkulturforskning har också hämtats från högskolornas och universitetens webbplatser. Som komplement har vi kontaktat myndigheter, institut, stiftelser och andra aktörer. Medlemsförteckningen för det nordiska nätverket för barn- kulturforskare, , har använts som informationskälla. har också bidragit med mycket information om pågående forskning. 7.1Forskning med anknytning till förskola, skola och pedagogik Under det har en ämnesbreddning skett inom barnforskningen generellt1 Det gäller även forskningen om kultur och barn, som finns inom en rad olika ämnen. Mycket av barnkulturforskningen pågår inom pedagogikämnet, som till stor del är kopplat till lärarutbildningarna. Det innebär att barnens liv framförallt studeras när de är i förskola och skola. Även när det gäller forskning utanför det pedagogiska området så under- söks oftast barn i dessa miljöer. Barnen befinner sig i förskolan och skolan en stor del av sin tid och därför väljer forskare gärna den miljön för undersökningar som bygger på deltagande observationer och intervjuer. Men det innebär också att vi vet mycket lite om barns liv utanför skolan. Detta gäller speciellt forskningen om de yngre barnen, som nästan uteslutande studeras i institutionella miljöer. De flesta barnrelaterade avhandlingar publiceras inom peda- gogiken visar Var kommer barnen in? Barn i politik, vetenskap och dagspress, en undersökning om barns plats i vetenskapen som Insti- tutet för framtidsstudier gjort2. De yngre barnen är ganska osynliga i forskningen. Förhållandevis få forskar om förskolan, och ännu färre intresserar sig för de allra yngsta. I lärarutbildningsreformen ville man skapa en samlad forskar- utbildning för lärare för att öka antalet disputerade inom lärar- utbildningen. Forskning med anknytning till lärarutbildning finns nu på 26 av landets universitet och högskolor. & , Var kommer barnen in? Barn i politik, vetenskap och dagspress, 2005. 483 forskarstuderande antagna till forskarutbildningar med anknyt- ning till lärarutbildningen, av de forskarstuderande var knut- na till någon forskarskola.3 inrättades 16 s.k. nationella forskarskolor. Syftet var att skapa centrum för forskningsområden som är utspridda mellan flera lärosäten och att låta högskolor som saknar examinationsrätt för doktorander bidra med egna doktorander. En forskarskola består av en värdhögskola/universitet och 3 4 partnerhög- skolor/universitet. Åtta av de nationella forskarskolorna har någon anknytning till lärarutbildning: Forskarskolan i estetiska lärprocesser, Forskar- skolan i pedagogiskt arbete, Genusforskarskolan, Nationell forskarskola i historia, Nationell forskarskola i matematik med ämnesdidaktisk inriktning, Nationell forskarskola i naturveten- skapernas och teknikens didaktik, Nationell forskarskola i svenska med didaktisk inriktning samt Forskarskolan i vuxnas lärande. Forskarskolan i estetiska lärprocesser är ett samarbete mellan i , , , , Kungl. , , pedagogiska institutionen vid och Idrotts- högskolan. Åtta doktorander forskar om pedagogik med särskild inriktning mot estetiska lärprocesser. Tre av doktoranderna fokuserar på ung- domar (barn) och kultur i sina avhandlingsarbeten. studerar brädsporterna snowboard och skateboard i sin avhandling På ett bräde – om föränderliga subkulturella uttryck och intryck. forskar om film och ungdomar ur ett pedagogiskt perspektiv. I samarbete med undersöker i sin avhandling av motstånd gatukonst som estetisk produktion och kreativ praktik i det offentliga rummet. Inom ramen för de övriga nationella forskarskolorna pågår flera forskningsprojekt där barn/unga och kultur undersöks på ett eller annat sätt. Inom den nationella forskarskolan i arbete forskar om den pedagogiska metoden från Reggio . Inom ramen för samma forskarskola undersöker samverkan mellan skola och fritidshem utifrån ett elev- 3 2005, Utvärderingen av den nya lärarutbildningen vid svenska universitet och högskolor, Del 3: Särskilda studier. Hon frågar 6 10-åringar hur deras bästa skoldag ser ut. Även inom forskarskolan i naturvetenskapernas och teknikens didaktik pågår forskning om estetiska lärprocesser. forskar om förståelse och kreativitet i teknikämne. Han ska studera om de forskningsframsteg som gjorts i krea- tivitetsutveckling inom konst och slöjd kan appliceras på teknik- ämnet. , även hon doktorand inom forskarskolan i natur- vetenskapernas och teknikens didaktik, undersöker i sitt avhand- lingsarbete vilken roll yngre barns estetiska erfarenheter spelar när de lär sig naturvetenskap. Hon menar att estetik inte bara är motivationsfrämjande utan även spelar stor roll för barnens kogni- tiva utveckling och förståelse av det naturvetenskapliga innehållet. 7.1.2Lärarhögskolor med forskning om kultur och estetiska lärprocesser Vissa lärarhögskolor har speciellt aktiva forskningsmiljöer i este- tiska ämnen och estetiska lärprocesser. Enheten Kultur, medier och estetiska uttrycksformer vid lärarut- bildningen på , är en stark forskningsmiljö när det gäller forskning om estetiska lärprocesser. drev lärar- utbildningen i ett utvecklingsarbete med fokus på kultur, estetik och lärande (KOS), på uppdrag av utbildningsdeparte- mentet. Uppdraget resulterade i sju rapporter, bl.a. Kultur och estetik i skolan av och . Dessa rapporter finns att ladda ner som pdf-filer från . På för estetiska ämnen i lärarutbildningen vid finns ett antal forskare som forskar om de estetiska ämnena. och Hans Örtegren har arbetat med en rapport i ämnet bild, inom ramen för nationella utvärdering av . Institutionen har också flera projekt med inriktning mot slöjdämnet. Forskningsgruppen för barns lärande på i bedriver ett projekt i samarbete med och staden kommunala förskolor och organisationen . , professor i pedagogik med särskild inriktning mot barn- omsorgsområdets didaktik vid i . På i pågår även ett projekt som under- söker Reggio förhållningssätt till den naturvetenskapliga undervisningen. Syftet är att ta reda på om man kan använda detta förhållningssätt i den naturvetenskapliga undervisningen i en svensk grundskoleklass och om man som ensam lärare i en grund- skoleklass hinner med att dokumentera sin undervisning på ett sådant sätt att man blir medveten om varje barns lärandeprocess. Inom temat Barn, ungdom och kultur, på vid studeras barns och ungas villkor för kommunikation, socialisation och kunskapsbildning. I forskningen problematiseras barn, barndom och ungdom som begrepp och sätts in i ett idéhistoriskt och kulturrelaterat sammanhang. Ett tiotal forskare och lärare är knutna till institutionen och det finns för tillfället nio doktorander inom ramen för temat. Professor är temaansvarig och har arbetat med pedagogisk forskning om barnkultur. På institutionen finns även forskningstemat Pedagogik och media. och ungdomsvetenskap vid didaktik vid , har varit framstående inom den pedagogiska forskningen, med särskilt fokus på de små barnen. är professor i pedagogik och vetenskaplig ledare för forskningsarbetet på institutionen. Ett nära samarbete har utvecklats med fakulteten för de konstnärliga utbildningarna och lärarutbildningen på universitet. Speciellt i detta samarbete är inriktningen Skapande verksamhet för tidiga åldrar. På för interkulturell pedagogisk forskning vid Lunds uni- versitet pågår forskningsprojektet i tredje rummet: estetisk kunskapsbildning i mångkulturella kontexter. Projektledare är , docent på pedagogiska institutionen och , lektor vid , . På pågår projektet som undersöker hur man kan arbeta med estetiskt lärande i skolan. Utgångspunkten är att det finns ett behov av att vetenskapligt undersöka vilka förutsättningar och villkor som finns i skolan för att arbeta estetiskt och kreativt på ett kontinuerligt, hållbart och integrerat sätt och att det saknas en teori och ett språk som kan beskriva vad kunskap genom konsten innebär. Det behövs också en vetenskapligt förankrad modell för hur ett estetiskt och kreativt arbetssätt som innefattar alla ämnen kan implementeras i skolans praktik. , universitetslektor och , universitetsadjunkt från och , docent vid pedagogiska institutionen vid , arbetar tillsammans i projektet. På Tema barn vid finns också forskning som handlar om skola och kultur: , doktorand vid Tema barn forskar om Barns rätt till kultur. Skolan som ett fält där barns kulturella tillhörighet förhandlas. 7.1.4Forskningsgruppen för estetiska ämnen och teknik Forskningsgruppen för estetiska ämnen och teknik (FEST) är ett forum för verksamma forskare och forskarstuderande på magister- nivå och uppåt inom gestaltande ämnen, i första hand bild, dans, drama, musik, slöjd och teknik. Medlemmarna i gruppen forskar om den skapande processen i skolan, integration mellan estetiska och andra ämnen för att underlätta inlärning och förståelse samt förståelse och upplevelse av bild, drama, teknik, slöjd m.m. I anslutning till FEST bedrivs två större forskningsprojekt, med medel från : Kommunikation och lärande i slöjdpraktiker är en studie av vad olika yrkesgrupper uppfattar att elever lär sig i slöjd. Projektledare är , professor i pedagogik vid i . Skolupplevelse, betyg och social bakgrund undersöker sambanden mellan skolupplevelse, betyg och socioekonomisk bakgrund. FEST arbetar även med att utveckla utvärdering och kreativitets- forskning och är initiativtagare till Bedömning (CUB) vid i . /ukl/forskning/fest 7.2Forskning med anknytning till kulturpedagogik Inom film- och mediepedagogiken fokuserar många projekt på hur den nya digitala tekniken används som pedagogiskt verktyg och hjälpmedel i undervisningen. Vi har valt att lyfta fram de projekt där forskaren undersöker begrepp som identitet och kultur i rela- tion till multimedia. Forskning om barn och unga och IT, chatt, datorspel m.m. finns inom flera ämnen och är inte koncentrerad till pedagogiken. läroplan säger att skolan ska ge kunskaper om media och deras roll. Trots det forskas det väldigt lite om tradi- medier inom pedagogiken. Att det saknas en professur i film- och mediepedagogik gör också att forskarna är utspridda på flera universitet och högskolor. , doktorand vid pedagogiska institutionen, , arbetar i sin avhandling med barns och ungas kommunikation på Internet och frågan om hur deras meningsskapande kring genus och sexualitet uttrycks i det virtuella rummet. I projektet deltar även , fil.dr i pedagogik vid . doktorerade 2001 med avhandlingen rum berättelser om e-post, chatt och Internet, på pedagogiska institutionen vid . , doktorand vid pedagogiska institutionen vid Öre- bro universitet, arbetar med en avhandling om Datorspelande och identitetsskapande. Det huvudsakliga intresset rör ungdomars meningsskapande utifrån datorspelandet och dess kultur. Avhand- lingsarbetet har leken som centralt begrepp och publiceras . AnnBritt , fil.dr i pedagogik, forskar vid om det virtuella rummets sociala betydelse. Målet med undersökningen är att ta reda på hur skolan kan använda sig av ungdomars kommunikation på nätet som stöd för deras lärande, och hur man kan ta vara på deras kunskaper. disputerade på utbildningsvetenskapliga institu- tionen vid 2004. I avhandlingen dets mening: Bortom idén om den interaktiva illusionen granskas idén om att datorspel skulle påverka barns attityder och beteende mer än traditionella medier gör. Avhandlingen visar att denna bild av datorspelande kan ifrågasättas. På Tema barn vid drivs projektet fostran till reflektion – lärares och elevers användning av skolfilm och skolbio. Projektet är tvärvetenskapligt och granskar skolbiofilmer- nas innehåll kritiskt utifrån aspekter som kön, klass, ålder och etnicitet. Forskarna undersöker även hur lärare och elever använder sig av sina upplevelser och erfarenheter av skolbio i undervisningen i andra ämnen och . Ett syfte med projektet är att skapa ett pedagogiskt nätverk kring skolbio som pedagogiskt verktyg och ta reda på hur kultur kan inarbetas i fler ämnen i skolans under- visning. Forskare i projektet är , och . , fil.dr i pedagogik vid , har studerat hur barn och unga använder olika medieredskap i skolan – för upplevelser, men framförallt i eget skapande. I sin forskning fokuserar hon på barns eget videoskapande och ambi- tionen är att lyfta fram barnens perspektiv. Hon doktorerade 2002 vid med avhandlingen med media: om det språkliga skapandets villkor i skolan med fokus på video. Det finns få forskare i dramapedagogik och eftersom ämnet inte har någon professur är den forskning som finns spridd inom olika ämnen. Den nya möjligheten att läsa dramapedagogik som ämne på i och på upp till 60 p kan leda till mer forskning inom området . är doktorand i litteraturvetenskap/svenska med didaktisk inriktning vid . Hennes kommande doktorsavhandling handlar om högstadieelever och teater: 8 B och teatern – svenskläraren som dramapedagog. Genom en fallstudie presenteras ett exempel på hur en högstadieklass, kollektivt och på individnivå, fungerar som åskådare och skapare av teater. Sam- bandet mellan reception, reflektion och eget skapande är i fokus. , doktorand vid den nationella forskarskolan i estetiska lärprocesser, skriver på avhandlingen som peda- gogiskt medium – en studie av barns meningsskapande under en teaterföreställning. Den handlar om teater som pedagogiskt feno- men och betonar mötet mellan gestaltande verksamhet och lärande. Undersökningen bygger på observationer och intervjuer med för- skolebarn före, under och efter teaterbesök. arbetet rör dels barnens upplevelser men även samspelet mellan intentionerna hos skådespelare och regissör och barnens tolk- ningar. har arbetat med projektet av dramapedagogikens historia i .