sou · GUB359 · 2007-01-01 00:00:00 — Arbetslivets (o)synliga murar Arbetslivets (o)synliga mu- rar Redaktör: de los Rapport av Utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Utredningen om Makt, integration och strukturell diskriminering tillsattes efter ett regeringsbeslut och har i upp- drag att identifiera och kartlägga mekanismer bakom struktu- rell/institutionell diskriminering på grund av etnisk och religiös tillhörighet. Resultaten ska redovisas successivt i syfte att ge underlag för en fördjupad diskussion om och åtgärder mot struktu- rella hinder för att alla medborgare ska kunna delta i samhällslivet på lika villkor och med samma möjligheter. Föreliggande rapport granskar den strukturella/institutionella diskrimineringen inom arbetslivet och är utredningens tionde publikation. Arbetets betydelse för integration har länge diskuterats av sam- hällsvetare. Moderniseringens tendens till splittring och fragmente- ring har gjort det moderna samhällsbygget till en ständigt aktuell fråga. Tillgången till arbete är viktig för individer i arbetsför ålder både för att kunna försörja sig och för att bidra till välfärden för alla grupper i samhället. Detta förutsätter att alla samhällsmedlem- mar har lika rättigheter och möjligheter till arbete. Men forskning om den svenska arbetsmarknaden visar att så är inte fallet. Vissa arbetssökande särbehandlas negativt av olika skäl. Personer med invandrarbakgrund, religiösa minoriteter och kvinnor hör till dessa diskriminerade grupper på den svenska arbetsmarkanden. Svårigheter att få ett arbete är dock inte det enda hindret för dis- kriminerade grupper. Diskrimineringen av personer med invand- rarbakgrund i arbetslivet har hamnat i skymundan och är ett efter- satt forskningsfält. De knappa satsningarna på forskning om dis- kriminering överlag är ytterligare ett hinder för att nå kunskap om detta. I forskningen och debatten om invandrarna och arbetsmarkna- den är det förhållandevis känt att en grupp människor under benämningen invandrarna tillskrivs kollektiva egenskaper vilket påverkar deras chanser på arbetsmarkanden och i arbetslivet. Invandrarna associeras i mångt och mycket med negativa egen- skaper som t. ex. arbetslöshet, utanförskap och bidragsbero- ende. Dessa associationer förstärker den rådande etniska makt- ordningen på arbetsmarknaden genom att undvika att fokusera på samhällets strukturella och institutionella förhållanden som utgör hinder för tillgång till arbete och delaktighet i samhället på lika vill- kor. Ofta framförs bristande kunskaper i det svenska språket som ett viktigt hinder för invandrarna att få arbete i . Flera svenska och internationella studier visar att språkets betydelse är kraftigt överdriven och att det finns andra strukturella och institu- hinder som spelar betydligt större roll för exkludering av personer med invandrarbakgrund från arbetsmarkanden och arbetslivet. Utseende, hudfärg, namn, religiös tillhörighet och var i världen man är född begränsar respektive ökar individens chanser på arbetsmarkanden. Det är inte så mycket språket utan brytningen som påverkar invandrarnas tillgång till arbete och deras möjlig- heter och hinder i arbetslivet. Bryter man på amerikanska respek- tive på arabiska ger individen olika status och därmed påverkar deras möjligheter på arbetsmarknaden. Dessa egenskapers sociala status bestäms inte av innehavarna själva, utan av det omgivande samhället och dess strukturella och institutionella sammanhang. Arbetsplatserna och arbetsorganisationerna är inte isolerade från det övriga samhället och är en historiskt och kulturellt definierad plats för social interaktion, förhandling och maktutövande. Det är inte bara tillgången till arbete som är ett påtagligt problem för många personer med invandrarbakgrund, utan också deras situ- ation i arbetslivet. Många personer med invandrarbakgrund andra- fieras genom att de ses som mångfaldsagenter som besitter kulturkompetens på grund av deras olikheter från oss. Stere- otypiska föreställningar hos arbetsgivare och medarbetare resulte- rar i säruppgifter för dessa personer. Oavsett arbetsgivarens inten- tioner leder denna tudelning av personalen i ett dem - invand- rarna och ett vi - svenskar till en förstärkning av den segregerade och diskriminerande arbetsmarknaden och arbetslivet. Människor som föreställs tillhöra de andra inte bara tvingas mer eller mindre att utföra vissa bestämda arbetsuppgifter utan också förpassas till vissa branscher, som t.ex. städ- och restaurangbranschen. Många personer med invandrarbakgrund med hög utbildning och goda meriter degraderas och tvingas till att köpa sina jobb genom att starta eget. Det är dock inte bara personer med hög utbildning som blir diskriminerade, utan också alla grupper som föreställs till- höra de andra. Personer med invandrarbakgrund drabbas, oavsett meriter, av den strukturella/institutionella diskrimineringen på arbetsmarknaden och andra samhällsområden. Dessa mekanismer av andrafiering och diskriminering undergräver arbetsmarknadens och arbetslivets integrerande funktion. Detta är ett fält som behö- ver utforskas betydlig mer. Föreliggande rapport är ett viktigt bidrag för att belysa diskrimi- neringens mekanismer i arbetslivet. Arbetslivets (o)synliga murar 2Den sociala exkluderingen i Migration, arbetsmarknad och välfärdsstat i förändring Om problemet att definiera en högteknologisk region, och om hur den andre konstrueras i denna process Om, värdegrund och diskriminerande frigörelse Representationer i Kommunalarbetaren –2004 Integrationspraktik som arena för konstruktion och normalisering av det (in)kompetenta 7All hjälp som jag skulle ha behövt från Arbetsförmedlingen men aldrig fick Min historia som arbetslös akademiker 8Internmigration bland invandrade familjer Ett sätt att hitta rätt på arbetsmarknaden? En fallstudie om diskriminering Exotisering och rasism på arbetsplatsen Jämlikhet, svenskhet och privata hushållstjänster i 12 Rundabordssamtal om strukturell diskriminering med 1 Arbetslivets (o)synliga murar När pulsen ska tas på ett samhälle och samhällstillståndet ska beskrivas är arbete, arbetsmarknad och arbetsliv begrepp som ofta förekommer. Vad som händer (eller inte händer) inom dessa områden antas kunna ge tydliga signaler om den sociala organise- ringens effektivitet och förmåga att skapa välstånd. Det är just genom människors arbete och dess produktiva allokering via en marknad för arbete och varor som samhällets resurser kan växa och komma alla medborgare tillgodo. Därför är dessa begrepp centrala kategorier, inte bara för ekonomiska teorier som har produktionen och dess institutioner i fokus, utan även för politiska ställningsta- ganden om vilka prioriteringar som är nödvändiga, om skilda sam- hällsaktörers ansvar och om hur samhällets resurser ska fördelas. När den i sin regeringsförklaring definie- rade två centrala mål för hela mandatperioden var det arbetslivet och arbetsmarknaden som stod i fokus. Att minska sjukskrivning- arna och att öka invandrade svenskars tillträde till arbetsmarknaden uppgavs vara avgörande för landets framtid: Dessa två samhällsproblem de höga sjuktalen och de många invandrar- nas utanförskap är denna mandatperiods allt annat överskuggande arbetsuppgifter. Ansvaret är gemensamt. Medverkan kommer att behövas från alla aktörer (Regeringsförklaringen ). Arbetet är fortfarande i fokus 2005 när strukturomvandlingens krav på rörlighet hos arbetskraften påtalas i regeringsförklaringen, som det fastlås att alla som vill och kan arbeta ska kunna få ett jobb (Regeringsförklaringen ). Beskriv- ningen ger onekligen en positiv bild av arbetsmarknadsläget, där uppgifter om färre sjukskrivningar och ökad sysselsättning för utlandsfödda förstärker bilden av en förbättrad situation för indivi- der som drabbats av ohälsa och utanförskap. Arbetslivets (o)synliga murar kan tolkas i ljuset av regeringens tidigare utfästelser är dock oklart. Avspeglar färre sjukskrivningar en förbättrad arbetshälsa? Kan ökad sysselsättning bland utlandsfödda ses som ett tecken på minskat utanförskap? Håller arbetslivets murar på att ge vika? Föreslagna insatser inom integrationsområdet, inte minst översy- nen av integrationspolitikens mål, inriktning och organisation, tyder emellertid på att många ansträngningar återstår innan målet om minskat utanförskap har uppnåtts. Innan vi går vidare kan det vara illustrativt att stanna upp vid metaforen invandrarnas utanförskap. I regeringsförklaringen avser detta utanförskap arbetslivet. Invandrarna, invandrade svenskar eller utlandsfödda, omtalas utifrån denna särskilda belägenhet och definieras kollektivt utifrån denna gemensamma problembild. Metaforen betecknar inte bara det som ger denna grupp en kollek- tiv identitet, den talar även om var denna identitet (och dess pro- blem) uppstår. När invandrarskap associeras till en position utanför arbetsmarknaden och beskrivs med utgångspunkt i låg sysselsätt- ning, hög arbetslöshet, rekryteringshinder, anställningsbarhet, m.m. definieras också problemets karaktär och dess eventuella lös- ningar. Utanförskap blir liktydigt med att ställas utanför arbets- marknadens villkor och möjligheten till ett arbete görs till – vilket upprepas gång på gång – en nyckel till integration, utan att vare sig arbetsvillkoren eller arbetets innehåll behöver diskuteras, än mindre ifrågasättas. Det finns även andra implikationer. Metaforen gör arbetsmarknaden och arbetslivet till en plats dit invandrare inte äger tillträde; till ett åtråvärt rum vars materiella och symboliska värde förstärks av dess (etniska) exklusivitet. Att ställas utanför arbetslivets murar innebär inte bara att stängas ute från konsum- tionsmöjligheter, trygghet och valmöjligheter. Det innebär också att berövas ett livssammanhang, delaktighet i samhällslivet, berätti- gande till samhällsresurser och förutsättningar för ett fullvärdigt medborgarskap. Invandrarskapets betydelse på arbetsmarknaden kan knappast underskattas. Uppgifter om sysselsättningsnivåer, arbetslöshet, rekryteringspraktiker, utsortering på etnisk basis och oreglerat arbete talar alla sitt tydliga språk. I rapporten, På tröskeln till löne- arbete. Diskriminering, exkludering och underordning av personer med utländsk bakgrund (, 2006), visar att vägen från arbetssökande till anställning kantas av en rad hinder och svårighe- ter som kan tolkas i termer av strukturell diskriminering. Utanför- skapet är, som rapportens olika bidrag framhåller, inte ett problem Arbetslivets (o)synliga murar som kan förklaras utifrån de arbetssökandes faktiska och/eller föreställda egenskaper, utan ett resultat av exkluderingsmekanismer på arbetsmarknadsnivå och diskriminerande praktiker på institu- tionell nivå. Utanförskapet bör således förstås och motverkas utifrån de processer som särskiljer arbetskraften i olika och hierar- kiskt ordnade grupper. Metaforen om invandrarnas utanförskap och invandrade svenskars tillträde till arbetsmarknaden berör i själva verket en mycket vidare problematik, där såväl arbetslivets hierarkier som utsorteringsmekanismer på etnisk basis ständigt genererar en arbetskraft som befinner sig i arbetslivets utkanter. Det finns emellertid en risk att fokuseringen på dem som saknar tillträde till arbetsmarknaden överskuggar det faktum att de allra flesta personer med invandrarbakgrund redan befinner sig i arbets- livet och försörjer sig genom sitt arbete. En ensidig belysning av invandrarskapets villkor på arbetsmarknadsnivå bidrar till att osyn- liggöra den etniska dimensionen av vissa konkreta problemområ- den i arbetslivet, som till exempel arbetsrelaterad ohälsa, skadlig arbetsmiljö, tillämpning av arbetsrätten, karriärmöjligheter, rörlig- het och kompetensutveckling m.m.TPF1FPT som metaforen om invandrarnas utanförskap definierar etnicitet utanför arbetslivets murar, frikopplas arbetslivets utmaningar, svårigheter och orättvi- sor från sina etniska implikationer. Metaforen skapar också tystnad om hur etniska skillnader skapas och upprätthålls i arbetslivet. Avsaknaden av problematisering av arbetsvillkoren för anställda med invandrarbakgrund, eller av förekomsten av diskriminering, mobbning, osynliggörande och andra trakasserier kan därför ses som ett uttryck för invandrarskapets diskursiva frånvaro i arbets- livssammanhang. En möjlig förklaring till denna tystnad är att etnicitet saknar betydelse i arbetslivet och att talet om arbete som nyckel till integ- rationen stämmer. Arbetslivet förväntas skapa likvärdiga villkor för alla och därför blir diskriminering ett problem som främst diskute- ras i anslutning till en position utanför arbetslivets gemenskap och även utanför arbetsmarknadens sfär. Det finns dock en rad omständigheter som talar för att arbetsli- vets förmåga att skapa likvärdiga villkor för de anställda knappast överensstämmer med de nya post-tayloristiska arbetsorganisatio- 1TP PT Tendensen är att arbetslivsprocesser och centrala problem diskuteras utan att etnicitetens effekter problematiseras. I de fall där etnicitet diskuteras är det som ett fall utan teoretiska eller empiriska kopplingar till övriga förändringar i arbetslivet. Ett slående uttryck för detta är talet om invandrarnas arbetsmarknad, som antyder existensen av en separat arbetsmarknad för den grupp som definieras som invandrare. Arbetslivets (o)synliga murar nerna och inte heller med rådande anställningsvillkor. Tidsbegrän- sade anställningar, arbetets instabilitet, oreglerade arbetsförhållan- den och hegemoniska kontrollformer indikerar att nya arbetsorga- nisationer återskapar hierarkiska modeller som inte främst baseras på byråkratiska strukturer utan snarare kan relateras till individer- nas position i förhållande till kärnverksamheten och till företagets ideologiska profil (de los 2001). I det sammanhanget kan man även se framväxten av en diskurs som genom att prisa homo- geniteten och framhäva de outtalade överenskommelsernas primat skapar en idealbild av ledarskap, kontroll och rationalitet där skill- nader i första hand uppfattas som avvikelser från denna bild. Det är också denna idealbild som utgör basen för konstruktionen av den andra inom organisationen och även för vidmakthållandet och naturaliserandet av hierarkier utifrån kategoriseringar av kön, etni- citet, ålder, funktionsduglighet, m.m. I detta sammanhang utgör knappast diskurser som utifrån ett bejakande av olikheter postulerar mångfaldens fördelar för arbetsliv och samhälle ett alternativ till likhetsidealet. Ett grundläggande problem är att mångfaldsdiskursen förutsätter olikhet – etniskt, könsmässigt, kulturellt, m.m. – men ignorerar dess tillblivelse och symboliska betydelse för hierarkiska relationer i arbetsorganisato- riska sammanhang. Så länge den diskursiva konstruktionen av mångfald främst definierar olikheter som variationer förblir de maktstrukturer som ger upphov till dessa o(jäm)likheter osynliga och opåverkade. Ojämlikhet i fråga om makt, inflytande och resur- ser är kritiska områden som inte berörs av diskursen.TPF2FPT Normskapande processer i arbetslivet och framväxten av interna hierarkier ger anledning att problematisera föreställningen om arbetsorganisationen som en neutral arena där de anställdas kom- petens tas tillvara oberoende av etniska eller könsmässiga kategori- seringar. Inom forskningen betonas i stället arbetsorganisationens samspel med det övriga samhället och dess betydelse som en histo- riskt och kulturellt definierad plats för social interaktion, förhand- lingar och maktutövande (1998, Czarniawska 1998, 2006). I och med att arbetsorganisationer opererar i specifika sociala sammanhang påverkas de också av samhällets maktstrukturer. Det är inom dessa ramar som organisationen ska- par och reproducerar modeller för samspel och disciplinering. 2TP PT För en diskussion av mångfaldsstrategier se Ds 2000:69. För en kritisk analys se de los (2001) samt de los (2005). Arbetslivets (o)synliga murar Kopplingen mellan arbetsorganisation och samhällets makt- strukturer har undersökts utifrån ett könsperspektiv som belyser hur uppfattningar om kön bidrar till att konstruera och vidmakt- hålla hierarkier i arbetslivet (1998; 1999). Enligt kan den rådande könsordningen i samhället ses som en faktor som skänker legitimitet åt maktrelationerna inom organisationen. En konsekvens av detta är konformism och ett passivt accepterande av ofördelaktiga villkor på arbetsplatsen bland dem som underordnas (1998). slutsatser kan även vara giltiga för andra individer och/eller grupper som definie- ras som annorlunda utifrån utseende, efternamn, nationalitet eller klädval. Schierups och arbetsplatsundersökning visar hur arbetsuppgifter fördelas och värderas utifrån till- skrivna kulturella drag. Undersökningen, som baseras på omfat- tande fältstudier, ger viktiga insikter om hur arbetskraftens skilda nationaliteter görs till grund för en etnisk uppdelning som återska- pas i och genom arbetsorganisationen (m.fl. 1994). Som flera av bidragen i denna antologi visar, påverkar sam- hällets maktstrukturer inte bara de anställdas självbild inom organi- sationen utan även arbetsgivare, arbetsledare och kunders krav och förväntningar. Även om det finns stora variationer i hur dessa hier- arkier manifesteras på arbetsplatsnivå är deras närvaro påtaglig i det sätt som arbetet organiseras. Relationer på arbetsplatsen och inom arbetsorganisationen bör emellertid inte betraktas som en direkt återspegling av maktstruk- turerna i samhället utan snarare som en arena där föreställningar om de anställdas kulturella och könsmässiga särart spelas ut. I denna process spelar normativa föreställningar om vad som är organisationens profil en avgörande roll för individens möjligheter att påverka sina egna anställningsvillkor och organisationen i stort. En underordnad position i arbetslivet (och i samhället) är även kopplad till svårigheter att föra sin egen talan och bristande möjlig- heter att påverka de spelregler som gäller i den miljö man befinner sig i. Men som flera av antologins bidrag framhåller är den organi- satoriska ordningen, och inte minst dess etniska och könsmässiga manifestationer, föremål för överträdelser, förhandlingar, utma- ningar och motstånd. Dessa reaktioner, som i olika utsträckning syftar till att påverka den organisatoriska ordningen, involverar inte bara den organiserade arbetskraften utan även individuella hand- lingar och det som inom forskningen har kommit att definieras som passivt motstånd (se Prasad & Prasad 1998). Arbetslivets (o)synliga murar Antologins övergripande tema är den strukturella diskrimine- ringen i ett sammanhang som sätter arbetslivet och arbetsorgani- satoriska processer i fokus. Utgångspunkten är arbetsorganisatio- nens roll som identitetsskapande struktur som ger upphov till olika positioner och upprätthåller kollektiva identiteter bland de anställ- da. Bidragen till denna antologi undersöker förekomsten av struk- turell diskriminering i ljuset av vissa centrala förändringar av arbetslivet i . En viktig premiss är att den strukturella dis- krimineringen finns inbäddad i historiskt specifika former att orga- nisera arbete och försörjning på organisations- och samhällsnivå. Av detta följer att diskriminering inte kan betraktas som ett margi- nellt problem eller som en avvikelse i en annars välfungerande arbetssituation. Inte heller kan diskrimineringen reduceras till spe- cifika situationer i arbetslivet eller till enstaka händelser på arbets- platser. Begreppet strukturell diskriminering hänför sig till den ordning som gör den negativa särbehandlingen av personer med invandrarbakgrund och deras barn möjlig. Detta ska dock inte tol- kas som en tvingande ordning eller en predestinerad situation. Som många rapporter inom denna utredning visar är diskrimineringens uttryck både godtyckliga och systematiska. Diskrimineringen kan förekomma i vissa situationer men vara frånvarande i andra. Såväl individuella val som institutionella beslut kan göra skillnad och därför är det viktigt att belysa de situationer där diskrimineringen kan motverkas. Antologins bidrag visar att den etniska diskrimineringen aldrig opererar isolerad från andra maktrelationer i arbetslivet. Metodolo- giskt innebär detta att utsorteringsmekanismer och ojämlikhet i arbetslivet bör analyseras intersektionellt. Sett utifrån ett intersek- tionellt perspektiv genomsyras den strukturella diskrimineringen inte bara av etniska gränsdragningar utan även av andra relationer av över- och underordning. I kontrast till det kategoriseringstän- kande som fokuserar på skilda gruppers föreställda egenskaper vänder intersektionalitetsperspektivet blicken mot dessa kategori- ers tillblivelse och upprätthållande genom förgivettagna gränsdrag- ningar och diskursiva utsagor. Detta medför i sin tur en problema- tisering av de processer som genom att befästa en föreställning om etnisk olikhet legitimerar favorisering av svenska individer, normer, praktiker och symboler. Utanförskapets metafor och den grupp som definieras just utifrån denna egenskap ger anledning att rikta sökarljuset mot de diskursiva, materiella och symboliska skiljelinjer som möjliggör Arbetslivets (o)synliga murar uppdelningen mellan de som befinner sig innanför och de som står utanför. Uppgiften är således att identifiera de murar som hindrar och skapar skillnad, inte bara mellan olika grupper – kvinnor/män, invandrare/svenskar, äldre/unga – utan också mellan (arbets)livets olika områden, som arbetsmarknaden och arbetsplatsen. Bokens författare belyser utifrån olika perspektiv och metodologiska ansat- ser hur differentieringsprocesser, exkludering och särskiljande är kopplade till förekomsten av strukturell diskriminering på arbetsli- vets olika arenor. I fokus för analysen står genomgripande föränd- ringar av arbetets organisering och framväxten av den nya ekono- min. Olikhet och diskriminering: Två sidor av samma mynt? En nödvändig utgångspunkt för diskriminerande attityder, hand- lingar och avsikter är en föreställning om olikhet och att denna olikhet spelar roll för hur människor agerar i olika situationer. När olikhet tas för given blir diskriminering i första hand en fråga om attityder inför det annorlunda eller om individuella handlingar mellan aktörer, vilkas position och möjligheter att utsätta andra eller bli utsatta för diskriminering varken ifrågasätts eller proble- matiseras. En följd av detta är att maktpositioner och institutionella villkor bakom förekomsten av etnisk (och annan) diskriminering aldrig blir föremål för diskussion, inte heller vad gäller frågan om hur olikheter mellan individer uppstår, tolkas och görs till grund för diskriminerande handlingar. När det gäller diskriminering på institutionell nivå har forskare alltmer kommit att uppmärksamma betydelsen av etablerade regel- verk och normsystem. Antingen uppstår diskriminering i ett sådant sammanhang som ett resultat av slentrianmässiga handlingar, base- rade på förutfattade uppfattningar om etnisk olikhet, eller så är den en följd av att regler som är grundade på normativa modeller till- lämpas på individer eller grupper av individer vars behov och förut- sättningar skiljer sig åt. I det förra fallet kan vi säga att den institu- diskrimineringen bidrar till att vidmakthålla kategorise- ringar på etnisk basis. I det senare kan vi säga att den skapar ojäm- likhet genom att tillämpa likadana regler på grupper eller individer med ojämlika förutsättningar. Intresset för institutionella diskrimineringsformer innebär en skiftning i fokus från individuella aktörer som diskriminerar till Arbetslivets (o)synliga murar