sou · GUB367 · 2007-01-01 00:00:00 — Verksamhetsgrenen administration innefattar allmän administration samt ekonomi- och personaladministration. Verksamhetsgrenen medier innefattar information, marknadsföring, service och utveckling inom tele, IT och Internet, TV-program samt hyr- och köpfilm. Verksamhetsgrenen bibliotek omfattar utlåning och distribution av böcker, ljudböcker och dagstidningar. Verksamhetsgrenen motion omfattar motionsaktiviteter och tävlingsverksamhet. Hamnservice omfattar fältverksamhet och klubbverksamhet. Därtill kommer viss övrig verksamhet. All HKF:s centrala verksamhet som bedrivs i skall överföras till i . Den hamnserviceverksamhet som bedrivs i (, , och ) samt den verksamhet som bedrivs i utlandet skall fortsätta att bedrivas på samma ort. Verksamhetsgrenen bibliotek, som består av tre tjänster, skall fortsättningsvis vara lokaliserad till . Verksamhetsgrenen motion sysselsätter en person, vars arbete är integrerat i hamnserviceverksamheten i . Verksamhetsgrenen motion skall därför fortsättningsvis bedrivas i . SOU 2006:67 Bilaga 1 71 Fas 1 av uppdraget Utredaren skall i samarbete med HKF förbereda avvecklingen av HKF så att myndigheten kan läggas ned . Utredaren skall på detaljnivå analysera personal och kostnadsmässig effekterna av HKF:s överflyttning till . Utredaren skall föreslå en ökad avgiftsfinansiering av verksamheten. Målet skall vara full kostnadstäckning för den icke konventionsbundna verksamheten. Målet för den konventionsbundna verksamheten skall vara en ökad grad av självfinansiering. Fas 2 av uppdraget Utredaren skall vidta administrativa åtgärder så att HKF skall kunna avvecklas . I uppdraget ingår t.ex. att föra över HKF:s fastigheter till , föra över kontrakt eller andra åtaganden som behövs för den fortsatta verksamheten, avveckla lokaler och utrustning, föra över arkiven och matriklarna för berörd personal till samt avsluta alla kontrakt eller andra åtaganden som inte behövs för den fortsatta verksamheten i . Utredaren skall tillsammans med HKF ge de anställda kontinuerlig information. Utredaren skall hålla berörda centrala arbetstagarorganisationer informerade om arbetet och ge dem tillfälle att framföra synpunkter. Utredaren skall utnyttja tillgängliga stödresurser, t.ex. , , , och samt i fråga om arkiven . Utredaren skall bedriva sitt arbete i nära samarbete med . Redovisning av uppdraget Utredaren skall lämna en delrapport till regeringen avseende fas 1. Rapporten skall innefatta en budget för den del av avvecklingen som infaller efter och en plan för det fortsatta arbetet. Bilaga 1 SOU 2006:67 72 Om en avvecklingsorganisation kommer att behövas efter kommer regeringen, efter det att delrapporten lämnats, att ta ställning till behovet av tilläggsdirektiv. Bilaga 2 73 Kommittédirektiv Tilläggsdirektiv till Utredningen om avvecklingen av handelsflottans kultur- och fritidsråd Dir. 2006:57 Beslut vid regeringssammanträde Förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att förbereda avveckling av . En delrapport skall enligt direktivet redovisas . Rapporten skall innefatta en budget för den del av avvecklingen som infaller efter och en plan för det fortsatta arbetet. Med ändring av den beslutade tiden för redovisning skall utredningen redovisa sin delrapport . 75 Utdrag ur nr 163 och rekommendation nr 173 om sjömäns välfärd till sjöss och i hamn Konvention nr 163 Artikel 1 1. I denna konvention avses med a) varje person som är anställd i någon befattning ombord på ett sjögående fartyg, vare sig i offentlig eller privat ägo, med undantag för örlogsfartyg; b) välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder anordningar och åtgärder på välfärds-, kultur-, rekreations- och informationsområdena. Varje medlem skall bestämma genom nationella lagar eller föreskrifter, efter samråd med redarnas och sjömännens representativa organisationer, vilka fartyg registrerade inom dess territorium som skall betraktas som sjögående fartyg vid tillämpningen av bestämmelserna i denna konvention om välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder ombord på fartyg. I den utsträckning den bedömer det vara praktiskt möjligt skall behörig myndighet, efter samråd med fiskefartygsägarnas och yrkesfiskarnas representativa organisationer, tillämpa bestämmelserna i denna konvention på yrkesfiske till havs. Artikel 2 1. Varje medlem för vilken denna konvention är i kraft åtar sig att säkerställa att fullgoda välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder tillhandahålls åt sjömän såväl i hamn som ombord på fartyg. Varje medlem skall säkerställa att nödvändiga åtgärder vidtas för finansieringen av välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder som tillhandahålls enligt bestämmelserna i denna konvention. Bilaga 3 SOU 2006:67 76 Artikel 3 1. Varje medlem åtar sig att säkerställa att välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder tillhandahålls i lämpliga hamnar i landet åt alla sjömän, oberoende av nationalitet, ras, hudfärg, kön, religion, politisk uppfattning eller social bakgrund och oberoende av i vilken stat det fartyg där de är anställda är registrerat. Varje medlem skall, efter samråd med redarnas och sjömännens representativa organisationer, bestämma vilka hamnar som skall betraktas som lämpliga vid tillämpningen av denna artikel. Artikel 4 Varje medlem åtar sig att säkerställa att välfärdsanordningarna och välfärdsåtgärderna ombord på varje sjögående fartyg, vare sig i offentlig eller privat ägo, som är registrerat inom dess territorium, tillhandahålls till förmån för alla sjömän ombord. Artikel 5 Välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder skall ses över ofta för att säkerställa att de är ändamålsenliga med hänsyn till de förändringar i sjömännens behov som följer av teknisk, operativ och annan utveckling inom sjöfartsnäringen. Artikel 6 Varje medlem åtar sig a) att samarbeta med andra medlemmar i syfte att säkerställa tillämpningen av denna konvention; och b) att säkerställa samarbete mellan de parter som är engagerade i och intresserade av att främja sjömännens välfärd till sjöss och i hamn. SOU 2006:67 Bilaga 3 77 Rekommendation nr 173 I. I denna person som är anställd i någon befattning ombord rekommendation avses med a) varje på ett sjögående fartyg, vare sig i offentlig eller privat ägo, med undantag för örlogsfartyg; b) välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder anordningar och åtgärder på välfärds, kultur-, rekreations- och informationsområdena. I den uträckning den bedömer det vara praktiskt möjligt bör behörig myndighet, efter samråd med fiskefartygsägarnas och yrkesfiskarnas representativa organisationer, tillämpa bestämmelserna i denna rekommendation på yrkesfiske till havs. 1) Medlemmar bör vidta åtgärder för att säkerställa att fullgoda välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder tillhandahålls åt sjömän såväl i hamn som ombord på fartyg samt att fullgott skydd är tillgängligt för dem när de utövar sitt yrke. 2) Vid genomförandet av dessa åtgärder bör medlemmar ta hänsyn till sjömännens särskilda behov, i synnerhet vid vistelse i främmande länder och inträde i krigszoner, med avseende på säkerhet, hälsa och fritidsaktiviteter. Arrangemang för tillsyn av välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder bör innefatta medverkan av sjömännens och redarnas representativa organisationer. Välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder som tillhandahålls i enlighet med denna rekommendation bör vara tillgängliga för alla , oberoende av nationalitet, ras, hudfärg, kön, religion, politisk uppfattning eller social bakgrund och oberoende av i vilken stat det fartyg där de är anställda är registrerat. Medlemmar bör samarbeta med varandra för att främja sjömännens välfärd till sjöss och i hamn. Sådant samarbete bör omfatta följande: a) överläggningar mellan behöriga myndigheter syftande till att tillhandahålla och förbättra välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder för såväl i hamn som ombord på fartyg; Bilaga 3 SOU 2006:67 78 b) överenskommelser om samordning av resurser och gemensamt tillhandahållande av välfärdsanordningar i större hamnar for att undvika onödigt dubbelarbete; c) anordnande av internationella idrottstävlingar och uppmuntran till sjömännen att delta i idrottsaktiviteter; d) anordnande av internationella seminarier i ämnet sjömännens välfärd till sjöss och i hamn. Välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder i hamnar 7. 1) Medlemmar bör tillhandahålla eller säkerställa tillhandahållandet av sådana välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder som är erforderliga i lämpliga hamnar inom det egna landet. 2) Medlemmar bör samråda med redarnas och sjömännens representativa organisationer när de skall bestämma vilka hamnar som skall vara lämpliga hamnar. 3) Välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder bör ofta ses över för att säkerställa att de är ändamålsenliga med hänsyn till de förändringar i sjömännens behov som följer av teknisk, operativ eller annan utveckling inom sjöfartsnäringen. 1) Välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder bör tillhandahållas, i överensstämmelse med nationella förhållanden och nationell praxis, av en eller flera av följande: a) de offentliga myndigheterna; b) redarnas och sjömännens organisationer enligt kollektivavtal eller andra överenskomna arrangemang; c) frivilliga organisationer. 2) Åtgärder bör vidtas för att säkerställa där det är nödvändigt att tekniskt kvalificerade personer anlitas på heltid för arbetet med välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder för sjömän, utöver frivillig arbetskraft. 1) Välfärdsstyrelser bör tillsättas i lämplig omfattning på hamn regional och nationell nivå. Dessas uppgifter bör omfatta a) att fortlöpande pröva ändamålsenligheten i existerande välfärdsanordningar och ha uppsikt över behovet av att tillhandahålla ytterligare anordningar eller dra in underutnyttjade anordningar; b) att bistå och ge råd till dem som ansvarar för tillhandahållandet av välfärdsanordningar och säkerställa samordning mellan dessa. SOU 2006:67 Bilaga 3 79 2) Välfärdsstyrelser bör bland sina ledamöter inbegripa representanter för redarnas och sjömännens representativa organisationer, behöriga myndigheter samt, där så befinns lämpligt, frivilliga organisationer och sociala organ. 3) Om så är lämpligt bör sjöfartsnationers konsuler och utländska välfärdsorganisationers lokala representanter knytas till lokala, regionala och nationella välfärdsstyrelsers arbete i enlighet med nationella lagar och föreskrifter. 1) Medlemmar bör säkerställa att tillräckligt och regelbundet finansiellt stöd lämnas välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder för sjömän. 2) Detta finansiella stöd bör, i enlighet med nationella förhållanden och nationell praxis, tillhandahållas genom ett eller flera av följande: a) anslag ur allmänna medel; b) pålagor eller andra särskilda avgifter från sjöfartskällor; c) frivilliga bidrag från redare, sjömän eller deras organisationer; d) frivilliga bidrag från andra källor. 3) Där för välfärdsåtgärder tas ut skatt, pålagor och särskilda avgifter, bör dessa medel användas enbart för de ändamål för vilka de har debiterats. För sjömän lämpliga hotell eller sjömanshem bör finnas där det finns behov av dem. Sådana hotell eller hem bör stå under vederbörlig tillsyn, priserna bör hållas på rimlig nivå, och åtgärder bör, där så är nödvändigt och möjligt, vidtas så att sjömansfamiljer kan inkvarteras. 1) Nödvändiga välfärds- och rekreationsanordningar bör inrättas eller utbyggas i hamnar. Dessa bör omfatta a) mötes- och rekreationslokaler efter behov; b) anläggningar för idrottsliga inom- och utomhusaktiviteter, inklusive tävlingar; c) utbildningslokaler; d) där så befinns lämpligt, anordningar för religionsutövning och personlig rådgivning. 2) Sådana anordningar kan tillhandahållas genom att anordningar avsedda för mera allmänt bruk görs tillgängliga för sjömän i enlighet med dessas behov. Bilaga 3 SOU 2006:67 80 13. Där många sjömän av olika nationaliteter behöver anordningar såsom hotell, klubbar och idrottsanläggningar i en särskild hamn bör behöriga myndigheter eller organ i sjömännens hemländer samt i flaggstaterna, samt även berörda internationella sammanslutningar, samråda och samarbeta med behöriga myndigheter och organ i det land som hamnen är belägen i och med varandra, i syfte att samordna resurser och undvika onödigt dubbelarbete. 1) Information bör spridas bland sjömän om anordningar som är öppna för allmänheten i anlöpshamnar i synnerhet transporter, välfärd, nöjen och utbildningsanordningar samt gudstjänstlokaler samt också om anordningar som tillhandahålls särskilt åt sjömän. 2) Medlen för att sprida sådan information kan omfatta a) utdelning i land och, under förutsättning av befälhavarens samtycke, ombord på fartyget av broschyrer på de lämpligaste språken, innehållande information om anordningar som står till sjömännens förfogande i anlöpshamnen eller nästa hamn dit fartyget är destinerat; sådana broschyrer bör innehålla en karta över centrala stadsdelar och hamnområdet; b) inrättande i större hamnar av informationskontor, lätt tillängliga för sjömän och bemannade av personer som har förmåga att tillhandahålla information och råd som är av nytta för sjömän. Tillräckliga transportmedel till skäliga priser bör finnas tillgängliga vid varje rimlig tidpunkt för att göra det möjligt för sjömän att nå stadens centrala delar från lämpliga platser i hamnen. Alla lämpliga åtgärder bör vidtas för att underrätta sjömän som kommer till en hamn om a) särskilda faror eller sjukdomar som de kan utsättas för och sätten att undvika dem; b) nödvändigheten för personer som lider av sjukdomar att snabbt komma under behandling samt de närmaste tillgängliga resurserna för sådan behandling c) de faror som uppstår genom bruk av narkotika och alkohol. Åtgärder bör vidtas för att säkerställa att sjömän i hamn har tillgång till a) poliklinikbehandling för sjukdom och skada; SOU 2006:67 Bilaga 3 81 b) sjukhusvård när så är nödvändigt; c) anordningar för tandvård, särskilt i akuta lägen. Alla lämpliga åtgärder bör vidtas av behöriga myndigheter för att underrätta redare samt sjömän som kommer till en hamn om särskilda lagar och bruk, vars överträdande kan äventyra deras frihet. I hamnområden och på tillfartsvägar bör av behöriga myndigheter anordnas tillräcklig belysning och skyltning samt regelbunden patrullering för att främja sjömännens säkerhet. 20 1) För att främja utländska sjömäns säkerhet bör åtgärder vidtas för att underlätta a) möjlighet till kontakt med deras konsulära företrädare; b) effektivt samarbete mellan konsulära företrädare och lokala eller nationella myndigheter. 2) Närhelst en har berövats friheten, av vilket skäl det vara må, inom en medlems territorium bör behörig myndighet, om sjömannen begär det, omgående underrätta flaggstaten och den stat som sjömannen är medborgare i. Den behöriga myndigheten bör underrätta sjömannen om hans rätt att ställa ett sådant krav. Den stat som sjömannen är medborgare i bör underrätta sjömannens närmaste anförvant. Om en tas i fängsligt förvar, bör medlemmen medge dessa staters konsulära företrädare tillträde till sjömannen samt därefter regelbundna besök så länge som sjömannen hålls fängslad. 3) En kvarhållen fall bör behandlas utan dröjsmål enligt vedertaget rättsligt förfarande, och flaggstaten samt den stat som sjömannen är medborgare i bör hållas underrättade om utvecklingen så snart förändringar inträffar. 1) I avvaktan på hemresa bör all praktisk hjälp ges till sjömän som är strandsatta i utländska hamnar. 2) I händelse av dröjsmål med sjömäns hemresa bör behörig myndighet försäkra sig om att konsulära eller lokala företrädare för flaggstaten omgående informeras. Medlemmar bör närhelst så krävs vidta åtgärder för att ge sjömän skydd mot angrepp och andra olagliga handlingar medan fartyg befinner sig inom deras territorialvatten och särskilt i hamninlopp. Bilaga 3 SOU 2006:67 82 III. Välfärdsanordningar och välfärdsåtgärder till sjöss 23. 1 Välfärds- och trivselanordningar bör tillhandahållas ombord på fartyg till gagn för sjömän. Där så är praktiskt möjligt bör sådana anordningar omfatta a. möjlighet att se på TV och lyssna på radio; b. visning av filmer eller videofilmer, vilka till antalet bör vara anpassade till resans längd samt, där så är nödvändigt, kunna bytas ut med rimliga mellanrum; c. idrottsutrustning, inklusive motionsredskap, bordspel, däckspel; d. där så är möjligt, anordningar för simning; e) ett bibliotek innehållande facklitteratur och andra böcker, vilka till antalet bör vara anpassade till resans längd och kunna bytas ut med rimliga mellanrum; f) anordningar för hobbyhantverk. Där så är möjligt och lämpligt, bör inrättande av barer ombord övervägas, såvida inte detta strider mot nationella, religiösa eller sociala sedvänjor. Sjömännens yrkesutbildning bör, där så är lämpligt, omfatta undervisning och information rörande förhållanden som berör deras välfärd, inklusive allmänna hälsorisker. 1) Tillgång till telefonförbindelser mellan fartyg och land bör medges och avgifterna för användning av dessa bör vara av skälig storlek. 2) Varje ansträngning bör göras för att säkerställa att tillställning av post till sjömän är så tillförlitlig och snabb som möjligt. Ansträngningar bör också göras för att undvika att sjömän avkrävs tilläggsporto när post måste eftersändas beroende på omständigheter utanför deras kontroll. 1) Åtgärder bör vidtas för att säkerställa, om annat ej föIjer av tillämpliga nationella eller internationella lagar och föreskrifter, att sjömän, närhelst det är möjligt och skäligt, skyndsamt beviljas tillstånd att ha make, släktingar och vänner på besök ombord när fartyget befinner sig i hamn. 2) Möjligheten att tillåta sjömännens makar att medfölja under någon enstaka sjöresa bör övervägas, där detta är praktiskt möjligt och skäligt. Maken bör i sådana fall vara tillräckligt försäkrad mot olycksfall och sjukdom. Redarna bör ge sjömannen all hjälp med att teckna sådan försäkring. SOU 2006:67 Bilaga 3 83 27. Varje ansträngning bör göras av de ansvariga i hamnen och ombord for att underlätta landgång för sjömännen möjligt efter fartygets ankomst till hamnen. 85 Utdrag ur den antagna konsoliderade konventionen på sjöfartsområdet – konventionsbestämmelser med anknytning till HKF:s verksamhet Proposed consolidated labour Convention General obligations Article I 1. Each Member which ratifies this Convention undertakes to give complete effect to its provisions in the set out in Article VI in order to secure the right of all seafarers to decent employment. Members shall cooperate with each other for the purpose of ensuring the effective implementation and enforcement of this Convention. Definitions and scope of application Article II 1. For the purpose of this Convention and unless provided otherwise in particular provisions, the term a) competent authority means the minister, government department or other authority having power to issue and enforce regulations, orders or other instructions having the force of law in respect of the subject matter of the provision concerned; b) declaration of labour compliance means the declaration referred to in Regulation 5.1.3; c) gross tonnage means the gross tonnage calculated in accordance with the tonnage measurement regulations contained in to the International Convention on Tonnage Measurement of Ships, 1969, or any successor Convention; for ships covered by the tonnage measurement interim Bilaga 4 SOU 2006:67 86 scheme adopted by the , the gross tonnage is that which is included in the REMARKS column of the International Tonnage Certificate (1969); d) labour certificate means the certificate referred to in Regulation 5.1.3; e) requirements of this Convention refers to the requirements in these Articles and in the Regulations and Part A of the Code of this Convention; f) seafarer means any person who is employed or engaged or works in any capacity on board a ship to which this Convention applies; g) seafarers employment agreement includes both a contract of employment and articles of agreement; h) seafarer recruitment and placement service means any person, company, institution, agency or other organization, in the public or the private sector, which is engaged in recruiting seafarers on behalf of shipowners or placing seafarers with shipowners; i) ship means a ship other than one which navigates exclusively in inland waters or waters within, or closely adjacent to, sheltered waters or areas where port regulations apply; j) shipowner means the owner of the ship or another organization or person, such as the manager, agent or bareboat charterer, who has assumed the responsibility for the operation of the ship from the owner and who, on assuming such responsibility, has agreed to take over the duties and responsibilities imposed on shipowners in accordance with this Convention, regardless of whether any other organizations or persons fulfil certain of the duties or responsibilities on behalf of the shipowner. Except as expressly provided otherwise, this Convention applies to all seafarers. In the event of doubt as to whether any categories of persons are to be regarded as seafarers for the purpose of this Convention, the question shall be determined by the competent authority in each Member after consultation with the shipowners. organizations concerned with this question. Except as expressly provided otherwise, this Convention applies to all ships, whether publicly or privately owned, ordinarily engaged in commercial activities, other than ships engaged SOU 2006:67 Bilaga 4 87 in fishing or in similar pursuits and ships of traditional build such as dhows and junks. This Convention does not apply to warships or naval auxiliaries. In the event of doubt as to whether this Convention applies to a ship or a particular category of ships, the question shall be determined by the competent authority in each Member after consultation with the shipowners. Where the competent authority determines that it would not be reasonable or practicable at the present time to apply certain details of the Code referred to in Article VI, paragraph 1, to a ship or particular categories of ships flying the flag of the Member, the relevant provisions of the Code shall not apply to the extent that the subject matter is dealt with differently by national laws or regulations or collective bargaining agreements or other measures. Such a determination may only be made in consultation with the shipowners. organizations concerned and may only be made with respect to ships of less than 200 gross tonnage not engaged in international voyages. determinations made by a Member under paragraph 3 or 5 or 6 of this Article shall be communicated to the DirectorGeneral of the International Labour Office, who shall notify the Members of the Organization. Unless expressly provided otherwise, a reference to this Convention constitutes at the same time a reference to the Regulations and the Code. Regulations and Parts A and B of the Code Article VI 1. The Regulations and the provisions of Part A of the Code are mandatory. The provisions of Part B of the Code are not mandatory. Each Member undertakes to respect the rights and principles set out in the Regulations and to implement each Regulation in the set out in the corresponding provisions of Part A of the Code. In addition, the Member shall give due consideration to implementing its responsibilities in the provided for in Part B of the Code. Bilaga 4 SOU 2006:67 88 3. A Member which is not in a position to implement the rights and principles in the set out in Part A of the Code may, unless expressly provided otherwise in this Convention, implement Part A through provisions in its laws and regulations or other measures which are substantially equivalent to the provisions of Part A.