sou · GUB382 · 2007-01-01 00:00:00 — Detta för att under- lätta framtida upphandling och integrering av befintliga IT-lösningar 2P P Föreningen Vårdföretagarna är en arbetsgivar- och intresseorganisation för vårdgivare som bedriver vård och omsorg i privat regi oavsett driftsform. 3P P PLUS står för PlattformsUtveckling i . Den nationella IT-strategin och några utvecklingsprojekt och förenkla införandet av nya IT-lösningar. Projektet resulterade i att beställare och leverantörer enades om en gemensam referens- arkitektur och ett antal beskrivningar av det principiella innehållet i tjänster för hantering av bl.a. åtkomstkontroll och loggning. SITHS – Säker IT i Hälso- och Sjukvård – är ett mångårigt projekt som bl.a. arbetar med en elektronisk modell för säker kom- munikation av medicinska data mellan informationssystem, i e-post- hanteringen m.m. Man har bl.a. tagit fram en gemensam standard för elektronisk identifiering och signering, en PKI för vård och omsorg. RIV-projektetTPTF4FTPT syftar till att åstadkomma ett för vård och omsorg gemensamt regelverk för att säkerställa interoperabilitet mellan olika vård- och omsorgssystem, dvs. att underlätta ett strukturerat elek- troniskt informationsutbyte. Utbytet kan ske mellan olika vård- och omsorgsgivare eller mellan vård- och omsorgsgivare och apotek, myndigheter och motsvarande organisationer. I RIV ingår riktlinjer, s.k. vad-dokument, och anvisningar, s.k. hur-dokument. Regelverket omfattar regler för teknisk interoperabilitet, dvs. hur system kan an- passas, och semantisk interoperabilitet avseende innehåll och struktur av informationen. De tekniska anvisningarna skall bl.a. användas för att ge vägledning för beställare i upphandlings- och implemente- ringssituationer samt för journalsystemsleverantörer. Metodanvis- ningarna beskriver hur man tar fram informationsspecifikationer för varje meddelande. gav landstingsdirektörer i uppdrag att ta fram förslag till strategi och insatser för att utveckla IT-infra- strukturen för vård och omsorg. presenterade nationell IT-infrastruktur för vård och omsorg – För- slag till strategi och handlingsplan. I rapporten föreslås – som ett första steg – utvecklandet av en nationell samverkande patientöver- sikt. Patientöversikten skall vara en sammanställning av fördefinierade uppgifter kring en enskild patient som en behörig vårdgivare med patientens samtycke skall kunna söka fram vid behov. I patient- översikten skall basal information kring patienten presenteras, oavsett var informationen finns dokumenterad. Tjänsten skall ge möjlighet att läsa informationen, inte att dokumentera i den. Informationen i patientöversikten skall inte lagras centralt, utan endast finnas lagrad i de lokala källorna. Om det av patientöversikten framgår att patien- 4P P RIV står för Regelverk för elektronisk Interoperabilitet inom Vård och omsorg. Den nationella IT-strategin och några utvecklingsprojekt ten vårdats eller behandlats på en viss vårdenhet, får den vårdgivare som behöver ytterligare uppgifter vända sig till den vårdenheten och begära ut information på sedvanligt sätt. Tanken är att samtliga vårdgivare, dvs. såväl offentliga som privata, skall ha tillgång till patientöversikten och att även patienten skall kunna ta del av informationen. Samtliga landsting har ställt sig bakom förslaget och projektet Nationell Patientöversikt har inletts. genomfördes steg ett av den Nationella patient- översikten. En pilotverksamhet med fyra landsting – , , och – startades upp. Den informa- tion som fanns tillgänglig var patientens grunddata, patientens pri- märvårdskontakt på hemorten, laboratoriesvar, förskrivna läkemedel, diagnoser, slutenvårdsanteckningar (epikriser) och remissvar från röntgen. Syftet med piloten var att etablera och visa på möjligheten att kommunicera information mellan vårdgivare och patienten själv, samt att få praktisk erfarenhet av hur tjänsten bör användas och utformas, både avseende funktion och innehåll. Steg två, som kallas Nationell patientöversikt 2006, innebär en utvidgning av patientöversikten i fråga om innehåll, funktion och arkitektur. Detta för att användningen skall kunna breddas och för att förväntad nytta av tjänsten ska kunna realiseras. gav regeringen i uppdrag att, i samverkan med Kommuner och Landsting, svara för samordningen av arbetet med att förbättra informationsförsörjning och verksamhets- uppföljning. Uppdraget har utförts inom projektet (Infor- mationsförsörjning och VerksamhetsUppföljning) som har arbetat i enlighet med den inriktning som framgår i propositionen Nationell handlingsplan för utveckling av hälso- och sjukvården (prop. 1999/2000:149). InfoVU:s arbete har omfattat flera områden och har utförts i en rad olika delprojekt. Därutöver har man arbetat i s.k. kunskapsnät- verk. Bland annat har man arbetat med att utveckla generaliserbara system för informationsförsörjningen för att dels möjliggöra ökad samverkan mellan huvudmännen kring den enskilde patienten, dels Den nationella IT-strategin och några utvecklingsprojekt kunna följa vårdens insatser genom hela sjukvårdsorganisationen, dvs. även över gränser mellan huvudmännen. Verksamhetsuppfölj- ning byggd på individdata har varit ett prioriterat område och man har tagit fram en modell för verksamhetsuppföljning. hade InfoVU bl.a. i uppdrag att pröva modellen för verksam- hetsuppföljning. I Mäta och öppet redovisa resultaten i vård och omsorg redovisas kunskapsunderlag och förut- sättningar som är nödvändiga för att kunna genomföra en individ- baserad verksamhetsuppföljning och öppet redovisa resultat, kvalitet och kostnader. Enligt rapporten krävs bl.a. en ändamålsenlig och elektronisk dokumentation som följer patienten och där uppgifterna registreras med enhetlig informationsstruktur, enhetliga begrepp och termer, klassifikationer och kvalitetsindikatorer. Det behövs också metoder att ta fram resurs- och kostnadsdata och beskriva behov och sätta mål. I rapporten redovisas fem mätpunkter som är särskilt viktiga för individbaserad verksamhetsuppföljning. Dessa är: 1) kontaktorsak, 2) bedömning/diagnos, 3) behov, 4) åtgärder/in- satser, och 5) resultat. hade – i uppdrag att, i samverkan med Kommuner och Landsting, driva och samordna implementering och fortsatt utveckling av InfoVU:s arbete. Uppdraget genomfördes i ett antal delprojekt som redovisas i tre rapporter. : 1) På väg mot öppna redovisningar. Nuläge och exempel på stödinsatser för ökad tillgänglighet och användbarhet, 2) Individ- baserad verksamhetsuppföljning för personer som insjuknat i stroke och personer med psykiska funktionshinder, och 3) Kostnad per brukare och per resultat. Pilotförsök inom vård och omsorg i . I rapporterna konstateras att de resultat och slutsatser som lyfts fram i tidigare InfoVU-arbete stärks ytterligare. Det är möjligt att dokumentera information i anslutning till de fem mätpunkter som InfoVU tidigare identifierat som särskilt viktiga när man skall följa och avgöra vårdens resultat, kvalitet och kostnader. Viktig infor- mation dokumenteras dock inte systematiskt och enhetliga sätt att registrera informationen saknas. Det gäller t.ex. dokumentation av behov och tidsbestämda mål och de resultat man uppnår. Den nationella IT-strategin och några utvecklingsprojekt Nationell informationsstruktur samt normerad användning av begrepp och termer gav regeringen i uppdrag att normera an- vändningen av nationella termer och begrepp samt att ta fram en enhetlig informationsstruktur inom hälso- och sjukvård och omsorg, i syfte att skapa en tydlig information som stöder kommunikation och samverkan mellan huvudmän. Uppdraget genomfördes i två samverkande projekt där dels förut- sättningarna för normering inom området begrepp och termer och informationsstruktur utreddes, dels förslag togs fram för metoder, rutiner och förvaltning av en enhetlig nationell informationsstruktur. Uppdraget redovisas i rapporten användning av begrepp och termer och en enhetlig informationsstruktur inom vård och omsorg. I rapporten belyses de förutsättningar som har att normera inom området begrepp och termer och informationsstruk- tur. Vidare beskrivs de överväganden och förslag som bedömt viktiga inför ett beslut om normering av användningen av begrepp och termer och en enhetlig informationsstruktur. Social- styrelsen har som en del av uppdraget tagit fram en av begrepp och termer samt förslag till uppbyggnad och drift av Nationella Informationsstrukturens Bibliotek. innehåller beslutade specifikationer och regelverk. I regleringsbrevet för gav regeringen i uppdrag att förbereda för att ta ett övergripande, nationellt och stra- tegiskt ansvar för att individbaserad patientinformation görs mer entydig, uppföljningsbar och tillgänglig. Arbetet bör inriktas på att skapa förutsättningar för en gemensam nationell informationsstruktur och enhetliga begrepp och termer. Uppdra- get redovisades i rapporten för nationell informationsstruktur. bedrivs i samverkan mellan , , och företrädare för barnhälso- vården ett försöksprojekt om ett nationellt informationssystem för vaccinationer (SVEVAC). Barnavårdscentraler i och i landstingen i , , , och deltar i projektet. Den nationella IT-strategin och några utvecklingsprojekt I informationssystemet ingår bl.a. en vårddatabas, vilken inne- håller ett stort antal separata vårdregister. Dessa består av uppgifter som barnavårdscentralerna efter samtycke samlat in om de vaccina- tioner som ges i enlighet med det nationella barnvaccinationspro- grammet. Enligt uppgift finns det tekniska möjligheter att utveckla vårddatabasen till en gemensam nationell IT-tjänst för vaccinationer, vilket bl.a. skulle kunna innebära en sammanhållen journalföring för vaccinationer. och landstingens smittskyddsläkare driver vidare ett samprojekt (SmiNet) för nationell och lokal övervakning enligt smittskyddslagen (2004:168). Anmälan enligt smittskyddslagen skall ske parallellt till och smittskyddsläkaren i aktuellt landsting. På den webbsidebaserade tjänsten SmiNet gör behandlande läkare en elektronisk anmälan av smittsamma sjukdomar enligt smittskyddslagen. En elektronisk anmälan som gjorts med användning av en inloggningsfunktion för landsting anslutna till SmiNet går parallellt till smittskyddsläkaren och Smittskyddsinsti- tutet. De uppgifter som behövs för att kunna logga in med denna funktion kan erhållas av smittskyddsläkaren i . 4Central lagstiftning för informationshanteringen inom hälso- och sjukvården I detta kapitel redovisas den rättsliga reglering som har mer direkt betydelse för informationshanteringen inom hälso- och sjukvården. Informationshanteringen styrs naturligtvis av verksamhetens karak- tär och ramar. I viss utsträckning redovisas därför även vissa delar av den lagstiftning som reglerar dessa områden. Hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) har karaktären av en ramlag som huvudsakligen innehåller mål och riktlinjer för hälso- och sjuk- vården. Med hälso- och sjukvård avses enligt lagen åtgärder för att medi- cinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador (1 §). Begreppet hälso- och sjukvård omfattar sålunda dels de sjukdomsföre- byggande åtgärderna, dels den egentliga sjukvården. Sjukdomsföre- byggande åtgärder kan avse både miljöinriktade och individinriktade åtgärder. Till individinriktade förebyggande åtgärder räknas bl.a. åtgärder för att uppspåra hälsoproblem. Som exempel nämns i förarbetena all- männa och riktade hälsokontroller, vaccinationer, hälsoupplysning samt mödra- och barnhälsovård. Hälso- och sjukvård omfattar bl.a. åtgärder med anledning av kroppsfel och barnsbörd. Abort och ste- rilisering anses också inrymmas i begreppet hälso- och sjukvård (prop. 1981/82:97 s. 110 f.). I lagen anges vidare att till hälso- och sjukvården hör även sjuk- transporter samt att ta hand om avlidna. I fråga om tandvård finns särskilda bestämmelser. Hälso- och sjukvården skall enligt lagen bedrivas så att den upp- fyller kraven på en god vård. Detta innebär att den skall särskilt vara Central lagstiftning för informationshanteringen inom hälso- och sjukvården av god kvalitet med god hygienisk standard och tillgodose patien- tens behov av trygghet i vården och behandlingen, vara lätt tillgäng- lig, bygga på respekt för patientens självbestämmande och integritet samt främja goda kontakter mellan patienten och hälso- och sjuk- vårdspersonalen. Vården och behandlingen skall så långt det är möjligt utformas och genomföras i samråd med patienten. (2 a §) Patienten skall ges individuellt anpassad information om sitt hälso- tillstånd och om de metoder för undersökning, vård och behandling som finns. Om informationen inte kan lämnas till patienten, skall den i stället lämnas till en närstående till patienten (2 b §). Lagen innehåller vidare bestämmelser om bl.a. och kommunens ansvar för hälso- och sjukvård och om ledningen av hälso- och sjukvård. För en redogörelse av dessa bestämmelser, se avsnitt 2.1. I patientjournallagen (1985:562) finns de grundläggande bestämmel- serna om all patientjournalföring inom hälso- och sjukvården. Lagen gäller både inom allmän och enskild hälso- och sjukvård, inklusive tandvård. Lagen är s.k. teknikneutral och gäller således oberoende av huruvida journaler förs på papper eller elektroniskt. I 1 § anges att det vid vård av patienter inom hälso- och sjuk- vården skall föras patientjournal. Med vård avses i lagen även under- sökning och behandling. En patientjournal är individuell och skall föras för varje enskild patient. Den får inte vara gemensam för flera patienter. Journalen består, enligt 2 §, av de anteckningar som görs och de handlingar som upprättas eller inkommer i samband med vården och som innehåller uppgifter om patientens hälsotillstånd eller andra per- sonliga förhållanden och om vårdåtgärder. Varje enskild handling benämns journalhandling. Patientjournallagen innehåller därutöver bestämmelser om patient- journalens innehåll, utformning och hantering (3–7 §§) och vilka yrkeskategorier som är skyldiga att föra journal och på begäran av patienten utfärda intyg om vården (9 och 10 §§). Vidare finns be- stämmelser om hur journalhandlingar skall bevaras (8 §), om om- händertagande och återlämnande av patientjournaler (11–14 §§) och om offentlighet och sekretess inom enskild hälso- och sjukvård (16 §). En utförlig redovisning av dessa bestämmelser finns i avsnitt 10. Central lagstiftning för informationshanteringen inom hälso- och sjukvården antogs och rådets direk- tiv 95/46/EG om skydd för enskilda personer med avseende på be- handling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (dataskyddsdirektivet). Syftet med direktivet är att garantera dels en hög skyddsnivå när det gäller enskilda personers fri- och rättigheter med avseende på behandlingen av personuppgifter, dels en likvärdig skyddsnivå i alla medlemsstater, så att staterna inte skall kunna hindra det fria flödet mellan dem av personuppgifter med hänvisning till enskilda perso- ners fri- och rättigheter. Med anledning av att dataskyddsdirektivet skulle antas, tillsattes . Kommitténs uppgift vara att göra en total revision av datalagen (1973:289) och utreda på vilket sätt direk- tivet skulle införlivas i svensk rätt. Uppdraget redovisades i betänkan- det Integritet – Offentlighet – Informationsteknik (SOU 1997:39). Personuppgiftslagen (1998:204), som i stora delar trädde i kraft , bygger i allt väsentligt på det förslag som lades fram i betänkande. Lagen tillämpas på helt eller delvis automatiserad behandling av personuppgifter och dessutom på behandling av personupp- gifter, om uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en struktu- rerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier (5 §). Tillämpningsområdet för personuppgiftslagen har begränsats genom en rad bestämmelser. Lagen omfattar inte sådan behandling som en fysisk person utför som ett led i en verksamhet av rent privat natur (6 §). Av förtydligande skäl anges också att lagen inte heller skall tillämpas i den utsträckning det skulle strida mot bestäm- melserna om tryck- och yttrandefrihet i tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsgrundlagen att tillämpa lagens regler (7 § första stycket). Motsvarande gäller när en tillämpning av personuppgifts- lagen skulle strida mot en myndighets skyldighet att lämna ut person- uppgifter enligt 2 kap. tryckfrihetsförordningen (8 § första stycket). Andra undantag i fråga om personuppgiftslagens tillämpningsområde gäller behandling av personuppgifter för journalistiska ändamål eller konstnärligt eller litterärt skapande (7 § andra stycket). Slutligen gäller vissa undantag från tillämpning av personuppgiftslagen som tar sikte på arkivering av handlingar (8 § andra stycket). Person- uppgiftslagens tillämpningsområde kan dessutom inskränkas genom Central lagstiftning för informationshanteringen inom hälso- och sjukvården särreglering i annan lag eller förordning, exempelvis registerlagstift- ningen. Lagen innehåller endast generella regler och det förutsattes vid dess tillkomst att behov av undantag och preciseringar för mer speciella områden skulle tillgodoses genom särskild registerlagstift- ning. Sådan särreglering får dock givetvis inte stå i strid med data- skyddsdirektivet eller dataskyddskonvention. Personuppgiftslagen innehåller i 3 § en rad definitioner av olika begrepp som används i lagen. Med behandling (av personuppgifter) avses varje åtgärd eller serie av åtgärder som vidtas i fråga om person- uppgifter vare sig det sker på automatisk väg eller inte, t.ex. insamling, registrering, organisering, lagring, bearbetning eller ändring, åter- , inhämtande, användning, utlämnande genom översändande, spridning eller annat tillhandahållande av uppgifter, sammanställning eller samkörning, blockering, utplåning eller förstöring. Personupp- gifter är all slags information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är i livet. Personuppgiftslagen omfattar såle- des varken uppgifter om juridiska personer eller uppgifter om avlidna fysiska personer. I förarbetena har anförts att det endast krävs att en fysisk person kan identifieras med hjälp av informationen, inte att den personuppgiftsansvarige själv skall förfoga över samtliga upp- gifter som gör identifieringen möjlig (SOU 1997:39 s. 338). Även bild- och ljuduppgifter som kan hänföras till en person kan omfattas. Personuppgiftsansvarig är den som ensam eller tillsammans med andra bestämmer ändamålen med och medlen för behandlingen av person- uppgifter. Personuppgiftsbiträde är den som behandlar personuppgifter för den personuppgiftsansvariges räkning. Den registrerade är den som en personuppgift avser. Med samtycke avses varje slag av frivillig, särskild och otvetydig viljeyttring genom vilken den registrerade, efter att ha fått information, godtar behandling av personuppgifter som rör honom eller henne. Tredje land är en stat som varken ingår i Europeiska unionen eller är ansluten till Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. I personuppgiftslagen åläggs den personuppgiftsansvarige att upp- rätthålla vissa grundläggande krav på behandlingen av personupp- gifter (9 §). Personuppgifter skall behandlas bara om det är lagligt. Behandlingen skall alltid ske på ett korrekt sätt och i enlighet med god sed. Personuppgifter får endast samlas in för särskilda, uttryckligt an- givna och berättigade ändamål och inte behandlas för något ända- mål som är oförenligt med det ändamål för vilket de samlades in (finalitetsprincipen). En behandling för historiska, statistiska eller Central lagstiftning för informationshanteringen inom hälso- och sjukvården vetenskapliga ändamål skall dock inte anses som oförenlig med de ändamål för vilka uppgifterna samlades in. Personuppgifter som behandlas skall vara adekvata och relevanta i förhållande till ändamålet med behandlingen. Fler personuppgifter än som är nödvändigt med hänsyn till behandlingen får inte behand- las. De personuppgifter som behandlas skall vara riktiga och, om det är nödvändigt, aktuella. Alla rimliga åtgärder skall vidtas för att rätta, blockera eller ut- plåna sådana personuppgifter som är felaktiga eller ofullständiga med hänsyn till ändamålen med behandlingen. Personuppgifter får inte bevaras än vad som är nödvändigt med hänsyn till de ursprungliga ändamålen med behand- lingen, om det inte behövs för historiska, statistiska eller vetenskap- liga ändamål. Myndigheternas arkivering och bevarande av allmänna handlingar hindras dock inte av lagen. Personuppgifter som behandlas för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål får enligt huvudregeln användas för att vidta åtgärder i fråga om den registrerade bara om de registrerade har läm- nat sitt samtycke eller det finns synnerliga skäl med hänsyn till den registrerades vitala intressen. Denna begränsning gäller dock inte för en myndighets användning av personuppgifter i allmänna handlingar. I personuppgiftslagen anges vidare vissa förutsättningar för när en behandling av personuppgifter över huvud taget är tillåten (10 §). Minst en av dessa förutsättningar måste föreligga för att en be- handling skall vara tillåten enligt lagen. Den inledande av de alterna- tiva förutsättningarna är att den registrerade har lämnat samtycke till behandlingen. Föreligger inget samtycke kan en behandling vara tillåten, om den är nödvändig för ett antal uppräknade syften. Är en behandling nödvändig för att ett avtal med den registre- rade skall kunna fullgöras eller åtgärder som den registrerade begärt skall kunna vidtas innan ett avtal träffas, så kan den vara tillåten. En behandling kan också vara tillåten om den är nödvändig för att den personuppgiftsansvarige skall kunna fullgöra en rättslig skyldig- het, för att vitala intressen för den registrerade skall kunna skyddas eller för att en arbetsuppgift av allmänt intresse skall kunna utföras. Vidare kan en behandling vara tillåten om den är nödvändig för att den personuppgiftsansvarige eller en tredje man till vilken person- uppgifter lämnas ut skall kunna utföra en arbetsuppgift i samband med myndighetsutövning. Slutligen kan en behandling vara tillåten om den är nödvändig för att ett ändamål som rör ett berättigat intresse hos den personuppgifts- Central lagstiftning för informationshanteringen inom hälso- och sjukvården ansvarige eller hos en sådan tredje man till vilken personuppgifterna lämnas ut skall kunna tillgodoses, om detta intresse väger tyngre än den registrerades intresse av skydd mot kränkning av den person- liga integriteten. För vissa slag av uppgifter gäller enligt personuppgiftslagen sär- skilda restriktioner. Huvudregeln i lagen innebär att det är förbjudet att behandla uppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, poli- tiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller medlemskap i fackförening. Det är också förbjudet att behandla sådana person- uppgifter som rör hälsa eller sexualliv (13 §). Dessa olika slag av uppgifter kallas med en samlingsbeteckning känsliga personuppgifter. Det finns emellertid en rad undantag från förbudet mot behand- ling av känsliga personuppgifter angivna direkt i personuppgiftslagen. Sålunda får sådana uppgifter enligt lagen behandlas med den registre- rades uttryckliga samtycke eller när denne offentliggjort uppgifterna på ett tydligt sätt (15 §). Känsliga uppgifter får vidare i vissa fall behandlas om det är nödvändigt för att den personuppgiftsansvarige skall kunna fullgöra sina skyldigheter eller utöva sina rättigheter inom arbetsrätten, om det är nödvändigt för att den registrerades eller någon annans vitala intressen skall kunna skyddas och den registre- rade inte kan lämna sitt samtycke eller om det är nödvändigt för att rättsliga anspråk skall kunna fastställas, göras gällande eller försvaras (16 §).