sou · GUB353 · 2007-01-01 00:00:00 — Det faktum att provvalen, liksom föreningsnomineringarna, sys- tematiskt missgynnar invandrares representation kan ses en form av institutionell diskriminering. Att man från partiernas sida, trots att man är väl medveten om problemet, accepterar detta, medför att det inte enbart är en fråga om institutionell diskriminering utan kan då närmast beskrivas som en form av direkt diskriminering. Detta kan jämföras med frågan om kvinnors representation, där man aktivt korrigerar för svagheterna i nomineringsinstitutionen. Detta görs genom att dels garantera kvinnorna representation i valbered- ningarna, dels att i en del fall påverka medlemsopinionen med hjälp av en aktiv uppmaning till medlemmarna att i provvalet rösta enligt varannan damernas, och genom att man i partierna ser till att principen om varannan damernas tillämpas när den slutliga listan fastställs. Sådana aktiva åtgärder för att ändra på nomi- på samma sätt skapa möjligheter för lika deltagande har man dock inte genomfört när det gäller personer med invandrarbakgrund. Mot bakgrund av de nomineringsansvarigas tankar om enskilda medlemmars benägenhet att i provvalet åsidosätta underrep- resenterade grupper framstår det som särskilt betydelsefullt att undersöka i vilken utsträckning de nomineringsansvariga i fråga om sina egna kriterier betonar underrepresenterade grupper i förhållande till andra kriterier för nominering. Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... 4.4Den ideala kandidaten – generella kriterier och egenskaper Vi har riktat ljuset mot utformningen av de mer formella regler som kännetecknar partiernas nomineringsprocesser. I detta avsnitt kommer vi i stället att belysa de mer eller mindre formaliserade handlingslinjer som kringgärdar nomineringspro- cessen och som sannolikt bör ha stor betydelse för listornas slutliga sammansättning: de kriterier som de nomineringsansvariga anser sig tillämpa vid urvalet av kandidater. Ett flertal frågeställningar har undersökts när det gäller de nomineringsansvarigas syn på olika kriterier. För att kriterier alls ska behöva tillämpas krävs att det förekommer konkurrens kring de valbara platserna. Även om valberedningarna i flera fall uppger sig ha haft svårt att fylla de valbara platserna med kompetenta personer, så framgår det att det i samtliga partier funnits fler intresserade än platser. Den relevanta frågan att ställa för detta avsnitt blir därmed vilka kriterier anses vara avgörande i fråga om de valbara platserna på partiets valsedel. Det vill säga: Hur framställer man den ideala kandidaten? De kriterier som de nomineringsansvariga framhåller som särskilt viktiga är främst medialitet och förmågan att kommunicera med allmänheten. Den nomineringsansvarige för socialdemo- kraterna i säger: Det är ett försteg om man kan tala väl för sig och formulera sig väl, agitera. Företrädaren för är inne på samma linje: En sak som jag som valberedare tittar på är medialitet. Hur väl de här personerna går fram till offentligheten. // som valberedare så tänker jag i alla fall på att den här personen ska lyckas driva fram politik i konkurrens med andra partier i en valrörelse. De kriterier som beskrivits ovan kan inräknas i den kategori som vi benämner personliga kvaliteter, en typ av kriterier som i tidigare studier kring partiernas nomineringsprocesser visat sig tillhöra de mest betydelsefulla vid urvalet av kandidater. Andra kriterier som ofta brukar framhållas är politisk erfarenhet, politisk-ideologisk tillhörighet inom partiet, och grupptillhörighet (; Narud m.fl. 2002). Ledamöterna i valberedningarna ombads att rangordna dessa fyra kriterier vid intervjuerna. Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... En nomineringsansvarig, från socialdemokraterna i , har framhållit att det helt enkelt inte är möjligt att göra en rangordning och det har vi, med tanke på frågans relativa svårighetsgrad, fått acceptera. Flera av de nomineringsansvariga har också uppgivit att rangordningen är svår att göra, men de har på vår begäran gjort ett försök att besvara frågan. Man förefaller också överlag ha gett genomtänkta svar. Det sammantagna resultatet av de nomineringsansvarigas kate- gorisering är att personliga kvaliteter var den egenskap som av nästan samtliga intervjuade bedömdes vara viktigast i urvalet av kandidater. Därefter kom politisk erfarenhet, det vill säga erfarenhet av en viss tids politiskt arbete i partiet, tätt följd av grupptillhörighet. Politisk-ideologisk tillhörighet uppgavs komma sist. Det bör dock noteras att kategorin politisk-ideologisk tillhörighet här avgränsas till de ideologiska skiftningar som kan förekomma inom partierna. Förutom rangordningen av de fyra specifika kriterierna så har de intervjuade också fått beskriva de grundläggande kriterier som gäller vid nominering. Det kriterium som formellt gäller enligt socialdemokraternas, , och stadgar är att man ska vara medlem (detta diskuteras närmare i avsnitt 4.6). Ett annat grundläggande kriterium som anges av de nomineringsansvariga är att man som partikandidat hävdar partiets uppfattning. Dessa två kriterier tas upp av den nomineringsansvarige för i , som också ger en för intervjupersonerna relativt representativ bild när han framhåller betydelsen av att man har förmågan att nå ut med sitt budskap. Det är främst denna typ av egenskaper som de nomineringsansvariga lägger i begreppet personliga kvaliteter: Först är det ju då att man hävdar partiets uppfattning, självklart. Men också att man kan föra fram detta, ofta är det så att man får föra fram det muntligt eller skriftligt alltså. Muntligt måste man klara, det är nog rätt viktigt. Och att man kan föra fram det på ett sätt så att man kan formulera sig, så att det når ut och folk kan uppfatta Sen är det väl också att man är alert överhuvudtaget, med idéer. Det är väl såna förutsättningar som är ganska givna. Sen är det klart att det här att det är att det är en blandning av bakgrund och så, kön och ålder tror jag också ska vara en viss blandning. Väljarna ska känna igen sig så att säga, man ska ha gott anseende om man säger så. Så att de fångar röster. Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... En aspekt som återkommer är betydelsen av grupptillhörighet, och detta främst i form av kön och ålder. Även den nomine- ringsansvarige för i tar upp betydelsen av personliga egenskaper: Jag tror att personliga egenskaper nästan kommer högst upp, om man där inbegriper utbildningens längd, verbal förmåga, arbetskapacitet, allt sånt, ledaregenskaper etcetera. Även i framhåller betydelsen av att vara utåtriktad: Dels måste man ju vara lite utåtriktad. Det är klart att den som har profilerat sig genom att kanske skrivit mycket insändare till tidningarna och gjort sig känd på olika sätt har ju ett försprång. man vill ju inte ha en som inte öppnar mun. Sen kan du va hur omtyckt som helst i övrigt, men man måste kunna argumentera och dra röster till partiet. Ett särskilt tydligt mönster i de flesta nomineringsansvarigas beskrivningar av de viktigaste kriterierna för rangordningen av kandidater är betydelsen av förmågan att uttrycka sig verbalt och nå ut med partiets budskap. Företrädaren för i är en av dem som beskriver grupptillhörighetens stora betydelse och den politisk- ideologiska bakgrundens högst begränsade betydelse: (I) Men om du ska försöka rangordna så kanske det här med politik och ideologi därmed hamnar längst ner, eller? Det är lite skämmigt att säga, men jag tror nästan det, ja. Jag tror ålder och kön spelar större roll, och så har man väl en lite ljusblå uppfattning att de lär sig, de lär sig efterhand. Och det tror jag inte är unikt för oss, utan man är så desperat för att få in ungdomar, ungdomar framför allt. Så det har man svårt för. Det borde vara så att man ska visa att man är ideologiskt stringent och så, men jag tror tyvärr att det kommer längre ned. När det gäller inslaget av skillnader mellan partierna framstår framför allt en tydlig skillnad i fråga om politisk erfarenhet. Det framgår att den nomineringsansvarige för i är den enda som sätter tidigare politisk erfarenhet först, medan i är den enda som sätter politisk erfarenhet sist. Vid sidan av den tydliga betoningen av personliga egenskaper så är ett resultat av intresse i detta avsnitt, nämligen att de nomine- ringsansvariga ofta fäster särskilt stor vikt vid kandidatens förmåga Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... att attrahera väljare. Det är inte säkert att medlemsopinionen i sina bedömningar på samma sätt väger in kandidats attraktionskraft. De nomineringsansvariga har också ombetts att beskriva hur man resonerat kring de tre högst placerade nya kandidaterna i kommunfullmäktige, det vill säga dels hur man generellt sett på vad dessa ledamöter kunnat tillföra, dels hur man här värderar vikten av de fyra olika kriterierna för rangordning när det gäller dessa praktiska fall. Dessa frågor avsåg att ge mer konkret underlag kring hur man mer praktiskt resonerat i fråga om kriterier kring ett hanterligt antal ledamöter. Det kan konstateras att många inter- vjupersoner tar upp samma kriterier som man först angav. Vikten av ledamöternas kommunikativa förmåga framhålls särskilt: Den nomineringsansvarige för i säger: Det handlar väl för båda om förmågan till kommunikation, att de båda kan kommunicera politiken. Och de har också visat framfötterna och kunnat ta för sig. Något som förefaller att betonas starkare när det gäller de nya kandidater som vi frågat om är betydelsen av grupptillhörighet. i framhåller att grupper i praktiken får mycket stor betydelse: (I) I vilken utsträckning tror du att man har vägt in deras åsikter, personliga egenskaper, grupptillhörighet och politisk erfarenhet? Ja, i de här fallen så var det nog av betydelse att de kan sägas ha tillhört rätt grupp, främst att de var något yngre. Det är väl ofta lättare om man tillhör underrepresenterade grupper, även om det bör vara vad man kan som är mest vägledande. Socialdemokraterna i säger: De är duktiga och kompetenta. Det är det viktigaste, sen har de stora kontaktnät och företräder viktiga grupper. Vi har kunnat konstatera att det kriterium som de nomi- neringsansvariga särskilt framhåller som viktigt är personliga egen- skaper, vilket främst uttrycks som förmågan att, inte minst via medierna, nå ut med partiets budskap. kan personliga egenskaper ge ett särskilt stort tolkningsutrymme och är ett mindre transparent kriterium än vad som till exempel gäller för kravet på politisk erfarenhet. Tolkningen av vad som avses med lämpliga personliga egenskaper filtreras genom ofta mindre medvetna föreställningar grundade i den interna organisations- Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... Denna kultur bör, att döma av tidigare forskning, åtminstone i någon mån inbegripa bilder av vad som avses med ett gott omdöme och de rätta värderingarna i en bredare mening. Denna kultur kan också inrymma frågeställningar kring i vilken mån kandidaterna passar in i partiets organisation, med vad det kan innebära i termer av traditionell organisationskultur där det bland annat historiskt ingår inslag av avvaktande hållning gentemot minoritetsetniciteter. De därefter viktigaste egenskaperna är politisk erfarenhet och kandidatens grupptillhörighet. Kandidatens politisk-ideologiska tillhörighet inom partiet har bedömts vara minst viktig. I beskriv- ningarna av hur de nomineringsansvariga resonerat kring de tre högst placerade nya kandidaterna i kommunfullmäktige förefaller grupptillhörighet vara särskilt viktigt. Detta senare resultat bör delvis kunna förklaras av att man vad gäller just de nya platserna ser möjligheter i att någon mån ändra sin fullmäktigegrupps sociala sammansättning. En annan fråga är hur medlemmarna skulle rangordna de olika kriterierna, vilket väl kan avvika från de nomineringsansvarigas syn på önskade egenskaper. Även om de nomineringsansvariga har att ta hänsyn till medlemsopinionen har deras bedömning av kritierierna sannolikt en avgörande betydelse för listans slutliga utseende. Vi återkommer till frågan när vi i kapitel 5 diskuterar nätverkens betydelse i nomineringsprocessen. En intressant frågeställning handlar om eventuella förändringar i kriterierna, och på vilka sätt sådana förändringar kan antas vara kopplade till partiernas allmänna utveckling? Den för oss centrala frågan är sedan vilken effekt förändringen i kriterierna kan tänkas ha på möjligheterna för kandidater med invandrarbakgrund. En vanlig uppfattning som de nomineringsansvariga har är att personliga kvaliteter förefaller få ökad betydelse. Den nomine- ringsansvarige för i säger: Personliga kvaliteter får större effekter, delvis som effekt av personval. Välkända välrenommerade namn kan få en oerhörd betydelse. är utmärkt exempel på detta. Flera av de nomineringsansvariga framhåller att ett krite- rium som tycks minska i betydelse är den politisk-ideologiska tillhörigheten inom partiet, vilket också är det kriterium som tidigare ansetts ha minst betydelse. Även om en person framhåller att detta i någon mån kan påverkas av personvalsinslaget så kan betydelsen av personvalet sannolikt inte ses som någon huvud- Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... Tidigare undersökningar tyder på att det begränsade inslaget av personval i det svenska valsystemet medfört att några omfattande förändringar inte ägt rum (och 2004). En förklaring till att politisk-ideologisk tillhörighet i partiet totalt sett har rangordnats som den minst viktiga egenskapen kan vara att kommunpolitiken generellt sett inte anses innehålla omfattande politisk-ideologiska motsättningar. En annan möjlig förklaring är att det borde vara lättare att i fråga om kriterierna kring de invalda ledamöterna framhålla de mer kompetens- klingande termerna personliga kvaliteter och politisk erfarenhet än att hävda att dessa kandidater delvis getts företräde på grund av sin grupptillhörighet eller politisk-ideologiska tillhörighet. Ett par av partiernas nomineringsansvariga framhåller att kategorin politisk erfarenhet fått mindre betydelse. Genom partiernas svårigheter att rekrytera bland partiets krympande medlemsskara kan erfarenhet inhämtad utanför partiet komma att öka i betydelse, såsom till exempel erfarenhet av annat deltagande i offentligt liv. En svagare betoning av politisk erfarenhet, såsom att tidigare ha varit förtroendevald, kan vara förknippad med större möjligheter för invandrare och andra i partierna underrepresenterade grupper att ges chansen att flyttas fram i partierna. Även om betoningen av erfarenhet minskar förefaller dock kriteriet ändå tillmätas stor betydelse. Till skillnad från kategorierna politisk erfarenhet och politisk- ideologisk tillhörighet så kan betoningen av personliga kvaliteter kunna ge relativt stor hänsyn till vilka kandidater som kan attrahera väljare, även om det framgått att det här finns ett särskilt stort tolkningsutrymme. Fokuseringen på kandidaternas lyskraft och förmåga att nå ut med sitt budskap indikerar en relativt stark väljarorientering. Kanske kan betoningen av medialitet försvåra möjligheten för invandrare som bryter, även när dessa har en god retorisk förmåga och uppfyller mediernas krav på korta och kärnfulla svar. Ovanan från allmänhetens sida att lyssna till kandidater som bryter kan tänkas påverka partiernas nomine- ringsbeslut. kan just betydelsen av lyskraft och medialt genomslag vara till fördel för personer med invandrarbakgrund, genom den större mediala uppmärksamhet som inslaget av invandrare inte sällan kan tänkas medföra. Även om kompetens ofta framhålls som viktigt så lyfts grupptillhörighet fram mer kring de praktiska fallen som tas upp. Detta skulle kunna vara exempel på en förskjutning i riktning mot Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... att grupper får större betydelse. Att gruppkriteriet framhålls något tydligare i fråga om nya kandidater än i fråga om den allmänna synen på kriterier bör dock kunna bero på att det bland de nya ledamöterna finns en tydlig överrepresentation av ungdomar och kvinnor, detta bland annat eftersom nya kandidater relativt ofta förefaller kunna rekryteras utifrån viljan att öka representationen av underrepresenterade grupper. Det är tydligt att en särskilt viktig förändring som tas upp av de flesta nomineringsansvariga är grupptillhörighetens ökade betydelse, där främst kvinnor men också invandrare, ungdomar och handikappade framhålls. Grupptillhörighetens större betydelse framhålls av företrädare från alla partier. En intressant iakttagelse är att det kriterium som förefaller ges högst begränsad betydelse, politisk-ideologisk tillhörighet, också är det kriterium som kan vara förknippat med partiernas tidigare mer socialiserande funktion. När dagens partier numera är mer av så kallade Catch-all-partier, som syftar till att nå bredare väljargrupper, kan detta också innebära att den ideologiska tonvikten vid klass i viss mån kan ersättas av ett intresse för att locka grupper i allmänhet. Att betydelsen av gruppresentation anses ha fått en mer framträdande plats borde teoretiskt sett gagna personer med invandrarbakgrund och minska deras underrepresentation. Även om det främst är kvinnor som förefaller avses så nämner företrädare för partierna också relativt ofta just invandrare som grupp. Emellertid visade den tidigare genomgången av nomine- ringsrutinerna att, till skillnad från när det gäller kvinno- representation, används i fråga om invandrare inte en uttalad positiv särbehandling. De räknades varken in som grupp i kvo- teringen till valberedningarna eller när det gällde att korrigera för effekterna av negativ särbehandling vid provval och förenings- nomineringar. Vi ska i kommande avsnitt få en närmare bild av vilken vikt partiernas nomineringsansvariga ger både grupper i allmänhet och just invandrare som kategori. Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... 4.5.1Övergripande syn på grupper I kapitel 1 diskuterade vi den ökade öppenheten för grupp- representation i politiken i förhållande till åsiktsrepresentation. För att få en närmare bild av grupptillhörighetens betydelse i partierna har de nomineringsansvariga fått beskriva hur man ser på betydelsen av en proportionell representation av grupper i förhållande till att medborgarnas åsikter är proportionellt speglade. Här varierar åsikterna mycket. Grupprepresentation kan dock generellt sägas ha något starkare stöd. Många partiföreträdare motiverar detta med att de förtroendevaldas åsikter tenderar att påverkas av grupptillhörigheten. Företrädaren för i säger: Då är grupper viktigare. Det blir alltmer grupper . Jag tror att värderingar speglas mer av kön etcetera. Det kanske verkar lite motsägelsefullt med vår syn på grupper som jag beskrev tidigare, men det är min personliga uppfattning att det är så. Den nomineringsansvarige för i är en av dem som framhåller betydelsen av åsikter: Det sista [åsikter] är ju viktigt. För partier som bara tillvaratar gruppintressen är ju inte särskilt tilltalande i längden, för jag menar tar du föregångare, bondeförbundet, så var det ju ett extremt intresseparti för bönder, det hade egentligen ingen framtid. Den nomineringsansvarige för i ser inte någon av aspekterna som särskilt problematiska eller viktiga: Inget av dem är sådär otroligt problematiskt i . Vi går inte, åtminstone har jag alltid sagt att man kan inte gå till val och säga det som folk vill höra och därmed bli omvald. Sen lyssnar man naturligtvis. Sen när det gäller minoriteter. Kvinnor – ja. Invandrare – visst, i viss mån. Och även i någon mån handikappade. Han säger också att partierna genom deras olika bakgrund ofta ser till att olika klassmässiga grupper representeras, medan samtliga partier blivit alltmer medvetna om behovet av att kvinnor och invandrare representeras: Det ligger i sakens natur att socialdemokraterna kommer att leverera ett större antal kollektivanställda än vad gör. Så det gör att den delen inte är lika brännande. När det gäller kvinnor och Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... invandrare, där uppfattar jag att det i alla partier upplevs att man har ett särskilt ansvar och det känner vi verkligen i . om man tittar på andra grupper, fysiskt handikappade, kriminella. Ja vi har inte minst under 1980- och -90 talet arbetat för att handikappade ska få röster. Inför kravet på att välja antingen grupper eller åsikter som viktigaste princip för representation kunde dock de flesta politiker välja en av de två principerna. Att en knapp majoritet föredrog en proportionell representation av grupper reser frågan om intresset för grupper också avspeglar sig i riktlinjer för en jämn represen- tation i partierna. 4.5.2Betydelsen av partiernas policy för personer med invandrarbakgrund, kvinnor och ungdomar Som vi konstaterat har de nomineringsansvariga ofta framhållit att grupptillhörighet har relativt stor och ofta en ökad betydelse i nomineringsarbetet. Hänsyn till specifika grupper bör bland annat kunna påverkas av riktlinjer och rekommendationer för den sociala sammansättningen bland partiernas förtroendevalda. Om nu representationen av grupper visat sig vara betydelsefull är en fråga av betydelse i vilken mån detta avspeglar sig i en medvetenhet om riktlinjer och rekommendationer från de kommunala och centrala partiorganisationerna. Även om inslaget av påverkan från företrädare för partiernas riksorganisationer på kommunorganisa- tionernas slutliga valsedel beskrivs som närmast obefintligt så är det främst härifrån som riktlinjer och rekommendationer kring nomineringsprocessen kan ges. De skriftliga anvisningarna kring representationen av invandrare och andra grupper handlar i samtliga partier om rekommendationer, snarare än tvingande direktiv. Vad gäller kön har dock socialdemokraterna, vänster- partiet och fattat beslut om att listornas sammansättning ska varvas med hänsyn till kön. , och har i sin tur olika former av tydligare rekommendationer för jämnare könsrepresentation. Riktlinjer eller rekommendationer kring övriga grupper formuleras överlag något svagare i partierna. De flesta partier har rekom- menderat att hänsyn bör tas till ålder – ofta formulerat i termer av yngres representation. De flesta partier har som nämnts även på riksnivå i olika termer angivit kriterier för behovet av att ta hänsyn Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... till kandidaternas bakgrund i termer av bland annat yrke, etnicitet och geografisk bakgrund. De rekommendationer som utfärdats kring olika gruppers representation bland partiernas kandidater finns beskrivna i interna partidokument (såsom valplaner, valpärmar, eller rekommendationer kring personval). Frågan för detta avsnitt är dock i vilken mån dessa rekommendationer påverkat valberedningarnas arbete. När de nomineringsansvariga har gett sin syn på i vilken mån man i nomineringsarbetet utgått från de skriftliga direktiv eller målformuleringar som finns i fråga om underrepresenterade grupper uppger många att man har viss kännedom om de formu- leringar som kan finnas i partiprogram och andra partidokument. Främst nämns här vikten av en jämn fördelning när det gäller kön och ålder, och ibland nämns även utländsk bakgrund. Det är dock tydligt att medvetenheten om dessa reglers utformning och var de finns angivna vanligen är högst begränsad hos ordförandena i valberedningarna. De flesta uppger att man inte mer direkt utgått från sådana direktiv i nomineringsarbetet. Den nominerings- ansvarige för i beskriver detta: (I) Känner du till om det finns riktlinjer eller mål i partiet för representation av underrepresenterade grupper? Nej, jag kan inte säga att jag vet det. Det finns säkert i partiprogram eller liknande. Men det var inte så att vi tog upp partiboken och läste.