sou · GUB342 · 2007-01-01 00:00:00 — SOU 2006:42 Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar 6.7.2Genusperspektiv i den grundläggande högskoleutbildningen Regeringen har lyft fram vikten av genusperspek- tiv i den traditionella högskolans utbildningar i bland annat regler- ingsbrev och propositioner. har i samarbete med sekretariatet för genusforskning tagit fram en rad skrifter som beskriver hur genusperspektiv integrerats inom till exempel läkar- och juristutbildningen. Diskussioner om de scenkonstnärliga utbildningarna utifrån genusperspektiv har drivits främst av studenter enligt vad kommittén erfar. Detta hänger ihop med den tredje principen för jämställdhetspolitiskt förändringsarbete som vi presenterar i inled- ningskapitlet i betydelsen av organisering. Enskilda och organiserade studenters (framför allt kvinnors) arbete har haft en avgörande betydelse för att jämställdhets- och genusperspektiv har det utrymme på utbildningsanordnarnas dagordning som de faktiskt har , framför allt gäller detta teaterutbildningarna och DI. Studenterna har krävt och anordnat genusdagar, föreläsningar, seminarier och så vidare. För att citera en manlig student vid : Jag kräver att få lära mig om genusperspektiv och hur jag kan använda mig av det i mitt arbete. Omvärlden och framtida arbetsgivare utgår från att jag behärskar det. I våra samtal med utbildningarna framstår genusperspektiv som en generationsfråga där en yngre generation generellt bär med sig en större kunskap från bland annat gymnasiet. Det är studenter som varit initiativtagare och pådrivande men vid ett par av utbildningarna har även enskilda lärare tidigt gjort pionjärinsatser och försökt integrera genusperspektiv i sin undervisning. Några av universiteten och högskolorna har genomfört en organiserad fortbildning i genusperspektiv för fast anställda lärare. Kommittén vill lyfta fram utvecklingen på teaterutbildningarna i , och där studenters kamp och initiativ kommit att mötas upp av ledningen och där det framför allt i och pågår en mycket intressant och kreativ utveckling. Genusveckor och genusdagar har arran- gerats i samarbete mellan studenter och lärare. genomförde teaterutbildningen i ett såväl experimentellt som ett mer systematiskt arbete med att utveckla och kartlägga den Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar Ett införande av genusperspektiv i kursplanen planerades för kommitténs besök. Ledningen för i har tagit initiativ till ett banbrytande nationellt projekt där samtliga teaterutbildningar ska samarbeta för att öka medvetenheten och kunska- pen om hur ett genusperspektiv kan användas i den praktiska undervisningen.46 Det är kommitténs intryck att regeringen generellt lyckats med att styra verksamhet när det gäller såväl jämställdhetsarbete som genusperspektiv i undervisning och forskning. Detta gäller särskilt de utbildningsanordnare som redan prioriterar frågorna. I regler- ingsbrevet ingår också att samtliga universitet och hög- skolor ska rapportera hur genusperspektiv beaktas i utbildningen. Kommittén menar att krav på genus- och jämställdhetsperspektiv bör förtydligas i regleringsbrev till de högskolor som bedriver scenkonstnärliga utbildning, se kapitel 2 i detta betänkande. 6.8Strukturer i de grundläggande högskoleutbildningarna: Kanon, mästare-lärling och den självständiga studenten Kommittén har iakttagit två faktorer inom de scenkonstnärliga utbildningarna som är av stor betydelse för utbildningens utformning. Den ena är den betydelse som kanon47 spelar i det konstnärliga innehållet. Den andra är den mästar-lärlingpedagogik som vi introducerat ovan. De scenkonstnärliga utbildningarna bygger stora delar av sin undervisning på studenters möten med verk som anses vara av unik kvalitet och utövare som anses historiskt centrala. Dessa möten kan innebära nödvändig utveckling för studenterna inte bara på ett 46Projektbeskrivning Teaterhögskolornas samarbetsprojekt (2005) Att gestalta kön, se bilaga 7 i detta betänkande. 47Definition av kanon: ..det urval av litterära verk som vid läses i skolor, är föremål för forskning, hålls aktuella genom nyutgåvor osv. Detta urval beror av tidens värderingar och antas prägla nya generationers normer och litterära uppfattning. Därför är sådan kanonbildning numera föremål för studium och debatt inom den s.k. receptionsforskningen och inom undervisningsväsendet, särskilt i .. . SOU 2006:42 Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar konstnärligt utan även på ett tekniskt plan, inte minst för att stu- denterna med största sannolikhet kommer att möta dessa verk och upphovsmakare åtskilliga gånger under sitt yrkesliv. Kommittén erfar från samtalen med utbildningsanordnarnas led- ningsgrupper att den kanon som används i undervisningen på till exempel musik- och teaterutbildningar utgörs så gott som ute- slutande av verk skapade av män. Till exempel har alla teaterutbild- ningars grundblock i scenframställning sin bas i manliga drama- tikers texter (, och med flera). Samtliga teaterutbildningar har även sin pedagogiska bas i manliga föregångare och pedagogers arbeten och visioner. Det finns alltså överlag ytterst få verk av kvinnliga upphovsmän i den grundläggande högskoleutbildningen på landets samtliga scen- konstnärliga utbildningar. Däremot har enskilda lärare och till exempel kvinnliga pedagoger en mycket stark ställning på några av utbildningarna. I ett samtal uttryckte en kvinnlig teaterstudent sin frustration över det faktum att kanon ser ut som den gör och hänvisar henne till en viss typ av roller: Jag börjar spela kvinna innan jag spelar rollen. Villkoren för kvinnliga studenter inom en skådespelar- utbildning som bygger på en manlig kanon fördjupas i essä i detta betänkande. De kvinnor som intervjuat beskriver kanons betydelse i utbildningen på ett sätt som tyder på att kvinnor inte givits likvärdig utbildning som män. Skådespelarutbildningarna har själva formulerat proble- met på ett tydligt sätt i ansökan där projektet gestalta kön beskrivs:48 Vi upplever att det finns en stor omedvetenhet om de föreställningar om kön som förs vidare inom den praktiska undervisningen vid skåde- spelarutbildningarna i . Teatern - och därmed även skådespelar- utbildningen - präglas av en patriarkal syn på kön och könsrolls- mönster, som av tradition och hävd tämligen okritiskt vidare. Detta beror dels på teaterns tröghet som konstform, dels på att man redan som skådespelarstudent arbetar huvudsakligen med textmaterial och annat material (bild, media etc.) som tillhör den västerländska kanon inom konsten, vilken i sin tur tillhör en patriarkal historie- skrivning och kultursyn. Dessutom har flertalet ledande pedagoger inom scenframställning och portalfigurer inom skådespelaryrket av tradition varit män. Detta upplever vi som ett problem och en begränsning för såväl våra manliga som kvinnliga studenter. 48 Projektbeskrivning Teaterhögskolornas samarbetsprojekt (2005) Att gestalta kön, se bilaga 7 i detta betänkande. Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar Enligt de samtal kommittén har haft med representanter för de scenkonstnärliga utbildningsanordnarnas ledning, lärare och stu- denter är de flesta medvetna om att begränsningar i undervisning- ens innehåll påverkar graden av utrymme och möjligheten till utveckling som hänvisas studenter av olika kön i deras under- visning, till exempel inom opera- och teaterutbildningarnas scen- framställningsblock. Teaterutbildningarna försöker i vissa fall kringgå den manliga kanon och hitta alternativ för att ge sina studenter en mer jämställd utbildning där båda könen har samma möjligheter till att utvecklas och där båda könens erfarenheter tas till vara. På samtliga skåde- spelarutbildningar har vid ett eller flera tillfällen beställts pjäser skrivna av kvinnliga dramatiker till slutproduktioner. Opera- högskolan i har specialbeställt en nyskriven opera för att kunna erbjuda sina kvinnliga studenter intressanta kvinnoroller. , vid , har låtit kvinnor spela mansroller, inte bara i ett undersökande av kön, utan även för att ge kvinnliga studenter en drivande, stark, mångfacetterande roll att undersöka. På i har studenterna drivit igenom att få arbeta med texter med antingen enbart kvinnor eller män, då de upplevde att scenframställningen oftast innebar en ony- anserad kvinnoroll och en mansroll som ofta var den drivande och hade flest repliker. På har kvinnliga studenter drivit igenom att få dansa killroller. Detta arbete kommer att fördjupas inom ramen för ovan nämnda projekt. utmärker sig genom sin avsaknad av både kano- nisering och historieskrivning. Ytterst sällan återskapas verken av de främst kvinnliga pionjärer och stora koreografer som före- kommit och förekommer inom den moderna dansens snart hund- raåriga historia. En av förklaringarna kan vara den moderna dansens fokus på nyskapande. Här återproduceras inte verk som inom den klassiska baletten. Intressant att notera är att den klassiska baletten som åtnjuter en högre status också har en omfattande manlig upp- hovsskapande kanon.49 Kommittén erfar från samtalen att det finns en del mer eller mindre outtalade idéer på musikutbildningarna om att kvinnor inte kan spela vissa instrument och bilden av att kompositörer och dirigenter är män lever också kvar. I detta betänkande åskådliggör musikvetaren hur kvinnor utestängts från 49 se Hilton, i detta betänkande SOU 2006:42 Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar musikhistorien och hur kvalitetsbegrepp och kanonisering styrts historiskt bland annat utifrån idéer om manligt och kvinnligt.50 Även i juryarbetet vid musikutbildningarna uttrycks att det kan finnas en risk att den sökande bedöms enligt en manlig kanon, exempelvis inom jazzen, där det i princip saknas kvinnliga kanoni- serade förebilder på instrument medan sångerskorna är desto fler (något som också återspeglas i sammansättningen av musikutbild- ningarnas studenter). Vi menar att det är nödvändigt med insatser som höjer med- vetenheten om innehållet i kanon. Det finns kvinnliga upphovs- makare inom musik, teater, dans och möjligen även inom opera som måste ges utrymme. Skådespelarutbildningarna planerar att i ovan nämnda projekt ta hjälp av litteraturvetare för att inventera och utvidga den dramatik som studenterna arbetar med. Kommit- tén menar att sådan samverkan med forskare inom till exempel lit- teratur-, teater-, dans- och musikvetenskap som bedriver forskning om kvinnors insatser i historien, är en god strategi för att proble- matisera den kanon som utbildningarna bygger på. Studenterna bör få möjlighet att möta en rättvis bild av att kvinnor har varit upp- hovsmakare och uttolkare i långt större omfattning och än vad den nutida versionen av historien lär oss. Att varje generation kvinnliga scenkonstnärer ska tro att de tillhör den första eller möjligen den andra generationen som får ingå i den i övrigt manliga sfären är inte bara ett hinder för utveckling, det är också ovetenskapligt. Kommittén drar slutsatsen att den manliga kanoniseringen och frånvaron av en kvinnlig sådan på de scenkonstnärliga utbildning- arna påverkar maktstrukturerna och de värderingar som finns på högskolorna samt på vissa håll innebär konsekvenser för den prak- tiska undervisningen ur jämställdhetsperspektiv. Kommittén har i sitt remissvar på regeringens förslag till nya ex- amensbeskrivningar av de konstnärliga utbildningarna, föreslagit tillägg som innebär att studenterna bör visa ett kritiskt förhåll- ningssätt till kulturarvet och till samtida och historiska kvalitets- begrepp. 50 se , i detta betänkande Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar Musikutbildningarna menar att deras pedagogik bygger på mästare- lärlingtradition medan de övriga utbildningarna gärna vill markera att de tagit sig ifrån denna traditionella undervisningsform. De framhåller att de erbjuder sina studenter olika typer av verktyg och tekniker som studenterna självständigt kan väga mot varandra. Kommittén argumenterar i avsnittet ovan om jämställdhetsinte- grering i undervisningen för att mästare-lärlingtraditionen måste ges tydligare ramar för att jämställdhetssäkras. Kommitténs intryck av samtalen med musikutbildningarnas led- ningar i och är att det finns en medvetenhet om att mästare-lärlingstrukturen kan innebära problem. Det finns en vilja att förändra denna typ av pedagogik, inte minst för att gene- rera mer självständiga studenter. Majoriteten av studenterna på musikutbildningarna är mycket unga. De flesta kommer direkt från gymnasiet och beskrivs som villiga att rätta in sig i ledet, något som de sedan fortsätter att bära med sig under hela sin utbildning. Vissa utbildningsanordnare har försökt vidga studenternas kon- taktyta genom att införa mentorskap, ta in ytterligare förebilder från branschen och öka antalet lärare per student. Dessutom plane- ras yrkesförberedande kurser för att studenterna ska kunna vara mer självständiga i sina karriärsval och förhoppningsvis vara mindre beroende av sin huvudlärares inflytande och rekommendationer. Självklart är det inte bara studentens situation som påverkas av att ha så pass få huvudlärare och en så hårt knuten relation till sin huvudlärare. Även för lärarna kan detta givetvis upplevas som en belastning. Varje lärare har ett tungt ansvar för att just deras stu- denter ska lyckas både i sin utveckling men också i det långa loppet som verksam på en professionell arena. Kommittén har under utredningsarbetet fortsatt ha en dialog med , tidigare prefekt vid i här formulerar han problematiken i den gemensamma ansökan som musikutbildningarna i , och gjort för att finansiera forskningsprojektet äger läran- det? Ett viktigt riskområde som observerats i detta sammanhang är det ofta lika omedvetna som starka maktförhållande som råder i denna under- visningssituation. Denna oartikulerade och otillräckligt problemati- 51Johannes är tillträdande rektor för . 52Ansökan finns som bilaga 8 i detta betänkande. SOU 2006:42 Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar serade över- och underordning behöver undersökas ur genus- och jäm- ställdhetsperspektiv och andra maktperspektiv, som t.ex. påverkan på lärprocesserna och hur förmågan att möta förändringar påverkas. Vidare bör man undersöka hur maktordningen kan påverka studentens förmåga att möta ett diversifierat yrkesliv, där självständighet och förmåga att hitta nya och individuella lösningar kan vara angörande för arbetsmöjligheterna. innebär alltså en genomlysning av mästar-lär- lingpedagogiken och dess konsekvenser vid landets musikhög- skoleutbildningar. Kommittén menar att detta projekt skulle till- föra musikutbildningarna värdefull analys och redskap för föränd- ring. Även på de övriga scenkonstnärliga utbildningarna möter en stu- dent relativt sett begränsad krets av lärare. Studenterna kan vara rädda att ifrågasätta eller föra fram kritik, då lärarna ofta är paral- lellt aktiva inom sitt yrke och därför innebär direkta och viktiga kontakter med arbetslivet. Det finns också en extra känslighet inbyggd i den spegling man som student får då man arbetar med sig själv som verktyg i så stor utsträckning. Kommittén uppmuntrar en bred genomlysning av mästar-lär- lingpedagogiken och ser gärna fler lösningar som mentorer och parallella karriärs- och yrkesförebilder. Projektet äger läran- det ser kommittén som en början på en ovärderlig utveckling av genomlysningen av pedagogiken inom scenkonstnärliga utbild- ningar, och som kan ligga till grund för nya pedagogiska praktiker utifrån jämställda villkor. 6.8.3Samtalstema: Den självständiga studenten – en drömbild? Det finns en stark önskan vid de flesta scenkonstnärliga utbild- ningar om att öka studenternas självkänsla och möjlighet att for- mulera sig intellektuellt kring sitt arbete. I detta sammanhang är det viktigt att känna till bakgrunden: hur de scenkonstnärliga utbildningarna har gått ifrån att ha varit elevskolor, starkt knutna till en institutionsscen och byggda på mästare-lärlingrelationer, till att skiljas tydligare från det professionella arbetslivet. Detta genom beslut av regeringen, som syftade till att ge eleverna möjlighet att utbildas självständigt fria från branschinflytande. Med undantag för de konstnärliga högskoleutbildningarna i Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar inordnades högskoleutbildningen sedan i i större enheter i och med högskolereform. De konstnärliga högskole- utbildningarna i övriga landet inordnades i universiteten på respek- tive ort. I inrättades åtta konstnärliga högskolor. finns det sju kvar. Att de scenkonstnärliga utbildningarna fick hög- skolestatus ställde krav på att ett mer vetenskapligt förhållningssätt skulle samspela med det konstnärliga. Representanter från musikutbildningarna och musikbranschen har vid kommitténs seminarium såväl som vid våra besök uttryckt en vilja att bryta den kultur som råder både på utbildningarna och inom yrkeslivet där en musiker fostras till att inte ifrågasätta eller över huvud taget intellektualisera sitt yrke eller sin utbildnings- process. På pågår diskussioner om hur studenterna ska få mer plats för reflektion och mer teoretisk undervisning. Även inom teater- och operautbildningar på högskolenivå finns en strävan efter att individualisera utbildningen mer och ge studenterna fler verktyg för att analysera och verbalisera. Det borde finnas stora möjligheter att koppla ihop såväl jäm- ställdhetsarbete som genusperspektiv med diskussionerna om själv- ständigare studenter. Vissa lärosäten visar även prov på att så börjat ske. 6.9Faktorer som främjar respektive hindrar pedagogisk och konstnärlig förnyelse i de grundläggande högskoleutbildningarna Mötena med högskolorna har gett många intressanta samtal och här samlar vi de tankar, idéer och argument som har ventilerats både för och emot en jämställdhetssäkring och ett användande av genusperspektiv i undervisningen. Vi har mött diskussioner om genusperspektiv som en generationsfråga, behovet av kunskapslyft bland lärare, gästlärare och ledning, och även sett en diskussion om relationen mellan yrkesliv och skola och möjligheter till hur hög- skolorna sinsemellan kan utbyta kunskap. SOU 2006:42 Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar 6.9.1Samtalstema: Studenternas engagemang formulerades under samtalen som en generationsfråga. Detta reste i sin tur intressanta frågor, bland annat om hur studenternas kompetens bör och kan användas på bästa sätt då studenterna ofta besitter mer kunskap än sina lärare. Studenters engagemang har spelat och spelar en avgörande roll i utbildningarnas jämställdhetsarbete och i att integrera genus- perspektiv i utbildningarna. Frågorna har på flera håll drivits av såväl kvinnliga och manliga studenter. Vi vill gärna betona att organisering av studenter bör stödjas, enligt den princip om stöd till organisering som vi presenterar i betänkandets inledning. Studenters engagemang är en viktig påver- kande kraft. Men vi vill betona att arbetet med jämställd– hetsintegrering och med att integrera genusperspektiv i utbildningarna är ledningens ansvar och detta ansvar bör tas på ett mer självklart och omfattande sätt än vad som är fallet vid de allra flesta scenkonstnärliga utbildningar . Kommitténs bedömning är att det finns en stor vilja att i ökad utsträckning arbeta med jämställdhet på de scenkonstnärliga utbildningarna, och att det även finns en nyfikenhet och vilja att integrera jämställdheten i undervisningen. Det är också kommit- téns bedömning att det största hindret för jämställdhetsintegrering är att kunskap saknas, främst råder en brist på pedagogiska verktyg hos lärare och ledning. Teoretisk kunskap finns att hämta, föreläsningar hålls, semi- nariedagar arrangeras och så vidare. Men det saknas än så länge grundläggande verktyg för att de scenkonstnärliga utbildningarna ska kunna omfatta en könsmedveten pedagogik,53 något som i högsta grad även gäller och högskolor i stort. En svårighet med ett generellt kunskapslyft är att en stor del av de undervisande lärarna på landets konstnärliga högskolor är gäst- lärare. Även omsättningen av timlärare är på många skolor hög.54 En heltäckande fortbildning i jämställdhet för samtliga lärare, tim- 53Se (2001) I jämställdhetens tecken; semiologiska fragment, : Tryck & Medier. 54Musikhögskolan, vid , räknar till exempel med att cirka 200 lärare i olika anställningsformer anlitas. Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar anställda och gästlärare anses av vidtalade utbildningar som en omöjlig uppgift att genomföra. Det finns en insikt om de negativa effekterna på skolans jäm- ställdhetsarbete som den höga gäst- och timlärarkvoten kan ha. Ännu tycks det dock vara ett långt steg kvar innan kunskap om jämställdhets- och genusperspektiv är meriterande vid anställning av gästlärare och timlärare. De ovan nämnda projekten gestalta kön respektive Vem äger lärandet? är exempel på kompetenshöjande insatser som bygger på samarbete utbildningsanordnarna emellan. En av våra slutsatser efter att våra möten med utbildningsanordnarna, var att liknande eller skilda erfarenheter av förändringsarbete sällan utbyts. Det är positivt att detta sker . Kommittén rekommenderar att kompetens i genus- och jäm- ställdhetsperspektiv ska betraktas som meriterande när det gäller befordringar och anställning av fast och tillfälligt anställd under- visande personal. Kommittén föreslår att de scenkonstnärliga utbildningar som bedrivs av självständiga högskolor, ska ges i uppdrag att utforma utbildning i jämställdhetskunskap för undervisande personal. Sam- verkan med andra motsvarande konstnärliga utbildningar bör prio- riteras. Samarbete och erfarenhetsutbyte förstärker kompetenser. I förslagsdelen i detta betänkande ger kommittén förslag på att de samtliga undervisande lärare vid scenkonstnärliga högskole- utbildningar skall genomgå en pedagogisk utbildning där jämställd- het och genusperspektiv utgör en viktig del. 6.9.3Samtalstema:Relationen mellan yrkesliv och utbildning De scenkonstnärliga studenternas relation till sina framtida arbets- givare har historiskt varit uppe för diskussion vid ett flertal tillfäl- len. Är isolering från yrkelivet att föredra för att låta studenterna förkovra sig utan för stor påverkan utifrån? Eller ska de scenkonst- närliga utbildningarna ses som plantskolor med nära koppling direkt till det professionella livet? När riksdag och regering beslöt att inrätta självständiga teaterhögskolor och skilja från var tanken att ge stu- denterna möjlighet att förkovra sig och utvecklas självständigt. ansågs istället att studenterna behövde mer kon- SOU 2006:42 Bristande jämställdhet kännetecknar också vissa konstnärliga högskoleutbildningar takt med den professionella världen och bland annat praktikter- miner inrättades. En balans eftersträvas på utbildningarna. Kommittén har i sina möten med de scenkonstnärliga utbild- ningsanordnarna vid ett flertal tillfället mött frågan om hur pass radikala de som utbildningsanordnare kan vara i relation till hur yrkeslivet ser ut. I kommitténs möten med de scenkonstnärliga institutionerna har många representanter å sin sida satt sitt hopp till de scenkonstnärliga utbildningarna och menat att förändringen måste börja där. Var ska då förändringen börja? Att de scenkonst- närliga utbildningsanordnarna kan påverka långsiktigt framstår absolut som möjligt, är det talande när ett par rektorer beskriver hur deras kvinnliga teaterstudenter kommer tillbaka från praktikterminer vid institutionsteatrarna och har tappat mycket av glöden. Det verkar finnas en stor känslighet hos studenterna inför de signaler arbetsmarknad och bransch skickar, därför är det inte troligt att det kommer att räcka med radikalare utbildningar för att åstadkomma förändring.