sou · GUB345d2 · 2007-01-01 00:00:00 — En bok för alla samordnar också Bokjuryn, där barn röstar fram sina favoritböcker . Författarcentrum är en ideell organisation med 700 författare som medlemmar. Författarcentrum har fyra regionala organisationer, , Syd, Väst och Norr, som samarbetar i en gemensam riks- organisation. Målet för verksamheten är att föra ut litteratur i samhället och att värna yttrandefriheten. Ett av Författarcentrums viktigaste uppdrag är att stimulera barns och ungdoms läsande genom att initiera läsprojekt och för- medla författarbesök till skolorna. Föreningen driver en mängd olika läsprojekt runt om i . Det största är Läsning pågår, som är ett samarbete mellan Författarcentrum Öst och . Sedan starten har av grundskolor deltagit i projektet . Det innebär att ca 60 000 elever har fått för- fattarbesök. Ett hundratal författare har varit ute i skolorna och mött sina unga läsare. 2004 förmedlades 1.486 författarbesök av förmedlingarna i Norr, Öst, Syd och Väst. gick till barn- och ung- domsboksförfattare. Bokförlaget drivs inom ramen för Författarcentrum Öst. har Podium, med stöd från , löpande gett ut två- och flerspråkiga böcker varav många för barn och ung- dom. Podium har bland annat översatt fyra barnböcker till (, , zigenarhövdingens pojke och , bergets hövding samt & Morsan). (2004) av /bild: inne- håller fingerlekar på persiska och svenska för barn 0 . utkommer det tvåspråkiga seriealbumet (och svenska) av och . Podium initierar även utgivning på samiska, ett annat av minoritetsspråken, i och med höstens utgivning av – Poesi från Sápmi/Viiddus – Divttat Sámis. I denna tvåspråkiga (nordsamiska och svenska) antologi presenteras fyra samiska poeter: . Podiums böcker distribueras numera av i . Tre av böckerna på kan beställas kostnadsfritt från Liber till verk- samhet i modersmålet, genom ett samarbete mellan Podium, och . Barn och ungdomar har ett stort filmintresse. Redan små barn ser mycket film men inte i första hand på biograf utan på TV, video, dvd och via internet. av 3 6-åringarna tittar på video en genomsnittlig dag. Den genomsnittliga tittartiden har stigit per dag /03. har av 3 8-åringarna sett film på bio, allt enligt Barnbarometern 2002/2003. I huvudsak går barnen på bio tillsam- mans med familjen. Äldre barn och ungdomar går oftare på bio än småbarnen. I åldersgruppen 9 svarar att de varit på bio , motsvarande siffra för 15 24-åringar är enligt Kulturbarometern 2002. har biobesöken sjunkit och i första hand är det ung- domarna som stannar hemma. Att se film på bio är en möjlighet i första hand reserverad för barn som bor i större städer. Enligt uppgifter från är visserligen biograftätaste land, med över tusen registrerade biografer, men mindre än hälften av dessa visar fler än fem föreställningar . De flesta av dessa mest aktiva biografer ligger i större städer och de står för av biobesöken. Enligt är filmutbudet på den ordinarie biografrepertoaren ofta starkt begränsat, inte minst när det gäller film för barn och ungdom. enkätundersökning om 16-åringars kultur- och fritidsvanor, Arenor för alla1, visar att de flesta ungdomar ser film hemma – på alla de fyra orter som är med i undersökningen. Hur stor andel som ser film på bio varierar mellan bostadsorterna. I /ser av pojkarna film på biograf (tittar hemma) medan av pojkarna i ser film på bio. 1 Arenor för alla. En studie om ungas kultur- och fritidsvanor, , Ungdoms- styrelsen 2005. Kommuner och skolor spelar en viktig roll när det gäller att bereda möjlighet för unga att själva uttrycka sig med rörliga bilder. har många kommuner inrättat särskilda medieverkstäder eller animationsverkstäder där barn och ungdomar själva har kun- nat göra film på video. I takt med att videotekniken blivit enklare och billigare har förskolor och skolor i allt större utsträckning skaffat egen utrustning. Många skolor har gjort stora ansträngningar för att bredda sats- ningen på IT, från att gälla ordbehandling i datorer och informa- tionssökning på Internet, till ett mer omfattande arbete med digitalkameror och multimedia. Allt fler kommuner väljer också att vidga verksamhet till att också omfatta arbete med andra uttryck, som till exempel film och andra medier, vilket är betydelsefullt för att kunna möta ungas fritidsintresse för film- skapande. 1993 fördelade ett stöd till lokalt arbete med video. Detta stöd har i många kommuner haft stor betydelse för att initiera videoverkstäder, skolmedieverkstäder och lokal-tv stationer där barn och ungdomar getts möjlighet till eget skapande med rörliga bilder. En stor del av ansvaret för att främja barns- och ungdomars egna möjligheter att uttrycka sig med rörliga bilder vilar på regio- nala resurscentrum för film och video. Svenska Filminstitutets uppgift har blivit att samordna ett nationellt erfarenhetsutbyte och konsultativt delta i olika lokala och regionala utvecklingsprojekt tillsammans med skolor, lärarutbildningar eller föreningar. Samtliga 19 regionala resurscentrum för film och video arrangerar regionala festivaler med filmer gjorda av barn och ungdomar i regionen. arrangerar en nationell video- filmfestival för ung svensk film, kallad . Festi- valen är en tävling där filmare upp till tävlar i tre klasser. Festivalen arrangeras tillsammans med Folkets Hus i , , samt av det regionala resurscentrum för film och video som innehar särskilda nationella uppdrag inom området regional filmverksamhet. har blivit en allt vik- tigare mötesplats inte bara för unga filmskapare, utan också för de handledare och lärare som lokalt och regionalt arbetar med att stödja ungas filmskapande. har varje vår bjudit in unga filmare till en konferens på i , kallad Dröm- fabriken, där ungdomar som själva gör film har kunnat möta var- andra och diskutera film och filmskapande tillsammans med före- trädare för filmbranschen. 6.2.3Professionell film för barn Bland de fem mest sedda filmerna i finns två barn- filmer enligt Svenska Filminstitutets statistik över öppna film- visningar: (över 700 000 besökare) och Björnbröder (över 600 000 besökare). Bland de fem mest sedda svenska långfilmerna kommer barnfilm på andra och tredje plats: Hip Hip Hora! och Lilla Jönssonligan på kollo – de hade båda runt 300 000 besökare. Andra barnfilmer med stor publik var Spy Kids 3, Superhjältarna och Kogänget. Amerikanskt och animerat dominerar när det gäller barnfilm. Att producera film är dyrt. Enligt , barn- filmskonsulent på , kostar det åtminstone att göra en barnfilm i långfilmsformat. av Svenska Filminstitutets förhandsstöd ska gå till barnfilm, vilket ger barnfilmskonsulenten ca att fördela i förhands- stöd till långfilm, kortfilm, animerat och dokumentärer för barn. Stödets storlek är beroende av hur mycket pengar som kommer in via biljettintäkterna på bio. Stödet har i stort sett varit detsamma . har bestämt att ge pengar till tre lång- filmsprojekt . Minst en film per åldersgrupp är målet (5 , 9 och 13 ). Det innebär att varje film kan få 3 i stöd, resten måste sökas hos andra finansiärer – Tele- vision, regionala resurscentra för film och video, olika nordiska och europeiska filmfonder. Möjligheterna att få privata finansiärer till barnfilm är nästan obefintliga – barnpubliken är för liten och det är nästan omöjligt att spela ihop produktionskostnaderna. Animerat, kort- och novellfilm får en större andel av sina pro- duktionskostnader genom förhandsstödet – . lämnade in ett underlag till en ny svensk filmpolitik till . Där skriver man att det behövs en nysatsning på svensk barnfilm. Filminsti- tutet skriver att för att utveckla barnfilmen krävs: utvecklingsstöd till producenter av barnfilm, samarbete med televisionen, ökad satsning på animation och skriver också att det bör göras minst fem svenska långfilmer för barn för att bibehålla publikens intresse. Man föreslår också att insatserna för barnfilm bör för- dubblas under kommande avtalsperiod för filmavtalet. Det danska stödet till barnfilm ses som ett föredöme. Enligt den danska filmlagen ska av det statliga stödet till dansk film gå till barn- och ungdomsfilm, vilket resulterar i stöd till 5 6 långfilmer , dvs. ungefär dubbelt så mycket som i . kommer den statliga filmpolitiken att regle- ras dels i ett avtal mellan staten och film- och tv-branschen, dels genom anslag direkt från Utbildnings- och . Stöd till produktion av svensk barnfilm omfattas av filmavtal. 2010 garanterar detta avtal större anslag till produktion av barnfilm än tidigare avtal. Stöd till filmkulturell verksamhet, som till exempel film i skolan och stöd till regionala resurscentrum för film och video, regleras utanför avtalet med filmbranschen och beskrivs i propositionen Fokus på film en ny svensk filmpolitik, som presenterades vid regeringens sammanträde och som kommer att överlämnas till . 6.2.4Regionala resurscentrum för film och video Det finns 19 regionala resurscentrum för film och video. Dessa finansieras genom regionala och statliga medel, s.k. stöd till regionala resurscentrum för film och video.2 Flera resurs- centrum disponerar också medel från . Knutna till dessa resurscentra finns regionala film- och biografkonsulenter med uppgift att bl.a. stödja arbetet med film i skolan.3 2Från och med ingår detta stöd som en del av filmavtal. 3Texten om regionala resurscentrum är hämtad från samt Film för lust och läran- de – och , 2001. Verksamheten vid regionala resurscentrum bedrivs inom tre huvudområden: film- och mediepedagogik. De flesta regionala resurscentrum ger stöd till s.k. växthusprojekt eller garagefilm som riktar sig till unga filmare. Många resurs- centrum ger också stöd till professionell kort- och dokumentär- filmsproduktion, det gäller såväl ekonomiskt bidrag, utlån av tek- nik som handledning och kompetensutveckling till filmare. Ofta agerar resurscentrumen som producenter/samproducenter med krav på att produktionen har en tydlig regional koppling. Inom ramen för regionala resurscentrums verksamhet ingår att bibehålla och utveckla möjligheter att visa och distribuera film, där särskild tonvikt läggs på den regionalt producerade filmen. För att filmerna ska nå publik inom länet arrangeras på många håll regionala film- och videofestivaler. Dessutom visas filmerna ibland som förfilm på vissa biografer samt görs tillgängliga för utlåning på länets bibliotek. En del av filmerna når också en större publik genom att de exponeras på nationella och internationella festivaler. har visat allt fler kort- och novell- filmer varav många är regionalt producerade eller samproducerade. Den mediepedagogiska verksamheten vid regionala resurscentrum handlar om att öka möjligheterna för barn och unga till eget skapande med rörliga bilder, både på fritid och i skolan. När det gäller fritid rör det sig t.ex. om att stödja lokala videoverkstäder, filmstudios och filmläger för unga. Inom skolans område handlar det om att erbjuda lärare kompetensutveckling i hur man kan använda sig av rörlig bild i skolarbetet, både praktiskt och teore- Därtill verkar man för att initiera, stödja och utveckla arbetet med skolbio och övrigt filmpedagogiskt arbete i länets kommuner. Konsulenterna fyller här en viktig roll genom att arrangera regel- bundna nätverksträffar för kulturtjänstemän, lärare och projekt- ledare engagerade i skolbioverksamhet. Många regionala resurscentrum har inlett ett nära samarbete kring dessa frågor med lärarutbildningar vid de högskolor och universitet som finns i regionen. Tre regionala resurscentrum har av regeringen utsetts till produk- tionscentrum vilket innebär att de får statligt stöd för att producera långfilm i sina respektive regioner. Dessa är , Filmpool Nord och . Dessa tre agerar som sampro- ducenter med krav på rättigheter i de filmer man går in i. De ställer också krav på att hela eller delar av produktionen ska ske i det egna länet samt att lokala produktionsmedel ska komma till användning. Insatserna kan gälla såväl teknik och personal som ekonomiska resurser. utser regeringen ett treårigt nationellt uppdrag inom filmområdet, med tonvikt på barn och ungdom. Uppdraget låg först hos , togs över av Filmpool Nord och innehas 2003 2005 av Film i . Det finns ingen samlad utvärdering av de nationella uppdragen på filmområdet. I regeringsbeslutet till den nuvarande innehavaren av uppdraget, Film i , finns en tydlig inriktning på barn och ungdom. fortsätta att utveckla sin verksamhet som resurscentrum för film med tyngdpunkt på barn och ungdom samt sprida kunskaper och erfaren- heter inom sitt område. Med stöd i det nationella uppdraget ska Film i bidra till utveckling av unga filmare och filmarbetare, pro- duktion av kort- och dokumentärfilm, film- och mediepedagogiskt arbete bl.a. med inriktning på skolor, spridning av visning av kvalitets- film samt biografen roll som kulturell mötesplats. Svenska Filminstitutets satsning på skolbio, där kommuner stimu- lerats att lokalt organisera filmvisningar på biograf som följs upp med diskussioner och arbete i skolan, har rönt stort genomslag. Ett mål med satsningen har varit att öka uthyrningen av kva- litetsfilm och utnyttjandet av biograflokaler då lokalerna annars ofta står tomma. Ett annat mål har varit att förmå varje kommun att ta in biograffrågorna som ett ansvarsområde i den lokala kulturpolitiken eller utbildningspolitiken och att verk- samhet med film i skolan förs in i kommunala skolplaner och i skolornas lokala arbetsplaner. Ett tredje mål har varit att lyfta fram filmens möjligheter i skolan genom att skapa ett intresse för filmen som konstart och väcka ett mediekritiskt tänkande. Syftet med stödet är att öka möjligheterna för barn och ung- domar att se kvalitetsfilm på biograf och fördjupa sina kunskaper om rörliga bilder. Stödet, som kallas stöd till lokal filmkulturell verksamhet för barn och ungdom, fördelas . Stöd ges till skolor och kommuner för att anordna filmvisningar på biograf för barn och ungdom. Stöd ges i huvudsak för att initiera projekt som ska finansieras med lokala medel och beviljas i taget, som regel under högst . har öppnat för möjligheten att få stöd ett fjärde år för att utvärdera och utveckla verksamheten med film i skolan. Allt fler kommuner har valt att utnyttja denna möjlighet för att dokumentera genomförda insatser och formulera visioner för det fortsatta arbetet med film och andra medier i skolan. I denna ansökningsomgång har åtta kommuner beviljats stöd för att ytterligare utveckla verksamhet med film och medier i skolan. Verksamheten med film i skolan i kommuner följs upp och utvärderas kvantitativt genom en årlig enkät till kommuner. Resultatet presenteras i den årliga rapporten 2004 bedrevs organiserad skolbioverksamhet i 181 av 290 kommuner. 120 av dessa kommuner finansierade verksamheten med lokala medel, utan stöd av Svenska Filminsti- tutet. Det totala antalet visningar uppgick till 4 575 och den totala publiken beräknas till 687 000 besökare. Detta är en dold publik som inte är synlig i den officiella film- och biografstatistiken som enbart bygger på besök vid så kallade öppna visningar. har fördelat till 45 projekt för att stimulera verksamhet med skolbio och annan mediepedagogisk verksamhet. Till stöd för kommuner som önskat utveckla arbetet med film och andra medier i skolan har tillsammans med Myndigheten för skolutveckling tagit fram ett underlag kallat Agenda M – Diskussionsunderlag för ett mediepedagogiskt utvecklingsarbete. Syftet med materialet är att ge lärare, skolledare, kulturtjänstemän och politiker inspiration och idéer för att stärka och utveckla arbetet med medier där frågan om skolbio och elevers eget filmskapande sätts i relation till övriga satsningar på medier och IT i skolan. har sammanlagt 26 kommuner beviljats stöd ur anslaget för lokal filmkulturell verksamhet för barn och ungdom för att dokumentera, utvärdera och utveckla verksamhet med film och medier i skolan i enlighet med Agenda M. Försöks- verksamheten har i flera kommuner lett fram till att det filmpeda- gogiska arbetet stärkt sin ställning, bland annat genom politiska beslut, satsningar på kompetensutveckling samt ökad samverkan mellan politiker, skolledare och pedagoger. De rapporter och utvärderingar som tagits fram i kommunerna beskriver hur arbetet med film och andra medier på ett vitalt sätt bidragit till att utveckla arbetsformerna i skolan. Film och andra medier har banat väg för elevaktiva arbetssätt, lärarens roll som handledare har utvecklats, elever med skilda talanger och intressen har kunnat träda fram, elevernas inflytande över skolarbetets plane- ring och genomförande har ökat. Under 2004 beräknar att det förekom verksamhet med filmklubbar för barn på fritid i 76 kom- muner. Den totala publiken vid dessa visningar uppskattas till 67 000 besök. Dessa besök omfattas inte av den officiella biograf- statistiken. Statistiken rörande dessa övriga barnfilmvisningar är inte fullständig utan bygger på uppgifter som framkommit i sam- band med Svenska Filminstitutets kartläggning av skolbioverksam- heten i . Någon fullständig kartläggning av barnfilmklubbar i finns inte. arrangeras Barn- och ungdomsfilmfestivalen i , BUFF. arrangerar en särskild barnfilmfestival, kallad Junior. I samband med andra festivaler, som Internationella Kort- filmfestival och Internationella , arrangeras sär- skilda filmvisningar för barn och ungdom. Antalet besök vid slutna barn- och ungdomsfilmvisningar i form av filmklubbar och festivaler beräknas sammanlagt uppgå till nära 100 000 besök . De omfattas inte av den officiella biograf- statistiken. Dessa visningar möjliggörs i hög utsträckning av de stöd som finns till som tagit ett ökat ansvar för att etablera och utveckla ungdomsfilm- klubbar samt de stöd som finns till filmfestivaler i . 6.2.8Textning och syntolkning av svensk film på bio, video och dvd fördelar ett stöd till svensk- textning av svensk film samt till så kallade syntolkade filmvis- ningar. Syftet med stödet är att ge hörselskadade och synskadade möjlighet att ta del av film, framför allt svensk film. Stödets totala budget är cirka 1,4 mnkr . I referensgruppen för stödet sitter, förutom handläggare från , representanter från , och . Stöd till textning av svensk film Stödet till textning av svensk film omfattar film på bio, video och dvd. I praktiken svensktextas i stort sett inga svenska filmer på video utan fokus ligger på svenska filmer på bio och dvd. var hörselskadade och döva i stort sett helt utestängda från att ta del av svensk film på bio och dvd. är situationen radikalt förändrad. När stödet till textning av svensk film på bio inrättades fanns det hos många filmdistributörer ett motstånd mot att överhuvudtaget söka stödpengar för att ta fram textade svenska filmkopior. Trots att dessa kopior i princip blev kostnadsfria för distributörerna ansågs det ändå vara en förlustaffär att distribuera filmkopior av svensk film textade på svenska. Under de år som stödet funnits har distributörernas inställning förändrats. hade drygt 30 svenska filmer biopremiär. Cirka 20 av dessa filmer fick en eller flera biografkopior textade med stöd från . De textade svenska biografkopiorna visades sedan på den ordinarie biorepertoaren, framför allt i större städer som men även på mindre orter. Bland de svenska biofilmer som textades finns de flesta av årets kommersiella succéer, som Såsom i himmelen, Mas- jävlar, Hip Hip Hora! och Populärmusik från Vittula, men även smalare titlar som dokumentärfilmerna Armbryterskan från Ensam- heten och Med kameran som tröst del 2. Även om en stor andel av de svenska biografpremiärerna förses med svensk text är det dock inte säkert att dessa textade filmkopior verkligen når ut till sin huvudsakliga målgrupp. Få extra marknadsföringsåtgärder görs för att synliggöra de textade kopiorna på repertoaren – det finns alltså en risk att de hörsel- skadade och döva helt enkelt inte hittar visningarna av textad svensk film. För att råda bot på detta informationsproblem har på sin hemsida, , skapat . Här kan man få tips om vilka textade biograffilmer och textade teaterföreställningar som visas på reper- toaren i de större städerna. Ett annat problem är att de textade filmkopiorna ofta blir styvmoderligt behandlade på biografreper- toaren och visas på sämre tider än de otextade kopiorna av samma film. Dvd är det mest effektiva mediet för att sprida svensk film till hörselskadade och döva. En svensk textfil läggs på den vanliga dvd- utgåvan. Sedan kan den enskilde användaren välja om den svenska texten ska vara synlig eller inte. Detta gör att det dessutom är ett billigt sätt för svensktextad svensk film att nå sina målgrupper. De allra flesta nyproducerade svenska långfilmer som ges ut på dvd är försedda med svensk text. Detta gäller även en stor del av dvd-utgåvorna med svenska filmklassiker. Exempelvis kommer samtliga titlar i SF:s stora utgivning av att textas med stöd från . Visst stöd fördelas även till textning av svenskdubbad utländsk barnfilm på dvd. 2004 beviljades stöd till textning av cirka 145 dvd-filmer. Stöd till syntolkning av film Så kallade syntolkade filmvisningar på bio arrangeras över hela landet. är det distrikten inom som står bakom dessa visningar. I korthet innebär en syntolkad filmvisning att en person som är närvarande i biografsalongen – en syntolk – kompletterar det ordinarie filmljudet med en berättar- röst, som förklarar vad som sker i bild och som på det sättet för berättelsen framåt. I första hand är det svenska filmer som syn- tolkas. Främsta anledningen till detta är att det är svårt för publiken att följa en utländsk dialog tillsammans med en svensk berättarröst. arrangerades få syntolkade filmvisningar på svenska biografer. Finansiering till en sådan verksamhet saknades nästan helt. har drygt tio distrikt inom , , fått till stånd en regelbunden syntolkningsverksam- het. Detta har möjliggjorts genom stödet från Svenska Filminsti- tutet som både finansierat de syntolkade filmvisningarna och de investeringar som behövs för att starta en sådan verksamhet – inköp av nödvändig utrustning samt utbildning av syntolkar. arrangerades ungefär 60 syntolkade filmvisningar över hela landet med stöd från , från i norr till i söder. De populäraste svenska biograffilmerna är de filmer som man i första hand väljer till den syntolkade repertoaren. Såsom i himmelen och Populärmusik från Vittula är de filmer som syntolkats flest gånger . pågår förhandlingar om ett nytt filmavtal och en ny filmpolitik som reglerar Svenska Filminstitutets verksamhet . Att göra svensk film tillgänglig för funktions- hindrade är ett fortsatt prioriterat område. Allt talar för att stödet till textning och syntolkning av film kommer att finnas även . De flesta små barn i går på teater åtminstone en gång . av 3-8-åringarna var på teater eller opera , enligt Barnbarometern 2002/2003. var på teater/opera men gick . Barn till högutbildade föräldrar går oftare än barn till lågutbildade föräldrar: av barnen till hög- utbildade föräldrar gick på teater/opera jämfört av barnen till kortutbildade föräldrar. Mer än hälften av besöken skedde med skolan eller förskolan: av alla barn gick på teater i sällskap med skola/förskola och gick med sin familj. Pojkar och flickor går lika ofta på teater/opera i den här åldersgruppen. Ju äldre barnen blir desto mindre går de på teater. Dessutom ökar skillnaderna i teatervanor mellan flickor och pojkar med stigande ålder. För 9 14-åringar är det ännu ingen större skillnad i teater- eller musikteaterbesök mellan pojkar och flickor av pojkarna och av flickorna hade besökt teatern enligt Kulturbarometern 2002. Men för 15 24-åringar har skillna- den blivit stor, pojkar mot flickor. För de här åldrarna innehåller statistiken inga uppgifter om huruvida barnen gick på teater i sällskap med familjen eller skolan. Hur många barn och ungdomar som spelar teater på sin fritid har vi inga samlade uppgifter om. Barnbarometern och Kulturbarometern frågar inte om eget utövande när det gäller teater. Däremot finns det en del siffror som visar vilka möjligheter det finns för barn och ungdomar att delta i teaterverksamhet.