sou · GUB355 · 2007-01-01 00:00:00 — 8 kap. 1 § FRL Vid den reform som syftade till förstärkt skydd för försäk- ringstagare i livförsäkringsbolag ändrades bestämmelsen om styrel- sens sammansättning för ömsesidiga försäkringsbolag i 8 kap. 1 § FRL på samma sätt som för icke-vinstutdelande livförsäkrings- aktiebolag (se ovan avsnitt 9.7 för en närmare beskrivning). Det innebär att mer än hälften av styrelseledamöterna skall vara personer som varken är anställda i bolaget eller anställda eller styrelseledamöter i företag som ingår i samma koncern som bolaget eller i en företagsgrupp av motsvarande slag. Motiven för ändringen var att öka styrelsens oberoende i förhållande till anställda i ledande positioner i bolaget och i förhållande till styrelsen och anställda i andra bolag i samma företagsgrupp. Ett av de viktigaste beslut som en stämma har att fatta är att utse styrelseledamöter. Inskränk- ningar i denna rätt innebär i sig begränsningar i möjligheterna till en god ägarstyrning, vilket även konstaterades i förarbetena till nämnda lagändring. De förslag som har behandlats i avsnitt 8.3 har till syfte att stärka delägarnas inflytande i ömsesidiga livförsäk- ringsbolag. Som framgår nedan föreslås motsvarande även för ömsesidiga skadeförsäkringsbolag. Att behålla nu aktuellt krav på vilka som får vara styrelseledamöter i ömsesidiga försäkringsbolag skulle därför motverka utredningens förslag för att stärka delägarnas inflytande. Vad som talar för att behålla kravet på en oberoende styrelse är önskemålet om en samordning med den associationsrättsliga regleringen på bankområdet. För både bank- aktiebolag och kreditmarknadsföreningar gäller att styrelsen till övervägande del skall bestå av personer som inte sitter i institutets ledning eller annars är anställda i koncernen. Som ovan angetts vid övervägandena beträffande försäkringsaktiebolag gör sig motivet till det kravet, nämligen att upprätthålla styrelsens funktion som effektivt tillsynsorgan, starkt gällande i all viktig affärsverksamhet utan att ett sådant krav införts i ABL. För försäkringsaktiebolag har utredningen bedömt att förutsättningarna för en aktiv ägar- styrning, vilket är ett viktigt syfte med den reform som föreslås, torde förbättras om ägarna ges möjlighet att utan alltför långt- gående begränsningar utse styrelsen, varför det för dessa bolag föreslagits att en bestämmelse om styrelsens oberoende inte vidare bör gälla. Mot den bakgrunden finns inte anledning att göra en annan bedömning för ömsesidiga försäkringsbolag. Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag Det kan i sammanhanget nämnas att styrelsens oberoende behandlas i Svensk kod för bolagsstyrning. Kodens regler är avsedda för aktiemarknadsbolag men anses kunna tillämpas av andra bolag som har ett spritt ägar- eller allmänintresse, t.ex. ömsesidiga försäkringsbolag. I koden anges att majoriteten av de bolagsstämmovalda styrelseledamöterna skall vara oberoende i för- hållande till bolaget och bolagsledningen. En styrelseledamot skall anses beroende om han eller hon är eller har varit bl.a. verkställande direktör eller anställd i bolaget eller ett närstående företag. Där- emot anges inte ett uppdrag som styrelseledamot i ett annat när- stående bolag som ett beroende. 8 kap. 2 § FRL Den personkrets som kan ansöka om att rätten skall utse en styrelseledamot när någon som har rätt att utse sådan inte fullgjort detta är utvidgad för ömsesidiga försäkringsbolag i jämförelse med bestämmelserna i 5 kap. 2 § tredje stycket FL och omfattar enligt 8 kap. 2 § FRL även delegerade och garanter. Ordningen med garantikapital har ovan föreslagits skall gälla även fortsättningsvis. Med den ställning garantikapitalet har skulle det kunna hävdas att garanterna har ett berättigat intresse av att det i bolaget finns en fulltalig styrelse och att garanterna därför även i fortsättningen bör kunna ansöka om utseende av styrelseledamot i den angivna situa- tionen. I FL kan emellertid sådan begäran göras av den vars rätt kan vara beroende av att det finns någon som kan företräda föreningen. Det ger enligt utredningens mening tillräckliga möjligheter även för garanter att bevaka sina intressen. Något behov av en uttrycklig bestämmelse i detta avseende kan därför inte finnas. När det sedan gäller delegerade kan det sättas i fråga om det bör finnas en skillnad jämfört med fullmäktig i en förening. I både ömsesidiga försäkringsbolag och ekonomiska föreningar har delägarna respektive medlemmarna rätt att ansöka om att en styrelseledamot skall utses. I avsnitt 8.3.6 föreslås en förstärkt rätt till insyn för delägare i ömsesidiga försäkringsbolag i de fall delegerade utses motsvarande den som gäller för medlemmar i en ekonomisk förening. Denna förstärkta insynsrätt ger delägarna en större möjlighet än vad som gäller att hålla sig informerade om verksamheten i bolaget även om delegerade är utsedda. Något skäl att fortsättningsvis behålla möjligheten för Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag delegerade att ansöka om rättens förordande av ersättare finns därför inte. 8 kap. 12 och 15 §§ FRL Vid den reform som syftade till förstärkt skydd för försäk- ringstagare i livförsäkringsbolag ändrades bestämmelserna om jäv i 8 kap. 12 § FRL på samma sätt som för icke-vinstutdelande livförsäkringsaktiebolag, efter förebild av motsvarande bestäm- melse aktiebolagslag. I förhållande till 6 kap. 10 § FL innebär jävsbestämmelsen i FRL den ytterligare begränsningen att en styrelseledamot eller verkställande direktör inte får handlägga en fråga om avtal mellan bolaget och en juridisk person som styrelse- ledamoten eller den verkställande direktören ensam eller tillsam- mans med någon annan får företräda. Denna ytterligare begräns- ning gäller emellertid inte för ömsesidiga försäkringsbolag om det äger samtliga aktier i bolagets motpart och motparten är ett annat bolag än ett icke-vinstutdelande livförsäkringsaktiebolag, dvs. avtal mellan det ömsesidiga försäkringsbolaget och dess helägda dotter- bolag (under förutsättning att det inte är ett icke-vinstutdelande livförsäkringsaktiebolag). Den generalklausul som riktar sig till styrelsen och andra ställ- företrädare, 8 kap. 15 § FRL, innebär i förhållande till motsvarande bestämmelse i 6 kap. 13 § FL att den grupp som inte otillbörligt får gynnas eller missgynnas uttryckligen också omfattar garanter. Genom reformen gjordes dessutom ett tillägg till gruppen som inte får missgynnas så att den numera omfattar även försäk- ringstagare eller andra ersättningsberättigade som på grund av försäkringsavtal har rätt till en andel av de ackumulerade vinster som har uppstått i rörelsen. Vidare får en ställföreträdare inte följa en föreskrift av ett bolagsorgan om föreskriften inte gäller för att den står i strid med FRL eller ÅRFL. Garanternas ställning i generalklausulen stärktes vid FRL:s till- komst. Bestämmelsen utformades med motsvarande bestämmelse aktiebolagslag som förebild, varvid aktieägare och garanter likställdes i detta sammanhang (se prop. 1981/82:180 s. 213). Ordningen med garantikapital i ömsesidiga försäkringsbolag skall, enligt vad ovan sagts, behållas. Det skulle därför kunna finnas skäl att behålla garanternas ställning i generalklausulen. Något mot- svarande gäller å andra sidan inte för förlagsandelsinnehavare i Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag generalklausulen i FL, vilken endast skyddar föreningen och medlemmarna. Något skäl att ge garanter en annan ställning i detta sammanhang än förlagsandelsinnehavare kan inte anses finnas varför en särregel inte föreslås för detta. De förslag som lämnats i avsnitt 8.3 stärker livförsäkringstagar- nas ställning i ömsesidiga livförsäkringsbolag. Det kommer dock i ömsesidiga livförsäkringsbolag även i fortsättningen vara möjligt att ansamla överskottsmedel i en konsolideringsfond. Mot den bakgrunden skulle det kunna finnas behov av ett uttryckligt skydd för försäkringstagarna i generalklausulen. De är emellertid delägare och i denna egenskap skyddade av generalklausulen, varför något behov av en särregel inte kan anses finnas. De som däremot endast har ställning av ersättningsberättigade, utan att vara försäkrings- tagare, är normalt inte delägare. Det är endast om bolagsordningen föreskriver det som även försäkrade är delägare, vilket kan vara fallet vid kollektivavtalade försäkringar. För försäkrade, som inte är delägare, skulle därför behov av ett uttryckligt skydd i generalklausulen kunna finnas. Inför den senaste ändringen av generalklausulen uttalade Lagrådet att eftersom försäkringstagarna och andra ersättningsberättigade är de reella ägarna av det egna kapitalet talar skäl för att generalklausulen genom en analog tillämpning skyddar dessa personer (se prop. 2003/04:109 s. 91). Lagrådet ansåg dock ett förtydligande lämpligt. Att bibehålla en bestämmelse som endast syftar till att förtydliga ställningen för ersättningsberättigade som inte är försäkringstagare och inte heller delägare kan mot bakgrund av Lagrådets bedömning inte anses erforderligt. Det föreslås därför inte någon sådan särregel. Det finns dock även i fortsättningen skäl att behålla särregler om jäv, med den justeringen att det mot bakgrund av utredningens förslag om icke-vinstutdelande livförsäkringsaktiebolag inte finns skäl att behålla särregler avseende dessa. Även en särbestämmelse om att en ställföreträdare inte får följa en föreskrift av ett bolags- organ om föreskriften inte gäller för att den står i strid med FRL eller ÅRFL bör införas. Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag 8 kap. 8 och 18 §§ FRL I ett ömsesidigt försäkringsbolag skall styrelsen enligt 8 kap. 8 § FRL fastställa försäkringstekniska riktlinjer, placeringsriktlinjer och riktlinjer för hantering av intressekonflikter. Styrelsen ansvarar för att riktlinjerna följs och skall fortlöpande pröva om de behöver ändras. Det saknas anledning att göra annan bedömning än för försäkringsaktiebolag, varför dessa krav skall kvarstå, se ovan. I 8 kap. 18 § FRL föreskrivs att en aktuarie skall utses samt anges dennes ansvar och kompetens. Det finns inte skäl att nu göra ändringar i denna bestämmelse. Även på denna punkt överens- stämmer bedömningen med den som gjorts i fråga om försäkrings- aktiebolag. Särregel föreslagen för försäkringsaktiebolag För försäkringsaktiebolag har utredningen i avsnitt 9.7 föreslagit att styrelsens ordförande innan styrelseval hålls lämnar uppgift om vilka uppdrag den person valet avser har i andra företag. Mot bakgrund av styrelsens betydelse även i ett ömsesidigt försäkrings- bolag bör motsvarande krav gälla också i dessa. Utredningens förslag: om föreningsstämma skall gälla ömsesidiga försäkringsbolag. För att ändra bolagsord- ningen skall det dock vara tillräckligt med en majoritet på två tredjedelar av samtliga röstande. Vid ändringar som avser uttaxering behålls de nu gällande skyddsreglerna för delägare. Det införs en regel om att beslut om ansökan om förlängning av verksamhetstillstånd skall fattas av stämman. En särregel införs som möjliggör att garanter erhåller rösträtt vid bolagsstämman. På samma sätt som i ömsesidiga livförsäkringsbolag skall full- mäktige i ömsesidiga skadeförsäkringsbolag endast kunna utses av delägare eller ställföreträdare för dessa. En särregel införs om att en fullmäktig inte behöver vara delägare. Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag Bestämmelserna om föreningsstämma finns i 7 kap. Varje med- lem har vid en föreningsstämma en röst, om inte annat anges i stadgarna. Föreningsstämmans befogenheter kan helt eller delvis över- lämnas åt särskilt valda fullmäktige. Fullmäktiges befogenhet, hur de skall utses och tiden för deras uppdrag, högst , skall regle- ras i stadgarna. Endast medlem i föreningen, eller någon som kan väljas till styrelseledamot i föreningen, kan utses till fullmäktig. Ett fullmäktigsammanträde anses som föreningsstämma. En fullmäktig kan inte rösta genom ombud. Medlemmarna skall underrättas om beslut av fullmäktige vid vissa ändringar av stadgarna eller fusion. Även om fullmäktige har utsetts behåller medlemmarna vissa rättigheter. Frågor rörande fullmäktige har även behandlats i avsnitt 8.3. Beslut om att ändra stadgarna fattas av stämman. Beslutet är giltigt om samtliga röstberättigade har förenat sig om det. Annars är beslutet giltigt om det har fattats på två på varandra följande stämmor och beslutet på den senare av dessa stämmor har biträtts av minst två tredjedelar av de röstande. I vissa fall krävs dock en större majoritet. Stadgarna kan ställa ytterligare krav för ändring av stadgarna och i vissa fall krävs regeringens medgivande. För kreditmarknadsföreningar finns endast en särregel, som har att göra med regler om sekretess i kreditverksamhet. Skyldigheten enligt FL för styrelsen och verkställande direktören att lämna upplysningar på bolagsstämman skall fullgöras endast om det kan göras utan nämnvärd olägenhet för enskild. Om styrelsen har funnit att det finns hinder mot att lämna upplysningar skall dessa i stället lämnas till revisorerna. Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag Bestämmelserna om bolagsstämman i ömsesidiga försäkringsbolag finns i 9 kap. FRL. De överensstämmer i huvudsak med den reglering som gäller för ekonomiska föreningar. Vissa skillnader finns dock. Om bolagsordningen i ett ömsesidigt försäkringsbolag innehåller bestämmelser om att delägarnas rätt att besluta om försäkrings- bolagets angelägenheter skall tillkomma särskilt utsedda delegerade får delägarna inte utöva någon beslutanderätt vid stämman. Några närmare bestämmelser om delegerade finns inte för ömsesidiga försäkringsbolag, inte heller någon skyldighet att underrätta del- ägare om vissa fullmäktigbeslut. För att ändra bolagsordningen i ett ömsesidigt försäkringsbolag är det tillräckligt att två tredjedelar av samtliga röstande har biträtt beslutet. Beslut om att ansöka om att förlänga en tidsbegränsad koncession fattas av ordinarie stämma. Bolagsordningsändringar i ömsesidiga försäkringsbolag kräver godkän- nande. Vid sidan av delägare eller delegerade kan även garanter ges beslutanderätt på bolagsstämman. 7 kap. 1 § FL Varje medlem har en röst, om inte annat anges i stadgarna. Princi- pen en medlem – en röst har ansetts uttrycka ett demokratiskt synsätt som har grundläggande betydelse för den ekonomiska föreningsrörelsen, men det har ändå getts frihet att i stadgarna göra avsteg från denna huvudregel (se prop. 1986/87:7 s. 64 f.). För en ekonomisk förening är det enligt 1 kap. 1 § femte stycket FL utmärkande att den uppfyller särskilda villkor i fråga om bl.a. rösträtt. Vid stämman i ett ömsesidigt försäkringsbolag utövar enligt 9 kap. 1 § FRL delägare, delegerade och garanter sin rätt att besluta i bolagets angelägenheter. När det gäller delägare finns inte någon bestämmelse motsvarande den i FL om att en medlem har en röst. Det torde dock enligt gällande ordning vara det normala. En annan ordning skulle kunna tänkas och har tidigare ansetts självklar. Tilldelandet av rösträtt har ansetts inte kunna ske oberoende av Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag t.ex. de särskilda försäkringarnas storlek och av den tid den enskilde försäkringstagaren varit delägare i bolaget (se Skarstedt, Lagen om försäkringsrörelse av m.m., 1918, s. 120). En rösträtt som är beroende av t.ex. försäkringskapitalets storlek inom livförsäkring skulle kunna ge ett större inflytande för de som har bidragit med mer riskkapital i ett livförsäkringsbolag. En sådan lösning kan dock föra med sig praktiska problem när det gäller att fastställa antalet röster eftersom försäkringskapitalet inte är över tiden. De flesta försäkringsbolag har inte heller försäkringsavtal som är homogena utan har ett varierat produkt- sortiment. Det kan därför vara svårt att hitta ett objektivt sätt att fördela antalet röster så att inte en kategori delägare missgynnas till förmån för en annan. Utredningen känner inte till något ömsesidigt försäkringsbolag som har någon annan rösträttsregel än att varje delägare har en röst. Något hinder mot att bestämmelserna i skall gälla även för delägare i ömsesidiga försäkringsbolag kan därför inte anses finnas utan anser utredningen fastmer att det är en regel som är väl ägnad för ömsesidiga försäkringsbolag. Principen en delägare – en röst bildar utgångspunkt även för ömsesidiga företag i andra länder. 7 kap. 2 § FL En medlem kan utöva sin rätt vid föreningsstämman genom ombud. Det är dock endast medlemmens make eller sambo eller en annan medlem som får vara ombud, om inte annat anges i stadgarna. En medlem som är juridisk person får företrädas av ombud som inte är medlem, om inte annat anges i stadgarna. En medlem kan vid föreningsstämman medföra ett biträde. Det är bara medlemmens make eller sambo eller annan medlem som kan vara biträde, om inte annat anges i stadgarna. En delägare kan enligt 9 kap. 2 § FRL utöva sin rösträtt genom ombud och kan vid stämman medföra ett biträde. Några närmare regler om vem som kan vara ombud eller biträde finns inte i FRL. Något hinder mot att regleringen i FL skall gälla även för ömse- sidiga försäkringsbolag finns inte. Möjligheten att i bolagsord- ningen ange ytterligare personer än de i FL angivna som ombud och biträde torde ge tillräcklig flexibilitet. Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag 7 kap. 4 § FL Möjligheten för en minoritet i en förening att begära uppskjuten ordinarie stämma kräver att minst en tiondel av samtliga röst- berättigade begär det, med en möjlighet att i stadgarna sänka kravet. Motsvarande gräns i ömsesidiga försäkringsbolag är en tiondel av de närvarande röstberättigade. Även med den reglering som finns i FL bör alltså, om så skulle bedömas lämpligt i ett ömsesidigt försäkringsbolag, samma minoritetskrav kunna tillskapas som den som gäller för försäkringsbolagen. Regleringen i FL bedöms därför som tillfyllest. 7 kap. 7 § FL Om styrelsen inte kallat till stämma skall enligt 9 kap. 8 § FRL sammankalla stämman. För ekonomiska föreningar åvilar denna uppgift . Några särskilda överväganden av tillsynskaraktär torde inte krävas vid ett sådant beslut, varför läns- styrelsen även för ömsesidiga försäkringsbolag kan fullgöra denna uppgift, något som för övrigt ovan föreslagits också beträffande försäkringsaktiebolag. 7 kap. 12 § FL Föreningsstämmans befogenheter kan helt eller delvis överlämnas åt särskilt valda fullmäktige. Endast medlem i föreningen, eller någon som kan väljas till styrelseledamot i föreningen, kan utses till fullmäktig. En fullmäktig kan inte rösta genom ombud. Ett fullmäktigsammanträde anses som en föreningsstämma. Även om fullmäktige har utsetts har medlemmarna kvar vissa rättigheter till framför allt insyn. Han eller hon har rätt att få ett ärende behandlat av stämman, att före stämman ta del av redovisningshandlingar och revisionsberättelsen eller få dessa handlingar tillsända sig samt att ta del av protokoll från stämman. Medlemmarna skall dessutom underrättas om beslut av fullmäktige om vissa ändringar av stad- garna eller fusion. Underrättelsen skall ske på det sätt som stad- garna föreskriver. Stadgarna skall enligt 2 kap. 2 § FL ange full- mäktiges befogenhet, hur de skall utses och tiden för deras uppdrag. Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag Bolagsordningen för ett ömsesidigt försäkringsbolag skall enligt 2 kap. 5 § FRL ange regler för hur rösträtten skall utövas och hur beslut skall fattas på bolagsstämman, varvid särskilt skall anges om och i vilken utsträckning delägarnas rösträtt skall utövas genom särskilt utsedda delegerade. Om bolagsordningen innehåller bestämmelser om att delägarnas rätt att besluta om bolagets ange- lägenheter skall tillkomma särskilt utsedda delegerade får delägarna enligt 9 kap. 2 § första stycket FRL inte utöva någon beslutanderätt vid stämman. Några närmare bestämmelser om delegerade finns inte i FRL, förutom ett förbud för delegerade att rösta genom ombud. Det är endast röstberättigade, dvs. delegerade om sådana har utsetts, som enligt 9 kap. 7 § FRL har rätt att få ett ärende behandlat vid stämman, som enligt 9 kap. 9 § FRL har rätt att kallas till stämman och som enligt 9 kap. 12 § FRL har frågerätt vid stämman. Endast vid bolagsordningsändringar som berör delägar- nas ansvarighet vid uttaxering skall delägare vars postadress är känd av bolaget enligt 9 kap. 18 § FRL underrättas om beslutet efter det att det registrerats och har, om han eller hon inte har samtyckt till beslutet, rätt att häva försäkringsavtalet. Delägare har dock enligt 9 kap. 20 § FRL rätt att klandra stämmobeslut. För delägare i ett ömsesidigt försäkringsbolag innebär regleringen ett längre gående avstående från inflytande över bolagets angelägenheter än vad regleringen för ekonomiska före- ningar innebär för medlemmar i föreningar där rösträtten vid stämman utövas genom fullmäktige. Utredningen har i avsnitt 8.3 föreslagit att delägarnas rättigheter till inflytande i ömsesidiga livförsäkringsbolag skall stärkas, och att de skall ha samma rättig- heter som medlemmar i en ekonomisk förening när fullmäktig utsetts. När det gäller ömsesidiga skadeförsäkringsbolag leder visserligen försäkringsavtalen normalt inte till samma långa tids- mässiga bundenhet till bolaget som inom livförsäkring. Däremot kan det inom skadeförsäkring finnas möjlighet till uttaxering av kapitaltillskott från delägarna, vilket med styrka talar för att det även inom detta område finns skäl för ett ökat inflytande för delägarna. De skäl som utredningen i övrigt ansett bör medföra särregler för livförsäkringsbolag gäller dessutom även inom skade- försäkring. De särregler för livförsäkring som utredningen före- slagit i avsnitt 8.3 bör därför gälla även för ömsesidiga skadeförsäk- ringsbolag. Bestämmelsen om att fullmäktigsammanträde skall anses som föreningsstämma kan inte anses utgöra hinder mot sammankomster där bolagsledningen t.ex. informerar samtliga Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag delegerade om ny lagstiftning inom försäkringsområdet eller om andra frågor av grundläggande betydelse för att de delegerade skall kunna utföra uppdraget. Någon särregel för att möjliggöra detta kan utredningen inte finna behov av. 7 kap. 14 § FL För ändring av stadgarna krävs att samtliga röstberättigade har förenat sig om det. Annars är beslutet giltigt om det har fattats på två på varandra följande stämmor och beslutet på den senare av dessa stämmor biträtts av minst två tredjedelar av de röstande. I vissa fall krävs dock en större majoritet. För att ändra bolagsordningen i ett ömsesidigt försäkringsbolag är det enligt 9 kap. 14 § FRL tillräckligt att två tredjedelar av samt- liga röstande har biträtt beslutet. Det krävs alltså inte, även om alla inte är ense, två stämmor. Om ändringen avser delägarnas ansvarig- het vid uttaxering får beslutet dock enligt 9 kap. 14 § FRL inte tillämpas förrän efter det att ändringsbeslutet registrerades, om inte samtliga delägare har biträtt det. En delägare som inte samtyckt till beslutet har rätt att från registreringen häva försäkringsavtalet och rätt att få ut ej intjänad premie och återbäring. För att inte hämma möjligheten för ömsesidiga försäkringsbolag att anpassa bolagsordningen till förändrade förhållanden bör majoritetskravet inte nu skärpas. En särregel erfordras för detta ändamål. Regleringen rörande beslut om ändring av bolagsord- ningen kommer därmed att överensstämma nära med den som föreslagits för försäkringsaktiebolag. Vid ändringar som avser uttaxering bör skyddsreglerna för delägare behållas. 7 kap. 16 § FL Föreningsstämman får inte fatta beslut som är ägnade att bereda otillbörlig fördel åt en medlem eller någon annan till nackdel för föreningen eller annan medlem.