sou · GUB331 · 2007-01-01 00:00:00 — av Koordinatorn för unga till arbete SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på bemyndigade regeringen statsrådet att tillkalla en särskild utredare med uppgift att som nationell koordinator utreda hur ungdomar med slutförd gymnasial eller eftergymnasial utbildning skall kunna ges möjlighet till en snabbare etablering på arbetsmarknaden. Till nationell koordinator utsågs , direktör i . förordnades som sekreterare. förordnades som sekreterare och förordnades som sekreterare i utred- ningen. Utredningen har antagit namnet Nationell koordinator för unga till arbete. Jag fick i uppdrag att i samråd med arbetsmarknadens parter undersöka förutsättningarna samt utarbeta metoder för arbets- marknadens parter att sluta avtal som möjliggör snabbare etable- ring på arbetsmarknaden för ungdomarna. Jag fick dessutom i uppgift att i samråd med arbetsmarknadens parter kartlägga de metoder och insatser som finns, till exempel olika former av introduktionsprogram för att underlätta ungdomars etablering på arbetsmarknaden samt att analysera vilken betydelse sådana meto- der och insatser har för ungdomars etablering på arbetsmarknaden. Till utredningen har därför sammankallats en samrådsgrupp med arbetsmarknadens parter. I samrådsgruppen ingår , kommuner och landsting, , , , , , , , , , TCO samt , . Till utredningen har också knutits en arbetsgrupp från . I arbetsgruppen ingår , , , , , , , , , , , samt , . Arbetsgruppens uppgift har främst gällt Arbetsförmedlingens medverkan i etableringen av unga på arbetsmarknaden. Jag har fått i uppgift att lämna en delredovisning av uppdraget till . Jag har valt att i delbetänkandet lämna en redovisning av läget, men också peka på den akuta situationen för de unga i målgruppen som befinner sig utanför arbetsmarknaden och behovet av åtgärder för dessa. Textredigering och layout har utförts av kanslisekreterare , kommittéservice. Jag överlämnar härmed delbetänkandet Anställ unga (SOU 2006:31) med förhoppningen att det ska underlätta bedöm- ningar och ställningstaganden om insatser för de ungas etablering på arbetsmarknaden. Ungas etablering på arbetsmarknaden .......................... Målgruppen unga – en presentation........................................ 2.1.2 De ungas utbildning och utbildningen bland de 2.1.3 Olika definitioner av etablering och Befolkning och arbetsmarknad..................................... Ett internationellt perspektiv....................................... Utsikterna för unga på kort sikt ............................................. Utsikterna för unga på lite .................................... Från utbildning till arbete ........................................... Ungdomsskolan – med tonvikt på gymnasieskolan .............. 4.2.2 Valfriheten för elever, dimensionering och utbud 4.2.3 Om vägledning inför val av utbildning ........................ 4.2.4 En bred eller smal yrkesutbildning – ett evigt 4.3Dimensionering av högre utbildning – en svårlöst En expanderande högskola ........................................... Bryggan till arbetslivet .................................................. Samverkan arbetsliv och utbildning ........................................ Metoder, insatser och program ..................................... Andra former av yrkesträning i arbetslivet............................. 5.3Avtal inom universitet och högskolor avseende 5.5Arbetsförmedlingarnas arbete med arbetslösa unga som slutfört en utbildning ............................................................... 5.5.1 Arbetsmarknadspolitiska program för ungdomar 5.5.2 Arbetsmarknadspolitiska program för unga från 5.5.4 Jobbsökaraktiviteter för unga arbetslösa utan fast förankring på arbetsmarknaden ................................... Anställ unga!.............................................................. 6.1Ökad sysselsättning i nödvändig för att unga ska Gynnsamma villkor på arbetsmarknaden för unga ................ Utbildning och etablering ....................................................... 6.5Behov av justeringar i de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna för unga .................................................................. 6.6Kan fler branscher införa yrkesutbildningsavtal med 6.7Är yrkesutbildningsavtal något för Önskvärt med nya avtal för introduktion av unga................. Situationen för unga arbetslösa ..................................... Unga arbetslösa här och ................................................... 6.11.1 Introduktion i arbetslivet (INTRO) för att klara 6.11.2 Förslag till slopande av finansieringsbidrag för de som anordnar arbetspraktik med 6.11.3 Mål 3 bör användas för att säkra generationsväxlingen på arbetsmarknaden................ Det fortsatta arbetet ................................................. Ungas etablering på arbetsmarknaden måste ges hög prioritet. Att få första riktiga jobbet är steget in i ett nytt skede i livet och måste både för samhällets och de ungas skull underlättas lång- och kortsiktigt. Kortsiktigt står vi inför en period med stora ungdomskullar som kommer in på gymnasiet och som ska ut på arbetsmarknaden. har en stark ekonomisk tillväxt, men trots detta utvecklades sysselsättningen svagt 2004. är sysselsättningsökningen positiv, men det långsiktigt hållbara i denna utveckling kan ifrågasättas. Till det ska läggas den redan höga arbetslösheten bland unga. De stora pensionsavgångarna som väntas när 40-talisterna uppnår pensionsålder dröjer ytterligare . Det betyder att det blir ett tidsglapp innan generationsväx- lingen tar vid. De unga som hamnar i glappet riskerar att slås ut från arbetsmarknaden. Det går fort när man är ung och inte har någon förankring i arbetslivet och utbildning är färskvara. Det motiverar att regeringen och använder de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna för att tidigarelägga anställ- ningar och underlätta generationsväxlingen. Ur ett långsiktigt perspektiv är det viktigt att fortsätta arbetet med att förstärka kontakterna mellan utbildning och arbetsliv redan i och hela vägen upp i utbildningssystemet. Att samverka om utbildningarna på alla nivåer ger kontakter och nätverk och ökar arbetsgivarnas vilja att anställa unga efter avslutad utbildning. Det är ett arbete som ständigt måste pågå. Slutsatsen är att den snabba utvecklingen och höga föränd- ringstakten som präglar stora delar av arbetslivet inte gör det möjligt för gymnasieskolan och högskolan att tillgodose arbets- marknadens krav på yrkesspecifik kompetens inom alla områden. Ansvaret för att ta emot nytillträdande och se till att de får en introduktion i arbetet måste ligga på arbetsplatsen. nadens parter bör gemensamt skapa förutsättningar för sådan introduktion. De unga som avslutar en utbildning för att etablera sig på arbetsmarknaden tillhör de mest välutbildade i den åldersgruppen som någonsin har haft. 29-åringar har redan en utbildningsnivå som överstiger den hos dem i riket som är 39 eller . Andelen med en högskoleutbildning som är minst treårig är dubbelt så stor som i de äldre årskullarna. Ungas etableringsålder (då av en årskull har en syssel- sättning) har ökat från 1990 till 2004. I takt med den förlängda utbildningen, träder unga in på arbetsmarknaden allt senare, men senareläggningen av etableringen på arbetsmarknaden beror också i hög grad på konjunkturläget och arbetsgivarnas vilja att anställa unga. Jag har valt som övre gräns för vår målgrupp och som undre. I utgör åldersgruppen 18 1 294 204 individer dvs. var åttonde person i tillhör denna åldersgrupp. Till målgruppen hör de unga i åldersgruppen som slutfört gymnasial eller eftergymnasial utbildning. Arbetslösheten bland unga 18–är högre än jämfört med övriga grupper i arbetskraften. 81 230 personer var arbetslösa , 37 106 personer deltog i något av AMS anordnat program. Totalt utgjorde öppet arbetslösa och programdeltagare i åldern 18 118 336 individer vilket är av populationen. Av dessa var ungefär 14 000 i åldern 18 . Ca 4 000 var långtidsarbetslösa (om man är , för övriga) och ca 1 500 långtidsinskrivna (). Ytterligare 91 000 individer i åldern 18–var deltids- arbetslösa. av de öppet arbetslösa i åldern 18 har en gymnasieutbildning och har en högskole- utbildning . De arbetslösas utbildning är huvudsak- ligen av en yrkesinriktad karaktär, men runt en tredjedel har vad man kan kalla generella utbildningar på gymnasie- eller högskole- nivå. Bristen på arbete tvingar många unga att söka försörjningsstöd (socialbidrag). Antalet unga som var långvarigt beroende av stöd ökade till över 20 000 individer och inget tyder på att utvecklingen var gynnsammare. Unga arbetslösa, här och nu Att de unga nu ökar kraftigt i antal , som ungdomsgruppen minskar som andel av befolkningen, innebär på lång sikt, enligt många bedömare, att vi kommer att ha en arbetskraftsbrist, och inte som brist på arbetstillfällen. Det är lätt att i sådana sammanhang luta sig tillbaka och se dagens situation som ett övergående problem. Men så enkelt är det inte. Om vi inte bereder plats för unga här och , kommer de, när de behövs, att vara så långt från arbetsmarknaden att många av dem inte längre har förmåga och möjlighet att ta ett arbete. Vi kan inte låta dessa unga ha studerat förgäves och inte ge dem chansen till arbete och trygghet. Vi måste göra allt i vår makt, här och , för att de ska kunna etablera sig på arbetsmarknaden så snart de själva vill. De har lika stor rätt till etablering och egen försörjning som tidigare generationer. Utvecklingen innebär enligt SCB:s befolkningsprognos ökande kullar i åldern 19–. Ökningen av antalet personer i hela denna grupp innebär en faktisk volymökning från knappt 750 000 individer till knappt 900 2013, en ökning med lite drygt 150 000 individer. Det innebär att ökar kullarna i gymnasie- skolan alltmer och det kommer att gå fler i gymnasie- skolan . kommer ungdomskullarna att minska igen. Snabbare etablering på arbetsmarknaden Den viktigaste faktorn för att korta etableringsfasen för unga är en god tillväxt som också ger en positiv sysselsättningsutveckling. Det handlar om att skapa gynnsamma förutsättningar för såväl företag som offentlig verksamhet att driva verksamhet och att så långt det är möjligt minska administrativa kostnader inom framför allt områdena skatt, miljö och arbetsmarknad. Inom ramen för mitt uppdrag är det väsentligt att finna olika sätt att kunna överbrygga gapet mellan utbildning och arbetsliv för de unga som ett sätt att korta etableringstiden. Där spelar frågan om utbildningssystemen och deras relation till arbetslivet en viktig roll men också frågan om utbildningarnas dimensionering på olika nivåer och sambandet med ungas möjligheter att själva göra kloka val. En viktig fråga är också arbetslivets förmåga att ta emot de unga välutbildade och tillgodogöra sig deras kunskaper och kompetenser. Utbildningssystemens förutsättningar att klara de kommande årens utmaningar Dagens utbildningssystem är resultatet av flera intensiva reform- perioder och takten i förändringarna är fortsatt hög. kommer de exceptionellt stora barn- kullarna in i gymnasiet och, , i högskolan. innebär att gymnasieskolan både behöver öka sin kapacitet när det gäller antalet platser och höja kvaliteten avsevärt i förhållande till nuvarande nivå. En framgångsfaktor har tydligt tonat fram när det gäller att underlätta ungas etablering och det är en stark koppling byggd på ömsesidig nytta mellan arbetslivet, branscherna och utbildnings- anordnaren och det gäller alla nivåer av utbildningen. Det är också viktigt att den kontakten etableras tidigt, redan i . Mina slutsatser i korthet är: Stärk kvaliteten i gymnasieskolan som den kraftigt byggs ut och satsa på gymnasieprogram för att tillmötesgå intresse och önskemål från eleverna och branscherna, det gäller särskilt de yrkesförberedande programmen. Det är ett sätt att få motiverade elever som fullföljer sin utbildning. En förnyad pedagogik behövs för att stärka samspelet mellan karaktärsämnen och kärnämnen. Informera bättre om utbildning och arbetsliv inom alla delar av utbildningssystemet, från till den högre utbildningen. Det behövs mer vägledning och rådgivning eftersom arbetsmark- naden har blivit mer komplex. Vägledning kan vara avgörande för de elever som inte har egna kontakter eller i sin omgivning saknar vuxna med en etablerad kontakt med arbetsmarknaden. Informa- tionen om gymnasieskolan och de olika programmen behöver utvecklas från att vara en marknadsföring för vissa gymnasieskolor till att mera handla om vart utbildningen leder och att den håller vad den lovar. Starta karriärplaneringen för studenterna inom högskolan . Lärosätena behöver också marknadsföra sina utbildningar mot avnämarna och förklara vad de innehåller och kan användas till. Kontakterna mellan utbildning och arbetsliv förstärks på alla nivåer av utbildningssystemet. Prao skulle behöva vara obligato- riskt och en prioriterad uppgift i . Arbetslivet bör tidigt släppas in för att kunna förmedla en aktuell och realistisk bild av dagens arbetsliv. Unga väljer ofta utbildning efter intresse och det kräver att utbudet av program stämmer med hur unga väljer men att också branschens behov speglas i hur utbudet ser ut. fungerar inte matchningen och dimensioneringen, det finns för få platser inom vissa program och för många inom andra. Mer av samverkan mellan branscher, utbildningsanordnare och kommuner/regioner behövs. Slutligen – en effektiv utbildning innebär att den unga får sina val tillgodosedda, att utbildningen håller vad den lovar och att kvali- teten blir så bra att avhopp, felval och onödiga vändor i vuxenutbildning minimeras. Resurserna i vuxenutbildningen bör istället utnyttjas för kortare yrkesutbildningar som avise- rats. Yrkesutbildningsavtal med färdigutbildning i arbetslivet har en begränsad betydelse. Vad kan behövas istället? Yrkesutbildningsavtal med färdigutbildning i direkt anslutning till gymnasieutbildning är ovanligt i arbetslivet. Det förekommer endast för de yrkesförberedandeprogrammen Bygg och El med sina olika inriktningar. I denna färdigutbildning blir eleverna anställda och kallas lärling. Jag har i utredningen skickat ut en enkät till yrkesnämnder för att dels ta reda på hur aktiva yrkesnämnderna är, dels utröna intresset för att utveckla yrkesutbildningsavtalen. I enkätsvaren framkom bl.a. att färdigutbildning i yrkesutbildningsavtalen medför en risk för att andra vägar in i yrket blir begränsade och att antalet lärlingsplatser kan bli en flaskhals för att kunna öka dimensioneringen av utbildningen. Detta ställer till problem i flera branscher, bl.a. för dem som har stora rekryteringsbehov. Det kan också leda till konservering av arbetsformer och hindra utveckling av branschen. Fördelarna med färdigutbildningsavtal är att de ger eleverna från dessa program goda arbetsmarknadsutsikter. Eleverna som går programmen har efter avslut i genomsnitt högre lön, oftare ett arbete och har i regel fasta heltidsjobb. Dessa program ger den bästa inträdesbiljetten till arbetsmarknaden. Troligen skulle fler branscher kunna kopiera modellen, till exempel inom äldre- omsorgen. Efter en utbildning som är förberedande, på såväl gymnasial som eftergymnasial nivå, kommer i många branscher att återstå en viss del som handlar om just kompetensen för det specifika yrket. Jag anser det nödvändigt att det skapas ingångar i arbetslivet för de unga som lämnar skolan/den högre utbildningen genom att de erbjuds att få ta del av ett introduktionsprogram på arbetsplatsen, med avsikt att övergå i anställning. Ett sådant ska ge möjlighet till färdighetsträning i specifikt yrke. Avtal bör komma till stånd inom olika branscher mellan fackliga organisationer och arbetsgivar- organisationer, om hur dessa introduktioner ska genomföras. Förslaget har likheter med de trainee-, aspirant- och praktikant- program som finns i olika former främst i större företag och organisationer och som till övervägande del vänder sig till högskol- eutbildade. Det här förslaget ska kunna anpassas till alla arbets- givare, såväl offentliga som privata och det bör gälla yrken både för gymnasie- och eftergymnasialt utbildade. Ett exempel på hur det bör kunna fungera är det avtal som har slutits mellan arbetsgivarorganisationen och , samt ; UngAkademiker. Avtalet innebär att en nyexami- nerad akademiker får en prova på anställning på . Till anställningen kopplas ett individuellt program som ska innehålla förslag på lämpliga arbetsuppgifter samt hand- ledare. Arbetsuppgifterna ska ha nära samband med den nyexami- nerades utbildning och handledaren ska ha relevant kompetens. erhåller den unge akademikern en lön på . Efter anställningstiden är förhoppningen att anställningen övergår i en ordinarie anställning. Metoder och program för att underlätta ungas etablering på arbets- marknaden Inom ungdoms- och arbetsmarknadspolitiken finns åtgärder i form av projekt, metoder och program som alla syftar till att korta arbetslöshetstiderna för unga och underlätta inträdet på arbets- marknaden. Jag har i utredningsarbetet tagit del av projekt- och metodbeskrivningar och själv träffat projektledare och deltagare i program och projekt. Alltför mycket av det arbete som bedrivs runt om i landet följs inte upp, utvärderas eller sprids. Det lever så länge det drivs vidare av eldsjälar. Många projekt har utvecklat väl fungerande metoder för att arbeta med unga och skapat fungerande nätverk med arbetsgivare. I det fortsatta arbetet är det viktigt att dessa erfarenheter tas till vara och att ungas egna idéer och önskemål kommer till uttryck. Det finns behov av mindre justeringar av regelverket avseende de arbetsmarknadspolitiska programmen. Framför allt är det angeläget att ta bort nuvarande åldersgräns för att få ta del av arbetsmarknadspolitiska program och få del av aktivitetsstöd. Gränsen bör istället sättas vid att man ska ha slutfört sin gymnasieutbildning eller ha fyllt . Just nu befinner vi oss i en situation där alltfler unga går direkt från utbildning in i arbetslöshet och det troliga är att antalet unga, ej etablerade på arbetsmarknaden ökar under innan en möjlig vändning kommer. Då kommer troligen fler att behöva anställas för att kunna upprätthålla produktion och välfärd. Vi står inför en gigantisk generationsväxling i arbetslivet, det gäller både det offentliga och det privata arbetslivet. Frågan är när. Vi har sett att genomsnittsåldern för pensions- avgångarna har ökat. Det gör att generationsväxlingen fördröjs. Hur länge, är svårt att veta, men det kan dröja mellan fem till tio år innan det får fart. Men då kommer avgångarna från arbetsmark- naden att överstiga de nytillträdande och efterfrågan på arbetskraft kommer inom flera områden att överstiga tillgången. Men frågan är om de arbetslösa unga då fortfarande står till arbetsmarknadens förfogande. Det är nu det finns tid och möjlighet att förbereda genera- tionsväxlingen genom att ge de unga välutbildade, möjlighet att få sin färdighetsträning i specifika yrkesroller och genom att låta de äldre, mer erfarna, handleda och dela med sig av sina erfarenheter och kunskaper. Det är viktigt att finna system som säkerställer den professionella kunskapsöverföringen mellan generationerna. En modell som, med anpassning till olika sektorer, jag menar bör prövas är en modell för Introduktion i arbetslivet kopplad till ett system med mentorer eller handledare bland dem som ska gå i pension. För att underlätta detta inom både privat och offentlig sektor föreslår jag att prioriteringarna i Europeiska socialfondens mål 3, inför kommande programperiod som inleds 2007, utformas så att det blir möjligt. Om vi inte gör detta , uppstår det ett tidsglapp och i det glappet riskerar vi att tappa en hel ungdomsgeneration. Därför är det viktigt att på kort sikt utnyttja arbetsmarknadspolitiken för att möjliggöra tidigareläggning av rekryteringar där yngre kan gå parallellt med äldre för att få en introduktion i jobbet. INTRO ett sätt att underlätta generationsväxlingen Min avsikt är att på försök tillsammans med länsarbetsnämnderna i några län använda den arbetsmarknadspolitiska åtgärden Arbets- praktik för att kunna underlätta generationsväxlingen på arbets- marknaden för såväl offentliga som privata arbetsgivare. Arbets- praktiken gör det möjligt att tidigarelägga rekryteringar av unga nyutbildade på såväl gymnasial som eftergymnasial nivå med ingen eller begränsad yrkeserfarenhet. De unga ska få möjlighet att med ett introduktionsprogram få stöd och handledning för att tillägna sig den kompetens som fordras i det sökta arbetet. ska de äldres erfarenhet och kunskap som införskaffats under ett långt arbetsliv tas tillvara och förmedlas till de unga. Tanken är att pröva en modell som säkerställer en professionell överföring av kunska- per mellan generationer och ökar möjligheterna för unga arbetslösa att få arbete. I första hand beräknas försöksverk- samheten pågå från till . De arbetsgivare som anordnar arbetspraktik med INTRO, bör undantas från kravet på att betala ett finansieringsbidrag till staten. Undantaget bör gälla . Ungas etablering på arbetsmarknaden måste ges hög prioritet. Det är viktigt ur såväl samhällets som de ungas synvinkel. Ett antal olika politikområden, såsom näringspolitiken, arbetsmarknads- politiken och utbildningspolitiken bidrar till möjligheterna för unga att få arbete och en fast förankring på arbetsmarknaden. Etableringsmöjligheterna beror i hög grad på sysselsättnings- utvecklingen i . En gynnsam sysselsättningsutveckling skapas av god ekonomisk tillväxt i hela landet. Förutsättningen för hög tillväxt är en stark produktivitetstillväxt inom såväl stora som små företag och inte minst inom den offentliga sektorn. Den viktigaste faktorn för ungas etablering är således tillgången på arbete. Det är viktigt att se att åtgärder för att påskynda ungas etable- ring måste vara både kort- och långsiktiga. Den demografiska utvecklingen och kommande generations- växlingen på arbetsmarknaden är viktiga faktorer som påverkar etableringsmöjligheterna för unga. I det här delbetänkandet beskriver jag vikten av att finna former för att underlätta gener- ationsväxlingen på arbetsmarknaden och redovisar en försöks- verksamhet som avses bedrivas i några län just med detta syfte. Även utbildning påverkar i hög grad möjligheterna till arbete. Ungas möjligheter att välja efter intresse och behov samt förmåga att klara sina studier är avgörande och att utbildningen ger en god grund för det livslånga lärandet. Av vikt är också hur utbild- ningssystemen på olika nivåer förmår att tillsammans med arbets- livet klara övergången från utbildning, antingen från gymnasiet eller från eftergymnasiala studier, till arbete. Det är viktigt att förstå bakomliggande intentioner med de utbildningsreformer som genomförts de senaste 10–15 åren för att kunna diskutera even- tuella problem och brister som finns . Frågan är om dessa är tecken på systemfel eller snarare handlar om brister i genom- förandet av reformerna. Det är frågor jag tar upp i betänkandet. Metoder och program inom arbetsmarknadspolitiken ska under- lätta inträdet på arbetsmarknaden. I delbetänkandet beskriver jag befintliga åtgärder och lämnar förslag till anpassningar av dem för att de bättre ska stämma med de ungas behov. Jag har valt att i delbetänkandet beskriva områden som är viktiga för att kunna minska gapet mellan utbildning och arbetsliv och på så sätt snabba på etableringen av unga på arbetsmarknaden. Jag har under utredningsarbetet tagit del av utredningar, rapporter och annat material på området vilka redovisas i referenslista i bilaga till delbetänkandet.