sou · GUB365 · 2007-01-01 00:00:00 — I detta do- kument nämns också polisanmälan och här uttrycker Socialstyrel- 53P P Nationellt råd för Kvinnofrid (2001a) samt (2004b). Se även SOU 2001:79. 54P P SOSFS 2000:5. 55P P Minell, M. (2002). Mäns våld mot kvinnor sen sin uppfattning i frågan: Enligt uppfattning är det viktigt att nämnden till polisen anmäler misstanke om brott som riktar sig mot en person med funktionshinder. Det går inte med lätthet att uttala sig om hur vanligt det är att kvinnor med funktionshinder utsätts för våld och övergrepp. I olika studier används exempelvis olika definitioner, metoder och urval av respondenter. Utöver detta finns det också en rad andra problem, exempelvis med att studera utsattheten bland kvinnor med allvarliga psykiska sjukdomar.TPTF56FTPT Bland annat kan det vara svårt att få fram klara och tydliga övergreppsberättelser och stark medi- cinering kan påverka minnet, talet samt tanke- och uppfattnings- förmågan. När området väl studerats, tycks framför allt våld mot kvinnor med psykiska funktionshinder ha varit i fokus. Enligt Na- tionellt råd för Kvinnofrid finns endast ett fåtal studier om våld mot kvinnor med uteslutande fysiska och kommunikativa funk- tionshinder.TPTF57FTPT Ett par svenska studier har gjorts på området. Bengtsson-Tops publicerade en omfångsstudie om våld mot kvinnor som har kontakt med psykiatrin.TPTF58FTPT Studien gjordes på uppdrag av för Social och Mental Hälsa (RSMH). Syftet med stu- dien var bl.a. att kartlägga förekomsten av fysiska, sexuella och psy- kiska övergrepp samt ekonomiskt utnyttjande under barndom, vuxen- liv och mot kvinnor med psykisk ohälsa och som an- vänder sig av den psykiatriska vården.TPTF59FTPT En enkätundersökning genomfördes på 66 olika psykiatriska enheter. Sammanlagt tillfrå- gades 1 746 kvinnor, varav 1 382 besvarade enkäten. av dessa uppgav att de under sitt liv varit utsatta för fy- siskt, sexuellt och psykiskt våld. hade utsatts för någon typ av övergrepp efter sin 16-årsdag och hade utsatts . och studerade erfarenheter av våld och över- grepp bland äldre och funktionshindrade inom tre hemtjänstområ- den i kommun.TPTF60FTPT En enkät gick ut till samtliga personer 56P P , , , S.D., Mueser, K.T. & , R.E (1997). 57P P Nationellt råd för Kvinnofrid (2001a). 58P P Bengtsson-Tops A. (2004). 59P P Ibid., s. 13. 60P P , K. & Risbeck, M. (2004). Mäns våld mot kvinnor (590 stycken) som hade någon form av hemtjänst och/eller hemsjukvård i dessa områden. Även personer med enbart trygghetslarm omfattades av undersökningen. 339 personer besva- rade enkäten. Av dessa uppgav 95 personer, varav 65 kvinnor och 30 män, att de utsatts för någon typ av våld. Gruppen funktionshindrade under är enligt författarna starkt överre- presenterade när det gäller våldsutsatta personer i stort i materialet. Detta gäller i synnerhet utsatthet för hot och trakasserier, sexuella trakasserier, våldsamt uppträdande och sexuella övergrepp.TPTF61FTPT Nämnas i detta sammanhang bör också att , , Ungdo- mar och Vuxna, och Förbundet rörelse- hindrade har genomfört en pilotstudie gällande mäns våld mot kvinnor med funktionsnedsättning. Syftet var bl.a. att utprova ett frågeunderlag utformat för kvinnor med lätt utvecklingsstörning, samt att utprova frågemetoder för samtliga funktionshindergrup- per. Detta skulle utgöra underlag för en större nationell studie, som än så länge inte kommit till stånd.TPTF62FTPT Enligt uppgift har man dock fått medel från Allmänna arvsfonden för att genomföra den natio- nella studien. Utgångspunkten i pilotstudien var de frågeställningar som användes i studien , för att kunna jämföra resulta- ten. Kommittén Välfärdsbokslut studerade också villkoren för kvin- nor och män med funktionshinder under 1990-talet.TPTF63FTPT De fann att risken för att utsättas för våld eller hot ökade mer bland personer med funktionshinder jämfört med resten av befolkningen . Ökningen är större bland kvinnor än bland män och särskilt bland rörelsehindrade kvinnor där andelen som utsatts för våld eller hot har ökat från två till . Kvinnor med rörelsehinder eller nedsatt syn var också utsatta för våld eller hot i större utsträckning än vad män med samma funk- tionshinder var. 61P P Ibid. 62P P Enligt uppgift via e-post fån , projektledare vid . 63P P SOU 2001:79, s. 73. Mäns våld mot kvinnor Våldet mot kvinnor med funktionshinder tar sig olika uttryck. I den tidigare nämnda studien av Bengtsson-Tops var den vanligaste typen av övergrepp i såväl gruppen som utsatts för övergrepp efter som i gruppen som utsatts verbal kränkning/nedvärdering (i respektive grupp). Om vi fokuserar på kvinnor som utsatts för övergrepp i relation till samtliga kvinnor i studien, så har ut- satts för verbal kränkning/nedvärdering och har varit utsatta för hot om att skadas eller dödas. har utsatts för fysiskt våld, för sexuellt våld, för ekonomiskt utnyttjande och har isolerats i hemmet. Nästan hälften av kvinnorna () som utsatts för över- grepp hade utsatts för mer än en typ av över- grepp och drygt hälften () uppgav att de utsatts . Som förövare av övergreppen an- gavs partner () och före detta partner () mest frekvent. Andra förövare som nämndes men i mindre utsträckning var exempelvis vänner och släkting, moder respektive fader, granne, egna barn samt vårdpersonal. Typen av övergrepp är inte sällan direkt relaterade till funktions- hindret. Enligt Nationellt råd för Kvinnofrid måste man exempelvis inse att definitionen av vad som är våld med nödvändighet föränd- ras när ett funktionshinder tas med i bilden.TPTF64FTPT Förutom att kvin- norna utsätts för samma typer av våld som andra kvinnor kan ut- sättas för, tar övergreppen mot kvinnor med funktionshinder delvis sig också andra uttryck. Det kan exempelvis handla om medveten felmedicinering eller underlåtenhet att vårda, att förövaren drar un- dan rullstolen, att någon ställer fram andra livsmedel än de förvän- tade till en synskadad kvinna. Nosek och menar att över- greppens dynamik skiftar med olika typer av funktionshinder.TPTF65FTPT De jämför exempelvis situationen för en kvinna med rörelsehinder med en kvinna med hörselskada. Den förra kan ha svårt att und- komma en våldsam situation. Den senare kanske har lättare för att fly men möter å andra sidan svårigheter hos de flesta verksamheter som finns för att hjälpa våldsutsatta kvinnor. I studien se har tolv kvinnor med olika typer av funktions- hinder (rörelsehinderhandikapp, medicinska funktionshinder, psy- 64P P Nationellt råd för Kvinnofrid (2001a). 65P P Nosek, M.A. & , C. (1998). Mäns våld mot kvinnor kiska funktionshinder samt kommunikationshandikapp) intervju- ats.TPTF66FTPT Ett antal organisationer med erfarenheter av våldsutsatta kvinnor intervjuades också. Förutom beskrivningar av fysiskt och sexuellt våld, redogörs det här tämligen ingående om psykologiska övergrepp mot kvinnorna. Enligt rapporten handlar det vanligen om trakasserier och förlöjliganden av symtomen och funktions- hindren. Kvinnorna får t.ex. höra att det är på grund av deras funk- tionshinder som de inte kan göra det ena eller det andra. Trakasse- rierna kan handla om hur kvinnorna går eller rör sig, uttrycker sig eller annat som kvinnorna kan ha svårigheter med. Flera sjukdomar och skador uppges kunna medföra kroppsliga förändringar och i rapporten beskrivs att kvinnorna kan bli hånade och förlöjligade för att de förändrats fysiskt.TPTF67FTPT Det s.k. skiljer mellan aktivt och passivt våld mot kvinnor med funktionshinder.TPTF68FTPT Till det aktiva våldet hör fy- siskt, emotionellt samt sexuellt våld, likaså ekonomiskt utnytt- jande. Det passiva våldet är när någon låter bli att agera. Enligt kan detta bestå av fysisk försummelse – när kvin- nan exempelvis inte får sina matbehov tillgodsosedda eller förnekas det som krävs för att sköta sin personliga hygien. Det passiva vål- det kan också utgöras av emotionell försummelse – när kvinnan inte respekteras, då hon helt ignoreras eller på andra sätt isoleras käns- lomässigt. Nosek och påpekar, som tidigare nämnts, att våldet kan ha olika dynamik beroende på typ av funktionshinder. Samma för- fattare pekar dock också på det gemensamma, så som ekonomiskt beroende och social isolering. Enligt Nationellt råd för Kvinnofrid är just beroende ett nyckelord i sammanhang där våld mot kvinnor med funktionshinder är i fokus.TPTF69FTPT Man menar att risken för bero- ende och utsatthet ökar med ett funktionshinder och ju mer om- fattande funktionshinder en kvinna har, desto större blir hennes 66P P Finndahl, K. (2001). 67P P Ibid. 68P P , M., , G., Joneken, A., Mickler, B. & , J.S. (1998). finansierades via EU:s Daphnemedel. Fyra organisationer från lika många länder deltog: Danish Women with Disabilities från , Autonom Leben från , Forum Kvinnor och Handikapp från samt Association Inititatives and Social Studies från . 69P P Nationellt råd för Kvinnofrid (2001a). Mäns våld mot kvinnor Beroendesituationerna kan handla om vård och service i olika former, utförd av exempelvis nära anhöriga, personliga assi- stenter, färdtjänst eller annan vårdpersonal.TPTF70FTPT Enligt Finndahl kan det röra sig om beroende av skiftande slag.TPTF71FTPT Förutom känslomässigt beroende nämns beroende av hjälp i var- dagslivet, beroende av tolkhjälp och ekonomiskt beroende. Svårig- heter att kommunicera kan skapa beroende till ett fåtal personer – i värsta fall kan den enda som förstår vad den utsatta kvinnan säger också vara den som begår övergreppen mot henne. Som tidigare nämnts är det också vanligast att våldet och övergreppen utförs av en partner eller annan nära anhörig till kvinnan, alternativt av nå- gon annan som kvinnan är beroende av.TPTF72FTPT Enligt Finndahl är dess- utom kvinnor med psykiska funktionshinder ofta ensamma och utan tillgång till ett socialt nätverk. Av ovan resonemang följer att om man vill förebygga övergrepp tycks det vara centralt att för- hindra en situation där kvinnan är utelämnad till endast en kontakt med omvärlden.TPTF73FTPT Utsatthet för övergrepp kan resultera i såväl psykologiska som so- ciala problem för dessa kvinnor. I Bengtsson-Tops studie om över- grepp mot kvinnor som använder psykiatrin relateras olika psy- kiska problem till erfarenheter av övergrepp, så som låg självkänsla, ångest och oro, relationsproblem samt rädsla. Även andra problem var frekventa, exempelvis självdestruktivt beteende, nedstämdhet, bristande tillit, flashbacks och sexuella problem. Många kvinnor med psykiska funktionshinder upplever att de har svårt att bli trodda och tagna på allvar när de berättar om över- grepp. Detta har betydelse, inte minst i rättsliga sammanhang. Psy- kiska funktionshinder kan medföra att man kanske inte kan kom- municera på ett sådant sätt som exempelvis poliser och jurister för- väntar sig. Uppträder man dessutom annorlunda bedöms man också lättare som icke trovärdig. Den internationella handikapps- rörelsen har försökt att rangordna denna dolda trovärdighetshie- rarki. Sämst trovärdighet anses just kvinnor med olika psykiatriska funktionshinder ha. Något högre på skalan återfinns kvinnor med 70P P (2005a). 71P P Finndahl, K. (2001). 72P P (2005a). 73P P Nationellt råd för Kvinnofrid (2001a). Mäns våld mot kvinnor Därefter följer kvinnor med olika uttryckssvå- righeter, exempelvis talhandikapp, stamning etc., samt kvinnor med olika former av hörselskador. Blinda, döva och rullstolsburna kvin- nor anses slutligen ha en något högre trovärdighet.TPTF74FTPT Kvinnojourerna utgör ett stöd för många våldsutsatta kvinnor. De kvinnor med psykiska funktionshinder som Finndahl intervjuat i sin studie uppger dock att de inte blir så väl mottagna på jourerna. Företrädare för kvinnojourerna menar å sin sida att dessa kvinnor kan vara svåra att hjälpa då jourernas verksamhet baseras på att alla som bor där kan klara sig själva. En annan svårighet som Finndahl nämner är att de verksamma inom kvinnojourerna inte har tillräck- lig kompetens för att exempelvis bemöta kvinnor med svår ångest och liknande. () har undersökt olika verksam- heters beredskap och möjlighet att ta emot våldsutsatta kvinnor med funktionshinder.TPTF75FTPT Samtliga brottsofferjourer och kvinnojou- rer i landet, de kommunala kriscentrerna samt Rikskvinnocentrum i tillfrågades (svarsfrekvensen låg på ). Resulta- ten visar att inte någon av de svarande verksamheterna uppfyller alla de efterfrågade kriterierna på tillgänglighet för de olika katego- rierna av funktionshinder. Tryckt informationsmaterial i alternativt format (såsom information på talkasett eller i punktskrift) saknas exempelvis i stor utsträckning. Ingen av de svarande verksamhe- terna uppfyller vidare samtliga de kriterier som efterfrågas för att kvinnor med rörelsehinder ska kunna vistas i lokalerna (såsom plana och hinderfria golvytor, rymliga korridorer, tillgång till han- dikapptoalett etc.). Nio av tio verksamheter saknar en handlings- plan för att ta hand om och ge stöd åt hjälpsökande kvinnor med funktionshinder. HO drar slutsatsen att tillgängligheten och bered- skapen för att ta emot kvinnliga brottsoffer med funktionshinder är betydligt lägre än för andra kvinnor. Å andra sidan, som HO också visar, saknar kvinno- och brottsofferjourer ofta finansiella resurser. Undersökningen visar också att det procentuellt sett är mycket få kvinnor med funktionshinder som vänder sig till de till- frågade verksamheterna för att få hjälp. HO betonar också kom- munernas dubbla ansvar för dessa kvinnor: Dels har man enligt so- cialtjänstlagen ett särskilt ansvar för att ge stöd till kvinnor som utsätts för våld (5 kap. 11 § SoL), dels har man enligt samma lag- stiftning ett särskilt ansvar för att planera sina insatser för personer 74P P Nationellt råd för Kvinnofrid (2001a), s. 23. 75P P (2003). Mäns våld mot kvinnor med psykiska och fysiska funktionshinder (5 kap. 8 § SoL). HO är starkt kritisk till hur kommunerna lever upp till detta dubbla an- svar. I Bengtsson-Tops undersökning tillfrågades kvinnorna om vil- ken typ av stöd man ansåg att man var i behov av. Närmare hälften av kvinnorna som varit utsatta för övergrepp efter sin 16-årsdag ansåg att man var i behov av ytterligare stöd för att bearbeta sina upplevelser. Framför allt önskade man sig professionella samtal med utbildad personal. Fler önskvärda insatser var exempelvis professionell stödkontakt att vända sig till vid behov, gruppterapi i form av självhjälpsgrupper och stöd i det vardagliga livet (inte minst i relation till barnen). Ett antal kvinnor uppgav också att de inte visste vilken typ av hjälp de behövde. Personal inom som kommit i kontakt med kvinnor med funktionshinder uttrycker enligt och Risbecks stu- die överlag att det är svårt att möta situationer där vårdtagare blivit eller blir utsatta för våld. Man hyser känslor av frustration och otillräcklighet, men också osäkerhet över när och i vilken utsträck- ning man som personal bör agera. Dock föreslår den tillfrågade personalen ett relativt brett register på åtgärder och handlingsstra- tegier. Att ha någon att tala med framstår som oerhört väsentligt. Enligt författarna fungerar kommunikationen relativt bra mellan vård- och omsorgsgivande personal, områdeschefer, biståndshand- läggare och hemsjukvård. Konkreta exempel på andra åtgärder som förs fram beträffande vårdtagare som utsatts för övergrepp är do- kumentation av dessa, att föra händelsen vidare inom organisatio- nen, att slussa den utsatta personen vidare till sköterska, kvinno- jour, polis m fl., att markera gentemot förövaren var gränsen går samt att gå dubbelgång (att gå två stycken). I en studie om könsperspektiv inom framkommer det att personer med funktionshinder betraktas som könlösa i större utsträckning än andra och att det finns en uppfattning om att deras levnadsförhållanden främst påverkas av deras funktions- hinder.TPTF76FTPT menar att det finns ett behov av kunskaps- utveckling om funktionshinder, kön och samhälle. I ett sådant ar- bete torde erfarenheter och konsekvenser av våld vara viktigt att beakta. 76P P (2004b). Mäns våld mot kvinnor 3.4Kvinnor med utländsk bakgrund som utsätts för våld Kvinnor med utländsk bakgrund är ytterligare en grupp som ofta antas vara särskilt utsatt för mäns våld i nära relationer. Det kan handla om föreställningar om att det är vanligare att kvinnor med utländsk bakgrund utsätts för våld jämfört med kvinnor med svensk bakgrund, att våldet ser annorlunda ut samt att dessa kvin- nor kan ha svårare att få hjälp från myndigheter och andra. I likhet med de andra tidigare beskrivna grupperna, är det viktigt att framhålla att kvinnor med utländsk bakgrund inte är en homo- gen grupp. En person med utländsk bakgrund kan ha bott i hela sitt liv eller just anlänt till . Enligt SCB:s definition har en person utländsk bakgrund om han eller hon är född utomlands eller vars bägge föräldrar är födda utomlands. En person som är född i men har en utrikes född förälder anses således ha svensk bakgrund.TPTF77FTPT Det finns inget entydigt svar på om kvinnor med utländsk bak- grund skulle vara utsatta för våld i högre utsträckning än kvinnor med svensk bakgrund. En amerikansk studie som jämför resultat från framför allt , och visar att våld mot kvinnor i nära relationer inte drabbar invandrarkvinnor i högre grad än andra kvinnor.TPTF78FTPT I den svenska kriminalstatistiken kan man dock se en överrepresentation av utrikes födda bland gärningsmän när det gäller polisanmäld misshandel i nära relationer.TPTF79FTPT Som tidigare nämnts är dock kriminalstatistiken behäftad med vissa problem, inte minst när det gäller mörkertal. Det är en förhållandevis stor andel kvinnor med utländsk bak- grund som söker sig till landets kvinnojourer. Enligt ROKS har minst hälften av de kvinnor som söker sig till deras jourer utländsk bakgrund.TPTF80FTPT De kommunala kvinnojourer vi varit i kontakt med uppger att merparten av kvinnorna i det skyddade boendet har ut- ländsk bakgrund. Det behöver dock inte innebära att dessa kvinnor blir utsatta för våld i högre utsträckning, utan kan vara ett resultat 77P P SCB (2002). 78P P Menjívar, C. & Salcido, O. (2002). 79P P (2005). 80P P SOU 2005:66. Mäns våld mot kvinnor av att de inte har samma sociala nätverk som kvinnor med svensk bakgrund. Man kan jämföra med kvinnorna som söker sig till den öppna mottagningen för råd och stöd. av de kvin- nor som vänder sig till denna typ av verksamhet vid Kriscentrum för kvinnor i har utländsk bakgrund. Samma förhållande gäller vid Kriscentrum för kvinnor i : En majoritet av kvinnorna i det skyddade boendet har utländsk bakgrund, men i den öppna verksamheten finns ett större inslag av kvinnor med svensk bakgrund. En studie visar att en majoritet av kvinnorna, , som vistades på kvinnojourer var födda utanför Sverige.TPTF81FTPT Dessa hade ingen annanstans att ta vägen än just till kvinnojouren. I studien tolkas denna överrepresentation som att kvinnojourerna framför allt är en resurs för de mest utsatta kvinnorna i samhället. I en studie om strategier menar man att det inte heller med säkerhet går att säga att kvinnor med utländsk bakgrund är mer drabbade och svårare att hjälpa än kvinnor med svensk bak- grund i samma situation: Invandrarkvinnornas berättelser visar på speciella svårigheter och dilemman, men framförallt på problem som möter varje kvinna som blir slagen i äktenskapet.TPTF82FTPT Flera forskare pekar också på faran att fokusera på kulturella förklaringar till varför män utövar våld.TPTF83FTPT Genom att ge en kulturell förklaring av våldet riskerar man att stigmatisera vissa grupper och distansera sig till våldet. Det görs till något som är specifikt för andra kulturer – det skapar ett vi och dom perspektiv. Ett ensi- digt förhållningssätt och fördömande av olika kulturer riskerar dessutom att osynliggöra de utsatta individerna. Även om det kan vara svårt att säga något generellt om våldsutsatta kvinnor med utländsk bakgrund har vi ändå velat lyfta fram vissa områden som kan vara extra problematiska för dessa kvinnor. Ide- ella organisationer som arbetar med att stödja kvinnor med ut- ländsk bakgrund som utsatts för våld menar exempelvis att dessa kvinnor kan ha särskilda behov. Kvinnorna kan behöva mer prak- tisk hjälp, eftersom de kanske inte behärskar det svenska språket, 81P P , K. & , A. (2004). 82P P , B. & , M. (2000). 83P P Se bl.a. de los , P. (2003). Mäns våld mot kvinnor några kanske aldrig har varit utanför sin stadsdel och vet inte hur de ska ta sig till olika platser etc. En del av dessa kvinnor kan med andra ord behöva hjälp med det som många tar för givet. Kvinnan vet dessutom kanske inte riktigt vilken hjälp hon kan få och vart hon ska vända sig. Det finns också kvinnor som, mot bakgrund av erfarenheter i hemlandet, kan ha en stor rädsla för att vända sig till myndigheter. I litteraturen finns också beskrivningar av våldsutsatta kvinnor med utländsk bakgrund som särskilt sårbara. Kvinnorna kan vara isolerade på grund av språksvårigheter. De kanske inte nås av in- formation om vad samhället kan erbjuda för hjälp i en krissituation och, som tidigare framhållits, har de inte alltid ett fungerande soci- alt nätverk.TPTF84FTPT Erfarenheter från andra länder visar att språksvårighe- ter, isolering från samhället, osäker rättslig ställning och okunskap om vilken service som myndigheter kan erbjuda, kan utgöra hinder för kvinnor med utländsk bakgrund att få den hjälp och det skydd de behöver.TPTF85FTPT Ett projekt med syfte att stödja kvinnor med utländsk bakgrund som utsatts för våld visar att boendefrågan har stor betydelse för kvinnornas integrationsprocess in i det svenska samhället.TPTF86FTPT Boen- det har också stor betydelse för de kvinnor som tagit beslutet att lämna den våldsamma relationen bakom sig. Vägen till eget boende kan dock vara lång och kantas ofta av flera svårigheter. Inte minst i storstäder kan det vara ett stort problem att få en ny bostad. Det område kvinnan bor i kanske är det enda ställe hon känner trygghet i. Att bo kvar i området kan äventyra hennes säkerhet om mannen också finns där. möte med våldsutsatta kvinnor med utländsk bakgrund och gjorde en studie om våld mot kvinnor med utländsk bakgrund.TPTF87FTPT I studien skildras hur våldet mot dessa kvinnor ser ut och vilken typ av hjälp de erbjudits av social- tjänsten. Underlaget för studien var 120 ärenden i kommun mellan 1994–1997. Handläggare inom och kvinnor som sökt stöd intervjuades. 84P P , G. & , B. (2004). 85P P Menjívar, C. & Salcido, O. (2002). 86P P Wohlfarth, J. (2004). 87P P , B. & , M. (2000). Mäns våld mot kvinnor Materialet visar att en del kvinnor som vänder sig till social- tjänsten är osäkra på vilken hjälp de söker och vilken hjälp de kan få. Vilken hjälp de efterfrågar beror ofta på den situation de befin- ner sig i. I många fall togs kontakten i en akut våldssituation, då polis och andra myndigheter också varit inkopplade. Den vanligaste hjälpen som erbjudits kvinnorna tycks ha varit olika typer av akut- boende. Kvinnorna som ingår i studien beskriver en verklighet som på många sätt liknar den som andra våldsutsatta kvinnor skildrat. Men dessa kvinnors berättelser rymmer också en komplicerad social problematik, som grundar sig i påfrestningar av att leva i ett nytt land och i den marginaliserade tillvaro som livet i kan inne- bära. De berättar om förlust av livssammanhang, isolering i det nya samhället, arbetslöshet och bidragsberoende, segregation och dis- kriminering. Mannens våld mot kvinnan framstår som ett av många uttryck för denna problematik. Våldet mot kvinnan används enligt studien som ett försvar av mannens maktposition. I studien förs en diskussion om att invandrare från länder med mer traditionella könsrelationer konfronteras med ett nytt och an- norlunda äktenskapligt normsystem som kan framstå som mer för- delaktigt för kvinnan än för mannen. Att se våld mot kvinnor som en följd av kulturella motsättningar är emellertid en alltför grov- huggen förklaring, menar och .