sou · GUB373 · 2007-01-01 00:00:00 — Vithet förkroppsligade då i hennes diskurs alla önskvärda egenskaper. Ett individinriktat och färgblint socialt arbete riskerar att förbise strukturella faktorer som inte bara kan påverka klientens sociala verklighet utan också socialarbetarnas faktiska arbete med klienter med invandrarbakgrund. En individs sociala problem måste analyseras både på individ- och strukturell nivå för att en rättvis bedömning av hennes faktiska sociala villkor skall göras. Den strukturella analysen tar hänsyn till klienten både som individ och som gruppmedlem. Vilka strukturella fördelar respektive nackdelar präglar klientens sociala relationer bör utgöra en utgångspunkt i socialarbetarens arbete med missgynnade individer och grupper. Dessutom bör på allvar ta del av den forskning som finns om diskriminering och upplysa sina anställda under vilka historiska, kulturella, sociala och ekonomiska kontexter som diskriminering kan äga rum och vilka grupper riskerar att bli föremål för dessa praktiker. SOU 2006:73 Diskriminerande föreställningar inom Referenser , M. (1995). (& ): Historien, Subjektet, Makten. (1994). och det moderna samhället. Benhabib, S. (2004). Jämlikhet och mångfald. Demokrati och medborgarskap i en global tidsålder. (1998). Nyckelbegrepp i socialt arbete. Bonnewitz, P.(2002). Premières Leçon sur La sociologie de . Deuxième édition Mise à jour: . (1992). Kultur och kritik: anföranden. , P & Wacquant, L J.D. (1992). An Invitation to Reflexive Sociology. University: Press: . (1999) Varför är kyrkan vitmenad? Nyheter från stereotypens svängtapp. Papper till 14:e Nordiska konferens i medie och kommunikationsforskning, . (1997). : , J. (red) (1993) A crisis in care (challenge to social work). (1996). Anti-Semitism, immigration controls and the welfare state, i , D. (red) Critical Social Policy: A reader. : , M. (2001). Demokrati och nationella fantasier: Föreställningar om identitet och tillhörighet i studier av demokrati. Sociologisk forskning nr 3-4. de los , P. , I. & Mulinari, D. (red) (2002). Maktens o(lika) förklädnader. Kön, klass och etnicitet i det postkoloniala . de los , P. & Mulinari, D. (2005). Kritiska reflektioner över ojämlikhetens landskap. Denvall, V. & , T. (2000). Vardagsbegrepp i socialt arbete. Ideologi, teori och praktik. (1972). , IL: . Dominelli, L. (1997). Anti-Racist Social Work. Diskriminerande föreställningar inom SOU 2006:73 Dominelli, L. (2004). Theory and Practice for a Changing Profession. : Donzelot, J. (1979). The policing of families. Dovidio, J. F. and , S. (eds). (1986). Prejudice, Discrimination and Racism. : Academic Press , E. (1984). (original 1893). & , B. (1999) Från erfarenheter till text- Om kulturvetenskaplig reflexivitet. (1997). Multiculturalism, Individualism and Human Rights: Romanticism, The Enlightenment and Lessons from , i , R. (red). Human Rights, Culture and Context. //: Pluto Press , T. (1999). En uppgörelse med tanken om kulturell renhet. : Nya Doxa. (1997). The Spectacle of the other. (red) Representation, Cultural representations and Signifying Practices. (1992). Hayes, D & Humphries, B. (2004). Social work, Immigration and Asylum. Debates, Dilemmas and Ethical Issues for Social Work and Social Care Practice. (2004). Evidencing Anti-racism in Student . Where has all the Racism gone? i Qualitative Social Work. Research and Practice. 3, no 3: . (1994). Världen bortom västerlandet II. Den svenska omvärldsbilden . Regiae societatis scientiarum et litterarum Gothoburgensis. Vetenskaps- och Vitterhetssamhället. Husband, C. (1991). Race, conflictual politics, and anti-racist social work: lesson from the past for action in the 1990s, i (red) Setting the context for change. : CCETSW Järvinen, M. (1998). Om reflexiva sociologi. Sociologisk forskning nr 2. Järvinen, M. (2002). Mötet mellan klient och systemet om forskning i socialt arbete. Installationsföreläsning ved : 292 SOU 2006:73 Diskriminerande föreställningar inom Kamali, M. (1997). Distorted Integration: Clientization of Immigrants in . : Multiethnic papers. Kamali, M. (2002). Kulturkompetens i socialt arbete. Om socialarbetarnas och klienternas kulturella bakgrund. Kamali, M. (2005a). Ett europeiskt dilemma. Strukturell/institutionell diskriminering, i de los , P. & Kamali, M. (red). Bortom Vi och Dom – Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering . Kamali, M. (2005b). Röster om etnisk diskriminering . Krippendorff, K. (1980). An introduction to Its Methodology. (1997). Den kvalitativa forskningsintervjun. (2000). Diskriminering, integration och etniska relationer. , I & , M. (red). (2002). Det slutna folkhemmet. Om etniska klyftor och blågul självbild. (1993). Utrota varenda jävel. & , S. (2002). Socialt arbete utförs i organisationer, i , A. , S. & , H. (red). Macpherson, W. (1999). The : Report of an inquiry. , K & Tesfahuney, M. (2002). Rasism i vardagen, i , I & , M. Det slutna folkhemmet. Om etniska klyftor och blågul självbild. , A. , S. & , H. (2002). (1998). Remoralizing the poor? Gender, Class and Philanthropy in Victorian , i , G. (red) Forming nation, framing welfare. Papstergiadis, N. (2000). The Turbulence of Migration: Globalization, Deterritorialiazation and Hybridity. : Payne, M. (2002). Modern teoribildning i socialt arbete. Diskriminerande föreställningar inom SOU 2006:73 Penketh, L. (2000). Tackling Institutional Racism. Anti-racist policies and social work education and training. : The Policy Press. (1987). and Country Planning. , R & Hek, R. (2004). Dilemmas of Care and Control: The Work of an Asylum Team in a Borough, i Hayes, D. & Humphries, B. (red) Social work, Immigration and Asylum. Debates, Dilemmas and Ethical Issues for Social Work and Social Care Practice. Sawyer, L. (2000). and Swedish: Racialization and the Cultural Politics of Belonging in , . Dissertation in Anthropology, , . Sivanandan, A. (1991). struggles against racism, i (red) Setting the context for change. : CCETSW Soydan, H. (1993). Det sociala arbetets idéhistoria. Street, B. V. (1993). Culture is a Verb: Anthropological aspects of language and cultural process, i Graddol, D. , L & Byram (red) Language and Culture. Clevedon: and Multilingual Matters. & , M. (1992). En svensk kulturhistoria. (1993). Elite Discourse and Racism. Solomos, J. & Wrench, (eds.) Racism and Migration in Western Europe. (2002). Kvalitativ forskning i praktiken. (red), (1997). Human Rights, Culture and Context. //: Pluto Press. (2002). Sociala problem i kulturell förklädnad, i Meuwisse, A. & , H. (red). Perspektiv på sociala problem . 10 Det lokala utvecklingsarbetet mellan den mångkulturella politikens retorik och praktik I och med regeringens framlagda proposition formulerades en ny integrationspolitik i /98. Politiken skulle sträva efter en samhällsgemenskap med samhällets mångfald som grund samt en samhällsutveckling som kännetecknas av ömsesidigt respekt och tolerans och som alla oavsett bakgrund skall vara delaktiga i och medansvariga för (Proposition 1997/98: 16). Även om det i själva propositionen inte är fråga om någon uttalad definition av begreppet integration, finns det dock flera betydelsefulla meningar som förklarar innehållet i politiken: att det finns flera dimensioner i integrationsprocessen, att det inte skall likställas med påtvingad assimilering, att det omfattar respekt för kulturell särart, att den kulturella identiteten är en individuell valfrihet, att det är en ömsesidig process som berör både de invandrade och det mottagande samhället. (rapportserie, 2004) Trots att integrationen är en av de klassiska frågorna i sociologin samt i andra forskningsområden vilken ständigt diskuteras i massmedia har det inte skett några stora förändringar inom integrationspolitiken i förhållande till den gamla invandringspolitiken (jfr , 2005). I kärnan av politiken finns fortfarande tre viktiga och välkända begrepp: jämlikhet, valfrihet och samverkan, utan att närmare precisera deras innebörd, diskutera deras interna relationer och utan större förändring (, 2003). Det är min utgångspunkt att mycket av de otydliga resultat som jag här kommer att visa beror till en viss del just på att det är oklart vad man eftersträvar med politiken. Nästan allt som görs i form av olika projekt eller verksamheter som olika organisationer eller institutioner har varit sysselsatta med kan man beteckna som integrationssträvanden men ändå är resultaten, så som olika utvärde295 Det lokala utvecklingsarbetet mellan den mångkulturella politikens retorik SOU 2006:73 ringar visar, ganska bristfälliga och långt ifrån något som kan lösa segregationsfrågan. Integrationspolitiken i bedrivs framför allt av offentliga institutioner, således uppifrån och nedåt, men man har misslyckats både med att påverka de grundläggande orsakerna till segregationen och de problem som följer i dess spår (, 2000: 12; jfr de los 2005). Ett sätt att komma till rätta med segregationsfrågan var att lyfta fram ett deltagarperspektiv i storstadspropositionen, ett underifrånperspektiv. Som ett mantra började tjänstemän över hela landet att plädera för att engagera människor i bostadsområdena som en demokratisk lösning på segregationsfrågan. Vad det här perspektivet betyder i praktiken kan skilja sig från en stadsdel till en annan och från en kommun till en annan. Det kan vara allt mellan att bli tillfrågad om någonting till att kunna bestämma över resurser. Delaktighet, i betydelsen empowerment, är nödvändigt men är inte tillräckligt för att åstadkomma framgångsrika förändringar i det lokala utvecklingsarbete eftersom demokratiprocessen också handlar om vilka strukturella/organisatoriska faktorer som påverkar det lokala utvecklingsarbetet (Se vidare diskussionen om empowerment och frigörande politik i inifrån SOU 2005:69) Institutionerna, kommuner och stadsdelsförvaltningar, som bedriver verksamheten har makten över resurserna och är starka aktörer som ändå inte lyckats förändra de sociala förhållandena (Bunar, 2001: 243, 244). Institutionella aspekter i det lokala utvecklingsarbetet är viktiga men ändå är de förbisedda i diskussionen om resultaten. Det är därför nödvändigt att se institutionernas roll i det lokala utvecklingsarbetet. menar att förvånande lite kraft har ägnats åt att undersöka välfärdsbyråkratiernas faktiska betydelse inom det invandrarpolitiska området (2003:18). Det mångkulturella samhällets vara eller icke vara Det råder skilda uppfattningar om det mångkulturella samhällets existens eller snarare giltighet, bland forskare, politiker, tjänstemännen, journalister, kulturarbetare samt gemene man i samhället. Olika uppfattningar från samhällets alla hörn sprids om att det svenska samhället har varit alltför tolerant mot invandrarnas sätt att leva i . Bilden av att invandrare betraktas som ett hot mot det svenska samhällets normer och regler förstärks enligt 296 SOU 2006:73 Det lokala utvecklingsarbetet mellan den mångkulturella politikens retorik denna slags uppfattningar. De har valt att belysa invandrarna utifrån ett traditionellt sätt att leva, ovilliga till förändring och påverkan som gör den egna kulturen intakt och ohörsam för yttre faktorer i det svenska samhället och som leder till bildande av egna enklaver (, 2003). Utifrån den infallsvinkeln finns det de som menar att integration i det mångkulturella samhället kommer att leda till ständiga konfrontationer, att det är fel över huvud taget att försöka mötas. En bild återkommer ständig: att det mångkulturella samhället skulle vara ett hot (Ibid.). Det finns också en annan bild. Det är en allmänt utbredd åsikt att är ett av de mest segregerade länderna i , i den bemärkelsen att människor tvingas att bo i vissa stadsdelar och att arbetslöshet och utanförskap bidrar till att det nästan är omöjligt att komma in i det svenska samhället (, 2001; , 2000; , 1997). Vi vet också genom olika attitydundersökningar, gjorda , att negativa attityder mot invandrare ökade markant, samt att majoriteten av det svenska samhället är emot en fortsatt generös invandringspolitik och mottagande av invandrare. har också blivit utpekat av för Mänskliga Rättigheter som diskriminerande just i sin behandling av flyktingmottagning och segregation vad gäller invandrade grupper. Enligt åtskilliga resultat kan sammanfattas att rasism och främlingsfientlighet har ökat i det (SOU 2005:56). Enligt , generaldirektör för präglas det svenska samhället av en utbredd och systematisk diskriminering. Nära diskriminering ligger rasism och ytterst få utger sig för att vara rasister i det svenska samhället (). Hur de här faktorerna påverkar politiken och hur politiken i sin tur bidrar eller inte till att fastställa föreställda skillnader mellan människor är en fråga som forskningen inte har sysslat med i hög uträckning men den har satts i fokus (, 2005). Det finns också delade uppfattningar om vad den mångkulturella politiken handlar om och vilken betydelse den har i samhället. (2003: 23) t.ex. utgår ifrån att: Multiculturalism is the ideology which has gained hegemony in Swedish society. If multiculturalism was introduced by the Swedish state in 1975 to guide its policy towards immigrants, today it has penetrated society in an almost total . Most journalists, scholars, policy297 Det lokala utvecklingsarbetet mellan den mångkulturella politikens retorik SOU 2006:73 makers, and bureaucrats in subscribe to the central dictates and values (enrichment, tolerance, etc.) of multiculturalism. Att utgå ifrån att det finns en hegemonisk mångkulturell ideologi i förhindrar oss från att kunna förstå integrationspolitikens historia, konflikter mellan olika politiska krafter, motsägelsefulla mål som integrationspolitiken har och diskrepansen som finns mellan vaga politiska intentioner och konsekvenserna för olika grupper i samhället. Vad som finns är en mångkulturell diskurs/retorik som kommer uppifrån, från staten och som inte leder till att lösa frågan om hur samhället ska organiseras. Detta kan även i många fall vara en del av en integrationspolitik som bevarar vioch-dom-tänkandet i samhället. (de los , 2005). Det finns i denna politik ingen samhällsvision förutom föreställningen av en ständig interaktion mellan ett vi som föreställs vara integrerat och ett dem som föreställs måste bli integrerade (Ibid.). Inte minst med tanke på de knapphändiga resultat som olika statsfinansierade projekt har visat . Ett bra exempel på diffusa mål och en viss begreppsförvirring är minoritetspolitiken i . Minoritetspolitikens mål är att ge skydd för de nationella minoriteterna och stärka deras möjligheter till inflytande samt stödja de historiska minoritetsspråken så att de hålls levande (http:/). I formuleringen uttrycks att staten har ett ansvar som syftar på att ge skydd. Men vad betyder det? Vad är det för ansvar staten har i förhållande till minoriteterna? Och om det framför allt är språk det handlar om, varför definierade man inte andra invandrargrupper som minoriteter? Vad är det för underlag som gör personer med judiskt påbrå till en minoritet och inte andra grupper? Är samernas situation likställda med de andra minoriteterna? Är samerna en minoritet eller en ursprungsbefolkningsgrupp? Skillnaden är väsentlig när det gäller tillgång till territorium. I den internationella kontexten ligger efter vad gäller att ge territoriella rättigheter till samerna. Den svenska staten har inte ens ratificerat konvention 169 om ursprungsbefolkningens rättighet till territorium. Invandrings- och integrationspolitiken har också kritiserats för att ha lett till en stigmatisering av invandrarna genom att peka ut grupper av människor som en grupp med gemensamma nämnare och intressen i det svenska samhället som inte har mer gemensamt än att de har kommit utifrån i det förflutna (Kamali, 2005; de los , 2005; , 2000; Borevi & 298 SOU 2006:73 Det lokala utvecklingsarbetet mellan den mångkulturella politikens retorik Strömblad, 2004). Det etablerade begreppet invandrare är en kategori som klumpar ihop många människor med vitt skilda egenskaper och skapar ett dem som inte är som oss. Den politiska texten i detta fall är inte neutral utan spelar en aktiv roll i att definiera samhälleliga relationer. Enligt : Diskursanalys inom området etnicitet och multikulturalism fokuserar på språkliga uttryckssätt i större sammanhang, dvs. diskursernas kontextuella inramning och maktrelationer mellan dominanta majoritetsgrupper och dominerade minoritetsgrupper. (, 2002: 41) Det är mycket möjligt att vissa politiker använder sig av den mångkulturella retoriken som ett sätt att sätta fokus på en ny fråga, till en viss mån på att försvara en ny ideologi, men den är inte tänkt som ett styrinstrument: Stundom kan diskrepansen mellan de mål som uttalas och de åtgärder man tänker vidta vara betydande. Som forskare bör man därför inte utgå från att beslutsfattarnas intentioner alltid exakt avspeglas i de verbala deklarationer som redovisar det officiella med politik. (Sannerstedt, 2001: 33). Det finns därför en poäng i att sätta in integrationspolitiken i fokus i förhållande till en mångkulturell politik, problematisera den mångkulturella ideologin (, 2005), och problematisera vad som görs konkret och vilka resultat som uppnås. Invandrarpolitikens utformning Vissa forskare menar att vi haft en mångkulturell politik sedan 1975 års riksdagsdeklaration som betonade jämlikhet, valfrihet och samverkan som specifika mål. Om man jämför med den assimilationspolitik som rådde i fram till slutet av 1960- talet är det ingen tvekan om att man kan karakterisera invandringspolitiken som en mer pluralistiskt politik. Den öppnade dörren för att olika grupper skulle kunna ta ställning till frågan om assimilation i form av en akulturation eller jobba för att utveckla sina egna identiteter. Det är emellertid diskutabelt om man över huvud taget ska karakterisera politiken som mångkulturell och därför är det nödvändigt att analysera vad det är för politik som etablerades 1975 och vilka konsekvenser den hade i samhället. De som argumenterar för att vi har haft en mångkulturell politik sätter i fokus målet som gäller valfrihet: Valfrihetsmålet innebär att medlemmar av språkliga minoriteter som är bosatta i genom samhällsinsatser skall ges möjlighet att 299 Det lokala utvecklingsarbetet mellan den mångkulturella politikens retorik SOU 2006:73 själva välja i vilken grad de skall bibehålla och utveckla den ursprungliga kulturella och språkliga identiteten, och i vilken grad de skall uppgå i en svensk kulturell identitet. Detta förutsätter att de olika invandrargrupperna får ekonomiskt och annat stöd för att utveckla kulturell egenverksamhet, och att det allmänna kulturutbudet i bättre svarar mot de behov som uppkommit genom invandringen (SOU 1974:69). Borevi är en av de forskare som sätter valfrihetsmål i centrum som exempel på att det finns en mångkulturell ideologi i : Sammanfattningsvis innebar den nya invandrar- och minoritetspolitiken att staten inte bara hade ett ansvar för att invandrare erhöll likvärdiga socio-ekonomiska villkor, utan också att de fick tillgång till likvärdiga kulturella villkor. Invandrare skulle ges möjlighet att upprätthålla sina ursprungliga kulturer i det svenska samhället. Därmed hade invandrarpolitiken formulerats som en mångkulturell politik (2002: 96). Min uppfattning är att Borevi tar det som står i texten om den nya invandrarpolitiken bokstavligt utan att se hela kontexten där politiken definierades och utan att se hela texten. Det är väl ändå intressant att resonera kring varför en sådan politik utformades, vad menades med definitionerna? Och vad var avsikten? En aspekt som väcker uppmärksamhet är att det rådde praktiskt taget fullständig politisk enighet kring invandrarpolitiken. Det blev inga större diskussioner i , det uppenbarade sig inte markanta meningsskiljaktigheter mellan olika partier, man stannade vid en så allmän och generell definition att inget parti ställde sig utanför. påpekar flera olika aspekter som kan förklara den här enigheten: Ett sätt att förstå denna tillsynes politiska enighet är att se den som ett uttryck för samtidens internationella och nationella ekonomiska, politiska och sociala förändringar, vilka präglades av motsvarande intressen av social kontroll och stabiliseringspolitik (2000: 7). Oavsett om politikerna var medvetna om olika förändringsprocesser både på internationell och på nationell nivå eller inte, är det som är nytt och relevant i resonemang att hon uppmärksammade att politiken uppkom som ett sätt att reglera mångfalden, i grunden en defensiv attityd. I bakgrunden av politiken fanns det en oro för möjliga konflikter mellan invandrare och svenskar. Det fanns en föregående situation när man började reglera arbetskraftsinvandring i slutet av 1960- talet med syfte att begränsa 300 SOU 2006:73 Det lokala utvecklingsarbetet mellan den mångkulturella politikens retorik invandring som ledde till att man satte stopp för arbetskraftinvandring från utomnordiska länder 1972. Det var inte minst LO som påverkade beslutet med argumentationen att invandrare skulle ha möjlighet att leva på samma standardnivå som den inhemska befolkningen. Att reglera arbetskraftinvandring var ett sätt att svara emot en ökande kritik. Det fanns en serie undersökningar som visade att det svenska folket var kritiska mot invandringspolitiken som ledde till en reglering av invandrare (, 2004). Att invandrare skulle översvämma har alltid använts som ett skräckinjagande argument för att kunna påverka politiken. Senaste exempel på detta var uttalande om social turism som polska arbetare skulle utsätta för. Det finns en restriktiv generositet i politiken, något diffust och svårtolkat, någonting oklart bakom allmänna positiva ordalag som i sig skapar enorma diskrepanser i samhällsdebatten. Politiken dubbelbottnar i ett motstridigt ställningstagande: det verkar som att samhället är öppet, pluralistiskt, demokratiskt, men det agerar diskriminerande och disciplinerande. Detta är ett janusansikte som också kommer till uttryck i de olika projekt som bedrivs med integrativa mål och i aktiveringspolitik som tillägnas invandrade män och kvinnor (Hedblom, 2004) (2000) påpekar också att en politik som bygger på samförstånd och kompromisser leder till otydliga formuleringar för att inte provocera fram öppna politiska motsättningar och att många centrala begrepp kan tolkas på en rad olika sätt. Den diffusa samförståndspolitiken har lett till en uppfattning om att det råder konsensus i politiken och att det finns någonting politiskt korrekt i frågan som gör det omöjligt att diskutera frågan över huvud taget. Men som påpekar, vad det egentligen handlar om är att det inte finns preciseringar, att det därmed finns vida tolkningsramar för vad man menar och att det inte behövs något ställningstagande inför definitionerna. Det kan bero på olika faktorer: p.g.a. att det råder en viss konsensus runt integrationspolitiken i det politiska etablissemanget, eller också kan det bero på att integrationspolitiken trots allt är en sekundär fråga på den politiska agendan, eller helt enkelt p.g.a. att det inte finns något tryck nerifrån som framtvingar preciseringar. Vad som är relativt tydligt däremot är att invandrarpolitiken som mångkulturell politik inte är en offensiv politik. Vad staten eller kommunerna ska göra står ingenstans, förutom att det ska finnas ett bidragssystem, eftersom det är invandrarna själva som ska ta 301 Det lokala utvecklingsarbetet mellan den mångkulturella politikens retorik SOU 2006:73 ställning till om de vill komma in i samhället eller inte. Men invandrarna själva hade inte så mycket att säga om det här målet, det fanns inga representativa röster från deras organisationer som skulle kunna diskutera innehållet i politiken eller sätta ord på idéer om hur de skulle vilja leva i det svenska samhället. lägger märke till att i texten om valfrihetens mål står att minoriteter skall välja i vilken grad de skall uppgå.