sou · GUB318 · 2007-01-01 00:00:00 — Vi har enligt direktiven i uppgift att ta ställning till vilka åtgärder som bör vidtas för att förbättra informationsutbytet mellan och de svenska och utländska myndigheter och organisationer som samverkar med, samt lämna förslag till den reglering som övervägandena föranleder. Detta skall göras med beaktande av såväl att ett effektivt samarbete kan bedrivas som att enskilda personers integritetsintressen tillvaratas. I fråga om informationsutbyte har vi enligt direktiven även i uppgift att följa arbetet med den lagstiftning som föranleds av förlag till ny polisdatalag (SOU 2001:92) och förslag till lag om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet (SOU 2002:113). Vi skall härvid särskilt beakta intresset av att regleringen av behandlingen av personuppgifter inom brottsbekämpande verksamhet blir enhetlig. samverkar i sin verksamhet med flera andra myndigheter, såväl brottsbekämpande myndigheter som myndig- heter med kontroll- och tillsynsuppgifter. Nedan följer en kort redogörelse för dessa myndigheters verksamheter samt en beskriv- ning av den samverkan och det informationsutbyte som före- kommer mellan de aktuella myndigheterna och . Bland annat inom ramen för denna samverkan har Kustbevak- ningen tillgång till diverse externa databaser med information av betydelse för verksamhet. Det rör sig om i princip öppna system till vilka har direktåtkomst. Uppgifterna överförs inte strukturerat till en särskild databas inom , utan används främst som ett direkt stöd i den operativa verksamheten. Även den lagstiftning som styr respektive myndighets behand- ling av personuppgifter behandlas i vissa fall. Mot bakgrund av vårt Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer särskilda uppdrag att beakta intresset av att regleringen av behand- lingen av personuppgifter inom brottsbekämpande verksamhet blir enhetlig beskrivs regleringen av behandling av personuppgifter inom den brottsbekämpande verksamheten närmare i det följande kap. 7. 6.2Brottsbekämpande verksamhet och gränskontroll har till uppgift att övervaka efterlevnaden av särskilda bestämmelser om införsel och utförsel av varor. För gäller förordningen (1991:1524) med instruktion för . skall både tillse att en riktig uppbörd kan säkerställas och kontrollera in- och utförselrestriktioner. Verket har också befogenhet att bekämpa brott inom hela sitt ansvarsområde. Den legala grunden för den brottsbekämpande verksamheten utgörs främst av lagen (2000:1225) om straff för smuggling (smugglingslagen). I smugglingslagen finns bestämmelser avseende förundersökning, tvångsmedel, åtal m.m. vid bland annat brotten smuggling och narkotikasmuggling samt tullbrott. När det gäller verksamhet med uppbörd av tullar, skatter och avgifter samt kontroll av restriktioner finns den grundläggande regleringen i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 (tullkodex) och kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (tillämpningskodex) samt tullagen (2000:1281). Denna verksamhet brukar ibland kortfattat beskrivas som fiskal. har vidare befogenheter att utföra kontroller i enlig- het med lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter. Punktskattekontrollen har inslag av brottsbekämpning och då särskilt beträffande lagens straffprocessuella bestämmelser om olovlig förflyttning av punktskattepliktiga varor och det införda brottet olovlig befattning med punktskattepliktiga varor.1 hantering av personuppgifter och annan information regleras, förutom av personuppgiftslagen, genom särskild register- lagstiftning dels för den brottsbekämpande verksamheten, dels för annan verksamhet som verket bedriver. 1 Se prop. 2004/05:149 och SFS 2005:460. Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer Behandlingen av uppgifter i den brottsbekämpande verksam- heten reglerades tidigare i lagen (2001:85) om behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet. Lagen har varit föremål för översyn i betänkande brottsbekämpning Integritet – Effektivitet (SOU 2002:113). Därefter har regeringen i proposition 2004/05:164 lämnat förslag till en ny lag om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet som ersätter den gamla lagen. Den nya lagen, som trädde i kraft beskrivs närmare i avsnitt 7.2. För den verksamhet som bedriver och som inte utgör brottsbekämpning finns bestämmelser om behandling av uppgifter i tulldatabasen och om behandling av uppgifter i andra fall i lagen (2001:185) och förordningen (2001:646) om behandling av upp- gifter i verksamhet. Uppgifter får enligt lagen behand- las bl.a. för de primära ändamålen bestämmande, redovisning och betalning av tullar, skatter och avgifter samt för övervakning, revision och kontrollverksamhet. Uppgifter som behandlas för nämnda primära ändamål får även behandlas för tillhandahållande av information som behövs i brottsbekämpande verksamhet enligt 7 § lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet. Varken Kustbevak- ningen eller någon annan brottsbekämpande myndighet får ha direktåtkomst till tulldatabasen, men det finns inga särskilda bestämmelser i lagen eller förordningen som begränsar möjligheter att lämna ut uppgifter från databasen till andra myndigheter. Inom verksamhetsområdet skall övervaka och kontrollera trafiken till och från utlandet så att bestämmelserna om in- och utförsel av varor efterlevs. Målet är bl.a. att brott mot bestämmelser om in- och utförselrestriktioner skall förebyggas, upptäckas och beivras. Att förhindra narkotikasmuggling skall ges högsta prioritet. Även förhindrande av storskalig eller frekvent illegal införsel av alkohol- och tobaksvaror skall ges hög prioritet. dokumenterar uppgifter om genomförd tull- kontroll i informations- och beslutsstödsystem (KIBS). informerar härvid alltid om Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer SOU 2006:18 tullkontroller som resulterar i en anmälan om brott eller att brister annars noterats. Konkreta tull- och smugglingsbrott rapporteras till , vilket även kan inkludera vissa förundersökningsdoku- ment och uppgifter om beslag eller andra tvångsmedel. För uppföljningen av den brottsutredande verksamheten i enlighet med de återrapporteringskrav som åvilar enligt myndighetens regleringsbrev, är myndigheten beroende av information från avseende verkets fortsatta åtgärder med anledning av de brott som rapporterat, t.ex. avseende beslut att inleda eller lägga ner förundersökning eller om ordningsbot, strafföreläggande eller åtal. uppbär de vattenföroreningsavgifter som Kust- bevakningen beslutar om. För denna uppbörd sker manuellt informationsutbyte genom att informerar om avgifter som beslutats av myndigheten, om besluten överklagats samt om sjörättsdomstolens efterföljande beslut. lämnar även information om andra iakttagelser i samband med den genomförda kontrollen som bedöms vara av intresse för . vidarebefordrar även tips, från t.ex. allmänheten, om misstänkt brottslig verksamhet eller annan underrättelseinformation till . kan vidare, i sin egenskap av kontaktpunkt för sjöfarten avseende förhandsanmälningar från handels-, fiske- och fritidsfartyg, för personkontrollen eller från handelsfartygen inom sjöfartsskyddet, överlämna uppgifter om fartygs ankomst till svensk hamn till . Från till vidarebefordras tips angående misstänkt brottslig verksamhet och andra underrättelser på papper men också på datamedium genom att har tillgång till delar av underrättelseregister. Ytterligare information från till , som överlämnas i pappersform, kan bestå i bokningsuppgifter från t.ex. färjor eller förhandsanmälningar avseende tull/sjötrafik. Informationen används hos för kontroll av sjötrafiken. Omfattande samarbete och utbyte av information mellan och sker vidare inom ramen för den verksamhet som bedrivs gemensamt av myndigheterna inom det maritima underrättelsecentrumet (MUC) där även polisen medverkar. Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer underrättelseregister, tidigare även spaningsregister (Spadi), ingår numera i ett system benämnt . fick enligt 8 § förordningen (2001:88) om behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet ha direktåtkomst till underrättelseregistret i de delar som avsåg förslag till åtgärder och allmänna strategiska uppgifter. Ett 30-tal tjänstemän (vakthavande befäl och underrättelsehandläggare) vid har tilldelats s.k. allterminalkort som ger möjlighet att direkt ta del av information som är av operativ karaktär. gäller enligt 6 § förordningen (2005:791) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksam- het att får ha direktåtkomst till uppgifter i tullbrottsdatabasen som behandlas med stöd av 7 § 1 lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbekäm- pande verksamhet. Enligt denna bestämmelse behandlas uppgifter för ändamålet förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, dvs. ges i förordningen däremot inte möjlighet till direktåtkomst till uppgifter som behandlas i den brottsutredande verksamheten. Polisens verksamhet regleras bl.a. i polislagen (1984:387) och i polisförordningen (1998:1558). Till polisens uppgifter hör enligt 2 § polislagen att 1.förebygga brott och andra störningar av den allmänna ordningen eller säkerheten, 2.övervaka den allmänna ordningen och säkerheten, hindra störningar därav samt ingripa när sådana har inträffat, 3.bedriva spaning och utredning i fråga om brott som hör under allmänt åtal, 4.lämna allmänheten skydd, upplysningar och annan hjälp, när sådant bistånd lämpligen kan ges av polisen, 5.fullgöra den verksamhet som ankommer på polisen enligt särskilda bestämmelser. Polisens behandling av personuppgifter regleras i polisdatalagen (1998:622), polisdataförordningen (1999:81) och lagen (1998:620) om belastningsregister, lagen (1998:621) om misstankeregister samt lagen (2000:344) om Schengens informationssystem. Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer Polisdatalagen gäller vid behandling av personuppgifter i polisens verksamhet för att förebygga brott och andra störningar av den allmänna ordningen och säkerheten, övervaka den allmänna ord- ningen och säkerheten, hindra störningar därav samt ingripa när något sådant inträffat eller bedriva spaning och utredning i fråga om brott som hör under allmänt åtal. Enligt polisdatalagen får polisen behandla personuppgifter för att förebygga brott och andra störningar av den allmänna ordningen och säkerheten, för att övervaka allmän ordning och säkerhet samt för att bedriva spaning och utredning avseende brott under allmänt åtal. För sådan behandling av personuppgifter som sker med stöd av lagen (1998:620) om belastningsregister, lagen (1998:621) om misstankeregister eller lagen (200:344) om Schengens informa- tionssystem gäller inte polisdatalagen. I lagen om belastningsregister finns särskilda bestämmelser om det som förs av . Registret innehåller information om personer som har dömts för brott i och om svenskar som har dömts för brott utomlands. för enligt lagen om misstankeregister ett särskilt nationellt register över personer som är skäligen misstänkta för brott. Syftet med registret är att tillgången till sådana uppgifter för bl.a. polismyndigheter och skall underlättas för att dessa myndigheter skall kunna samordna förundersökningar och förebygga, upptäcka och utreda brott. Angående åtkomst till misstanke- och belastningsregistren se vidare avsnitt 7.1.1. har i remissvar vidare föreslagit att inom myndigheten behörig personal skall ges direkt- åtkomst till bl.a. polisens spaningsregister. Myndigheten har även underhand till , inom ramen för den fortsatta beredningen av förslag till ny polisdatalag, påtalat behovet av ökat informationsutbyte och ökad åtkomst till uppgifter som behandlas för att upptäcka och förhindra brottslig verksamhet. för med stöd av lagen om Schengens informa- tionssystem ett register som utgör den svenska nationella enheten av databasen informationssystem (SIS). Registrets syfte är att vara ett hjälpmedel för de andra Schengenstaterna att göra framställningar hos om bl.a. omhändertagande av personer Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer och om dold övervakning eller särskilda kontrollåtgärder. Se vidare avsnitt 7.1.2. för vidare ett särskilt personefterlysnings- register. saknar direktåtkomst till registret och kan därför få ut uppgifter endast efter särskild förfrågan, vilket orsakar vissa svårigheter vid gränskontrollen. Polismyndigheterna är passmyndigheter inom riket och skall enligt passförordningen (1979:664) föra ett centralt passregister. På begäran från bl.a. polismyndigheter, och skall lämna ut uppgifter i form av fotografisk bild av enskild från registret. har även direktåtkomst till vissa andra uppgifter i passregistret. Inom politikområdet Rättsväsendet bedriver brottsförebyggande arbete och medverkar vid polisiär övervakning. skall härvid genomföra övervakning och kontroll av sjötrafiken och i övrigt till sjöss för att minska brottsligheten och öka människors trygghet. Målet med verksamheten är bl.a. att brott skall förebyggas samt att myndigheten skall ha god förmåga att upptäcka brott och bidra till att fler rapporterade misstänkta brott leder till rättsliga åtgärder. Vidare skall genomföra övervakning och kontroll av sjötrafiken så att gräns- kontrollen till sjöss uppfyller de krav som följer av . Inom underrättelseverksamhet överlämnar myndigheten tips och underrättelser avseende brottslig verksamhet till polisen och får i viss utsträckning samma typ av information tillbaka. Detta informationsutbyte sker främst på papper eller via telefon. Polisen ingår också i det samarbete som bedrivs inom MUC tillsammans med . Vid genomförande av övervakning till sjöss ingriper Kust- bevakningen mot upptäckta brott och ordningsstörningar i sjötrafiken, vilket föranleder uppgiftslämnande eller avrapportering till polisen. När fråga är om utsläppsbrott lämnas informationen till . är beroende av återrapportering från polismyn- digheterna om beslut avseende de brottsutredningar eller brottmål Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer som initierats genom rapport från . Detta förutsätter också överföring av uppgifter från till polisen. Inom gränskontrollverksamheten är kontakt- punkt för förhandsanmälningar från handels-, fiske- och fritids- fartyg med anledning av resa till svensk hamn. är vidare kontaktpunkt för handelssjöfarten avseende sjöfartsskydd. kräver också in uppgifter från anmälningspliktiga fartyg när sådana inte lämnas eller i rätt omfattning. I samband med sådan gränskontrollverksamhet genomför sökningar i Schengens informationssystem (SIS). Vid konstaterad träff i SIS, registerträff och rätt fysisk person, vidarebefordras uppgifterna till berörd polismyndighet med hänsyn till aktuell ankomsthamn. Utfallet av efterföljande ombord- kontroller redovisas också för polisen. Ombordkontroller genom- förs även utan träff i SIS. Om allt är i sin ordning noteras kontrollen endast i informations- och besluts- stödsystem (KIBS). Om någon brist föreligger underrättas polisen och berörd region inom . Vidare rapporteras till polisen brott mot utlänningslagen (1989:529). Vid efterlysning, t.ex. med anledning av en europeisk arresteringsorder, kan gripande komma i fråga även med anledning av andra brott, vilket i sin tur föranleder uppgiftsutbyte och överlämning av den gripne till polis. Vid brister i sjöfartsskyddet som inte åtgärdas underrättas . Vid brister som föranleder brottsmisstanke avrapporteras brott till berörd polismyndighet. Uppgifter om fartygs ankomst överlämnas även i vissa fall till för tullkontrollverksamheten och till för fartygssäkerhetstillsyn. Till polisen rapporteras vidare brott som upptäcks i samband med miljöövervakning och tillsyn i verksamhet med djur- och naturskyddsområden, jakt- och naturvårdstillsyn, maritima fornminnen och sjöfynd. Merparten av rapporterade brott avser brott mot sjötrafikförordningen och sjölagen, främst hastighetsöverträdelser men också t.ex. bristande lanternaföring och i ökad utsträckning sjöfylleri. Regeringen har föreslagit befogenhet för kustbevaknings- tjänsteman att utfärda ordningsbot, vilken väntas få betydelse för lagföringen av hastighetsöverträdelser till sjöss. SOU 2006:18 Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer heten medför också behov av åtkomst till register över ordningsbot.2 De grundläggande reglerna för åklagarverksamheten finns i 7 kap. . Ytterligare bestämmelser finns i förordningen (2004:1266) med instruktion för , i åklagar- förordningen (2004:1265) och i strafföreläggandekungörelsen (1970:60). Åklagarnas arbetsuppgifter består i att vara förundersöknings- ledare i sådana brottmål där saken inte är av enkel beskaffenhet, fatta beslut i åtalsfrågan och föra talan i domstol. Åklagarna har härutöver getts långtgående befogenheter bl.a. när det gäller att besluta om olika straffprocessuella tvångsmedel såsom anhållande, husrannsakan och beslag. Enligt bestämmelser i 48 kap. rättegångs- balken har åklagarna rätt att förelägga bötesstraff och villkorlig dom eller sådan påföljd i förening med böter genom strafföre- läggande. Den enda rättsliga reglering som finns beträffande åklagarnas behandling av personuppgifter är förordningen (1995:1006) om registerföring vid åklagarmyndigheterna vilken reglerar hanteringen av ärenderegistren. arbetar emellertid med en ny reglering. Åklagarna har inte rätt att bedriva underrättelse- verksamhet. Målet för arbete inom verksamhetsgrenen Miljöövervakning är att utsläpp av olja och kemikalier skall minska och att dumpning till sjöss samt otillbörligt störande av djur- och naturskyddsområden skall vara försumbart. För att upptäcka och dokumentera utsläpp genomför övervakning från flygplan med olika typer av fjärranalysutrustning, såsom sidspanande oljedetekteringsradar och värmekamera samt digital- kamera och videokamera. Vidare används även satellitbilder för att upptäcka olagliga utsläpp. 2 Se prop. 2005/06:33. Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer Förundersökning i anledning av miljöbrott genomförs av Kust- bevakningen, med all förundersökningsdokumentation, och leds av eller åklagare. Sådan förundersökning föranleder informationsutbyte med ansvarig åklagare eller Åklagarmyndig- heten och i viss utsträckning med berörd polismyndighet. Vid utsläppsbrott genomför även vissa brotts- utredningar som kräver ett nationellt informationsutbyte med såväl polis och tull som åklagare, samt ett internationellt informations- utbyte som bl.a. sker i gemensamma utredningsgrupper. Det förekommer att genomför utredningar avseende brott med stöd av lagen (1982:395) om medverkan vid polisiär övervakning (LKP) efter begäran, främst vad gäller fiskebrott, brott mot utlänningslagen och mot lagen om sjöfartsskydd. är beroende av återrapportering från Åklagar- myndigheten eller domstol avseende beslut eller dom i de brotts- utredningar eller brottmål som initierats genom rapport från , detta för att kunna fullgöra egna åter- rapporteringskrav, men också för att kunna uppfylla interna behov av uppföljning och kvalitetssäkring. Åklagare för också talan i sjörättsdomstol när beslut om vattenförore- ningsavgift överklagats dit. Behovet av återrapportering omfattar även åklagares beslut i sådana ärenden. För att kunna fullgöra myndighetens återrapporteringskrav har behov av information från domstolarna, i första hand återrapportering av domstolsavgöranden i mål som avser brott där varit anmälningsupptagande eller avrapporterande myndighet. Behovet avser även domstolarnas beslut i mål avseende vattenföroreningsavgift enligt 8 kap. lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg. Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer För gäller förordningen (2003:1106) med instruktion för . Av lagen (1997:1024) om med- verkan i brottsutredningar framgår att får medverka vid brottsutredningar om vissa föreskrivna skattebrott eller folkbokföringsbrott. I övrigt kan ges möjlighet att medverka vid undersökning av annat brott, förutsatt att åklagaren finner att det föreligger särskilda skäl för det. Av instruktionen för framgår vidare att det vid verket skall finnas en eller flera särskilda enheter för uppgiften att medverka i brottsutredningar enligt lagen (1997:1024) om Skatte- verkets medverkan i brottsutredningar. Skattebrottsenheternas behandling av personuppgifter regleras av lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid medverkan i brottsutredningar och förordningen (1999:105) med samma namn. Lagen gäller utöver personuppgifts- lagen och är tillämplig vid behandling av personuppgifter i verksamhet för att bedriva spaning och utredning i fråga om brott som avses i lagen (1997:1024) om medverkan i brottsutredningar samt för att förebygga sådana brott. har bl.a. rätt att föra underrättelseregister om syftet är att underlätta tillgången till allmänna uppgifter med anknytning till underrättelseverksamhet eller för att ge underlag för beslut om särskilda undersökningar avseende allvarlig brottslig verksamhet. För att underrättelseregistret skall få innehålla uppgifter som kan hänföras till en enskild person krävs att uppgifterna ger anledning att anta att allvarlig brottslig verksamhet utövats eller kan komma att utövas och att den som avses med uppgifterna skäligen kan misstänkas för att ha utövat eller komma att utöva den allvarliga brottsliga verksamheten. För att personuppgifter skall få behandlas i underrättelse- verksamhet föreskrivs att en särskild undersökning avseende brott som avses i lagen om medverkan i brottsutredningar skall ha inletts och att det finns anledning att anta att allvarlig brottslighet har utövats eller kan komma att utövas. får ha direktåtkomst till underrättelseregistren. Härutöver får uppgifter lämnas ut till , en polismyndighet och endast om uppgifterna kan antas ha Samverkan och informationsutbyte med andra myndigheter och organisationer särskild betydelse för en pågående undersökning eller andra brottsbekämpande åtgärder. För gäller förordningen (1997:898) med instruktion för . Eftersom Ekobrottsmyn- digheten är en åklagarmyndighet är även de generella bestämmel- serna om åklagare, vilka bl.a. återfinns i , och åklagarförordningen (2004:1265) tillämpliga. är en åklagarmyndighet för bekämpning av ekonomisk brottslighet. skiljer sig från andra åklagarmyndigheter genom att dess uppgifter är funktionellt bestämda. Vid myndigheten tjänstgör åklagare, poliser, ekonomer, andra experter och administratörer. Poliserna vid Ekobrotts- myndigheten är anställda av polisväsendet och inkommenderade för tjänstgöring vid myndigheten. I övrigt finns det möjlighet att vid behov placera personal från , exekutionsväsendet, och andra myndigheter vid . handlägger mål som avser 11 kap. , lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelser m.m., skattebrottslagen (1971:69), aktiebolagslagen (1975:1385), insiderstrafflagen (2002:1086) och mål vars handläggning annars ställer särskilda krav på kännedom om finansiella förhållanden, näringslivsförhållanden, skatterätt eller liknande. Ekobrottsmyn- digheten handlägger vidare mål som avses i 9 kap. 1–3 §§ brotts- balken om gärningen rör EU:s finansiella intressen samt 9 kap. 3 a § . Myndigheten handlägger även mål som rör kvalificerad ekonomisk brottslighet som har nationell utbredning eller internationell anknytning eller är av principiell natur eller av stor omfattning. arbetar såväl brottsbekämpande med brottsutredningar och lagföring som brottsförebyggande. har till uppgift att bekämpa ekonomisk brottslighet och svarar för den nationella samordningen och andra åtgärder för bekämpning av den ekonomiska brottsligheten. Myndigheten har vidare ålagts att ansvara för samordningen av de nationella åtgärderna mot bedrägerier, missbruk och annan oegent- lig och ineffektiv hantering och användning av EU-relaterade medel i landet.