sou · GUB3107 · 2007-01-01 00:00:00 — av de arbetsgivare som känner till medfinansieringen uppger att de som följd av den i hög grad kartlägger – eller har kartlagt – sjukfrånvaron på arbetsplatsen. Detta visar att många arbetsgivare på något sätt, påverkas av reformen. Det är framför allt större arbetsgivare med hög sjukfrånvaro som uppger att de kart- lägger sjukfrånvaron. På små arbetsplatser behövs det säkerligen inte göras någon kartläggning, eftersom antalet anställda är litet vilket innebär att arbetsgivaren redan vet hur sjukfrånvaron ser ut på arbetsplatsen. Uppföljning av med särskild sjukförsäkringsavgift, den så kallade. av de arbetsgivare som har kunskap om reformen upp- ger att de skärpt rutinerna vid nyanställning som en konsekvens av medfinansieringen. Det är vanligare att små arbetsgivare uppger att de har skärpt, eller ska skärpa, rutinerna vid nyanställning. Konsek- venserna av sjukskrivningar bland personalen är större för en liten arbetsgivare än för en stor. Av de arbetsgivare som har kunskap om reformen är det som uppger att de i stor utsträckning har sagt upp, eller kommer att, säga upp långtidssjukskrivna på grund av medfinansieringen. Huvudsyftet med medfinansieringen är att arbetsgivare dels ska förebygga ohälsa på arbetsplatsen, dels vidta åtgärder för att hjälpa sjukskrivna anställda att komma tillbaka i arbete. Ett första steg när det gäller att börja arbeta förebyggande är att se över arbetsmiljön på arbetsplatsen. I genomsnitt uppger av de arbetsgivare som har kunskap om medfinansieringen att de kommer att se över arbetsmiljön som en konsekvens av den. Syftet med medfinansieringen är att arbetsgivarna ska bli mer aktiva vad gäller att vidta rehabiliterande åtgärder. Ett första steg när det gäller rehabiliteringsinsatser är att kartlägga behovet av åtgärder i en rehabiliteringsutredning. Resultaten visar att det finns en rehabiliteringsutredning i av de sjukfall där arbetsgi- varen betalar medfinansieringsavgift. Detta är en ökning eller jämfört med (hel- tidssjukskrivningar), dvs. året innan medfinansieringen infördes. Jämfört med är ökningen ännu större. ska en rehabiliteringsutredning upprättas i samtliga sjukfall efter fyra veckors sjukfrånvaro. Ökningen av andelen sjukfall med en rehabiliteringsutredning är i det närmaste lika hög bland deltids- sjukfallen som bland heltidssjukskrivna. Andelen sjukfall där arbetslivsinriktad rehabilitering påbörjats har ökat , men däremot inte i jämförelse med 2001. Sjukskrivna som har en arbetsgivare som inte betalar Uppföljning av med särskild sjukförsäkringsavgift, den så kallade medfinansieringsavgift, dvs. anställda som är långtidssjukskrivna på deltid, uppger inte i högre grad att arbetsgivaren vidtar åtgärder i jämförelse med . Bland sjukfallen med hel sjukpen- ning där det bedöms finnas ett behov av arbetslivsinriktad rehabilitering upprättades en rehabiliteringsplan i av fallen. Motsvarande andel för var . Det är vanskligt att utifrån denna studie avgöra om andelen som får arbetslivsinriktad rehabilitering har ökat , men de åtgär- der som påbörjas verkar komma igång tidigare (i jämförelse 2001 och 2003). Att åtgärderna kommer i gång tidigare kan bero på flera olika saker. Det kan bero på att arbete med dessa sjukfall har blivit bättre, men det skulle också kunna bero på medfinansieringens införande. I och med medfinansieringen har arbetsgivaren ett större ekonomiskt intresse av att den anställde åter- går i arbete så fort som möjligt. 4.4Medfinansieringsreformen – piska, morot eller ingetdera? Erfarenheter av effekter av arbetsgivarnas medfinansiering i tre nordliga och tre sydliga län, Syftet med studien är att göra en jämförelse mellan en region med traditionellt hög och en region med traditionellt låg sjukfrånvaro. januari–juni har totalt 28 organisationer intervjuats. Dessa fördelas på sex kommunala arbetsgivare och 7 privata företag i , och samt sju kommunala arbetsgivare och åtta privata företag i , och . Uppfattningar om sjukfrånvaron och medfinansieringsreformen Det övergripande intrycket från intervjuerna är att det finns en påtaglig enighet när det gäller synen på orsakerna till sjukfrånvaron. Samtliga intervjuade menar att arbetet absolut är av betydelse för uppkomsten av den ohälsa som sedermera leder till sjukfrånvaro. Kommunala arbetsgivarföreträdare och fackliga representanter lyfter fram yrken inom vården som fysiskt belastande vilken kan leda till ohälsa. Även den ökade stressen på arbetsplatserna lyfts fram som en viktig orsak till ohälsa. En relativt utbredd uppfatt- Uppföljning av med särskild sjukförsäkringsavgift, den så kallade. ning är också att långtidssjukskrivning är mindre starkt relaterad till arbetet och någon menar att långtidssjukskrivningar i många fall inte alls har med arbetet att göra. Det faktum att arbetsgivaren har ett ekonomiskt ansvar för sjukfrånvaron betraktas av de intervjuade som rimligt även om det finns både positiva och negativa sidor. Möjligen uttrycker arbetsgi- varrepresentanterna från företagen en mer negativ hållning i detta fall än vad kommunerna gör. Man kan konstatera att de flesta arbetsgivarrepresentanterna är förhållandevis väl insatta i lagens innehåll och syfte medan de fack- liga representanterna genomgående var betydligt mindre kunniga om medfinansieringen. Det finns både bland företagare och kommunföreträdare nega- tiva och positiva kommentarer. Ett intressant resultat är dock att ett flertal som varit negativa initialt har ändrat inställning då de för- väntade farhågorna inte infriats. Dels har reformen för flera inte inneburit de ökade kostnader som man oroade sig för, bland annat beroende på den samtidiga sänkningen av arbetsgivaravgiften. Dels har flera respondenter pekat på att medfinansieringen påverkat medvetenheten om att sjukfrånvaron kostar pengar. Den har där- igenom bidragit till ett mer aktivt förhållningssätt i förhållande till sjukfrånvaro; man kommer ingång snabbare nu än vad man gjorde tidigare. Även om det skett förändringar i det förebyggande arbetet har var- ken de privata eller de kommunala arbetsgivarna gjort större för- ändringar av det förebyggande arbetsmiljöarbetet som en direkt följd av reformen. Respondenterna från kommunerna menar att man satsar mer resurser på förebyggande verksamhet främst som en följd av striktare tillämpning av sjukför- säkringen. I övrigt handlar det för de flesta om att man vässat de verktyg man har som att ha bättre kontroll på enskilda sjuk- fall, övervaka korttidsfrånvaro så att denna inte övergår i långtids- frånvaro samt övervaka arbetsmiljöbrister på ett mer systematiskt sätt. Uppföljning av med särskild sjukförsäkringsavgift, den så kallade Det är inom det rehabiliterande arbetet som det skett mest föränd- ringar i samband med att medfinansieringen infördes enligt de flesta intervjuade. De flesta arbetsgivarna har skärpt sina rutiner för att hålla kontakt med långtidssjukskrivna. De är mer måna om att få färre sjukskrivna på heltid och fler på deltid, de har bättre rutiner för att övervaka långa sjukfall och i den mån det är möjligt, försö- ker man få dessa att komma tillbaka i arbete genom att anpassa arbetsuppgifter och arbetsplatser. Organisationerna verkar också vara mer aktiva när det gäller inköp av rehabiliteringstjänster som t.ex. behandlingar av missbruk, ryggar och terapeutisk hjälp för dem med psykiska problem. Omplaceringsmöjligheter används inte gärna eftersom det inte anses vara en god lösning för den enskilde och inte heller gagna organisationen. Här kan man också i viss mån tala om att de arbetsgivare som tidigare haft brister i sitt rehabili- teringsarbete blivit mer aktiva på rehabiliteringsområdet än de som haft goda rutiner för rehabilitering. I övrigt syns inga skillnader. Samverkan med andra aktörer Relationerna mellan fackföreningar och arbetsgivare generellt sett har blivit mer omfattande efter medfinansieringen inträde. Arbets- givare som inte haft kontakt med företagshälsovård har också i viss mån ökat sina kontakter med den. Det är relationerna till som uppvisar den största spridningen; mer- parten anser att relationerna med blivit sämre, men inte som en följd av reformen utan av striktare tillämpning av sitt regelverk. 4.5Medfinansieringen ur ett arbetsgivarperspektiv, delrapport , vid Studien fokuserar på att besvara frågan om reformen fått avsedd effekt inom följande områden: Arbetsgivarens aktiviteter som syftar till att sjukskrivna skall återgå i arbete. Uppföljning av med särskild sjukförsäkringsavgift, den så kallade. Frånvaroförebyggande insatser på arbetsplatsen. Ekonomiska och andra konsekvenser av medfinansieringen för arbetsgivarna. Studien avser att inkludera medfinansieringens konsekvenser för jämställdhet samt arbetsgivares samverkan med Försäkringskassa, Arbetsförmedling och hälso- och sjukvård m.fl. Genom att analy- sera arbetsgivares attityder, förhållningssätt och handlande vill stu- dien dra slutsatser hur de drivkrafter reformen skapat fungerar som förändringskraft för arbetsgivarna. Studien vill därmed besvara föl- jande frågor: Hur ser arbetsgivarna efter reformens genomförande på sitt ansvar att förebygga ohälsa och vidta rehabiliterande insatser? Har medfinansieringen förändrat synsättet? Vad gör arbetsgivarna för att de anställda inte skall vara frånva- rande från arbetet och hur har de på denna punkt eventuellt förändrat sitt handlande? Hur förhåller sig arbetsgivarna till ekonomiska analyser och kalkyler och vilka ekonomiska resultat kan skönjas? Hur påverkas jämställdheten av de nya incitamenten, t.ex. med hänsyn taget till att kvinnor vanligtvis står för högre andel av sjukfrånvaro? Delrapporten beskriver en fallstudie som gjorts som en metod att utveckla ett datainsamlingsinstrument. I fallstudien ingick såväl privata företag som kommuner, landsting och statliga myndigheter. Sammanfattningsvis kan sägas att inte någon av arbetsgivarna utom den (anonyma) statliga myndighet som ingick i fallstudien ansåg sig ha påverkats av medfinansieringen i sitt sätt att hantera sjukfrånvaron. Överlag ansåg man att man redan innan reformen infördes hade vidtagit åtgärder för att minska sjukfrånvaron. Detta kan möjligen bero på att det är för tidigt att se sådana effekter. Den statliga myndigheten ansåg att det förebyggande hälsoarbetet hade påskyndats eftersom man inte visste hur medfinansieringen skulle slå inom verket. De uppgifter man fått fram i fallstudien pekar på att insatser för att bekämpa sjukfrånvaron inleddes långt före med- finansieringen såväl när det gäller förebyggande som rehabilite- rande insatser. 5Sjuklön, sjukpenning och rehabilitering Den försäkringsrättsliga innebörden av begreppet sjukdom har en avgörande betydelse vid bedömningen av rätt till ersättning. Grund- läggande för rätten till sjukpenning och sjuklön är att den försäkrade lider av sjukdom och att sjukdomen sätter ned arbetsförmågan. Enligt förarbetena definieras sjukdom enligt vanligt språkbruk och gällande läkarvetenskaplig uppfattning. Vid bedömningen av om sjukdom föreligger ska bortses från arbetsmarknadsmässiga, ekonomiska, sociala och liknande förhållanden.TPF1FPT Den nedsatta arbetsförmågan ska dessutom påverka förmågan att försörja sig genom arbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. Nedsatt arbetsförmåga av andra skäl bör där- emot inte ge rätt till ersättning. Avsikten med renodlingen av krite- rier för bedömning av arbetsförmågan var enligt förarbetena att ge en mer rättvisande bild av samhällets kostnader inom olika områ- den. Problem som inte är medicinskt betingade ska inte lösas med medel som är avsedda för sjukförsäkringen utan med hjälp av arbetsmarknads- eller socialpolitiska medel.TPF2FPT Lagen (1991:1047) om sjuklön (SjLL) reglerar vad som gäller mellan arbetsgivare och arbetstagare och är tvingande till arbets- tagarens förmån. Rätten till ersättning regleras dels i lagar, dels i kollektivavtal. En arbetstagare som anställts tills vidare eller har ett tidsbegrän- sat anställningsavtal som avser en månad eller längre omfattas av SjLL från och med första anställningsdagen. 1TP PT Prop. 1996/97:28 s. 10. 2TP PT Prop. 2002/03:89 s. 18. Sjuklön, sjukpenning och rehabilitering Rätt till sjuklön har den som har en anställning och som på grund av sjukdom är förhindrad att arbeta. Om den avtalade anställningstiden är kortare än en månad fordras att arbetstagaren tillträtt anställningen och varit anställd för att hon eller han ska omfattas av lagenTPF3FPT. Mål mellan arbetsgivare och arbetstagare om tillämpningen av SjLL handläggs enligt lagen (1974:371) om rättegång vid arbets- tvister. 5.3Bedömning av rätt till sjuklön Det finns som tidigare nämnts ingen definition av sjukdomsbe- greppet i SjLL. Den tolkning av begreppet som gjorts vid tillämp- ningen av rätten till sjukpenning i lagen (1962:381) om allmän för- säkring (AFL) ska gälla även vid tillämpningen av sjuklönebestäm- melsernaTPF4FPT. Det är arbetsgivaren som bedömer om den anställde har rätt till sjuklön eller inte. Arbetsgivaren ska göra bedömningen av hur stor arbetsförmågan är i förhållande till arbetstagarens ordi- narie arbetstid. Arbetsgivaren är skyldig att anmäla de sjukfall som fortsätter efter sjuklöneperiodens slut. Anmälan ska göras till tidigast i sjukperioden och senast efter sjuklöneperiodens slut. Arbetsgivarens upp- giftsskyldighet enligt SjLL är straffsanktionerad med böter. Sjukan- mälan görs till nyinrättade kundcenter för arbets- givare. 5.5Försäkran/begäran om sjukpenning Den försäkrade ska lämna en skriftlig försäkran för sjukpenning till i början av sjukfallet. Försäkran ska innehålla uppgifter om sjukdomen, en beskrivning av den försäkrades arbets- uppgifter och den försäkrades egen bedömning av arbetsförmåganTPF5FPT. 3TP PT 3 § SjLL. 4TP PT 4 § SjLL. 5TP PT 3 kap. 8 § första stycket AFL. Sjuklön, sjukpenning och rehabilitering Senast från och med den sjunde dagen efter sjukanmälningsdagen ska den försäkrade styrka nedsättningen av arbetsförmågan med ett läkarintyg som lämnas till FörsäkringskassanTPF6FPT. Den enskildes för- säkran för sjukpenning ska lämnas på blankett som fastställs av . Arbetsgivaren ska enligt lagen (2004:1237) om särskild sjukförsäk- ringsavgift som gäller betala en särskild sjukförsäkringsavgift när hel sjukpenning utbetalas till arbetstagaren. Avgiften utgör av den anställdes sjuk- penning. Den särskilda sjukförsäkringsavgiften begränsas av ett fri- belopp och ett högkostnadsskydd. Fribeloppet är och lika för alla arbetsgivare. Det innebär att arbetsgivaren endast beta- lar den särskilda sjukförsäkringsavgift som överstiger per kalenderår. Högkostnadsskyddet innebär att arbetsgivaren aldrig betalar av företagets sammanlagda lönesumma i särskild sjukförsäkringsavgift för ett kalenderår. Försäkringskas- san fastställer underlaget för varje kalendermånad och fattar sam- tidigt beslut om avgiftens storlek. Arbetsgivarens medfinansiering av sjukpenning upphör: När den anställde börjar arbeta igen. När den anställde arbetar till viss del, det vill säga är deltidsjuk- skriven. När den anställde deltar i rehabilitering och får rehabiliterings- ersättning. När den anställde får förebyggande sjukpenning. När den anställde får hel sjuk- eller aktivitetsersättning (tidi- gare förtidspension). Enligt budgetpropositionen för ska lagen om särskild sjuk- försäkringsavgift upphävas vid utgången av . 6TP PT 3 kap. 8 § andra stycket AFL. Sjuklön, sjukpenning och rehabilitering Grunderna för rätten till sjukpenning anges i 3 kap. 7 § AFL. Sjukpenning utges vid sjukdom som sätter ned den försäkrades arbetsförmåga med minst en fjärdedel. Sjukpenningen kan betalas ut med hel, tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels sjukpenning beroende på arbetsförmågans nedsättning. 3 kap. 7 § AFL är konstruerad som en steg för steg bedömning av en individs arbetsförmåga och behov av insatser för att kunna återgå i arbete. Syftet med modellen är att ge stöd för att på ett strukturerat och aktivt sätt bedöma rätten till sjukpenning, uppmärksamma behovet av rehabilitering, tidigt i sjukfallen ta initiativ till rehabiliteringsinsatser och att byta ut sjuk- penning mot sjuk- eller aktivitetsersättning när den försäkrade uppfyller förutsättningarna för sådan förmån. Enligt förarbetena bör en prövning av arbetsförmågan mot hela arbetsmarknaden vara gjord senast efter första sjukdagenTPF7FPT. De olika stegen beskrivs i vägledningTPF8FPT. Kan den försäkrade utföra sitt vanliga arbete efter nödvändig behandling och konvalescens? I det första steget bedöms i vilken utsträckning den försäkrade har förmåga att utföra sitt vanliga arbete eller annat lämpligt arbete som arbetsgivaren tillfälligt kan erbjuda. Den försäkrade kan få sjukpenning om hon eller han inte kan utföra sitt vanliga arbete men bedöms kunna göra det efter behandling och konvalescens. 7TP PT Prop. 2002/03:89 s. 47. 8TP PT vägledning 2004:2. Sjuklön, sjukpenning och rehabilitering Kan den försäkrade utföra sina nuvarande arbetsuppgifter efter viss rehabilitering eller anpassning av arbetsuppgifterna? I steg två är frågan om den försäkrade kan återgå till sitt vanliga arbete. Bedömningen beror på vilka, och hur omfattande, åtgärder som behövs för att en återgång ska vara möjlig. Sjukpenning kan betalas ut nödvändiga åtgärder vidtas – dock bara undantagsvis mer än . Kan den försäkrade utföra och få andra arbetsuppgifter hos sin arbetsgivare utan extra insatser? Steg tre används när det är klarlagt att den försäkrade inte kan återgå till sitt vanliga arbete, men det finns möjlighet att få ett annat arbete hos arbetsgivaren. Arbetsförmågan bedöms då i för- hållande till detta arbete. Sjukpenning kan betalas ut under nöd- vändig behandling och konvalescens, men sjukpenning betalas inte ut i avvaktan på att arbetet blir tillgängligt. Kan den försäkrade få andra arbetsuppgifter hos sin arbetsgivare efter viss utbildning eller rehabiliterande insatser? Prövningen i steg fyra sker med utgångspunkt i den begränsade tid som rehabiliteringsersättning kan betalas ut. Detta innebär en rehabiliteringsinsats som inte tar mer än i anspråk. Det bör också vara klarlagt att den försäkrade efter till exempel arbets- träning eller utbildning erbjuds ett arbete hos arbetsgivaren. måste alltid pröva steg ett till fyra innan man går vidare i modellen när det gäller anställda som har en anställning. Kan den försäkrade klara annat på arbetsmarknaden normalt förekommande arbete, utan extra insatser? Steg fem blir aktuellt om det inte finns något lämpligt arbete för den försäkrade inom ramen för arbetsgivarens verksamhet. Om den försäkrade, trots sin sjukdom, kan klara ett på arbetsmarknaden normalt förekommande arbete har hon eller han inte rätt till ersätt- ning från sjukförsäkringen. Den försäkrade bedöms vara arbetsför även om arbetet inte finns direkt tillgängligt för henne eller honom. Sjuklön, sjukpenning och rehabilitering Kan den försäkrade klara annat på arbetsmarknaden normalt förekommande arbete efter vissa rehabiliterande insatser till exempel utbildning eller omskolning? Även i steg sex bör prövningen ske med utgångspunkt i de tidsramar som finns för rehabilitering vilket innebär en rehabiliter- ingsinsats som inte tar mer än i anspråk. Syftet med rehabiliteringsinsatserna ska vara att göra den försäkrade att klara ett lämpligt arbete på arbetsmarknaden. Om det inte finns något lämpligt arbete efter avslutad rehabilitering, men den försäk- rade har förmåga att utföra ett sådant, betalas inte längre ersättning från sjukpenningförsäkringen. Är den försäkrade arbetsoförmögen eller varaktigt? Om utredningen visar att den försäkrades arbetsförmåga är nedsatt och nedsättningen kan antas bestå under , ska Försäk- ringskassan pröva om sjukpenningen ska bytas ut mot sjukersätt- ning eller aktivitetsersättning. Innan gör en sådan prövning ska det vara klarlagt att den försäkrade inte har någon arbetsförmåga som kan tas tillvara på arbetsmarknaden, och alla rehabiliteringsmöjligheter ska för tillfället vara uttömdaTPF9FPT. Rehabiliteringsinsatser är alltså aktuella då en person bedöms befinna sig i steg två, fyra eller sex i den ovan beskrivna steg-för- steg-modellen. Som grund för ställningstagandet ska Försäkrings- kassan utöver det medicinska underlaget och individens försäkran också ha arbetsgivarens rehabiliteringsutredning. Det är arbetsgivaren som i samråd med den försäkrade ska svara för att hennes eller hans behov av rehabilitering klarläggs och att de åtgärder vidtas som behövs för en effektiv rehabiliteringTPF10FPT. För att tidigt uppmärksamma signaler om rehabiliteringsbehov ska arbets- givaren ovillkorligen påbörja en rehabiliteringsutredning när: 9TP PT vägledning 2002:2, s. 50 ff. 10TP PT 22 kap. 3 § AFL. Sjuklön, sjukpenning och rehabilitering Den anställde på grund av sjukdom varit helt eller delvis från- varande från sitt arbete i följd. Den anställdes arbete ofta har avbrutits av kortare sjukperioder. Den anställde begär det. ska sändas till från sjukanmälningsdagen. Med ofta avses här att den anställde varit frånvarande på grund av sjukdom vid minst sex till- fällen under en tolvmånadersperiodTPF11FPT. När det gäller ofta förekom- mande korta sjukfall räknas tiden från den dag då sjukanmälan gjordes i sjukperioden som närmast föregick den då rehabiliterings- utredningen påbörjades. är ett verktyg för att arbetsgivaren ska kunna leva upp till sitt rehabiliteringsansvar och ett viktigt underlag såväl i det systematiska arbetsmiljöarbetet som i Försäkringskas- sans arbete med att bedöma den försäkrades behov av, och möjlig- heter till, rehabilitering. En rehabiliteringsutredning ska innehålla information från både den anställde och arbetsgivarenTPF12FPT. Det handlar om uppgifter om: Den anställdes uppfattning i fråga om rehabilitering. Den anställdes förmåga att utföra sina arbetsuppgifter och en prognos för återgång i arbete. Behov av rehabiliteringsåtgärder samt vidtagna och planerade insatser på arbetsplatsen. Medverkan av företagshälsovård. ska lämnas på en blankett som fastställs av . Om det är uppenbart att det inte behövs någon rehabiliterings- åtgärd räcker det enligt förordningen att utredningen innehåller uppgifter om orsaken till detta. 11TP PT Prop.1990/91:141 s. 89. 12TP PT Förordningen (2003:426) om rehabiliteringsutredning enligt 22 kap. AFL. Sjuklön, sjukpenning och rehabilitering finns en överenskommelse mellan om samverkan inom rehabiliteringsområdet. Om en arbetsgivare inte tar det ansvar för rehabilitering av en anställd som AFL föreskriver kan det vara skäl att väcka frågan om arbetsgivarens organisation för anpassning och rehabilitering upp- fyller de krav som ställs i Arbetsmiljölagen (1977:1160), (AML). Då rehabiliteringsutredning inte lämnats till efter datum för sjukanmälan sänds därför ett påminnel- sebrev till arbetsgivaren. Där framgår att över- väger att meddela om utredningen inte inkom- mer . har till uppgift att kontrol- lera att arbetsgivaren lever upp till de krav som ställs i arbets- miljölagen och i de föreskrifter som utfärdar. Denna kontroll sker vanligtvis genom inspektion. För en redovis- ning av omfattningen av detta samarbete hänvisas till kapitel 7. Mötet med den försäkrade och dennes arbetsgivare har varit en del i arbete. Avstämningsmöten som arbetsmetod infördes i AFL . skedde det en precisering vad avser tidpunkt då avstämningsmöte ska genomföras. ska, om det inte är obehövligt, senast efter det att rehabiliterings- utredning inkommit till , kalla den försäkrade till ett avstämningsmöte. Saknar den försäkrade arbetsgivare, ska För- säkringskassan, om det inte är obehövligt, senast efter dagen för sjukanmälan kalla den försäkrade till ett avstämnings- Ett avstämningsmöte är ett möte där den försäkrade, Försäk- ringskassan och minst en annan part som kan påverka den försäkra- des situation deltar. Exempel på sådana parter är i första hand behandlande läkare, arbetsgivaren eller Arbetsförmedlingen. Andra aktörer som kan delta är företagshälsovården och individens fackliga organisation. Syftet med mötet är att bedöma den