sou · GUB355 · 2007-01-01 00:00:00 — Nya regler för understödsföreningar SOU 2006:55 grunder inte var förenligt med EG:s försäkringsdirektiv (se SOU 1998:82 s. 188). Av samma skäl föreslog Försäkrings- föreningsutredningen att stadgarna inte längre skulle behöva ange hur fria tillgångar skulle placeras och användas. Utredningen ansluter sig till slutsatser. Till det kommer att regleringen nu skall närmas den som gäller för försäkringsbolag. Utredningen föreslår därför att nu aktuella frågor inte skall behöva regleras i stadgarna för försäkringsföreningar. De näringsrättsliga kraven på försäkringsföreningar kommer att behandlas nedan. Kravet att placeringsreglerna skall anges i stadgarna har till följd av det svenska genomförandet av tjänstepensionsdirektivet upp- hävts för verksamhet avseende tjänstepensioner. Det är alltså endast andra understödsföreningar än tjänstepensionskassor som i stadgarna skall ange sina placerings- regler. föreslog att dessa frågor skulle beslutas av styrelsen och inte längre regleras i stadgarna. Utredningen delar denna uppfattning och återkommer nedan beträffande näringsrättsliga krav på försäkringsföreningar avseende placeringar. Detsamma gäller kravet på försäkringsteknisk utred- ning. Insatser är obligatoriska i ekonomiska föreningar och stadgarna skall ange med vilken insats en medlem skall delta i föreningar. Insatserna utgör enligt 5 kap. 15 § ÅRL bundet eget kapital i före- ningen och skall tillföra medel för att en förening skall kunna driva sin verksamhet. Ekonomiska föreningar kan även i stadgarna före- skriva att det skall förekomma regelbundna avgifter eller att det skall förekomma avgifter som är beroende av särskilda beslut om uttaxering. I sådana fall skall också avgifternas belopp anges eller de högsta belopp till vilka de får bestämmas. Till skillnad mot vad som gäller för medlemsinsatser är avgifter alltså inte obligatoriska. Avsikten med avgifterna är att bidra till att täcka kostnaderna för den löpande verksamheten. Dessa avgifter, som även kallas medlemsavgifter, är inte direkt knutna till motprestationer från föreningens sida utan betalas på grund av medlemskapet i sig. Här ingår alltså inte ersättningar för t.ex. varor eller tjänster. I understödsföreningar förekommer inte insatser. Inte heller förekommer motsvarande form av regelbundna avgifter som kan regleras i ekonomiska föreningars stadgar. En understödsförening skall visserligen ta ut fasta avgifter till verksamhetens bedrivande, 20 § UFL, och ange dessa eller grunder för dem i stadgarna. Nya regler för understödsföreningar stadgarna inte anger avgiftens storlek innehåller sådana stadge- bestämmelser försäkringstekniska regler om premieberäkning. För understödsföreningar är avgifterna således den ersättning som medlemmen betalar för att få ett försäkringsskydd. Att införa samma reglering av försäkringsföreningarnas finansie- ring som gäller för ekonomiska föreningar skulle innebära stora konsekvenser för medlemmarna. Systemet med insatser som gäller för ekonomiska föreningar innebär bl.a. att medlemmarna får en individuell andel i föreningen som även kan begäras åter när medlemmen lämnar föreningen. Något skäl för att föreslå en så ingripande förändring har inte framkommit. Den gällande ordningen bör därför möjliggöras genom särregler. Vid sidan av möjligheten att ta ut regelbundna avgifter med stöd av stadgebestämmelser kan stadgarna för en ekonomisk förening medge avgifter efter särskilda beslut om uttaxering. Även under- stödsföreningar kan genom stadgebestämmelser ange ordningen för beslut om särskild uttaxering. Enligt 20 § UFL får uttaxering ske endast när föreningens tillgångar är otillräckliga för verksam- hetens behöriga utövande. Uttaxering är således en extraordinär åtgärd för att täcka en uppkommen brist. Det vanliga torde vara att stadgarna föreskriver att beslut skall fattas av stämman, men annan ordning kan också förekomma. Det kan anges t.ex. att vid krigs- tillstånd kan uttaxering beslutas av styrelsen (se Wenner, m.fl., Den nya lagen om understödsföreningar, s. 31). Uttaxering får endast äga rum som en tillfällig nödfallsåtgärd och får inte till- gripas i följd. Om de fasta avgifterna, dvs. premierna, i längden visar sig otillräckliga måste föreningen genom stadge- ändring höja avgifterna eller vidta andra åtgärder för att stärka sin ekonomiska ställning (se a.a. s. 49). föreslog att möjligheten till uttaxering skulle tas bort. Motivet var dels att uttaxering för personförsäkring inte var möjlig för ömsesidiga försäkringsbolag, dels att utredningen föreslog vissa möjligheter att lättare fatta beslut om stadgeändringar som innebär ändring av avgifterna. föreslog inte någon ändring av möjligheten till uttaxering. Även om uttaxering kan ske i ekonomiska föreningar synes syftet med ett sådant beslut inte vara att täcka förluster, vilket är avsikten med uttaxering i understödsföreningar. Om möjligheten till nuvarande extra förlusttäckningskapacitet, som uttaxeringen Nya regler för understödsföreningar utgör i en understödsförening, skall behållas krävs en särregel om detta. Ömsesidiga försäkringsbolag kan i vissa fall genom bestäm- melser i bolagsordningen göra det möjligt att uttaxera kapitaltill- skott från delägarna. Sådan uttaxering får dock inte alls förekomma för livförsäkring, och för skadeförsäkring får uttaxering ske endast från andra än konsumenter och dödsbon. De försäkringar som meddelas av understödsföreningar är sådana för vilken uttaxering inte skulle kunna ske i ett ömsesidigt försäkringsbolag, med undantag av kort sjuk- och olycksfallsförsäkring, som motsvarar skadeförsäkringsklasserna 1 och 2, och som en arbetsgivare betalar premierna för. Begränsningen av uttaxeringsmöjligheterna har motiverats bl.a. av skyddsbehovet för försäkringstagarna (se även avsnitt 10.2). Skyddsbehovet kan inte anses mindre i en försäk- ringsförening än i ett ömsesidigt försäkringsbolag. Uttaxerings- möjligheten bör därför inte behållas i de fall det inte finns uttaxeringsmöjlighet om försäkringen i stället hade meddelats av ett ömsesidigt försäkringsbolag. I de fall avgifterna betalas av en arbetsgivare för sjuk- och olycksfallsförsäkring måste även beaktas att arbetsgivaren i en försäkringsförening inte är medlem och där- för normalt sett inte har möjlighet till inflytande över ett sådant uttaxeringsbeslut. Det kan inte anses rimligt att under sådana för- hållanden behålla särskilda regler om uttaxering i försäkringsföre- ningar. När det gäller bestämmelsen om att ekonomiska föreningar i stadgarna skall ange räkenskapsår och grunderna för hur före- ningen skall fördela vinst finns inte skäl att föreslå några särbestämmelser. När det slutligen gäller garantikapital skall bolagsordningen för ömsesidiga försäkringsbolag ange garantikapitalet, i vilken ordning garanterna skall betala in det tecknade garantikapitalet och om och i vilken ordning vinst skall delas ut till garanter och i vilken ordning garantikapitalet skall återbetalas. Det krävs också bestämmelser om i vilken utsträckning rösträtt skall tillkomma garanterna. Även i stadgarna för försäkringsföreningar måste dessa frågor nu regleras. Nya regler för understödsföreningar 2 kap. 3 § FL En ekonomisk förening skall anmälas för registrering senast efter det att beslut fattades om att bilda den. Om en förening inte skall börja sin verksamhet förrän ett visst i stadgarna angivet villkor har uppfyllts eller om ett sådant villkor beslutats vid ett sammanträde med medlemmarna skall tiden för registrerings- anmälan räknas från den tidpunkt då villkoret har uppfyllts. Regi- strering får inte ske förrän villkoret är uppfyllt. Frågan om före- ningens bildande har fallit om anmälan för registrering inte har skett inom rätt tid eller om registreringsmyndigheten har avskrivit anmälan om registrering eller vägrat registrering. Styrelseleda- möterna svarar då solidariskt för gjorda inbetalningar jämte upp- kommen avkastning men med avdrag för kostnader för föreningens bildande. Motsvarande bestämmelser saknas för understödsföreningar. För ömsesidiga försäkringsbolag har ovan i avsnitt 10.3 särregler före- slagits rörande tiden inom vilken registrering skall ske. Av samma skäl som har anförts där bör motsvarande särregel gälla för försäk- ringsföreningar. 2 kap. 4 § FL Bestämmelserna reglerar åtgärder före det att föreningen registre- rats och motsvarar i huvudsak vad som gäller för understödsföre- ningar enligt 9 § UFL. För understödsföreningar saknas dock den reglering som för ekonomiska föreningar anger att ansvaret för sådana åtgärder övergår på föreningen om förpliktelsen har uppkommit efter föreningens bildande samt att en medkontrahent som visste att föreningen inte var registrerad kan frånträda avtal som ingåtts före registreringen endast om frågan om bildande av föreningen har fallit och att en medkontrahent som inte visste att föreningen var oregistrerad kan frånträda avtalet före registre- ringen. Bestämmelserna i är väl ägnade att gälla även för försäk- ringsföreningar. Några skäl att föreslå särregler finns därför inte. Däremot har för ömsesidiga försäkringsbolag föreslagits några tillägg för att tydliggöra vad som skall gälla för garantikapital och förpliktelser som följer av en stiftelseurkund. Motsvarande tillägg bör gälla även för försäkringsföreningar. Nya regler för understödsföreningar 13 och 14 §§ UFL Bestämmelserna anger att ansökan om registrering skall göras av styrelsen, vad en sådan ansökan skall innehålla och vilka handlingar som skall bifogas. Motsvarande krav finns för ekonomiska före- ningar i förordningen (1987:978) om ekonomiska föreningar. Denna typ av föreskrifter torde även för försäkringsföreningar lämpligast regleras i en förordning, varför någon särbestämmelse inte föreslås. Till frågan om ansökan om tillstånd att driva försäk- ringsrörelsen återkommer utredningen nedan. 11.3.3Medlemmar och deras ekonomiska insatser Utredningens förslag: Bestämmelserna om en förenings med- lemmar m.m. i 3 kap. FL skall gälla för försäkringsföreningar. Ett undantag införs från bestämmelserna om rätt till medlem- skap vid förvärv av andelsrätt. En särregel skall gälla om att en medlem som på grund av sin anställning är skyldig att tillhöra en viss försäkringsförening inte kan säga upp sig till utträde. En försäkringsförening skall inte behöva hålla medlemsförteck- ningen tillgänglig för var och en. Det skall gälla sekretess för uppgifter om förmånstagare. Bestämmelserna om återbetalning av medlemsinsatser i 4 kap. FL skall inte gälla för försäkrings- föreningar. FL finns bestämmelser om inträde i föreningen, om avgång samt om medlemmarnas rättigheter och skyldigheter i sådana fall. FL finns bestämmelser om återbetalning av medlemsinsatser. Bestämmelser om medlemmars inträde och utträde ur en under- stödsförening och om medlemmars rättigheter vid utträde finns i 15-19 §§ UFL. Nya regler för understödsföreningar 3 kap. 1 § FL Bestämmelserna innebär att en ekonomisk förening får vägra någon inträde i föreningen endast om det inte finns särskilda skäl för vägran med hänsyn till arten eller omfattningen av föreningens verksamhet eller föreningens syfte eller annan orsak. Styrelsen prövar ansökningar om inträde, om inte annat följer av stadgarna. I understödsföreningar prövas medlemskapet av styrelsen med fri prövningsrätt. Styrelsens fria prövningsrätt begränsas emellertid av att stadgarna enligt 11 § andra stycket 4 UFL skall ange de villkor som skall gälla för inträde i föreningen. I förarbetena har det poängterats att bestämmelsen inte begränsar styrelsens vanliga rätt att uppdra förvaltningsbefogenhet till någon person inom eller utom styrelsen (se prop. 1972:69 s. 126). Utredningen har ovan behandlat frågan om det nuvarande slutenhetskravet för under- stödsföreningar (avsnitt 11.2.3) och frågan om stadgarna skall behöva ange villkoren för inträde i en försäkringsförening (avsnitt 11.3.2). Mot bakgrund av övervägandena där bedöms någon särregel inte vara nödvändig för försäkringsföreningar. 3 kap. 2 och 3 §§ FL Bestämmelserna reglerar frågor om rätt till medlemskap i de fall någon har förvärvat en medlemsandel, t.ex. genom arv eller köp, och vilka tidsfrister som då gäller. Eftersom det i en understöds- förening inte finns någon individualiserad andelsrätt som kan skiljas från medlemskapet saknas motsvarande bestämmelser i . Någon sådan individualiserad andelsrätt föreslås inte heller. Det krävs därför en särregel för att undanta försäkringsföreningar från bestämmelserna. 3 kap. 4 och 5 §§ FL En medlem i en ekonomisk förening har rätt att säga upp sig till utträde ur föreningen. Det kan i stadgarna föreskrivas att uppsäg- ning inte får göras förrän , högst och med tillstånd från registreringsmyndigheten högst , från inträdet. En medlem kan även uteslutas från föreningen på sådana grunder som Nya regler för understödsföreningar anges i stadgarna. Ett uteslutande skall beslutas av föreningsstäm- man, om inte annat föreskrivs i stadgarna. När en medlem har sagt upp sig till utträde ur föreningen sker avgången vid utgången av det räkenskapsår som slutar näst sedan medlemmen sagt upp sig. En , högst , kan dock bestämmas i stadgarna. En medlem i en understödsförening har enligt 17 § UFL rätt att säga upp sig till utträde ur föreningen om han eller hon inte är skyldig att tillhöra den. Det kan i stadgarna föreskrivas att medlemmen skall kvarstå högst efter uppsägningen. En medlem får uteslutas endast på grunder enligt stadgarna. Det är styrelsen som skall pröva frågan om uteslutning om inte stadgarna anger annat. Även om en medlem har sagt upp sig till utträde eller uteslutits ur föreningen eller har avlidit, har föreningen enligt 18 § UFL rätt till avgifter för den tidsperiod under vilken avgången har ägt rum och även sådan uttaxering som har beslutats före avgången. Bestämmelserna för ekonomiska föreningar är i huvudsak lämpliga även för försäkringsföreningar. Det medför visserligen en möjlighet att i stadgarna förbjuda uppsägning under de inledande åren av medlemskapet men i gengäld en kortare uppsägningstid i övrigt. Särregeln om att en medlem som enligt stadgarna är skyldig att tillhöra en understödsförening inte kan säga upp sig till utträde bör emellertid behållas. Såvitt är känt för utredningen gäller det framför allt sådana tjänstepensionskassor som har inrättats för att förvalta en arbetsgivares tjänstepensioner till sina anställda. Ett förhållande att beakta i detta sammanhang är att ett medlem- skap i en understödsförening i själva verket innebär att ett försäk- ringsavtal har träffats. Försäkringsavtalslagen reglerar vissa fall när en försäkringsgivare får säga upp en försäkring. En sådan uppsäg- ning från en understödsförenings sida innebär att föreningen är fri från sitt försäkringsansvar och i praktiken även en uteslutning av medlemmen. 3 kap. 6 § FL Bestämmelserna innebär att styrelsen skall föra en medlemsför- teckning som skall hållas tillgänglig för var och en. För under- stödsföreningar motsvaras den av 15 § UFL, med den skillnaden att det inte finns krav på att medlemsförteckningen skall hållas Nya regler för understödsföreningar tillgänglig för var och en. Det finns också skillnader i vad som skall antecknas i förteckningen. Medlemsförteckningen i ekonomiska föreningar skall framför allt, förutom uppgifter om medlemmarnas namn och adress, innehålla uppgifter om medlemmarnas insatser, medan den för understödsföreningar i stället skall innehålla uppgifter om tid för inträde. I en understödsförening skall det också finnas uppgifter om fribrevshavare. Trots dessa skillnader bör bestämmelsen för ekonomiska föreningar om att en medlems- förteckning skall föras och innehållet däri kunna tillämpas även av försäkringsföreningarna. Att en försäkringsförening ändå har god kontroll över dem som är försäkringstagare eller ersättningsberätti- gade får anses som självklart för att kunna driva en försäkrings- verksamhet av god standard. När det gäller att hålla medlemsförteckningen tillgänglig för var och en måste frågan om sekretess för uppgifter om försäkrings- tagare beröras. Det finns inte några uttryckliga bestämmelser om sekretess för uppgifter om försäkringstagare, varken för försäkringsbolag eller för understödsföreningar. Utred- ningen har ovan i avsnitt 9.6 redogjort för det förslag om sekretess för försäkringsbolag som har lämnats till i prop. 2005/06:64. När det gäller understödsföreningar aviserade reger- ingen att den har för avsikt att återkomma till frågan om lagför- slagen i propositionen, som även avsåg andra frågor än sekretess, också borde avse understödsföreningar (se a. prop. s. 25). I av- vaktan på detta och den vidare behandlingen av propositionen bör en skyldighet för försäkringsföreningar att hålla medlemsförteck- ningen tillgänglig för var och en inte föreslås. I detta sammanhang bör även observeras det faktum att ett försäkringsbolag enligt 7 kap. 20 § FRL inte får lämna personupp- gifter som anger att en försäkringstagare har vidtagit dispositioner beträffande utfallande belopp till förmån för någon annan. Någon motsvarande sekretessregel finns inte för under- stödsföreningar. I avvaktan på en mera ingående behandling av sekretessfrågan bör samma sekretessregel gälla för försäkringsföre- ningar som för försäkringsbolag. En särregel om detta bör därför införas. Nya regler för understödsföreningar 4 kap. 1–3 §§ FL Bestämmelserna reglerar en medlems rätt att återfå inbetalade insatser när han eller hon avgår ur en förening. Motsvarande bestämmelser saknas för understödsföreningar av den anledningen att några insatser inte betalas. Eftersom det inte heller ovan har föreslagits någon sådan skyldighet för medlemmar i försäkrings- föreningar bör bestämmelserna i 4 kap. FL inte gälla för dessa. Bestämmelserna i 19 § UFL innebär att en medlem vid avgång har rätt till fribrev om han eller hon har en pensionsförsäkring och rätt till fribrev eller återköp om han eller hon har en kapitalförsäk- ring. kan emellertid med hänsyn till särskilda omständigheter föreskriva att sådan rätt inte skall finnas, antingen för hela föreningen eller för vissa typer av försäkringar i före- ningen. En viss inskränkning av rätten till fribrev eller återköp kan en understödsförening göra genom villkor om att en försäkring måste ha gällt , att ett visst lägsta belopp (dvs. premie) skall ha betalts för försäkringen eller att ett visst lägsta belopp för fribrevs- och återköpsvärden skall ha uppnåtts. I försäkringsavtalslagen har försäkringstagarnas rätt till återköp reglerats. Något behov att därutöver reglera denna fråga finns enligt utredningens bedömning inte. Utredningens förslag: Bestämmelserna om förlagsinsatser i 5 kap. FL skall gälla även för försäkringsföreningar. En särregel införs om att externa förlagsinsatser inte får överstiga ett belopp motsvarande eget kapital. Ett större tillskott skall få göras om det finns synnerliga skäl och lämnar tillstånd. FL finns bestämmelser om förlagsinsatser, vilket är kapital som tillskjuts för att kunna användas som rörelsekapital i före- ningar och som får skjutas till av såväl medlemmar som andra. Mot- svarande bestämmelser saknas för understödsföreningar. Nya regler för understödsföreningar I avsnitt 8.3.7 har utredningen konstaterat att det finns ett behov av att ge ömsesidiga försäkringsbolag vidgade möjligheter till extern kapitalförsörjning. Det har där angetts att det är naturligt att pröva om det är lämpligt att låta ömsesidiga försäkringsbolag ta emot tillskott i form av förlagsinsatser. Utredningen har föreslagit att den möjligheten skall stå till buds för ömsesidiga försäkrings- bolag. I avsnitt 11.3.2 har utredningen föreslagit att möjligheten för försäkringsföreningar att uttaxera extra avgifter för förlusttäckning inte skall behållas. Samma behov av finansiering kan därför upp- komma för försäkringsföreningar som för ömsesidiga försäkrings- bolag. T.ex. kan en utvidgning av verksamheten medföra behov av kapital som inte möts av nya som kan förväntas från sådan verksamhet. Det finns enligt utredningens mening inte anledning att bedöma försäkringsföreningarna i detta avseende på annat sätt än de ömsesidiga försäkringsbolagen. Försäkringsföreningarnas verksamhet bör därför kunna finansieras på samma sätt och med samma begränsning för externt kapital. Av samma skäl som angetts rörande ömsesidiga försäkringsbolag bör kunna tillåta en större extern finansiering om det finns synnerliga skäl. Utredningens förslag: Bestämmelserna i 6 kap. FL skall gälla för försäkringsföreningar. En försäkringsförening skall alltid ha en verkställande direktör. En särregel införs vidare om att styrelseledamöter inte behöver vara medlemmar i försäkrings- föreningen. Vidare föreslås en särregel om att stämmans ord- förande innan styrelseval förrättas skall lämna uppgifter om vilka andra uppdrag den som valet avser har. Även en särregel för behörighets- och befogenhetsöverskridande skall införas. Motsvarande bestämmelser som för ömsesidiga försäkrings- bolag om jäv, liksom bestämmelserna om att en ställföreträdare inte får följa en föreskrift av ett bolagsorgan om den står i strid med FRL eller ÅRFL skall införas. Nya regler för understödsföreningar Bestämmelser om ledningen i ekonomiska föreningar finns i 6 kap. Bestämmelser om ledningen i understödsföreningar finns i 27 och 28 §§ UFL. Genom hänvisningar till föreningslag överensstämmer de i stor utsträckning med de ledningsregler som gällde för ekonomiska föreningar , med följande avvikelser. Minst hälften av styrelseledamöterna skall väljas på föreningsstämman eller av organisation som kan anses företräda medlemmarna. Mandattiden för styrelseledamöter kan vara om har medgett det. Den som är anställd hos föreningen får inte vara styrelseordförande. Styrelsens ansvarsområde är dessutom särskilt anpassat till att det är försäk- ringsrörelse som drivs så att hänsyn skall tas till bl.a. medlemmar- nas och andra ersättningsberättigades intressen. Bestämmelserna om understödsföreningars ledning överensstämmer i stor utsträck- ning med gällande regler för ekonomiska föreningar i 6 kap. föreslog att skulle gälla med de avvikelser som redan gäller för understödsföre- ningar i förhållande till föreningslag, förutom att särbestämmelsen om styrelseledamöters mandattid inte skulle behållas. När det gäller styrelsens ansvar föreslogs dessutom vissa specialregler om ansvar för riktlinjer, grunder, uppgiftslämnande och information. Utredningen återkommer nedan till detta särskilda ansvar i avsnittet om rörelseregleringen. Utredningen instämmer i förslag att bestämmelserna om ledning och firmateckning i FL i huvudsak bör gälla för försäkringsföreningar. Några frågor kräver emellertid närmare överväganden. 6 kap. 1 § FL Bestämmelserna innebär bl.a. att styrelsen väljs av föreningsstäm- man, om inte stadgarna anger att en eller flera styrelseledamöter skall utses på annat sätt. För understödsföreningar gäller att minst hälften av styrelsens ledamöter skall väljas på föreningsstämma eller av en organisation som kan anses företräda medlemmarna. Nya regler för understödsföreningar Bestämmelsen har tillkommit för att förhindra att andra än medlemmarna själva, t.ex. deras arbetsgivare, får huvudinflytande i föreningen. Utredningen har för ömsesidiga försäkringsbolag inte föreslagit någon särregel i denna fråga. Det är dock inte självklart att samma regler för utseendet av styrelseledamöter skall gälla för de två olika formerna av försäkringsföretag. I en understödsföre- ning för tjänstepensioner är i normalfallet de försäkrade, arbets- tagarna, medlemmar, medan arbetsgivare, som betalar premien och är försäkringstagare, inte är medlem. Förhållandet är alltså här det omvända jämfört med det normala i ett ömsesidigt försäkrings- bolag, där arbetsgivaren är delägare men inte arbetstagaren. Förslag för att säkerställa en reell inflytandemöjlighet för medlemmarna vid föreningsstämman lämnas emellertid nedan i linje med förslagen för ömsesidiga försäkringsbolag.