sou · GUB376 · 2007-01-01 00:00:00 — 42 § Beslut att utplåna vilseledande framställningar enligt 40 § och beslut om säkerhetsåtgärd enligt 41 § meddelas på yrkande av part av den domstol där en rättegång om förbud enligt 24 §, marknadsstörningsavgift enligt 30 § eller skadestånd enligt 38 § pågår. Beslut att utplåna framställningar på grund av överträdelse av ett vitesförbud enligt 24 och 27 §§ får meddelas på yrkande av part av den domstol där en rättegång om utdömande av vitet pågår. Paragraferna innehåller bestämmelser om förutsättningar för beslut om utplånande av ändring eller förstörande av vilseledande fram- ställningar och säkerhetsåtgärder för att säkerställa ett sådant beslut. Bestämmelserna motsvarar med undantag för vissa konsekvens- ändringar 31–33 §§ i den nuvarande marknadsföringslagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 113 f. och s. 180 f. Upplysningsskyldighet m. m. 43 § En näringsidkare är skyldig att på uppmaning av Konsu- mentombudsmannen 1.yttra sig och lämna de upplysningar som behövs i ett ärende om tillämpningen av denna lag, 2.tillhandahålla de handlingar, varuprover och liknande som kan ha betydelse för utredningen i ett ärende där beslut om för- bud eller åläggande enligt 24-26 §§ kan antas komma i fråga. Paragrafen innehåller bestämmelser om en näringsidkares skyldig- het att på begäran lämna upplysningar och tillhandahålla varuprover m.m. i ärenden enligt lagen och mot- svarar i sak 34 § i den nuvarande marknadsföringslagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 119 f. och s. 182. 44 § Den som har meddelats ett förbud eller åläggande enligt 24-26 §§ är skyldig att på uppmaning av Konsumentombuds- mannen tillhandahålla de upplysningar, handlingar, varuprover och liknande som behövs för tillsynen över att förbudet eller åläggandet följs. Paragrafen innehåller bestämmelser om en näringsidkares skyldig- het att tillhandagå i samband med den- nes tillsyn över att ett meddelat förbud eller åläggande och motsva- rar i sak 35 § i den nuvarande lagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 119 f. och s. 182 f., prop. 2001/02:150 s. 122. 45 § Om en uppmaning enligt 43 eller 44 §§ inte följs, får Kon- sumentombudsmannen förelägga den som berörs att fullgöra sin skyldighet vid vite. Paragrafen innehåller bestämmelser som ger Konsumentombuds- mannen en möjlighet att meddela vitesföreläggande om en näringsidkare inte följer en uppmaning enligt 44 och 45 §§. grafen motsvarar i sak 36 § i den nuvarande marknadsföringslagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 119 f. och 183, prop. 2001/02:150 s. 122. 46 § får lämna ersättning för sådana varuprover och liknande som avses i 43 och 44 §§, om det finns särskilda skäl för det. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för en näringsidkare att ersätta kostnader för provtagning och undersökning av prov i fall som avses i 44 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om Konsument- ombudsmannens möjligheter att lämna ersättning i vissa fall och motsvarar i sak 37 § i den nuvarande marknadsföringslagen. Tidi- gare förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 119 f. och s. 183. Var och av vem talan får väckas 47 § Talan om förbud eller åläggande enligt 24-26 §§ väcks vid . Om samma kärande, eller en annan kärande i samråd med denne, väcker en talan om marknadsstörningsavgift enligt 30 § eller skadestånd enligt 38 § med anledning av marknadsföringen eller någon annan affärs- metod, skall dock en talan om förbud eller åläggande väckas vid . Talan om förbud eller åläggande får väckas av 2.en näringsidkare som berörs av marknadsföringen, och 3.en sammanslutning av konsumenter, näringsidkare eller löntagare. Ett interimistiskt beslut enligt 28 § meddelas av den domstol där en rättegång enligt första stycket pågår. Paragrafen innehåller i första stycket bestämmelser om forum för väckande av talan om förbud och ålägganden. I andra stycket finns bestämmelser om talerätten i sådana mål. Paragrafen motsvarar 38 § i den nuvarande marknadsföringslagen. förarbeten finns i prop. 1997/98:188. 48 § Talan om marknadsstörningsavgift enligt 30 § väcks vid av . Om i ett visst fall beslutar att inte föra talan om marknadsstörningsavgift, får en enskild näringsidkare som berörs av marknadsföringen och en samman- slutning av näringsidkare väcka en sådan talan. Beslut om kvarstad enligt 37 § meddelas av den domstol där en rättegång om marknadsstörningsavgift pågår. Om talan ännu inte har väckts, gäller i fråga om behörig domstol vad som före- skrivs i första stycket. Paragrafen innehåller i första stycket bestämmelser om forum i mål om utdömande av marknadsstörningsavgift. Andra stycket behand- lar den subsidiära talerätten för näringsidkare i sådana mål. Av tredje stycket framgår att frågor om kvarstad prövas av den domstol där talan om marknadsstörningsavgift pågår. Paragrafen motsvarar i sak 39 § i den nuvarande marknadsföringslagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 130 f. och s. 184. 49 § Talan om utdömande av vite som har förelagts med stöd av denna lag väcks vid en tingsrätt som är behörig enligt 10 kap. . En sådan talan får alltid väckas vid . Talan får väckas av den som har begärt vitesföreläggandet och av . Paragrafen innehåller i första stycket bestämmelser om forum i ärenden om utdömande av vite. Andra stycket behandlar talerätten i sådana ärenden. Paragrafen motsvarar 40 § i den nuvarande mark- nadsföringslagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 130 f. och s. 185. 50 § Talan om skadestånd enligt 38 § väcks vid . En sådan talan får även väckas vid en tingsrätt som är behörig enligt 10 kap. . Paragrafen innehåller bestämmelser om forum i mål om skadestånd som grundar sig på marknadsföringslagen och motsvarar 41 § i den nuvarande marknadsföringslagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 148 f. och s. 185. 51 § beslut enligt 43 § 1 och om vitesföreläggande efter en sådan uppmaning får inte överklagas. beslut enligt 43 § 2 och 44 § eller ett vitesföreläggande efter en sådan uppmaning överklagas hos . Detsamma gäller beslut om ersättning enligt 46 § eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av nämnda paragraf. 52 § Tingsrätts domar och beslut i mål och ärenden enligt denna lag överklagas hos . och beslut i mål om utdömande av vite som har förelagts med stöd av denna lag överklagas dock hos hovrätt enligt vad som föreskrivs i lagen (1985:206) om viten. Beslut under rättegången i frågor som avses i 28 § och 41 § första stycket får överklagas särskilt. Besluten skall vid hand- läggningen i anses röra åtgärd enligt 15 kap. . Paragraferna innehåller bestämmelser om överklagande av beslut och domar enligt lagen och motsvarar 42 och 43 §§ i den nuvarande marknadsföringslagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 119 f. och s. 186. 53 § En dom i vilken frågan om förbud enligt 24 § eller åläg- gande enligt 25–26 §§ har prövats, hindrar att en ny talan enligt 24–26 §§ väcks med anledning av marknadsföringen. En sådan dom hindrar dock inte att samma fråga prövas på nytt när änd- rade förhållanden föranleder det. Paragrafen innehåller bestämmelser om rättskraft i fråga om förbud och ålägganden och motsvarar 44 § i den nuvarande marknads- föringslagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 135 f. och s. 187 f. Rättens sammansättning m. m. 54 § Vid huvudförhandling i mål enligt denna lag skall bestå av fyra ledamöter, av vilka två skall vara lagfarna domare och två ekonomiska experter. En av de lagfarna domarna skall vara rättens ordförande. Om det sedan huvudförhandlingen har påbörjat inträffar för- fall för en av ledamöterna, är rätten ändå domför. Vid huvudförhandling i fall som avses i 1 kap. 3 a § andra och tredje styckena och vid avgörande av mål utan huvudförhandling, liksom vid handläggning som inte sker vid huvudförhandling skall tingsrätten bestå av en lagfaren domare, om inte annat följer av 55 §. I sådana fall får dock även en eko- nomisk expert delta i tingsrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om rättens sammansättning i mål enligt lagen vid och motsvarar 45 § i den nuvarande marknadsföringslagen. förarbeten finns i 1994/95:123 s. 127 f. och s. 188 f. 55 § Vid avgörande av mål utan huvudförhandling och vid pröv- ning av frågor som hör till rättegången får ha den sammansättning som anges i 54 § första stycket, om det finns särskilda skäl för det med hänsyn till målets eller frågans beskaffenhet. Paragrafen innehåller bestämmelser om rättens sammansättning vid avgörande av mål utan huvudförhandling och rättegångsfrågor och motsvarar 46 § i den nuvarande marknadsföringslagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 127 f. och s. 189. 56 § I mål som bara rör skadestånd enligt 38 § får ha den sammansättning som följer av 1 kap. 3 a, 3 c och 3 d §§ . Paragrafen innehåller bestämmelser om rättens sammansättning i mål om skadestånd i mål enligt lagen och motsvarar 47 § i den nuvarande marknadsföringslagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 127 f. och s. 189. 57 § Vid handläggningen av ärenden som avses i 51 § andra stycket skall bestå av en lagfaren domare eller av en lagfaren domare och en ekonomisk expert. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten dock ha den sammansättning som anges i 54 § första stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om rättens sammansättning vid prövningen av överklaganden av beslut enligt 51 § andra stycket och motsvarar med undantag för konsekvensändringar till följd av ändrad paragrafnumrering 48 § i den nuvarande lagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 127 f. och s. 189. 58 § Regeringen förordnar dem som skall tjänstgöra som ekonomiska experter enligt 54 §. Inträffar medan en eko- nomisk expert deltar i behandlingen av ett mål eller ärende en omständighet som medför att förordnandet skall upphöra att gälla, skall förordnandet oberoende därav anses ha fortsatt gil- tighet såvitt avser det pågående målet eller ärendet. Den som skall tjänstgöra som ekonomisk expert skall vara svensk medborgare och får inte vara underårig eller i konkurs- tillstånd eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Paragrafen innehåller bestämmelser om ekonomiska experter enligt 54 § och motsvarar 49 § i den nuvarande marknadsföringslagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 127 f. och s. 190. 59 § Om något annat inte följer av denna lag, skall föreskrifterna i om tvistemål där förlikning om saken inte är tillåten tillämpas på mål om förbud eller åläggande enligt 24- 26 §§ och mål om marknadsstörningsavgift enligt 30 §. I mål om skadestånd enligt 38 § gäller vad som är föreskrivet i om tvistemål där förlikning om saken är tillåten. I ärenden som avses i 51 § andra stycket gäller lagen (1996:242) om domstolsärenden, om något annat inte följer av denna lag. Paragrafen innehåller bestämmelser om handläggningen vid och och motsvarar 50 § i den nuvarande lagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 144 f. och s. 191. 60 § När handlägger mål och ärenden efter överklagande enligt 52 §, skall vad som sägs i 49, 50 och 52 kap. och i 39 § första stycket lagen (1996:242) om domstolsärenden om hovrätten i stället gälla Marknadsdomsto- len. Paragrafen innehåller bestämmelser om handläggningen vid Mark- nadsdomstolen då tingsrätts domar och beslut över- klagas. Paragrafen motsvarar 51 § i den nuvarande marknads- föringslagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 191 f. 61 § Om en talan enligt denna lag har väckts av någon annan än , skall rätten underrätta ombuds- mannen om rättegången. När ett mål om marknadsstörningsavgift eller skadestånd väcks, skall tingsrätten underrätta om rättegången. Paragrafen innehåller bestämmelser om skyldighet för att underrätta när en talan enligt lagen väckts av någon annan och motsvarar 52 § i den nuva- rande lagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 192. 62 § Mål om skadestånd enligt 38 § får i tingsrätt bara förenas med ett annat mål enligt denna lag. Paragrafen innehåller bestämmelser om kumulation och motsvarar 53 § i den nuvarande marknadsföringslagen. Förarbetena finns i prop. 1994/95:123 s. 192 63 § I mål om förbud eller åläggande enligt 24-26 §§ har den som har talerätt enligt 47 § andra stycket rätt att delta i rätte- gången som intervenient enligt 14 kap. . Paragrafen innehåller bestämmelser om intervention och motsvarar 54 § i den nuvarande marknadsföringslagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 192. 64 § I mål enligt denna lag gäller i fråga om rättegångskostnader 18 kap. . Bestämmelsen i 18 kap. 16 § rätte- gångsbalken skall dock inte tillämpas i mål om förbud eller åläg- gande enligt 24-26 §§. I sådana mål får rätten bestämma att var och en av parterna skall svara för sina rättegångskostnader. Paragrafen innehåller bestämmelser om rättegångskostnader i mål enligt lagen och motsvarar 55 § i den nuvarande marknadsförings- lagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 193 f. 65 § För som part i mål och ären- den enligt denna lag gäller, i fråga om föreläggande för part och parts utevaro, vad som i är föreskrivet för åklagare. Paragrafen innehåller bestämmelser om avgörande av mål vid någon parts utevaro och motsvarar 56 § i den nuvarande marknads- föringslagen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 194. 66 § Regeringen kan med avseende på främmande stat bestämma att följande skall gälla. Beträffande en vara som är försedd med en oriktig eller vilse- ledande ursprungsbeteckning, genom vilken varan direkt eller indirekt anges vara frambragd eller tillverkad i den främmande staten eller i en region eller ort i den främmande staten, får åtgärd enligt 40 § beslutas även i andra fall än som avses där. Detta gäller dock inte om beteckningen enligt handelsbruk endast tjänar att märka ut varans art eller om den åtföljs av en uppgift som tydligt anger att varan inte har frambragts eller till- verkats i den angivna staten eller på den angivna orten. Talan om åtgärd enligt andra stycket väcks vid av eller, om denne har beslutat att inte väcka talan, av någon som driver rörelse med varor av samma slag som den vara som talan avser. Paragrafen motsvarar 57 § i den nuvarande marknadsföringslagen och är föranledd av förpliktelser enligt och Madridöverenskommelsen. förarbeten finns i prop. 1994/95:123 s. 50 f. och s. 194 f. 1.Denna lag träder i kraft , då marknads- föringslagen (1995:450) upphör att gälla. 2.Bestämmelserna i 4–22 §§ tillämpas också på marknadsföring som har vidtagits före ikraftträdandet, om inte åtgärden var tillåten enligt äldre föreskrifter. Förbud och ålägganden samt förbuds- och informationsföreläg- ganden som har meddelats enligt äldre föreskrifter skall fortfarande gälla. lag om ändring i luftfartslagen (1957:297) De föreslagna ändringarna i 9 kap. 10 § innebär dels att hänvis- ningen till den nuvarande marknadsföringslagen anpassas till den föreslagna nya lagen, dels att information enligt artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 2027/97 om lufttrafikföretags skadestånds- ansvar vid olyckor skall anses vara information av väsentlig bety- delse för konsumenter. Sistnämnda ändring är föranledd av artikel 7.5 i direktivet om otillbörliga affärsmetoder. lag om ändring i lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. Förslaget innebär att hänvisningen i 4 § 2 till den nuvarande mark- nadsföringslagen anpassas till att avse den föreslagna nya lagen. lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. Förslaget innebär att hänvisningen i 1 § första stycket 2 till den nuvarande marknadsföringslagen anpassas till att avse den före- slagna nya lagen. lag om ändring i konsumenttjänstlagen (1985:716) Lagförslaget innebär konsekvensändringar i 5, 9, 15 och 21 §§. Ändringarna är föranledda av att bestämmelserna om förbud mot marknadsföring av otjänliga produkter i 17 och 18 §§ i den nuva- rande marknadsföringslagen slopas i den föreslagna nya lagen. För- slaget innebär vidare att hänvisningen i 33 § till den nuvarande marknadsföringslagen anpassas till att avse den föreslagna nya lagen. lag om ändring i konsumentköplagen (1990:932) Lagförslaget innebär en konsekvensändring i 18 § som är föranledd av att bestämmelserna om förbud mot marknadsföring av otjänliga produkter i 17 och 18 §§ i den nuvarande marknadsföringslagen slopas. Förslaget innebär vidare att hänvisningen i 19 § till den nuvarande marknadsföringslagen anpassas till att avse den föreslagna nya lagen. lag om ändring i konsumentkreditlagen (1992:830) Den föreslagna ändringen i 8 § innebär dels en konsekvensändring till följd av att uttrycket information av särskild betydelse från konsumentsynpunkt föreslås bli ersatt av uttrycket information av väsentlig betydelse för konsumenter, dels att hänvisningen till den nuvarande marknadsföringslagen anpassas till att avse den före- slagna nya lagen. Ändringsförslaget i 15 § är föranlett av ändrad paragrafnumrering i den nya lagen. lag om ändring i lagen (1992:1672) om paketresor Förslaget innebär att det tas in en bestämmelse i 7 § om att infor- mation enligt 5 och 6 §§ skall anses vara av väsentlig betydelse för konsumenter. Ändringen är föranledd av artikel 7.5 i direktivet om otillbörliga affärsmetoder. lag om ändring i tobakslagen (1993:581) Förslaget innebär dels att hänvisningarna i 15 och 19 §§ till den nuvarande marknadsföringslagen anpassas till att avse den före- slagna nya lagen, dels en konsekvensändring i 15 § till följd av änd- rad paragrafnumrering i den föreslagna nya marknadsföringslagen. lag om ändring i alkohollagen (1994:1738) Den föreslagna ändringen i 4 kap. 12 och 13 § och 8 kap. 1 a § innebär dels att hänvisningarna till den nuvarande marknadsföringslagen anpassas till att avse den föreslagna nya lagen, dels en konsekvens– ändring till följd av ändrad paragrafnumrering i den föreslagna nya marknadsföringslagen. lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti Den föreslagna ändringen i 11 a § innebär dels en konsekvens- ändring till följd av att uttrycket information av särskild betydelse från konsumentsynpunkt föreslås bli ersatt av uttrycket infor- mation av väsentlig betydelse för konsumenter, dels att hänvis- ningen till den nuvarande marknadsföringslagen anpassas till att avse den föreslagna nya lagen. lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844) Förslaget innebär dels en konsekvensändring till följd av ändrad paragrafnumrering, dels att hänvisningarna till den nuvarande marknadsföringslagen anpassas till att avse den föreslagna nya lagen. lag om ändring i lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet Förslaget innebär en konsekvensändring i 6 § till följd av att uttrycket information av särskild betydelse från konsument- synpunkt föreslås bli ersatt av uttrycket information av väsentlig betydelse för konsumenter. lag om ändring i lagen (1996:1118) om marknadsföring av kristallglas Förslaget innebär att hänvisningen i 6 § till den nuvarande mark- nadsföringslagen anpassas till den föreslagna nya marknadsförings- lagen. lag om ändring i lagen (1997:218) om konsumentskydd vid avtal om tidsdelat boende Förslaget innebär dels att det tas in en bestämmelse i 6 § om att infor- mation enligt 4 § skall anses vara av väsentlig betydelse för konsu- menter, dels att hänvisningen till den nuvarande marknadsföringslagen anpassas till den föreslagna nya lagen. lag om ändring i lagen (1999:268) om betalningsöverföringar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet Förslaget innebär en konsekvensändring i 5 § till följd av att uttrycket information av särskild betydelse från konsumentsyn- punkt föreslås bli ersatt av uttrycket information av väsentlig betydelse för konsumenter. lag om ändring i lagen (1999:158) om investerarskydd Förslaget innebär en konsekvensändring i 20 § till följd av att uttrycket information av särskild betydelse från konsumentsyn- punkt föreslås bli ersatt av uttrycket information av väsentlig betydelse för konsumenter. lag om ändring i lagen (2000:1175) om talerätt för vissa utländska konsumentmyndigheter och konsumentorganisationer Förslaget innebär dels konsekvensändringar till följd av ändrad paragrafnumrering, dels att hänvisningarna till den nuvarande marknadsföringslagen anpassas till att den föreslagna nya lagen. lag om ändring i lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informationssamhällets tjänster Förslaget innebär konsekvensändringar i 15 § till följd av att uttrycket information av särskild betydelse från konsumentsyn- punkt föreslås bli ersatt av uttrycket information av väsentlig betydelse för konsumenter. lag om ändring i lagen (2004:299) om inlåningsverksamhet Förslaget innebär konsekvensändringar i 16 § till följd av att uttrycket information av särskild betydelse från konsumentsyn- punkt föreslås bli ersatt av uttrycket information av väsentlig betydelse för konsumenter. lag om ändring i prisinformationslagen (2004:347) Förslaget innebär en konsekvensändring i 12 § till följd av att uttrycket information av särskild betydelse från konsumentsyn- punkt föreslås bli ersatt av uttrycket information av väsentlig betydelse för konsumenter. lag om ändring i lagen (2005:59) om distans- och hemförsäljning Förslaget innebär konsekvensändringar i 2 kap. 8 §, 3 kap. 6 § och 4 kap. 4 § till följd av att uttrycket information av särskild betydelse från konsumentsynpunkt föreslås bli ersatt av uttrycket infor- mation av väsentlig betydelse för konsumenter. lag om ändring i försäkringsavtalslagen (2005:104) Förslaget innebär konsekvensändringar i 2 kap. 9 § och 10 kap. 1 § till följd av att uttrycket information av särskild betydelse från konsumentsynpunkt föreslås bli ersatt av uttrycket information av väsentlig betydelse för konsumenter. lag om ändring i lagen (2005:405) om försäkringsförmedling Förslaget innebär konsekvensändringar i 6 kap. 8 § till följd av att uttrycket information av särskild betydelse från konsumentsyn- punkt föreslås bli ersatt av uttrycket information av väsentlig betydelse för konsumenter. Särskilt yttrande av experterna Det s.k. transaktionstestet är grundläggande i direktivet om otill- börliga affärsmetoder. För att reglerna skall slå till måste åtgärden ifråga ha en snedvridande effekt på så sätt att den är ägnad att framkalla ett affärsbeslut som inte annars skulle ha fattats. Vi är ense med utredningen om att detta bör komma till uttryck i den svenska lagtexten, även om det skulle vara så att testet inte medför någon dramatisk förändring jämfört med vad som redan gäller. I likhet med utredningen anser vi att testet skall tillämpas när fråga är om skydd för mottagarens ekonomiska intressen. Hur detta lagtekniskt bör utformas har diskuterats ingående och ett stort antal förslag har prövats. Vi menar att den lösning som slutligen valts inte är särskilt lyckad och gör lagstiftningen onödigt kompli- cerad och svårtillgänglig – utan att fördenskull behöva vara sakligt felaktig. Som det nu blivit finns testet angivet i 4 § 2 st, för att sedan återkomma i vissa bestämmelser, men presumeras uppfyllt i andra. För informationskraven ligger det i definitionen av väsentlig bety- delse och för ytterligare andra regler och företeelser skall det inte utföras alls. Denna ganska snåriga modell underlättar enligt vår uppfattning inte för dem som skall tillämpa lagen och inte heller för dem som i praktisk verksamhet skall rätta sig efter den. Vi anser att det vore bättre att bara ha en allmän regel, av det slag som finns i 4 § 2 st och i princip låta den omfatta övriga materiella regler. Eventuella, mer eller mindre starka presumtioner kan förkla- ras i författningskommentaren. Det förhållandet att vissa bestäm- melser, som redan finns i gällande lag, genomför andra direktiv vilka saknar sådant test, kan som vi ser det hanteras utan explicita undantag. Förbudet mot TV-reklam till barn Ifråga om radio- och TV-lagens regel mot barnreklam (7 kap 4 § ) lägger utredningen fram alternativa resonemang om hur man kan se på förbudet i förhållande till direktivet om otillbörliga affärsmeto- der.