sou · GUB359 · 2007-01-01 00:00:00 — Kontakter, menade många av informanterna, var mer avgörande för var de kom att hamna än de rent formella kriterierna, såsom arbets- livserfarenhet och utbildning. Flera studier visar att skillnader i ar- betslivserfarenhet och utbildning inte kan förklara det etniskt se- gregerade arbetslivet. Alirezar Behtoui (2004) visar hur centrala de informella kontakterna är för att ta sig in på arbetsmarknaden. Han menar att detta bland annat leder till ett etniskt segregerat arbetsliv, i och med att svenska ungdomar tenderar att ha bättre kontakter än vad andra generationens invandrare har. Dessa informella kontakt- nät menar författaren bör analyseras utifrån ett klass- och könsper- spektiv då de informella kontaktnäten tenderar att reproducera den segregation som finns i arbetslivet. Flera av mina informanter, framförallt de yngre, beskriver hur centrala de informella kontakterna är, både för att ta sig in i arbets- livet och för att kunna förflytta sig (uppåt). Kontakterna, menar exempelvis , , avgör var du hamnar i arbetslivet och bestämmer därmed även din lön och din arbetsmiljö. hade arbetat inom hotell- och restaurangbranschen, främst som kock, men ofta som kock med flera andra arbetsuppgifter. En av de saker som tog upp som exempel på hinder på arbetsmarknaden var just de informella kontakter som han menade att svenskarna endast delade med varandra. M: Ja, invandrare har mindre kontakter. Dom har kontakter inom sig själva och det är också därför som vi håller de låga lönerna; , mellan oss själva. För vi vet att det är det som gäller, det finns ingen som vet att du kan få svart där borta (...) å andra sidan så tror jag inte att de hade fått det, jobbet alltså. P: För att? M: Det är inne i staden, det är svenskar som skall komma och äta och då skall det vara svenskar som lagar maten. Det är en undangömd diskriminering eller? Även om det finns en del forskning om vilka hinder och barriärer som finns i det svenska arbetslivet för dem som inte uppfattas som svenskar, vet vi fortfarande för lite om människors rörlighet i arbetslivet och vad som skapar olika former av rörlighet (se t.ex. , 2002). menar att svenskar har kontaktnät som de delar med varandra, som medför att invandrare håller sig på vissa arbetsplatser med lägre löner eftersom man inte vet att man kan få högre lön på andra ställen. Och även om man har vetskapen om att dessa arbetsplatser finns menar att man inte får dessa arbeten eftersom det är svenskar som äter där, och då skall det vara svenskar som lagar maten, som uttrycker det. I lik- het med som inte fick servera den svenska husmanskosten ser vi hur kundernas efterfrågan på vissa kroppar och visst utseende leder till en sortering av människor utifrån tänkta föreställningar om etnicitet och ursprung . Denna sortering skapar inte bara ojäm- lika villkor på arbetsplatsen utan även en begränsad rörlighet på arbetsmarknaden. Enligt är hans möjligheter att förflytta sig från en arbetsplats till en annan begränsade, och därmed begrän- sas även möjligheterna att till exempel få högre lön och bättre arbetsmiljö. Vi kanske kan se de hinder som beskriver som undangömd diskriminering som osynliga murar som bygger på föreställningar om vem som skall göra vad i arbetslivet och var det skall göras. Ett problem som flera av informanterna återkom till var att de uppfattade att de ställen som ägdes av invandrare, och som informanterna ofta jobbade på, i högre utsträckning kontrollerades av myndigheterna. beskriver en episod som utspelade sig när han var ute med facket och värvade medlemmar. M: Vi var ute nu med Ung . Vi var ute i på sommararbetsplatser vid stranden. Vi var på ett litet bageri som var medlemmar så vi gick in, och vi frågade efter chefen. Men han var inte där. Det var en lärare och sen en som jobbade på apotek som var där på sin semester. Chefen han var på bröllop. Och så frågade vi: vad har ni för anställning? Och vi gick med tre andra representanter och en där uppifrån från avdelningen. Nä, sa dom, vi jobbar ideellt. På er lediga tid? Ja, svarade de. Och alla bara ja, ja vad trevligt. Och dom var helsvenskar, så där i 30–. Och jag tänkte, dom måste fatta direkt att dom får pengar. Och sen gick vi ut och så var det som ingenting. P: Tror du att dom trodde att dom jobbade ideellt på riktigt? M: Nä, dom sket i det, men jag lovar hade det varit två habibis som hade stått där, så hade det varit en helt annan grej Oh ungar hur kan ni göra så? ; oh vi måste nog kolla det stället, det var nog svart, hade dom sagt. Det vet jag. Flera av informanterna delar upplevelse av att det finns en större kontroll och bevakning av de arbetsplatser som ägs av De beskriver också att de uppfattar det som om männi- skor och myndigheter tror att invandrare i större utsträckning arbetar svart, som de själva menar att svenskar gör det i lika stor utsträckning men att det inte synliggörs och kontrolleras lika ofta. Huruvida det verkligen är hårdare kontroll av invandrarägda restauranger är något som det bara går att spekulera kring eftersom det saknas forskning på området. Men det intressanta i samman- hanget är att det finns en stark upplevelse av att myndigheter, och i detta fall även fackföreningarna, gör åtskillnad mellan olika anställ- da och olika företag, baserat på etnicitet. Detta kom också fram i diskussionerna om svartarbete. P: Så svenskarna är mer ärliga om sina svartjobb? M: Ja, svenskarna dom blir inte granskade lika mycket som utlän- ningar, det är därför. Och sen kan inte svenskarna tänka sig att jobba för . Dom värderar sitt arbete mer, och dom gör mycket mindre. P: Hur menar du? M: Ja, jag har jobbat med dom. Dom tar pauser och ändå får dom mer. Jag har märkt att här på Möllan finns det restauranger som är fulla men det är ändå bara två som serverar, och dom springer och springer. Och dom flesta jobbar svart eller fifty-fifty. Men om du går till så ser du att det finns mer personal, de jobbar också svart, men i och med att svenskarna är mer ordningsamma kan de sina rättigheter, och allt det där, medan invandrarna håller på att försöka smyga för myndigheterna och så. P: Så invandrare jobbar mer, men tjänar mindre? M: Ja, så är det, det har jag själv sett. På alla restauranger i . Till exempel på dom fina restaurangerna, där det bara jobbar svenskar, har dom minst två till tre som jobbar , och dom jobbar alla svart och får . Och på Möllan där jag har varit, och där har man inte någon OB, och där är vi aldrig så många så vi jobbar fan så mycket mer än på de där fina restaurangerna. beskrivning reser två tätt sammanlänkade frågor. För det första sambandet mellan stadens rasifiering (, 1997) och variationer i arbetsvillkoren beroende på var i staden man arbetar. och är två torg i som båda har många barer och restauranger. Den sociala sammansättningen i områdena är emellertid i hög grad olika om man ser till årsinkoms- ter, antalet arbetslösa osv. (Statistisk årsbok , 2003). Att jobba på – Möllan – innebär enligt att man arbetar mer. Om man däremot jobbar på finns det större möjligheter att ta det lugnt, något han ser som en följd av att svenskar värderar sitt arbete högre och att de känner sig tryggare i att inte göra allt den lagliga vägen. Som beskrevs tidigare menar också att en av orsakerna till varför han inte får jobb på är att det huvudsakligen är svenskar som äter där, och att svenskarna på vill bli serverade av andra svenskar. Den andra frågan som berättelse reser är om kundernas och arbetsgivarnas förhandlingar och göranden av kategorierna invandrare och svenskar, genom till exempel exotisering av vissa arbeten, leder till att olika rum kodas på olika sätt och att detta i sin tur reser mer eller mindre osynliga murar i en stad, murar som människor hindras från att överskrida. En möjlig effekt av detta skulle vara att skillnader i arbetsvillkor och arbetsintensitet natura- liseras genom att det etableras nischer som kodas som etniska inom ramen för en delad och polariserad stad utifrån etniska markörer. Rasifieringen av staden innebär i så fall att det finns en relation mellan geografisk segregering och människors arbetsvillkor. Men den geografiska segregeringen är inte entydig: flera av informan- terna arbetade till exempel i områden som . Vilka krav på exotism, på att vara den andra, som ställs på arbetsplatserna varie- rar säkert beroende på var i en stad man arbetar. I Leilas fall beskrev hon till exempel hur kunderna exotiserar henne genom att fråga var hon kom ifrån och kommentera hennes hår. Exotise- ringen kan tänkas fylla flera funktioner. En funktion kan vara att differentiera arbetskraften (t.ex. till olika arbetsplatser), något som beskriver. En annan funktion kan vara att uppfylla de för- väntningar hos kunder och arbetsgivare, som bl.a. beskriver, på att vissa kroppar ska sälja och producera en exotisk känsla. Informanternas berättelser kan förstås med begreppet inkluderande underordning.TPF6FPT Begreppet belyser hur den strukturella diskrimine- ringen inkluderar människor med utländsk bakgrund i arbetslivet, men i en underordnad position; t.ex. en inkludering till vissa platser och nischer, som dessa platser organiserar underord- ningen. Inkluderingen i arbetslivet görs i dessa fall i rasifierade institutionella ramar som skapar underordning exempelvis genom att man tvingas arbeta under sämre arbetsvillkor. upplever att svenskar jobbar mindre än invandrare och att arbetsintensiteten är lägre på de arbetsplatser som domineras av svenskar. Det är intressant att se hur relevant uppdelningen i 6TP PT Begreppet inkluderande underordning hämtar jag från (2006) som använder sig av begreppet för att understryka att inkluderingen av rasifierade grupper på arbetsmarknaden sker utifrån en underordnad position som uttrycks i form av nischade branscher, yrken och arbetsuppgifter, osäkra anställningsformer, lägre löner, mindre inflytande och sämre karriärmöjligheter. svenskar och invandrare är för informantens upplevelser av skillna- der i arbetsvillkor. Mitt material här är begränsat men det reser ändå den intressanta frågan om hur rasism och sexism i arbetslivet påverkar arbetsintensiteten och arbetets innehåll. I det förra avsnittet kunde vi se hur diskurser om svenskhet och exotism fun- gerade som sorteringsgrund i fördelningen av olika arbetsuppgifter, en fördelning som innebär att de som kodades som icke-svenskar fick sämre arbetsvillkor. och Leilas berättelser belyser hur arbetsvillkoren och arbetsintensiteten påverkas av att arbetskraften konstrueras utifrån idén om vi och dom och visar hur denna indelning inverkar på arbetets konkreta utformning (t.ex. hur snabbt man tänker sig att det skall gå att bli serverad). menar, i likhet med , att rasismen har en konstitutiv roll i det kapitalistiska ekonomiska systemet.TPF7FPT Författa- ren menar att rasismens och sexismens funktion inte är att utesluta människor från arbetslivet, utan att placera dem i en hierarkisk re- lation till varandra – det vill säga att naturalisera de ojämlikheter som kapitalismen skapar. Men frågan är om inte rasismen och sex- ismen förutom att naturalisera ojämlikheter också förändrar for- merna för hur arbetet skall utföras, exempelvis genom krav på mer arbete eller på att de anställda skall utföra arbetet på ett annat sätt (till exempel genom att tvingas vara exotiska). Rasismen och sexismen kan därmed ses som en del i en företags- strategi. Denna slutsats förstärker därmed tanken om att rasism och sexism inte kan ses som anomalier i arbetslivet utan i själva verket spelar en central roll för hur ekonomin organiseras. Men det innebär också att rasism och sexism inte kan reduceras till ideolo- gier eftersom de ändrar formerna för kapitalismens organisering. Skillnadsskapande processer sker inte bara inom ramen för en rasifierad stad; vi ser det också på de enskilda arbetsplatserna, där olika rum tycks kodas etniskt på olika sätt. och som arbetade på en restaurang arbetar nu tillsammans på ett bageri med café. Bageriet har växt , och har två butiker med kaféservering. Denna expansion menar informan- terna har lett till att företaget valt att gå från att tidigare anställa invandare, till att anställa människor som arbetsgivaren uppfattar ser ut som svenskar. 7TP PT Han menar att sexismen och rasismen är två ideologier som överbryggar två motsatta inom kapitalismen. Å ena sidan viljan att vara universalistisk, å andra sidan viljan att skikta arbetarklassen. L: Innan var det många invandrare som jobbade på bageriet, men är det väldigt få som expedierar som är invandrare. S: Jag och är dom enda som ser invandrade ut, dom andra ser väl- digt svenska ut, dom som jobbar, men dom som ska representera bage- riet ska se ut som svenskar, medan de som bakar och så dom är invand- rare. Dom som inte syns. Men ägarna är ju inte svenska, men jag kän- ner verkligen att dom inte vill ha invandrarstämpeln på företaget. För då är det väl mindre värt och mindre exklusivt. För att slippa en invandrarstämpel behövs det enligt informanterna människor som i företagets möte med kunden uppfattas som svenskar. Leilas och berättelse kan också läsas som exempel på hur svenskhet och vithet, genom att det kopplas till exklusivitet och status, konstrueras. Vithetens privilegium innebär i detta fall att de som uppfattas som svenskar anses vara bättre representanter för arbetsplatsen, och att det är dem som arbetsplatsen vill visa upp. Det finns en tendens att inom serviceforskningen endast fokusera på serviceyrken som har någon form av kundkontakt. Det är emellertid viktigt att se att många av servicesysslorna inte alltid är synliga för kunden. Frågan är vilka som får dessa sysslor och vad dessa människors frånvaro i det synliga arbetslivet har för konse- kvenser, både för deras arbetsvillkor och för deras möjligheter att ta sig in i de mer synliga delarna av arbetslivet. Att inte ta dessa sysslor och arbetsuppgifter i beaktande innebär att forskningen ris- kerar att missa det som äger rum bakom kulisserna, såsom , en av informanterna, beskriver det. O: Det kan vara väldigt vackra miljöer, restauranger kan ju vara väldigt vackra, och sen när du kommer in i köket eller går till städ, och går omkring i skiten är det en annan sak, man måste kunna se bakom ku- lisserna, då tror du att du är tillbaka . Frågorna om vad som händer bakom kulisserna och vilka som finns bakom dessa leder vidare till frågeställningar om vilka rum som är öppna för vem och vilka kroppar som skall finnas och inte finnas i offentligheten. S: Från början var det ju deras egna familjer som jobbade där. Och folk jobbade svart. Men så när dom anställde nya så anställde dom svenskar. L: Och sen så växte företaget och då kunde dom inte ha så många som jobbade svart, och då anställer man hellre svenskar. S: Jag tror att företaget blir mer övervakat om det är invandrare som jobbar. Inte för att det är bättre, men man blir nog mer övervakad. Men man kan göra samma saker, men de kanske inte kollar lika mycket. Min kompis fick sparken för att hon kom för sent, och då hade hon jobbat över en massa dagar, hon hade varit där , och jobbat utan att få betalt, och så kommer hon sent så får hon sparken, för att dom vill ta in en vit, så de spar- kade en massa som jobbade svart och sen anställde dom folk som job- bade vitt, och dom var ofta vita. L: På något sätt känns det som om man ska anställa vitt så anställer man en vit, och ska man anställa svart så tar man invandrare. Därför att anställningen är mer värd om den är vit, och ska den också ge någonting, kan man tänka att dom tänker. Informanterna menar att det finns två anledningar till att man inte vill anställa invandrare till att sköta affärens möte med kunden. Den första är att arbetsgivarna vill visa att man inte är ett invand- rarföretag, i och med att företag med invandrarstämpel enlig informanterna granskas hårdare av myndigheter. Den andra anled- ningen är kopplingen som görs mellan att anställa vitt och anställa vita och mellan att anställa svart och anställa invandrare. Den pro- cess som informanterna beskriver innebär att företagen som skall anställa vitt hellre anställer människor som ser ut som svenskar. Detta kan innebära att ju bättre det går för ett företag desto mindre möjligheter finns det för människor som inte uppfattas som svens- kar att följa med företaget i denna utveckling. Det skulle också vara intressant att utforska hur begrepp som vit och svart arbetskraft inverkar på föreställningar om vem som arbetar svart och vem som arbetar vitt? I detta avsnitt har jag visat hur arbetsplatsernas och stadens rasi- fiering kan kopplas samman med arbetets etniska diskriminering. Olika sfärer på en arbetsplats och inom en stad skapar skilda arbetsvillkor för de anställda och påverkar arbetsintensiteten. Det är uppenbart att det behövs mer forsking som fångar den interak- tion som äger rum mellan å ena sidan staden och arbetsplatsernas rasifiering och å andra sidan arbetets utformning, innehåll och intensitet. Tidens ojämlika och flexibla ansikte En av de mest markanta förändringarna inom det svenska arbetsli- vet var ökningen av tillfälliga anställningar.TPF8FPT Det finns omfattande forskning som granskar konsekvenserna av 8TP PT I har denna ökning inte kopplats till könsmaktsordningen och rasismen på arbetsmarknaden i lika stor utsträckning som i andra länders forskning (se Standing, 1998). tillfälliga anställningar (, 2000; , 2001; Muli- nari, 2004) och som analyserar de strukturella orsakerna bakom ökningen (, 1992; , 1998). Det finns en mångfald av tidsbegränsade anställningar, såsom vikariat, pro- jektanställningar, säsongsanställningar, behovsanställningar. Forskning visar att de olika anställningsformerna på olika sätt inverkar på människors arbetsvillkor och trygghet. (se t.ex. , 2001; Mulinari, 2004) Inom hotell- och restaurangbranschen är det som kallas extra vid behov den vanligaste formen av tillfällig anställning. Det är en anställningsform som enligt kollektivavtalen endast får användas under speciella omständigheter. hade av med- lemmarna i Hotell- och Restaurangfacket tillfälliga anställningar och av dessa var anställda extra vid behov. Historiskt sett har tidsbegränsade anställningar snarare varit regel än undantag inom hotell- och restaurangbranschen men i likhet med andra branscher såg man likväl en tydlig ökning av tidsbegränsade anställningar . De tillfälliga anställningarna kan ses utifrån flera maktdimensio- ner. Jag vill här diskutera hur dessa anställningsformer kan ses som ett utslag av inkluderande underordning i arbetslivet. Med inklude- rande underordning menas i detta specifika fall en inkludering i arbetslivet genom exempelvis anställningsformer som skapar underordning både i förhållande till ekonomi och inflytande, men även i relation till arbetets utformning. Är det möjligt att överre- presentationen av personer med invandrarbakgrund i tillfälliga an- ställningar skapar speciella arbetsvillkor och krav som endast finns i relation till invandrare med dessa anställningar? Detta är inte en fråga som jag här kan besvara, men jag vill utifrån mitt material belysa hur dessa anställningsformer dels skapar en osäkerhet, men också påverkar de dagliga arbetsvillkoren för de anställda. Samtliga av informanterna hade haft olika former av tillfälliga anställningar. var och hade arbetat som servitör större delen av sitt liv. Vid intervjutillfället hade han precis fått en tillsvidareanställning efter att ha gått arbetslös . P: Så har du varit arbetslös? N: Ja. Men jag har jobbat väldigt mycket. Extra vid behov men det var mycket påfrestande för jag vågade inte säga nej någonstans. För om man säger nej så kanske dom inte kallar mig nästa gång, trots att jag mådde dåligt. berättar att en av effekterna av hans tillfälliga anställning är att han tvingas tacka ja till arbete även när han mår dåligt, eftersom han inte vill riskera att inte bli uppringd igen. beskrivning ställer oss inför frågan om huruvida tillfälliga anställningar i för- längningen kan medföra ökade hälsorisker, mer stress och utbrändhet. hade själv arbetsrelaterade sjukdomar, vilket var orsaken till att han avskedades från sin tidigare arbetsplats. tvingades han, eftersom han var rädd att tacka nej till arbete då han menade att detta kunde leda till att han inte fick något arbete alls, återigen utföra den typen av arbete som hade orsakat problemen. Just osäkerheten brukar lyftas fram som en av de tydligaste konse- kvenserna av behovsanställningar. Rädslan för att exempelvis tacka nej till ett arbete eftersom man inte vet när man erbjuds ett annat, kan ses som en del av denna osäkerhet. Den här osäkerheten byg- ger också på att det alltid finns andra människor på arbetsplatsen som kan hoppa in med kort varsel, i och med att man ofta har flera på arbetsplatsen som saknar tillsvidareanställning. hade arbetat inom hotell- och restaurangbranschen sedan hon kom till . hade hon tillsvi- dareanställningar men har endast haft tidsbegränsade anställningar. har hon två olika jobb, men hon arbetar främst som servitris. : Hur är det tycker du? Hur många timmar jobbar du? P: Det kan vara allt mellan och ingen. Det är kan- ske lite dumt när det inte är någon timme . Extra vid behov, det är om man behöver folk, och så vet man att det finns vissa personer som man kan ringa på stand by. Så funkar det. Säger man nej en gång så kan man bli nobbad. Antalet timmar som arbetade varierade. Hon hade två olika arbeten, vilket innebar att hon jobbade minst de flesta veckorna. Alla de informanter som hade tillfälliga anställ- ningar menade att det största problemet med anställningsformen är att man inte vet hur mycket pengar man kommer att ha i och att det är svårt att planera livet när man kan kallas in utan varsel. Att vara flexibel menade flera informanter var något av ett krav i dagens arbetsliv, och flexibiliteten kopplades ofta samman med en ökad stress i arbetslivet. beskriver de förändring- arna hon ser i arbetslivet med följande ord: P: Det har ju blivit stressigare, det är ju svårare att få jobb, det är svå- rare att få ett ställe som man kan vara på, utan man måste vara så pass flexibel så att man får gå runt. Och det är så, om man vill ha jobb, om man vill överleva. Om man skulle utrycka sig lite grovt. För att över- leva måste man vara med på noterna överallt. I alla fall inom vår bransch. Man måste vara med på noterna överallt säger lite uppgi- vet och skrattar. Ironi var något som ofta kom fram under diskus- sionerna om det ökade kravet på flexibilitet. Stressen föddes ur en situation där hon inte får en tillsvidareanställning utan i stället kal- las in när det finns behov och således måste flytta mellan olika arbetsplatser. Rörligheten är ett måste inom branschen, menar hon. och lyfter fram att ökningen av tillfälliga anställningar har lett till en ökad tystnad på arbetsplatserna, t.ex. när det kommer till att kritisera dålig arbets- miljö (1999). Frågan är också de anställdas möjligheter att göra motstånd och synliggöra kränkande behandling i termer av rasism och sexism minskar mot bakgrund av ökningen av tillfälliga anställ- ningar inom branschen. P: Vad tycker du är skillnaden mellan att ha en fast anställning och en vid behov-anställning? N: Man kan ju planera, man kan umgås med familjen och vänner. Annars kan dom ringa innan och säga vi behöver dig, fast jag inte hade tid för att jag kanske skulle gå med barnen någonstans så var jag tvungen att säga ja för annars så kanske dom inte ringer nästa gång. Så det var ju psykiskt påfrestande, det tycker jag. Och det har nog satt sina spår. Även om jag verkar glad och sådär, är . P: På vilket sätt har det satt spår? N: För att överleva jag fick ju sitta kvar hemma och vänta, kanske att någon ringde. Det är klart att jag gick och handlade eller gjorde andra saker, det skall jag inte säga att jag inte gjorde, men fanns det där – tror du att någon har ringt? P: Det ligger och maler? N: Ja ja. Tänk om dom ringde en gång när jag inte var hemma och när jag inte var hemma, tror du då att dom skulle höra av sig ändå?