sou · GUB394 · 2007-01-01 00:00:00 — Om vi antar att åtgärder för industrin, jordbruket, vägar, järnvägar, och avloppssystem och elverk helt eliminerar skadekostnaderna inom dessa områden på båda vattennivåerna, och att hälften av byggnaderna skyddas mot översvämning, blir den sammanlagda nyttan av åtgärderna ca vid dimensionerande nivå. Väntevärdet av detta är ca 5 miljarder kro- nor. De kostnader som kunnat uppskattas skulle således precis uppvägas av kostnaderna för de skador de antas förhindra. Riskerna för omfattande översvämningar runt är stora redan i dagens klimat, vilket översvämningarna 2000/2001 visade. Den förväntade klimatförändringen kommer att öka riskerna successivt . Den vattennivå vi använt för konsekvensbedömningar ligger nära den av framräknade 100-årsnivån baserad på klimatet . En viss klimatförändring har dock redan skett och klimatscenarierna visar dessutom betydande ökningar av 100- årsnivån . Den vattennivå som motsvarar en 100-årsnivå beräknas återkomma med mellanrum . Vi har i konsekvensbedömningarna utgått från ett medeltal av de klimatscenarier som studerats. Nivåerna i det värsta scenariot ger ännu mer nederbörd och därmed en högre dimensionerande nivå i än den dimensionerande nivå vi studerat. Skadorna vid översvämningar i drabbar i huvudsak eko- nomiska värden, miljön och kulturmiljön. i fara i samband med bl.a. ras och skred som kan uppstå i över- svämningarnas spår. Det finns en överhängande risk för ras och skred vid stora flöden i , vilket är en klar risk för människor som bor eller vistas i utsatta områden. Konsekvenserna av dagens 100-årsnivå är omfattande och påverkar en rad områden och verksamheter runt . Vid en dimensionerande nivå bedömer vi att många samhällsfunktioner riskerar att mer eller mindre bryta samman. De totala beräknade skadekostnaderna vid en 100-årsnivå be- räknas uppgå till ca och för den dimen- sionerande nivån till . Detta är att betrakta som minimisiffror eftersom många av skadorna inte kunnat kostnadsberäknas. Skador på byggnader och industrier dominerar stort medan effekter av inskränkningar, stopp eller omledning av väg och järnvägstrafik bara i begränsad omfattning kunnat beräknas. Med hänsyn till tidigare erfarenheter av naturkatastrofer med stora konsekvenser för infrastrukturen kan vi dra slutsatsen att kostnaderna sannolikt skulle bli betydligt större om effekter av detta kunnat kostnadsberäknas. Förutom att en omfattande översvämning skulle leda till be- tydande samhällsekonomiska påfrestningar skulle många enskilda, företag och kommuner drabbas hårt. Mot bakgrund av den förhållandevis stora risken för storskaliga översvämningar i och de omfattande konsekvenserna be- dömer vi att åtgärder som minskar översvämningsriskerna är nödvändiga. De preliminära beräkningar som redovisas ovan visar att åtgärder för att öka avtappningskapaciteten genom en ny tunnel är samhälls- ekonomiskt lönsamma. Åtgärder i för att kunna öka avtappningskapaciteten till /s är också samhällsekonomiskt lönsamma. En ökning till /s är sannolikt i lägsta laget, det innebär i princip att dagens risknivå bibehålls vid ett förändrat klimat. För att kunna göra en mer säker bedömning av hur stora åtgärder som är motiverade samt kostnaderna för dem krävs bättre underlag. Huvudsakligen fyra typer av åtgärder för att minska översväm- ningsrisken är möjliga: öka avtappningskapaciteten, dvs. det maximala flödet som kan tappas från , sänk den genomsnittliga vattennivån i genom en ändrad regleringsstrategi genomför skyddsåtgärder för att förebygga och kunna avhjälpa skador vid höga nivåer. Vi bedömer att avtappningskapaciteten från bör ökas. Detta kan ske antingen genom att möjligheter skapas för ett högre maximalt flöde genom eller genom att en tunnel byggs för avbördning av vatten från till . Vi anser inte att något av dessa alternativ kan avfärdas , men förutsätt- ningarna för respektive alternativ bör utredas ytterligare. Det som förutom utskovsbegränsningarna i och begränsar flödet genom är framför allt att det leder till en ökad erosion och ökade risker för ras och skred om inte stabilitetshöjande åtgärder vidtas. Flera ras och skred har skett och även längre tillbaka, flera med dödlig utgång. Risken för ett stort skred med mycket allvarliga kon- sekvenser finns också med i bilden. En heltäckande bild av ras- och skredriskerna i hela behöver tas fram innan man kan ta ställning om det finns förutsättningar att efter stabilitetshöjande åtgärder öka maxflödet utan att risken för ras och skred ökar. SGI har kostnadsbedömt en kartering till och en sådan kartering tar i anspråk. Kostnaderna för förstärkningsarbeten som krävs för att öka flödet bedöms till 0,4 , utöver kostnaden för de åtgärder som måste vidtas för ökad frekvens av maxtappning vid dagens maxtappningsgräns. Fortsatt kartering och ytterligare förstärkningsarbeten motiveras också utifrån den ras- och skredrisk som finns . åtgärderna bör genomföras även om en ökning av flödet genom älven inte blir aktuellt. Vidare bör problematiken med högre flöden i och riskerna för översvämning längs främst den nedre flacka delen av älven studeras ytterligare. I samband med höga vattenstånd i havet är översvämningsriskerna längs den nedre delen av älven betydande. Tappningen i älven minskas i samband med tillfälligt I takt med klimatförändringarna kommer havsvattenståndet att stiga. På kan denna problematik därför förvärras och den bör därför också studeras närmare. Avsaknaden av mer detaljerad höjddata i har hindrat utredningen från att mer ingående studier. En ny mer exakt höjddatabas håller nu på att tas fram av . Med denna och kartmaterial som bas bör och i kunna bedöma riskerna för översvämningar i området och möjligheterna till större avtappning i ett förändrat klimat. Det andra alternativet för att öka avtappningsmöjligheterna från är att bygga en tunnel från till . En sådan tunnel skulle kunna användas vid extrema nederbörds- tillfällen, som det som skedde 2000/2001, dvs. Vi bedömer att uppförandet av en tunnel från till är genomförbart ur geoteknisk synpunkt och att arbetena kan utföras med beprövad teknik. Kostnaden har i dagens penningvärde uppskattats till mellan 3,5 och 4,6 miljarder beroende på vald tunnelsträckning. Tunnelalternativen skiljer sig fysiskt genom att de har olika längder vilket också avspeglas i uppskattad kostnad för uppförande. Miljöpåverkan har inte kunnat värderas, men bör beaktas i en vidare utvärdering avseende bästa alternativ. Miljökonsekvenserna av att få ut stora mängder sötvatten i det ekosystemet bör belysas för olika alternativa tunnelutlopp. En av de undersökta sträckningarna mynnar i det reservatet . Detta alternativ bedömer vi inte som realistiskt att genomföra. Likaså bör möjligheten till kraftproduktion utredas. Med dagens flöden är potentialen för kraftproduktion nästan helt utnyttjad i kraftverken i . Med en klimatförändring kan dock till- rinningen till öka med uppemot 25 och därigenom skulle förutsättningar för en ökad kraftproduktion finnas. En annan möjlighet är att gamla turbiner i kraftverken i när de tjänat ut ersätts med en ny anläggning i en framtida tunnel. Mer precisa kostnadsberäkningar och konsekvensbedömningar kan göras efter ytterligare analyser och förundersökningar. I ett första skede rekommenderas att en studie genomförs som syftar till att precisera tunnelns planläge. Här bör också ingå att kontrollera dels bergöverytans läge, dels bergkvaliteten längs vissa avsnitt av tunnelsträckningen med metoder som omfattar seismik och resistivitetsmätning. Ett alternativ till en tunnel skulle kunna vara att bygga en kanal som förutom för avtappning skulle kunna användas för sjöfart. Den rimliga sträckningen av en sådan kanal skulle utnyttja de lägst liggande punkterna i terrängen väster om men skulle ändå innebära mycket omfattande förändringar i landskapet med ett behov av sänkning av flera sjöar med och stora schaktningsarbeten. En kanal som i så fall skulle sträcka sig från till i innebär också att grundläggande förutsättningar förändras för befintliga vattenföretag,. I Bäveåns dalgång skulle tre naturreservat beröras. Vidare kan också bygg- nader och infrastruktur komma att beröras inom tätbebyggda områden i . Vi bedömer att svårigheterna är så stora att kanalalternativet inte är aktuellt. Föreslagna utredningar om respektive en ny tunnel kommer att kräva arbete. När dessa är klara bör beslut fattas om den mest lämpliga åtgärden för att öka avtappnings- kapaciteten. har vi sannolikt också ett förbättrat underlag om klimatriskerna. Vi kan dock inte förvänta oss några säkra prognoser, besluten måste även då fattas under ett mått av osäkerhet. Om klimatförändringarna förväntas bli kraftiga kan båda alternativen, eller om det är möjligt en ännu större avtappning via ett av dem, bli aktuellt. Både förstärkningar i och tunnelalternativet tar dock att genomföra, minst 5 . Med hänsyn till att klimatförändringarna väntas leda till successivt ökande risker för översvämningar i bedömer vi det som angeläget att vidare utredningsarbete kring frågorna inleds . Ökning av magasineringskapaciteten uppströms På kortare sikt än en ökning av avtappningskapaciteten kan åtgärder genomföras som ändrar tappningen så att en större buffert sparas i eller i de mindre magasin som finns i tillflöden. Det är teoretiskt möjligt att höja dammkrönen i de befintliga magasinen uppströms . Underlag från visar att en höjning på 1m skulle ge ca en volym som motsvarar på till en kostnad av ca per dammagasin, mycket grovt uppskattat. Då är inte kostnader för förstärkningar av dammar, behov av spärrdammar m.m. inräknat. Inte heller är den påverkan på bebyggelse med mera runt magasinen som skulle bli fallet när de utnyttjas fullt ut medräknat. Bl.a. skulle , , , och Ed påverkas kraftigt vid fullt utnyttjande av dammar med högre dammkrön. Mot bakgrund av detta anser vi inte en höjning av dammkrönen generellt är en rimlig åtgärd för att förebygga översvämningar i . En sänkning av dämningsgränsen i magasinen uppströms skulle ge en liknande effekt som en höjning av dammkrönet. Med en sänkning med 0,5m i de tio största magasinen, motsvarande ca hälften av magasinsvolymen, skulle yta vid översvämning kunna hållas knappt en dm lägre. Kostnaderna bedöms av vara ca för investeringar samt en årlig kostnad om ca . Vidare skulle vatten- domarna för samtliga magasin sannolikt behöva prövas om. Fri- luftslivet runt sjöarna skulle också påverkas och enskilda bryggor mm skulle bli svåra att angöra. Vi bedömer det inte som realistiskt att genomföra en sådan åtgärd mot bakgrund av de betydande konsekvenserna och den begränsade nyttan. En sänkning av dämningsgränsen i skulle i princip ge en lika stor sänkning vid höga nivåer. En sänkning av dämnings- gränsen med ger enligt beräkningar en genom- snittlig sänkning av medelnivån med om man i övrigt bibe- håller den tappningsstrategi som tidigare tillämpats av . Vi bedömer emellertid att en så stor sänkning skulle medföra för stora olägenheter för olika verksamheter runt sjön och för sjö- farten. En sänkning av dämningsgränsen med skulle påverka lägstanivån i så att den sjönk nästan lika mycket. För att möjliggöra för sjöfart i nuvarande omfattning skulle det då krävas muddringar av hamnområden och farleder med och en ombyggnad av i m.m. Kostnaden, enbart för muddringarna, beräknas uppgår till ca . Fisket och annan båttrafik skulle också påverkas. För att minska de olägenheter som följer av en generell sänkning av vattenstånden i kan mer sofistikerade förändringar i vattenregleringen vara ett alternativ. har på utredningens uppdrag studerat hur en ändrad tappningsstartegi där tappningen jämfört med framför allt ökas vid medelhöga vattenstånd. Beräkningarna visar att de högsta vattenstånden på så sätt kan minskas med utan att de lägsta vattenstånden blir avsevärt mer frekventa eller lägre. Därmed bör olägenheterna för sjöfarten kunna begränsas men viss muddring behövs troligen i några hamnområden. De minskade vattenståndsvariationer som följer av åtgärden riskerar dock att öka förutsättningarna för vasstillväxt längs stränderna och kan därmed påverka naturmiljön negativt. En rad faktorer har dock betydelse för naturmiljön och den biologiska mångfalden och vi bedömer att de negativa konsekvenserna som skulle kunna drabba sjön vid en allvarlig översvämning, inklusive påverkan på miljön, är av så allvarlig art att en förändrad tappningsstrategi ändå bör genom- föras. En sänkning av vattennivån i som ger en ökad säker- hetsmarginal vid höga flöden kan genomföras snabbt. Detta förutsätter dock en frivillig överenskommelse med som kan ändra sin tappningsstrategi på detta sätt inom ramen för gällande vattendom. Om staten skulle driva en omprövning av tappningsbestämmelserna inför Miljödomstolen riskerar det att dra ut . Ett genomförande av en ändrad tappningsstrategi i kan då sannolikt inte genomföras . En frivillig ändring av tappningsstrategin skulle tjäna syftet att minska riskerna till dess en ökad avtappningskapacitet, genom eller genom en tunnel, kan komma till stånd. Åtgärden kan därmed komma att bli temporär. En ökad avtappningskapacitet ger möjligheter till en större flexibilitet i tappningsstrategin och ökade möjligheter att tillåta vattenståndsvariationer. Olika samhällsintressen tillgodoses på ett bättre sätt och förutsättningar kan skapas för en rik biologisk mångfald och naturmiljö kring sjön. Skyddsåtgärder för att minska konsekvenserna av översvämning En invallning av alla hotade områden runt skulle bli mycket omfattande och kostsam. Dessutom skulle åtgärder behövas bl.a. för att bl.a. säkra vatten- och avloppsförsörjningen. Sammantaget skulle sådana åtgärder medföra mycket stora kostnader, i paritet med skadekostnaderna vid en översvämning och de vore också problematiska med hänsyn till bl.a. natur- och kulturmiljön och från estetisk synpunkt. Vi föreslår därför inga generella förstärkta åtgärder för invallning utan ansvaret för eventuella åtgärder bör liksom ligga på kommuner och respektive verksamhetsutövare. Vår huvudstrategi är istället att höja avtappningskapaciteten, enligt ovan och på kort sikt höja säkerhetsmarginalen genom en ändrad tappningsstrategi. En punkt som bör ses över i det korta perspektivet är risken för ett nytt utlopp öster om . Här bör förstärkningar, av bl.a. en vägbank, övervägas eftersom konsekvenserna skulle kunna bli stora om vatten delvis kom att avtappas via Slumpån ner till söder om . Likaså bör vid säkras till en nivå motsvarande dimensionerande flöde i dagens klimat. Ett problem i detta sammanhang är det ökade byggandet vid vatten. Det är ett stort tryck på nybyggande i anslutning till sjöar och kust. Ofta tas inte tillräcklig hänsyn till översvämnings- riskerna. Generellt anser vi att kommunerna bör vara mer upp- märksamma på dessa risker. Vi vill hänvisa till de rekommen- dationer som länsstyrelserna i tagit fram, (Läns- styrelserna, 2006). I linje med länsstyrelsernas rekommendationer och med tanke på riskerna runt , bör man tills vidare inte bygga på nivåer under den dimensionerande nivån +47,4 m. Undantag kan göras för byggnader av lägre värde, byggnader av mer robust konstruktion, vägar med förbifartsmöjligheter, enstaka villor, fritidshus, samt mindre industrier med obetydlig eller liten miljöpåverkan. Under dagens 100-årsnivå, +46,5 m, bör endast enkla byggnader som uthus m.m. byggas. Kommunerna runt sjön bör i sitt ordinarie planarbete se till att genomföra dessa riktlinjer. Även vid nyinvesteringar i vägar, järnvägar, vatten och avloppsanläggningar bör man undvika att bygga under den dimensionerande nivån, helst med viss säkerhetsmarginal. Vi har i vårt arbete erfarit att kunskaperna om riskerna för översvämning och dess konsekvenser är begränsade hos vissa kommuner och andra intressenter. är andra kommuner väl införstådda med översvämningsriskerna och arbetar aktivt för att motverka dem. Vi anser därför att ett utvecklat regionalt samarbete bör komma till stånd för att främja utbytet av erfaren- heter. Befintliga organisationer bör därvid utnyttjas. älvsamordningsgrupp är en sådan organisation som bör kunna utvecklas för detta ändamål. Samtliga kommuner runt sjön bör delta i arbetet och roll som samordnare bör stärkas. Man bör också sträva efter att involvera berörda delar av det privata näringslivet i arbetet. (1995). Skredriskanalys i södra . , 439, . , C. , , P-E., , B., , Å. (2000). Skredriskanalys i – Metodbeskrivning, , Rapport 58, . (2006). Konsekvenser för järnvägar vid översvämningar i . , , , S-S., , J. (2006). Nivåer och flöden i och vattensystem Hydrologiskt underlag till Klimat- och sårbarhetsutredningen, , RH 20, . Cedervall, K. (2001). , en översikt. Elforsk (2005a). av flödeskom- mitténs riktlinjer. Elforsk (2005b). Dammsäkerhet, Dimensionerande flöden för och små tillrinningsområden samt diskussion om klimat- frågan. Elforsk Rapport 05:17, . (2002). Impact Assessment in the Commission of Communities. (2002). Bidrag för kostnader till följd av över- svämningar i och . (2005). Statistik över fiske i sötvatten. JO 56SM 0501. (2006). PM till Klimat- och sårbarhetsutredningen . (2006). Bedömning av rikskostnad vid översvämning i tätort. Inom , WP3, 2006-06- 20. stad (2006). Extrema vädersituationer – Hur väl rustat är ? , C., , M., , , , K., Rankka, K., , M. (2005). Släntstabilitet i jord – konsekvenser av ett förändrat klimat. Delrapport inom uppdraget Jordskred och ras i klimat- förändringens spår. , 560-1, . (2006). Risk and uncertainty in cost benefit analysis. , M., , H. (2006). Bedömningar om tunnel eller kanal från till – En preliminär analys av de byggtekniska förutsättningarna. kommun (2006). Klimat- och sårbarhetsutredningen om översvämningsrisker i bl.a. . Klimat- och sårbarhetsutredningen (2006). Enkät till elbolag. LRF (2002). Skador orsakade av översvämning. Länsstyrelserna i (2006). Översvämningsrisker i fysisk planering. i (2000). i (2001). Översvämningarna i hösten-vintern 2000 2001. i (2006). Beskrivning enligt önskemål om fortsatt medverkan i klimat- och sårbarhetsutredningen. (2003). Konsekvensanalys steg för steg. Handled- ning i samhällsekonomisk konsekvensanalys. SCB (2006). (2003). Översvämningar i – orsakssammanhang och fördjupad frekvensstudie för och . Magister- uppsats från Miljövetarprogrammet, , och forskning, V-campus . Schälin, J., , Å., , H., , C., , L., , H. (1997, kompletterad 2004). Skredriskanalys för nordöstra , inom , sektion 5. , 548, . (2002). Rapport nr 2002:07. (2003). Rapport nr 2003:6. (2006). Översvämningar – effekter på skogsproduk- tion. (2000) Vattenståndsmätningar i . Väder och Vatten 11/2001. SOU (1962). Betänkande avgivet av . (SOU) rapport nr 48, . SSPA(1996). Utredning utförd av SSPA vid i (opublicerat material). (2006a). , M. , , H (2006). Sedimenttransport och erosion i . Inverkan av framtida klimatförändringar. Teknisk vattenresurslära, . (2006b). På säker grund för hållbar utveckling. (2006c). Geografiska förutsättningar för ökad avtappning från till . VBB (2006). VBB (2002). Översiktlig bedömning av avtappningstunnel. , K (2002). höga vattenstånd och dess omfattning 1807 2000. Serie B, nr 311. , L (1982). Kartering och klassificering av lerområdens stabili- tetsförutsättningar. Rapport nr 15 . (2001). Ökade vattenflöden – behov av åtgärder inom väghållningen. (2006). Redovisning av trafikeffekter vid en månads vattenstånd på +46, 5 m i . (2006). Muntlig / Personlig kommunikation kommun 2006, . LRF 2006, . 2006, Ingav Dybergh. 5Ytterligare områden där konsekvenserna kan bli stora vid översvämning Utredningen har haft i uppdrag att utöver översvämningsrisker i , och även studera andra områden där konsekvenserna av översvämningar blir stora. Vi redovisar översiktligt några bedömningar om vilka områden som är särskilt utsatta och återkommer i vårt slutbetänkande till frågan om översvämningsrisker i ett förändrat klimat. 5.1Finns särskilda geografiska områden i landet som ofta är utsatta för översvämningar? Översvämningar kan drabba alla landsdelar Utöver de i föregående avsnitt redovisade problemen med de kan översvämningar i stort sett inträffa var som helst i landet. Speciellt gäller det problem som orsakas av lokala skyfall och som främst drabbar dagvattensystem, vägar och järnvägar. Dessa skapar även miljöproblem och problem för vatten- försörjningen om reningsverk tvingas brädda orenat vatten i närheten av ytvattentäkter. Lokala skyfall är en naturlig del av vårt klimat, men frekvensen och intensiteten kan komma att öka i ett förändrat klimat. När det gäller mer utbredda översvämningar som uppstår p.g.a. ihållande regn eller snösmältning är det självfallet områden nära vattendrag som är särskilt utsatta. Sådana områden finns i hela landet. Längs låglänta kuster är höga vattenstånd i havet ett problem. Stranderosion, i samband med stormar, utgör också ett problem för många områden. Detta gäller speciellt i Ytterligare områden där konsekvenserna kan bli stora av översvämning som är mer exploaterat, mer utsatt för stormar från väster och delvis har mer erosionsbenägna stränder. I ett framtidsperspektiv kan kuster inte heller dra fördel av landhöjningen, på samma sätt som är fallet längre norrut. Klimatförändringar har redan höjt världshavens yta och under väntas havsytan höjas ytterligare, dels som ett resultat av avsmältning av glaciärer, dels p.g.a. den utvidgning av havsvatten som sker då vattnet blir varmare. Omblandning av havsvatten är en mycket långsam process och uppvärmningen av djupare skikt släpar efter ytans uppvärmning. Havsytan kan bl.a. därför förväntas fortsätta att höjas även om klimatet skulle kunna stabiliseras. Fram kan såväl medelvattenståndet som de mest extrema höga vattenstånden längs Sydsveriges kuster höjas med upp till (, 2006). På ännu kommer havsytan sannolikt att stiga mer. Dessutom finns det en risk, även om den bedömts som relativt liten av klimatforskarna, att havsytan kan komma att stiga betydligt mer under det närmaste seklet till följd av att den Västantarktiska iskalotten börjar glida ut i havet eller en oförutsedd snabb avsmältning av grönlandsisen. Detta bör beaktas vid samhälls- planering, särskilt av mer långlivade tekniska system i låglänta områden. Översvämningar i sjöar, älvar och andra vattendrag Lokalt kan stora problem uppstå vid mindre vattendrag men det är då oftast geografiskt ganska begränsade områden som drabbas. Vid större vattendrag kan emellertid större områden drabbas. Bland de större vattendragen varierar problembilden i samband med översvämning mellan årstider och mellan olika landsdelar. I det följande diskuteras några mer kända problemområden i närheten av sådana vattendrag. I de många älvar som innehåller stora regleringsmagasin är flödesbilden mycket komplex. Regleringen innebär oftast att vår- floden blir mindre eller uteblir helt i älvens nedre delar, åtminstone om det ligger normala snömängder i avrinningsområdet. Smält- vattnet magasineras i stället i regleringsmagasinen. Detta behöver dock inte innebära att översvämningsriskerna minskar. blir man tvungen att tappa vattnet förbi magasinen. Flödena återkom- mer då mer oregelbundet, vilket ökar överraskningsmomentet för Ytterligare områden där konsekvenserna kan bli stora av översvämning boende längs stränderna. Sommar- och höstflödena kan till och med bli större än före regleringen. Denna problemställning är störst längs norrlandsälvarna och har diskuterats mer utförligt av (, 1999) och i Svenska Kraftnäts analys efter översvämningarna 2000/2001 (, 2001). har frågan om regleringarnas påverkan på flöden varit speciellt aktuell . I reglerade älvar är dammsäkerheten en mycket viktig fråga. Som nämnts tidigare (kapitel 2) pågår en omfattande översyn av vattenkraftanläggningarnas förmåga att klara höga flöden. Det pågår också forskning om hur en framtida klimatförändring kan komma att påverka dessa beräkningar.