sou · GUB3105 · 2007-01-01 00:00:00 — – Jag nappade direkt då jag såg det som en chans att marknads- föra vår bygd, säger ordförande . När filmen var klar bjöds till visning i bygdegården där det också bjöds på lokala produkter. Det blev knökfull. 150 personer kom, så många som förväntat varav många nya ansikten. Film- visningen födde en hel del tankar och flera grupper bildades som började jobba med olika saker. Ett utkikstorn och nya rastplatser efter vägar i området är några konkreta resultat. Ett samarbete startade också med skolan, som har klasserna 1–5, kring något som kallas Idéverkstan som syftar till att göra den till något av en entreprenörsskola. Resultatet från den första hösten idéverkstäder presenterades på ett Framtidscafé i Bygdegården. Den verksamheten fortsätter . Musikkvällar med spontana musiker kom också igång som lockar 50–70 personer . En bygdeteater är också på gång. En kvinna som flyttade in jobbar med manus och många möten har redan hållits. Sedan 3–ordnar man i samarbete med sommarcafé i Bygdegården. har öppet från 12.00–21.00 som genom mycket ideellt arbete ger en del intäkter. Genom att bygdegården ligger vid väg 50 mellan och är det många turister som stannar till men folk kommer också från bygden runt omkring. Förutom de aktiviteter som fötts av projektet bedriver föreningen ett antal traditionella aktiviteter – vårdkase med kålsoppa vid , invigning av våren med kyrkokören, julmarknad och lite varierande höstaktiviteter. Utmaningar för en fungerande vardag – livsvillkoren på landsbygden har 250 medlemmar och omsätter ca varav man får 12 000 i bidrag från kommu- nen. har bygdegården målats om och försetts med altan på som varit till stor nytta för sommarcaféet. Bygg- naden är i gott skick men skulle behöva ett nytt och större kök. Uthyrningsverksamheten underlättas genom att en av föreningens medlemmar driver cateringfirma. menar att Bygdegården har en stor roll att fylla som samlingspunkt i bygden runt . 5Kompetens, lärande och forskning Kunskap är en avgörande viktig utvecklingsfaktor. Ny kunskap tillförs landsbygden dels genom landsbygdsbornas egen kompe- tensutveckling och dels genom människor som flyttar in till lands- bygden med andra erfarenheter med sig i bagaget. 5.1Entreprenörsskolan i satsar på människorna Entreprenörskolan i drivs av Stiftelsen bildning. Stiftelsen har sitt ursprung i FR, Företagarnas Riksorga- nisation. började stiftelsen arbeta med efter- gymnasial utbildning ihop med . I samband med detta drog sig FR ur. fick stiftelsen i uppdrag av att utveckla en eftergymnasial utbildning för detaljhandel, den första i sitt slag i landet. Året efter var dåvarande VD och nuvaran- de VD på besök i . Båda uttalade att landsbygden behöver en anpassad eftergymnasial utbildning vilket blev inledning till en samverkan med LRF. Då myntades begreppet entreprenörskola utifrån tanken att det är människor/entreprenörer som är den viktigaste faktorn för landsbygdens utveckling. Den första utbildningen startade omgående med en 10-poängs distanskurs med namnet Affärsutveckling på landsbygden som lock- ade 25 deltagare från hela landet. En del av dessa var redan var igång som egna företagare och andra var på väg att starta, varav många ungdomar. Nästa steg blev en 2-årig KY-utbildning för upplevelseentrepre- nörer som alltjämt pågår. I programmet ingår vidare en 3-årig hög- skoleutbildning för landsbygdsföretagare som är unik i sitt slag då den bygger på platsbundet entreprenörskap. Utbildningen utgår från de förutsättningar som finns på de platser där deltagarna vill Kompetens, lärande och forskning utveckla sitt företagande. Utbildningen som har 20 deltagare håller nu på att utvecklas vidare för att kunna genomföras på distans. En- treprenörskolan erbjuder också tillsammans med ett 3-årigt generellt entreprenörsprogram. 2005 övertog stiftelsen i vilket innebär att man nu kan erbjuda ett komplett program med KY-ut- bildningar, Högskoleutbildningar och Folkhögskolekurser. Man har också i samverkan med startat en seminarieserie på temat entreprenörskap på landsbygden. Man kommer också att utveckla 10-poängskursen i Affärsutveckling på landsbygden som inte ställer krav på att deltagarna ska vara akademiker. – Landsbygdens företagare behöver kunskaper mer än akademiska poäng, säger stiftelsens VD . En annan mycket spännande entreprenörsutbildning som man bedriver är KY-utbildningen Alternativa driftsformer inom vård och omsorg. Här är målgruppen de som arbetar inom just vård och omsorg och som vill utveckla sin arbetsplats med kompetenser inom i första hand entreprenörskap som kan leda till eget företagande, kooperativ verksamhet eller kanske intraprenadverksamhet inom denna sektor. Just nu pågår en utbildning med 20 deltagare, de flesta kvinnor med lång arbetslivserfarenhet från området. Entreprenörskolan säljer också uppdragsutbildningar där ser alternativa driftsformer inom vård och omsorg som ett drama- tiskt växande område. finns totalt 450 studerande inom Stiftelsens verk- samhet i vilket är mycket för en så liten ort. 230 av dessa finns inom högskolan och resten inom KY och folkhögskola. Både kommunen och stiftelsen har studentboenden. Verksamheten omsätter ca och har drygt 40 anställda. All ekonomi hanteras inom ramen för utbildningsvä- sendets ordinarie finansieringssystem. Inga projektpengar är in- blandade i utbildningsverksamheten. Satsningen framöver handlar om fortsatt utveckling av entrepre- nörsutbildningar utifrån skolans fem grundläggande byggstenar – entreprenörskap, affärsmannaskap, ledarskap, social kompetens och omvärldsanalys. De elever som har passerat entreprenörskolan har alla hittat en plats, antingen som egna företagare, som chefer inom handeln eller som anställda. Några oöverstigliga hinder har inte stött på annat än att en del utbildningar har varit svåra att få godkända. Kompetens, lärande och forskning enkelt inte vara för kreativ. Folkhögskolan erbjuder dock sådana möjligheter. Där startade en kurs i Kreativt En- treprenörskap med 18 elever. – Entreprenörskap passar helt enkelt inte in i det fyrkantiga svenska utbildningssystemet, säger som menar att en förändring är nödvändig. Han ser en av folkbildningens stora framtida roller inom just ut- vecklingen av kreativt tänkande och entreprenörskap. , VD , tfn , E-post: 1998 beslutade kommunerna att gå samman i ett samordna den eftergymnasiala utbildningen. Syftet var att få ett större elevunder- lag och därmed kunna erbjuda ett bredare utbud av utbildningar. Förutom utbildningar diskuterades då även behovet av forskning utifrån erfarenheten att det i regionen inte fanns några mottagare för den forskning som bedrivs vid de etablerade högskolorna. Man ville helt enkelt vända på kuttingen och få tillstånd forskning ut- ifrån regionens eget behov. , som från starten fungerat som chef för kommunalförbundet och projektledare i Forskarstation , fick i uppdrag att komma med förslag på ett sådant koncept. Som ett led i detta åkte hon och kommunalförbundets direktion ner till Forskarstation Bergslagen för att ta reda på hur de hade gjort. I samband med detta bestämde man att bilda . – Vi kunde dock inte kopiera deras upplägg rakt av utan fick an- passa vårt koncept till våra speciella förutsättningar, säger . Därefter tog man kontakt med rektor vid som nappade och tillsatte en arbetsgrupp som jobbade vidare med frågan tillsammans med de fyra kommunerna. Kompetens, lärande och forskning Det handlade framför allt om att inventera forskningsbehov där man snart fann att de mest påtagliga behoven fanns inom turism, IT, trä och livsmedel. Turistföretagen var i stort behov av att förbättra kvaliteten på sina produkter och av nätverk för samverkan. Träföretagen behövde förbättra sin lönsamhet genom design och inom livsmedel fanns intresse av att utveckla odling av blåbär liksom odling av abborre i slutna system året runt. Utifrån dessa behov har man lyckats engagera 6 dokto- . Fyra av dessa har varit knutna till och två till i . Vid de tillfällen dessa har vistats inom regionen har man kunnat nyttja lokaler och utrustning vid de lärcentra som finns i de fyra kommunerna. Av tradition är en doktorandtjänst uppdelad på forsk- ning och undervisning. Dessa har inom istället kunnat läggas ut inom regionen och nyttjas av företag och offentliga institutioner för föreläsningar, seminarier, mindre utredningar etc. Forskarstation har sedan starten drivits som ett Mål 1-projekt med huvudsaklig finansiering med EU-medel och med medfinansiering från , Universiteten i fråga, , , Längmanska företa- garfonden, och från de fyra kommunerna. Den totala kostnaden för perioden –2007 uppgår till drygt 23 miljoner kro- nor och rör i huvudsak kostnaden för doktoranderna på ca per doktorand och år. Den långsiktiga målsättningen är att Forskarstation botten ska bli självbärande men under framöver är man i behov av projektpengar. Just nu pågår förberedelser för att söka projektmedel från mål 2 eller mål 3 för kommande projektperiod. Redan nu kan man se positiva effekter inom turismen där före- tagen börjat ta tag i kvalitetsfrågorna liksom gått samman i nätver- ket The Heart of för att bli starkare på marknaden. Ge- nom forskningen i trädesign har ett koncept för att förbättra lön- samheten skapats. – Inte minst viktigt är att vi börjat få förebilder i regionen och att företagen börjar se nyttan av kontakter med forskningen, säger som hoppas att doktoranderna efter hand hittar jobb inom regionen. Kompetens, lärande och forskning , projektledare, tfn , E-post: 5.3Naturbruksgymnasiet , nav för samordning och utveckling Naturbruksgymnasium ligger i utkanten av med ca 800 invånare ca 1 mil norr om kommuncentrat i . är ett av ett 50-tal naturbruksgymnasier som finns runt om i landet. är huvudman för 7 naturbruks- gymnasier i länet. Gymnasieutbildningen med 300 elever är basen för verksamhe- ten och utgörs av treårigt naturbruksprogram med inriktningarna Djurvård, Hästhållning, Jordbruk och Trädgård med möjlighet att kombinera med naturvetenskaplig kompetens. I programmet ingår 15 veckors arbetsplatsförlagd utbildning, APU. Skolan bedriver också vuxenutbildning i form av 20 veckors kurs i Jordbruk på halvfart och distans liksom 20 veckors traineeutbildning i Trädgård på halvfart, distans och lärande på arbetsplats. 40 veckors Hästkurs genomförs på helfart och distans. I programmet ingår även två KY-utbildningar – Förvaltning och nyanläggning av utemiljö, 60 poäng och Golfbaneskötsel, 50 poäng. Till detta kommer kortkurser, 1–/kvällar och uppdrags- utbildningar för företag, kommuner, elföreningar, kyrkogårdsför- valtningar, bostadsföretag, räddningstjänster m.fl. Uppdragsutbild- ningarna omfattade 2005 ca och ca 200 personer. Utmärkande för är att skolan i mycket hög grad sam- verkar med en lång rad parter utanför skolan. I nätverket ingår bl.a. ca 200 lantbruksföretag för elevernas arbetsplatsförlagda utbild- ning, APU. När blev rektor började skolan intressera sig för projektverksamhet. Det första var Natur- bruksexpo, ett mål 2 projekt, som syftade till att göra skolan till en lantbruksutställning liksom starta ett Vandrarhem. Nästa projekt handlade om att göra något konkret av intresset för småskalig livs- medelsförädling vilket blev startpunkten för ett antal företag i bygden som fungerar bra bl.a. som tillverkar och säljer Kompetens, lärande och forskning Skolan utvecklade också i projektform två utbildningar – Ekoguide och Utmarkstekniker – som fungerade men sedan dog. Liknande utbildningar har dykt upp på andra håll. – Vi var helt enkelt för tidigt ute, menar . Det största projektet startade för 4–i samverkan med LRF, , Kooperativ , Företa- garna, kommunerna i norra , länsbygderådet, som inne- fattade ett antal förstudier på allt från museer till fotbollsplaner och konferensnätverk. De sistnämnda utgörs av Konferensringen och Granitleden. Skolan har också engagerat sig i projektet – från kust till fjäll som syftar till utveckling av upplevelseturism på vilket bl.a. resulterat i ett nätverk för gemensam mark- nadsföring. Det senaste delprojektet handlar om fiskodlingsverk- samhet baserad på naturlig öring som efter uppförökning utplante- ras för att stärka fisketurismen, där man jobbar mycket mot och . Ett av de deltagande företagen var natur som också håller på att utveckla rehabiliteringsverksamhet i före- taget utifrån konceptet Grön Kraft. På önskemål från lantbrukare och andra har skolan i många fall tagit på sig rollen som projektägare för att hantera administration och likvida medel i projekt där flera företag samverkar. Inte mindre än 9 olika LBU-projekt har slutförts detta år. Skolan har i uppdrag av att arbeta med landsbygdsprojekt i norra . Bl.a. så fungerar som sammankallande i en projektverkstad där representanter för organi- sationer och myndigheter träffas för att klara ut sam- ordning och rollfördelning. Just nu handlar mycket om arbetet med en Leaderansökan och nya projektansökningar inför projektperioden –2013. Förutom samverkan med andra parter inom Västra Götalandsre- gionen bedriver skolan även samverkan med Kalnes Videregående Skole i . I det samarbetet ingår gemensamma distanskurser för lantbrukare, landsbygdsföretagare och skolornas elever med en kombination av lärande via Internet och fysiska träffar. Verksamheten i sysselsätter 93 personer, varav 45 utgörs av undervisande personal och skolledning. Av den totala omsättningen på svarar gymnasieskolan för 44 miljoner och övrig verksamhet för 16 miljoner. Kompetens, lärande och forskning , rektor, tfn , Lärcentra finns i de flesta kommuner i landet. Begreppet är inte en- tydigt men kan sägas stå för en lokal där vuxna kan bedriva studier genom KomVux, Högskola eller andra utbildningsanordnare. och kommuner har en gemensam nämnd och en gemensam förvaltning för all vuxenutbildning kallad Viadidakt. I respektive kommuns centralort finns ett lärcentra. I Viadidakts uppdrag ingår också att bidra till utveckling av landsbygden genom att göra vuxenutbildning tillgäng- lig i kommunernas ytterområden. Viadidakt bedriver därför projektet som syftar till att bygga upp minilärcentra eller närlärcentra runt om i de båda kom- munerna med syfte att vara mäklare och motor mellan behov, efter- frågan och utbud när det gäller utbildning på landsbygden. I pro- jektbeskrivningen sägs bl.a. att de ska växa fram i samverkan mellan bygdernas befintliga nätverk och verksamheter, kommunernas vuxen- utbildning, folkbildning och föreningar. Sådan verksamhet finns nu etablerad på sex orter – , Öster- åker, Julitta, , och Lerbo. I bygderna runt dessa orter bor uppskattningsvis 4 000 invånare. Vid fyra av dessa finns närlärcentrat inrymt i ortens filialbibliotek där respektive bibliote- karie medverkar i arbetet. På fem platser ges kontinuerlig studie- vägledning en gång . Till varje närlärcentrum finns ett antal ideella kontaktpersoner knutna med uppgift att känna av vilka utbildningsbehov som finns och marknadsföra de utbildningar som erbjuds från Komvux, Hög- skola, studieförbund eller andra utbildningsanordnare. Projekt har finansierats med från CFL, , och lika mycket från de samver- kande kommunerna. Pengarna har bl.a. använts för anställning av projektledare, inköp av en mobil datastudio, till studieresor, till ut- bildning av och ersättning till de ideella kontaktpersonerna och för Kompetens, lärande och forskning Fortsättningsvis kommer finansiering att ske inom ramen för Viadidakts ordinarie verksamhet. Verksamheten kommer att utvärderas men som fungerar som utvecklingsledare kan redan nu se positiva effekter. –Våra närlärcentra har fått igång en hel del människor på lands- bygden och vuxenutbildningen har blivit mera känd och fått en annan förankring. –En viktig erfarenhet är att det gäller att samverka med de verk- samheter och nätverk som redan finns, det gör allting mycket enklare, säger . , utvecklingsledare, tfn 5.5Minilärcentra i kommuns fjällbygd Ett lärcentrum har funnits i tätort . Kom- munen som till ytan är större än landskapet har endast 7 442 invånare varav 3 700 bor i tätorten. Befolkningstätheten är endast 0,85 invånare per kvadratkilometer. Med detta som bak- grund startade kommunen 2003 ett projekt för att ökat tillgänglig- heten till studier för boende i fjälldalarna. Med ekonomiskt stöd från CFL, , byggdes minilärcentra upp i fjällbyarna , från centralorten. Genom ett väl utbyggt bredbandsnät och en befintlig videokonferensutrustning i kunde verksamhe- ten komma igång omgående. Varje minilärcentrum utrustades med datorer med webbkamera och mjukvara för videokonferens. Respektive minilärcentra har nyttjats för deltagande både i gym- nasiekurser och i högskoleprogram. Gymnasiekurserna har getts inom kärnämnen och allmänna ämnen i ett mellankommunalt sam- arbete under namnet Lapplandsvux. Studerande i och har via videokonferens mött lärare från , eller beroende på kursval. Dessutom har en påbyggnadsutbild- ning för bussförare förlagts till med 10 deltagare per halvår. Kompetens, lärande och forskning Minilärcentrat har också fungerat för elever som gått Svenska som andraspråk och som följt Internet-kurser i egen takt inom ämnet och med lärarstöd i . Kuriosa i sammanhanget är att minilärcentrat i startade i den gamla arresten men har flyttats till skolan. Från minilärcentrat i har man en be- dårande utsikt över och dess fjälltoppar 1589 m.ö.h. Projektet som finansierades med från CFL och lika mycket från kommunen avslutades och verk- samheten drivs nu vidare inom ramen för Lärcentrums befintliga organisation. Någon större anstormning av studerande kan det aldrig bli tal om då det endast finns ca 800 invånare inom respektive upptag- ningsområde i fjälldalarna. Lärcentrums rektor är ändå nöjd, som tänker sig en utveckling med mer mobila lärcentra beroende på utbud och efterfrågan. – Det känns angeläget att kunna erbjuda vuxenutbildning i hela kommunen, säger han och konstaterar att bredbandet är en avgörande förutsättning för att det hela ska fungera. I en utvärdering av minilärcentra i fjällkommun, som gjorts av AnnJessica vid Södra , konsta- teras att avstånd till utbildning och svårigheterna att upprätthålla ett normalt familjeliv utgör de största hindren för att delta i högre utbildning. Med minilärcentra har en del av dessa hinder undanröjts i stor del av kommun. , rektor vid Lärcentra, tfn Hemsida: /larcentrum 6 – först med uttalat landsbygdsprogram I finns i skilda former något vi kan kalla ett samlat lands- bygdsprogram (1991). Så sent som gav man ut det fjärde samlade programmet där en tvär- sektoriell arbetsgrupp på hög nivå i står som an- svarig utgivare. Regeringen har dessutom fattat beslut om de grova riktlinjerna i det framtida arbetet. Innan landsbygdsprogrammet for- mulerades och fick sin slutliga utformning hade programtankarna diskuterats och analyserats i många steg där även de lokala och regionala nivåerna varit flitigt inblandade. Den finländska processen för att ta fram och genomföra ett hel- hetsorienterat landsbygdsprogram är ett tecken på att programmets status är stor och man kan förmodligen utan att överdriva säga att ligger i täten, åtminstone i , när det gäller att skapa men också genomföra ett handlingsprogram styrt av ett helhets- perspektiv på landsbygden möjligheter. koppling mellan regional tillväxtpolitik och landsbygdsutveckling verkar också vara en kraftfull strategi för att hävda landsbygdens intressen. Utom allt tvivel kan sägas att två av våra grannländer bör kunna inspirera och till ett rejält kliv mot en hel- hetspolitik för landsbygdens framtid. Till det riktigt intressanta i den finländska landsbygdspolitiken hör också att landskapsförbunden själva efter beslut i den finländska om dels en Regionutvecklingslag () och dels en Markanvändnings- och bygglag (beslutad ) numera upprättar en översiktlig landskapsöversikt med målet att ange landsbygdens alla möjligheter till utveckling. har kanske gjort det mest intres- santa förslaget framtaget . I det programmet, som även diskuterats engagerat av både kommuner och lokala intresseföre- ningar, sägs målet vara att inte bara skapa en översiktlig mark- användningsplan (som är en del av landskapsplanen) utan framför- – först med uttalat landsbygdsprogram allt lägga grunden till ett brett projektprogram för utveckling av landsbygdens många möjligheter. Man säger även att EU:s nya program för landsbygdens utveckling ger stöd åt den process som och inte minst landskapsförbunden satt igång. EU:s program betonar ju för perioden –2013 bl.a. att jordbru- ket inte ensamt kan bära landsbygdens behov av utvecklingsresur- ser och att andra näringar måste växa för att garantera en tillräcklig intäktsnivå och en bra levnadsstandard (se axel 3). I regeringens samlade landsbygdsprogram finns ett antal mål som skall prägla den framtida landsbygden. Till dessa hör att en livskraftig landsbygd: –är mångsidig till sin befolknings-, närings- och yrkesstruktur –har viljestarka och ansvarsfulla invånare –är ett område där det finns konkurrenskraftig expertis och tek- nologi –är en lockande livsmiljö som gynnar företagandet –slår vakt om kulturmiljön –bygger nätverk och står i växelverkan med städerna –består av flera olika typer av områdesmiljöer –har starka lokalsamhällen –producerar flera olika förnödenheter: mat, trävaror och industri- produkter –har framkomliga vägar och konkurrenskraftiga teleförbindelser –har fungerande välfärdstjänster –erbjuder alla medborgare naturkontakt, upplevelsetjänster och lugn Dessa mål har många beröringspunkter med Landsbygdskommit- téns strategiformuleringar vilket säkert både är ett tecken på att landsbygden omfattar en stor del av varje land med en relativt stor samlad befolkning och dels är ett uttryck för att de nordiska välfärdsstaterna har flera gemensamma grundvärderingar och ut- vecklingsbehov. I det nya landsbygdsprogrammet, som har titeln landsbygd – vårt gemensamma ansvar, har författarna även en kortare analys av de tidigare programmens genomförande. Allt har inte ge- nomförts av det som sagts i tre tidigare program men vissa om- ständigheter påpekas särskilt: a.antalet organisationer som lokalt och regionalt arbetar intensivt med landsbygdsfrågorna har ökat – först med uttalat landsbygdsprogram b.forskningen kring landsbygden har kommit igång bra och gett nya fakta c.landsbygdsutvecklare finns i kommuner och i andra organ och de utbildas på många olika utbildningsplatser i d.instrumenten för landsbygdsutveckling har blivit fler, inte minst genom EU-resurserna e.trots mer EU-resurser har landsbygden fått mindre resurser till att genomföra tidigare programpunkter f.jordbruks- och regionalpolitiken beaktar inte tillräckligt mycket landsbygdens utvecklingsbehov och utvecklingspotential. Det som möjligtvis betonas mer i än i är att städer och landsbygd måste samverka och att ansvariga organ inte bör utforma den övergripande landsbygdspolitiken utifrån ett konkur- rensperspektiv. Interaktionspolitik skall förena de två landskapsele- menten istället för en ständig kamp om gemensamma och knappa resurser. Detta illustreras väl av landskapsförbundet i där den dominerande tätorten och staden har en mycket gott samarbete med landskapets många befolkningsmässigt mindre kom- muner. I talar man om fyra skilda typer av områden inklusive städerna (dit man räknar större och medelstora regionala centra som , och Åbo, sammanlagt 44 stycken) när man be- skriver hela landet jämfört med vår uppdelning i stadsbygd och landbygd. Man talar om landsbygden nära städerna, där en stor del av befolkningen har sina jobb och använder befintlig service. Detta är landsbygdsområden som i många delar av växer och där kommunerna har en relativt god ekonomi och goda tillväxtbeting- elser för näringsliv och bostadsbebyggelse. Den andra gruppen landsbygd kallar man kärnlandsbygd som ut- görs av de landsbygdsområden som har en förhållandevis stark centralort, en bred näringsstruktur och livskraftiga byar. Denna typ av landsbygd finns mest i södra och västra . Den sista gruppen landsbygd kallar man glesbygd, som dominerar i östra och norra .