sou · GUB361 · 2007-01-01 00:00:00 — e)beslutande myndighet: en myndighet med domstolsliknande uppgifter eller en administrativ myndighet i en medlemsstat som är ansvarig för att pröva asylansökningar och behörig att fatta beslut i första instans i sådana ärenden, med förbe- håll för bilaga I. f)flykting: en tredjelandsmedborgare eller statslös person som uppfyller kraven enligt artikel 1 i så- som den återges i direktiv /83/EG. g)flyktingstatus: en medlemsstats erkännande av en tredjelands- medborgare eller statslös person som flykting. h)ensamkommande barn: en person som är yngre än och som anländer till medlemsstaternas territorium utan att vara i sällskap med en vuxen som enligt lag eller sedvana ansvarar för honom eller henne, så länge som han eller hon inte faktiskt tas om hand av en sådan person; begreppet omfattar också en underårig som lämnas utan sällskap av en vuxen efter att ha rest in på medlemsstaternas territorium. i)företrädare: en person som agerar för en organisations räk- ning vilken företräder ett ensamkommande barn i egenskap av förmyndare, en person som agerar för en nationell orga- nisations räkning vilken ansvarar för underårigas omvårdnad och välbefinnande eller någon annan lämplig företrädare som utsetts att värna om hans eller hennes bästa. j)återkallande av flyktingstatus: ett beslut av en behörig myndig- het om att återkalla, upphäva eller vägra att förnya en per- sons flyktingstatus i enlighet med direktiv /83/EG. k)stanna kvar i medlemsstaten: att stanna kvar på den medlems- stats territorium där asylansökan har lämnats in eller håller på att prövas, inbegripet vid gränsen eller i denna medlems- stats transitzoner. 1.Detta direktiv är tillämpligt på alla asylansökningar som lämnas in på medlemsstaternas territorium, inbegripet vid grän- sen eller i deras transitzoner, samt på återkallande av flykting- status. 2.Detta direktiv är inte tillämpligt på ansökningar om di- plomatisk eller territoriell asyl som lämnas in till medlemssta- ternas beskickningar. Europeiska unionens officiella tidning L 326/17 3.När medlemsstater tillämpar eller inför ett förfarande där asylansökningar prövas både som ansökningar på grundval av och som ansökningar om andra typer av internationellt skydd som grundar sig på omständigheter samt fastställs i artikel 15 i direktiv /83/EG skall de tillämpa det här direktivet under hela förfarandet. 4.Medlemsstaterna får dessutom besluta att tillämpa detta direktiv på förfaranden för att fatta beslut om ansökningar om alla typer av internationellt skydd. Medlemsstaterna skall för alla förfaranden utse en beslu- tande myndighet som skall ansvara för en korrekt prövning av ansökningarna enligt detta direktiv, särskilt artikel 8.2 och arti- kel 9. I enlighet med artikel 4.4 i förordning (EG) nr 343/2003 skall asylansökningar som lämnas in i en medlemsstat till myndighe- terna i en annan medlemsstat som utför inresekontroller i den förstnämnda medlemsstaten behandlas av den medlemsstat på vars territorium ansökan lämnas in. Medlemsstaterna får dock föreskriva att en annan myndig- het skall vara ansvarig då syftet är att a)handlägga fall där man överväger att överföra sökanden till en annan stat enligt reglerna om kriterier och mekanismer för att fastställa vilken stat som skall ansvara för prövningen av en asylansökan, så länge som överförandet inte har ägt rum eller mottagarstaten har vägrat att överta eller återta sökanden, b)fatta ett beslut om ansökan med hänsyn till nationella säker- hetsbestämmelser, förutsatt att den beslutande myndigheten rådfrågas innan beslutet fattas om huruvida sökanden skall betraktas som flykting enligt direktiv /83/EG, c)göra en preliminär prövning enligt artikel 32, förutsatt att myndigheten i fråga har tillgång till sökandens akt avseende den tidigare ansökan, d)handlägga fall inom ramen för de förfaranden som avses i artikel 35.1, e)neka inresa inom ramen för det förfarande som avses i artikel 35.2–35.5, på de villkor och enligt det förfaringssätt som anges i de punkterna, f)fastställa att en sökande försöker resa in i eller har rest in i medlemsstaten från ett säkert tredjeland enligt artikel 36, på de villkor och enligt det förfaringssätt som anges i den arti- keln. Om myndigheter utses enligt punkt 2 skall medlemssta- terna se till att personalen vid dessa myndigheter har lämpliga kunskaper eller får den utbildning som krävs för att kunna fullgöra sina skyldigheter vid genomförandet av detta direktiv. Medlemsstaterna får införa eller bibehålla förmånligare normer för förfaranden för beviljande och återkallande av flyktingstatus, förutsatt att de normerna är förenliga med detta direktiv. GRUNDLÄGGANDE PRINCIPER OCH GARANTIER Rätt till prövning av ansökan 1.Medlemsstaterna får ställa som krav att asylansökan läm- nas in av den som ansökan gäller och/eller på en angiven plats. 2.Medlemsstaterna skall se till att varje enskild myndig per- son med rättskapacitet har rätt att lämna in en asylansökan för sin egen räkning. 3.Medlemsstaterna får föreskriva att en asylsökande får lämna in asylansökningar för personer som är beroende av honom eller henne för sin försörjning. I sådana fall skall med- lemsstaterna säkerställa att myndiga personer som är beroende av sökanden för sin försörjning samtycker till att en ansökan lämnas in för deras räkning och, om de inte skulle godta detta, att de ges möjlighet att själva lämna in en ansökan. Samtycke skall begäras när ansökan lämnas in eller senast i samband med den personliga intervjun med den myndiga per- son som är beroende av sökanden för sin försörjning. 4.Medlemsstaterna får genom nationell lagstiftning fastställa a)i vilka fall en underårig har rätt att lämna in en asylansökan för sin egen räkning, b)i vilka fall en ansökan för ett ensamkommande barn måste lämnas in av en företrädare enligt artikel 17.1 a, L 326/18 Europeiska unionens officiella tidning c)i vilka fall inlämnandet av en asylansökan även anses inbe- gripa inlämnande av en asylansökan för eventuella ogifta underåriga. Medlemsstaterna skall se till att de myndigheter som en person som önskar lämna in en asylansökan kan komma att vända sig till är i stånd att informera personen i fråga om hur han eller hon kan lämna in en sådan ansökan och/eller får kräva att dessa myndigheter skall vidarebefordra ansökan till den be- höriga myndigheten. Rätt att stanna kvar i medlemsstaten under prövningen av ansökan 1.Sökandena skall ha rätt att stanna kvar i medlemsstaten enbart så länge som förfarandet pågår till dess att den beslu- tande myndigheten har fattat beslut i enlighet med de förfar- anden i första instans som fastställs i kapitel III. Rätten att stanna kvar skall inte utgöra ett berättigande till uppehållstill- stånd. 2.Medlemsstaterna får avvika från denna regel endast när en efterföljande ansökan i enlighet med artiklarna 32 och 34 inte kommer att prövas vidare eller när de kommer att överlämna eller i förekommande fall utlämna en person antingen till en annan medlemsstat enligt skyldigheter i enlighet med en euro- peisk arresteringsorder (1) eller på annat sätt, eller till ett tredje- land eller till internationella brottmålsdomstolar eller tribunaler. Krav som ställs på prövningen av asylansökningar 1.Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 23.4 i skall medlemsstaterna se till att asylansökningar inte avslås eller ne- kas prövning enbart på den grunden att de inte har lämnats in . 2.Medlemsstaterna skall se till att den beslutande myndig- heten fattar sina beslut om asylansökningar efter en korrekt prövning. Medlemsstaterna skall därför se till att a)ansökningar prövas och beslut fattas individuellt, objektivt och opartiskt, b)exakt och aktuell information erhålls från olika källor, t.ex. från flyktingkommissariat (UNHCR), om den allmänna situation som råder i de asylsökandes ur- (1) Se rådets rambeslut /584/RIF av om en europeisk arresteringsorder och överlämning mellan medlemssta- terna (EGT L 190, , s. 1). sprungsländer och, vid behov, i de länder som de asylsö- kande har rest igenom, och att denna information görs till- gänglig för den personal som ansvarar för att pröva asylan- sökningar och fatta beslut om dessa, c)den personal som har att pröva asylansökningar och fatta beslut om dessa har kunskaper om tillämpliga normer på området för asyl- och flyktinglagstiftning. 3.De myndigheter som anges i kapitel V skall, genom den beslutande myndigheten, genom sökanden eller på annat sätt, få tillgång till den allmänna information som avses i punkt 2 b, när denna behövs för att de skall kunna utföra sitt arbete. 4.Medlemsstaterna får föreskriva regler för översättning av handlingar som är relevanta för prövningen av ansökningar. Krav som ställs på beslut av den beslutande myndigheten 1.Medlemsstaterna skall se till att beslut om asylansökningar meddelas skriftligen. 2.När en ansökan avslås skall medlemsstaterna dessutom se till att de faktiska och rättsliga skälen för detta anges i beslutet och att det ges skriftlig information om hur ett beslut som går sökanden emot kan överklagas. Medlemsstaterna behöver inte uppge skälen för att inte bevilja flyktingstatus i beslutet om sökanden beviljas en status som ger samma rättigheter och förmåner enligt den nationella lagstift- ningen och gemenskapslagstiftningen som flyktingstatus enligt direktiv /83/EG. I dessa fall skall medlemsstaterna se till att skälen för att inte bevilja flyktingstatus uppges i sökandens akt och att sökanden på begäran får tillgång till sin akt. Dessutom behöver medlemsstaterna inte lämna skriftlig infor- mation om hur ett negativt beslut skall överklagas tillsammans med beslutet om sökanden har försetts med informationen i ett tidigare skede antingen skriftligen eller med hjälp av elektro- niska medel som är tillgängliga för sökanden. För de ändamål som avses i artikel 6.3, och när ansökan grundar sig på samma skäl, får medlemsstaterna fatta ett enda beslut som omfattar samtliga personer som är beroende av sökanden för sin försörjning. Europeiska unionens officiella tidning L 326/19 Medlemsstaterna skall se till att alla asylsökande omfattas av följande garantier i samband med de förfaranden som före- skrivs i kapitel III: a)Sökandena skall upplysas på ett språk som de rimligen kan förväntas förstå om det förfarande som skall följas och om sina rättigheter och skyldigheter under detta förfarande och de tänkbara konsekvenserna av att inte uppfylla sina skyldig- heter och inte samarbeta med myndigheterna. De skall upp- lysas om den tidsram och de medel som står till deras för- fogande för att uppfylla skyldigheten att lägga fram de fakta som avses i artikel 4 i direktiv /83/EG. Informationen skall tillhandahållas i så god tid att de kan utöva de rättig- heter som garanteras genom det här direktivet och uppfylla de skyldigheter som anges i artikel 11. b)Sökandena skall närhelst så är nödvändigt få hjälp av en tolk som kan framföra deras argument till de behöriga myndig- heterna. Medlemsstaterna skall anse det vara nödvändigt att tillhandahålla tolk åtminstone när den beslutande myndig- heten kallar sökanden till en intervju i enlighet med artik- larna 12 och 13 och adekvat kommunikation inte kan sä- kerställas utan sådana tjänster. I detta fall, liksom i andra situationer då de behöriga myndigheterna kallar in sökanden, skall kostnaderna för tolken täckas med offentliga medel. c)Sökandena får inte nekas möjlighet att meddela sig med UNHCR eller någon annan organisation som verkar för flyk- tingkommissariatets räkning på medlemsstatens territorium enligt avtal med denna medlemsstat. d)Sökandena skall inom skälig tid underrättas om vilket beslut den beslutande myndigheten har fattat om deras asylansö- kan. Om en juridisk rådgivare eller annan rådgivare rättsligt företräder sökanden, får medlemsstaterna välja att underrätta honom eller henne om beslutet i stället för den asylsökande. e)Sökandena skall på ett språk som de rimligen kan förväntas förstå informeras om resultatet av det beslut som fattats av den beslutande myndigheten, om de inte biträds eller före- träds av en juridisk rådgivare eller annan rådgivare och om kostnadsfritt rättsligt bistånd inte tillhandahålls. Denna infor- mation skall i enlighet med bestämmelserna i artikel 9.2 innefatta upplysningar om möjligheterna att överklaga ett beslut som går dem emot. Medlemsstaterna skall i fråga om de förfaranden som före- skrivs i kapitel V se till att alla asylsökande omfattas av garantier motsvarande dem som anges i punkt 1 b, 1 c och 1 d i denna artikel. 1.Medlemsstaterna får ålägga de asylsökande skyldighet att samarbeta med de behöriga myndigheterna i den utsträckning behandlingen av ansökan kräver en sådan skyldighet. 2.Medlemsstaterna får särskilt föreskriva att a)de asylsökande skall rapportera till de behöriga myndighe- terna eller infinna sig där personligen, antingen genast eller , b)de asylsökande måste överlämna handlingar de innehar som är av betydelse för prövning av ansökan, t.ex. egna pass, c)de asylsökande skall informera de behöriga myndigheterna om sin aktuella bostadsort eller adress samt om ändringar av dessa möjligt. Medlemsstaterna får föreskriva att sö- kanden måste ta emot eventuella underrättelser på den se- naste bostadsort eller adress som han eller hon sålunda har uppgivit, d)de behöriga myndigheterna får kroppsvisitera sökanden och söka igenom de föremål han eller hon bär med sig, e)de behöriga myndigheterna får ta ett fotografi av sökanden, f)de behöriga myndigheterna får registrera sökandens muntliga utsagor, förutsatt att han eller hon blivit upplyst om detta i förväg. Innan den beslutande myndigheten fattar något beslut skall den asylsökande ges tillfälle att höras om sin ansökan av en person som är behörig att utföra en sådan intervju enligt nationell lagstiftning. Medlemsstaterna får även ge varje myndig person som är be- roende av den asylsökande för sin försörjning och som avses i artikel 6.3 möjlighet att genomgå en personlig intervju. Medlemsstaterna får genom nationell lagstiftning fastställa i vilka fall en underårig skall ges möjlighet till en personlig inter- vju. L 326/20 Europeiska unionens officiella tidning 2.Den personliga intervjun behöver inte genomföras om a)den beslutande myndigheten kan fatta ett positivt beslut på grundval av tillgänglig bevisning, eller b)den behöriga myndigheten redan har haft ett möte med sökanden för att hjälpa honom eller henne att fylla i sin ansökan och överlämna väsentliga uppgifter för ansökan i enlighet med artikel 4.2 i direktiv /83/EG, eller c)den beslutande myndigheten på grundval av en fullständig prövning av den information som sökanden har lämnat be- traktar ansökan som ogrundad i de fall när de omständig- heter föreligger som anges i artikel 23.4 a, c, g, h och j. Den personliga intervjun behöver inte heller genomföras om detta möter praktiska hinder, särskilt om den behöriga myndigheten anser att sökanden inte bör eller kan höras på grund av varaktiga omständigheter som ligger utanför hans eller hennes kontroll. Om oklarhet råder får medlemsstaterna begära ett intyg från läkare eller psykolog. Om medlemsstaten inte erbjuder den sökande möjlighet till en personlig intervju i enlighet med denna punkt eller, vid behov, till en intervju för personer som är beroende av den asylsökande för sin försörjning, skall skäliga ansträngningar göras för att ge sökanden eller personer som är beroende av sökanden för sin försörjning möjlighet att lämna ytterligare upplysningar. 4.Även om någon personlig intervju som avses i denna artikel inte har genomförts, skall den beslutande myndigheten kunna fatta beslut i ett asylärende. 5.Även om någon personlig intervju enligt punkt 2 b och c samt punkt 3 inte har genomförts, skall detta inte påverka den beslutande myndighetens beslut i negativ riktning. 6.Oberoende av artikel 20.1 får medlemsstaterna när de fattar beslut om en asylansökan beakta att sökanden inte har infunnit sig för en personlig intervju, såvida inte han eller hon haft godtagbara skäl för att inte infinna sig. Krav på den personliga intervjun Personliga intervjuer skall normalt äga rum utan att famil- jemedlemmar är närvarande såvida inte den beslutande myndig- heten finner det nödvändigt för en korrekt prövning att andra familjemedlemmar är närvarande. 2.En personlig intervju skall genomföras under förhållanden som garanterar tillbörlig sekretess. 3.Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att se till att personliga intervjuer genomförs under sådana förhållanden att sökandena kan lägga fram skälen för sina ansökningar på ett heltäckande sätt. a)se till att intervjuaren är tillräckligt kompetent för att om möjligt kunna beakta de personliga och allmänna omständig- heter som ligger bakom ansökan, inklusive sökandens kultu- rella ursprung eller utsatta ställning, och b)utse en tolk som kan garantera en fungerande kommunika- tion mellan sökanden och intervjuaren. Det är dock inte nödvändigt att kommunikationen äger rum på det språk som sökanden föredrar, om det finns något annat språk som han eller hon rimligen kan förväntas förstå och som han eller hon kan kommunicera på. 4.Medlemsstaterna får fastställa regler för tredje parts när- varo vid den personliga intervjun. 5.Denna artikel skall också tillämpas på det möte som avses i artikel 12.2 b. Den ställning som protokollet från den personliga inter- vjun har i förfarandet 1.Medlemsstaterna skall sörja för att det förs ett skriftligt protokoll över alla personliga intervjuer vilket minst skall inne- hålla de väsentliga uppgifter för ansökan som lämnats av sö- kanden i enlighet med artikel 4.2 i direktiv /83/EG. 2.Medlemsstaterna skall se till att sökandena får tillgång till protokollet från den personliga intervjun. Om till- gång beviljas först efter det att den beslutande myndigheten fattat beslut, skall medlemsstaterna se till att tillgång kan ges inom den tid som krävs för att förbereda och lämna in ett överklagande i rätt tid. 3.Medlemsstaterna får begära att sökanden godkänner inne- hållet i protokollet från den personliga intervjun. Om en sökande vägrar godkänna innehållet i protokollet, skall skälen till denna vägran införas i sökandens akt. Europeiska unionens officiella tidning L 326/21 Om en sökande vägrar godkänna innehållet i protokollet, skall detta inte hindra den beslutande myndigheten från att fatta beslut om asylansökan. Denna artikel skall även tillämpas på det möte som avses i artikel 12.2 b. Rätt till rättsligt bistånd och biträde 1.Medlemsstaterna skall ge asylsökande en faktisk möjlighet att på egen bekostnad rådgöra med en juridisk rådgivare eller annan enligt den nationella lagstiftningen godkänd eller tillåten rådgivare i frågor som rör asylansökan. 2.Om den beslutande myndigheten har fattat ett beslut som går den sökande emot, skall medlemsstaterna se till att kost- nadsfritt rättsligt bistånd och/eller biträde beviljas på begäran, med förbehåll för bestämmelserna i punkt 3. 3.Medlemsstaterna får i sin nationella lagstiftning föreskriva att kostnadsfritt rättsligt bistånd och/eller biträde skall beviljas a)endast för förfaranden vid en domstol i enlighet med kapitel V och inte till ytterligare överklagande eller omprövning som föreskrivs i nationell lagstiftning, inbegripet förnyad behand- ling av ett överklagande som följer på ett ytterligare över- klagande eller en ytterligare omprövning, och/eller b)endast för personer som saknar tillräckliga tillgångar, och/el- ler c)endast till juridiska rådgivare eller andra rådgivare som ge- nom nationell lagstiftning särskilt har utsetts att bistå och/el- ler företräda asylsökande, och/eller d)endast om det är sannolikt att överklagandet eller ompröv- ningen godkänns. Medlemsstaterna skall säkerställa att rättsligt bistånd och/eller biträde som beviljas enligt led d inte godtyckligt begränsas. 4.Medlemsstaterna får fastställa närmare föreskrifter för hur en sådan begäran om rättsligt bistånd och/eller biträde skall lämnas in och handläggas. a)införa belopps- och/eller tidsgränser för tillhandahållandet av kostnadsfritt rättsligt bistånd och/eller biträde, förutsatt att dessa gränser inte innebär att tillgången till rättsligt bistånd och/eller biträde godtyckligt begränsas, b)när det gäller avgifter och andra kostnader, föreskriva att behandlingen inte skall vara mer förmånlig än den behand- ling som de egna medborgarna vanligtvis får i frågor som gäller rättsligt bistånd. Medlemsstaterna får begära att helt eller delvis få ersätt- ning för beviljade utgifter om och när sökandens ekonomiska situation avsevärt har förbättrats eller om beslutet att bevilja sådana förmåner fattades på grundval av falska uppgifter från sökanden. Räckvidden för rättsligt bistånd och biträde Medlemsstaterna skall se till att en juridisk rådgivare eller en annan, enligt den nationella lagstiftningen godkänd eller tillåten, rådgivare som bistår eller företräder en asylsökande i enlighet med villkoren i nationell lagstiftning har tillgång till sådan information i sökandens akt som kan komma att prövas av de myndigheter som avses i kapitel V, i den mån uppgifterna är relevanta för prövningen av ansökan. Medlemsstaterna får göra undantag för sådana fall där offentlig- görande av uppgifter eller källor skulle äventyra den nationella säkerheten, säkerheten för de organisationer eller den eller de personer som tillhandahöll uppgifterna eller säkerheten för den eller de personer som uppgifterna hänför sig till eller där utred- ningar i samband med medlemsstaternas behöriga myndigheters behandling av asylansökningar eller medlemsstaternas interna- relationer skulle äventyras. I dessa fall skall de myndig- heter som avses i kapitel V ges tillgång till de berörda upp- gifterna eller källorna, utom när sådan tillgång är utesluten i fall som rör den nationella säkerheten. Medlemsstaterna skall se till att den juridiska rådgivaren eller en annan rådgivare som bistår eller företräder en asylsö- kande har tillträde till områden med begränsat tillträde som förvarsenheter och transitzoner för att kunna rådgöra med denne. Medlemsstaterna får endast begränsa möjligheterna att besöka asylsökande inom områden med begränsat tillträde, om denna begränsning enligt nationell lagstiftning är objektivt nödvändig av hänsyn till säkerheten, den allmänna ordningen eller den administrativa verksamheten på området eller för att sörja för en effektiv prövning av ansökan, och under förutsätt- ning att den juridiska rådgivarens eller en annan rådgivares tillträde inte därigenom begränsas avsevärt eller omöjliggörs. 3.Medlemsstaterna får föreskriva regler för juridiska rådgiva- res eller andra rådgivares närvaro vid alla intervjuer under asyl- förfarandet, utan att det påverkar tillämpningen av denna artikel eller artikel 17.1 b. 4.Medlemsstaterna får föreskriva att sökanden till den per- sonliga intervjun tillåts ta med sig en juridisk rådgivare eller annan, enligt den nationella lagstiftningen godkänd, rådgivare. L 326/22 Europeiska unionens officiella tidning Medlemsstaterna får begära att sökanden är närvarande vid den personliga intervjun även om han eller hon i enlighet med villkoren i nationell lagstiftning företräds av en juridisk rådgi- vare eller annan rådgivare och får kräva att sökanden personli- gen besvarar de frågor som ställs. Frånvaron av juridisk rådgivare eller annan rådgivare skall inte hindra den behöriga myndigheten från att genomföra den per- sonliga intervjun med sökanden. Garantier för ensamkommande barn När det gäller alla förfaranden som fastställs i detta di- rektiv skall medlemsstaterna, utan att det påverkar tillämp- ningen av artiklarna 12 och 14, a)möjligt vidta åtgärder för att säkerställa att en före- trädare företräder och/eller biträder det ensamkommande barnet i samband med prövningen av ansökan. Denna före- trädare kan också vara den företrädare som avses i artikel 19 i direktiv /9/EG av om minimi- normer för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna (1),