sou · GUB384 · 2007-01-01 00:00:00 — När ett nytt underlag tas fram kan uppdateringen inne- bära att förändringar som pågått under loppet av slår ige- nom fullt ut vid ett enda tillfälle. Enligt kommitténs uppfattning bör uppdateringar, även av det underlag som inte sker i nu- varande system, göras oftare än som skett. Om systemet följs upp kontinuerligt, förbättras enligt kommittén förutsättning- arna för att göra uppdateringar när sådana behövs och vid lämpliga tillfällen (SOU 2003:88 s. 302 f.). Regeringen redovisar i propositionen Ändringar i det kommu- nala utjämningssystemet den bedömningen att utjämningssystemet kontinuerligt bör följas upp och utvärderas och att en permanent organisation med denna uppgift bör tillskapas. I propositionen re- dovisas även vilka uppgifter en sådan organisation bör ha. I upp- följningsorganisations uppdrag bör enligt regeringen ingå att analy- sera om det finns strukturella kostnadsskillnader som inte beaktas i utjämningssystemet (prop. 2003/04:155 s. 61–63). konstaterade att det finns regionala löne- skillnader mellan kommuner respektive landsting, men gjorde be- dömningen att dessa inte skall beaktas i kostnadsutjämningen, bl.a. med motiveringen att kostnaderna går att påverka och att högre lönekostnader i tillväxtregionerna kan vara av övergående natur. I fråga om dessa skillnader framhöll en rad remissinstanser, bl.a. och , att det saknas tillräcklig kunskap för att ta ställning till i vilken utsträckning som nuvarande löneskillnader kan förklaras av struk- turen på arbetsmarknaden eller konjunkturen eller har andra orsa- ker. Regeringen instämde i detta men framhöll att det är principiellt viktigt att en eventuell kompensation för höga löner, i likhet med övriga delar av kostnadsutjämningen, skall utgå från opåverkbara strukturella faktorer. Löneutvecklingen i kommuner och landsting bör därför bli föremål för fortsatt utredning i syfte att fastställa om och i så fall hur stor del av skillnader i lönenivåer som kan anses vara strukturellt betingade (a. Vidare bör enligt vad regeringen anger i propositionen bygg- kostnadsfaktorn analyseras ytterligare. Även utvecklingen av kommunernas VA-kostnader bör bli föremål för fortsatt uppföljning. Äldreomsorgsmodellen bör följas upp utifrån ett könsperspektiv där framtagna analyser skall belysa om män och kvinnor med samma ålder, civilstånd och ohälsa har skilda vårdbehov. har, i likhet med regeringen, framfört att det är angeläget att utveckla en löpande uppföljning och utvärdering av systemet. En sådan permanent organisation skulle, enligt utskottets mening, försäkra en regelbunden utvärdering och sammanställning av relevant information om den kommunala verksamhetens resultat och utveckling. Därför förutsätter utskottet att regeringen återkommer till frågan om i vilken form en fortsatt uppföljning av det nya systemet bör ske. förutsätter också att analyserna, utöver de delar som särskilt anges i propositionen, dessutom kommer att omfatta övriga delmodeller i kostnadsutjäm- ningen, inklusive hälso- och sjukvårdsmodellen där enligt utskottet strukturella aspekter på sjukvårdskostnaderna i sär- skilt bör uppmärksammas. Utskottet utgår från att även andra delar av kostnadsstrukturen inom landstingens ansvarsområde, exempel- vis psykiatrin och missbrukarvården, noggrant kommer att analyseras (2004/05:FiU7 s. 35 f.). En särskild utredare får i uppgift att löpande följa upp systemet för kommunalekonomisk utjämning. Utredaren skall svara för den löpande uppföljningen och utvär- deringen av systemet och säkerställa behovet av dataunderlag för en sådan uppföljning. Utredaren skall följa upp förändringar i in- komstutjämningen och i kostnadsutjämningens olika delar och skapa metoder för uppföljningen. Utredaren skall löpande följa verksamhets- och kostnadsutveck- lingen i de kommunala verksamheterna och redovisa en utvärdering och sammanställning av relevant information om den kommunala verksamhetens resultat och utveckling. I uppdraget ingår att jäm- föra utfallet i kostnadsutjämningen med de faktiska kostnaderna. Utredaren skall löpande följa förändringar i samhällsutveck- lingen och de kommunala verksamheterna i de delar som har bety- delse för utjämningssystemet. Utredaren skall följa behovet av uppdateringar av kostnadsut- jämningens olika delar samt, vid behov lämna förslag till uppdate- ringar och se till att det tas fram underlag för uppdateringarna. Utredaren skall analysera om det finns strukturella kostnads- skillnader som inte beaktas i utjämningssystemet. därvid prioritera analyser av löneutvecklingen i kommuner och landsting i syfte att fastställa om och i så fall hur stor del av skillna- der i lönenivåer som kan anses vara strukturellt betingade. Om skillnaderna i lönenivåer är strukturellt betingade, skall förslag lämnas på hur dessa skillnader kan beaktas i utjämningssystemet på ett för enskilda kommuner och landsting opåverkbart sätt. Vidare bör den regionala indelningen för byggkostnadsfaktorn analyseras ytterligare och utvecklingen av kommunernas VA-kost- nader bör bli föremål för fortsatt uppföljning. Äldreomsorgsmo- dellen bör följas upp utifrån ett könsperspektiv, där framtagna analyser skall belysa om män och kvinnor med samma ålder, civil- stånd och ohälsa har skilda vårdbehov. Även hälso- och sjukvårds- modellen bör uppmärksammas och då särskilt sjukvårdskostna- derna i . Även andra delar av kostnadsstrukturen inom landstingens ansvarsområde, exempelvis psykiatrin och missbru- karvården, bör analyseras ytterligare. Om utredaren lämnar förslag till sådana förändringar i utjäm- ningssystemet som föranleder ändringar i lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning eller i förordningen (2004:881) om kommunalekonomisk utjämning skall även förslag till författ- ningstext ingå. Utredaren skall överväga och föreslå lämplig organisatorisk lösning för en permanent uppföljning av utjämningssystemet och inriktningen på det fortsatta arbetet efter ett uppbyggnadsskede. I första hand skall prövas att verksamheten läggs i befintlig myndighet. Utredaren skall biträdas av en eller flera referensgrupper, med god insikt i kommunala och kommunalekonomiska förhållanden. Utredaren skall redovisa resultaten av sitt arbete till regeringen år- ligen , 2006 och 2007. Utredaren skall senast i samband med redovisningen redovisa för- slag om framtida organisatorisk lösning för uppföljningen och den fortsatta inriktningen av uppföljningsarbetet. Det står utredaren fritt att redovisa delresultat av sitt arbete under arbetets gång. Resultat från analyserna av skillnader i lönekostnader och byggkostnader skall redovisas . Bilaga 2 Kommunalekonomisk utjämning för kommuner och landsting, 1(10) Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, bidrag(+)/ bidrag(+)/ bidrag(+)/ avgift(-), avgift(-), avgift(-),1) 45 165 000 002 -335 281 311 -60 532 319 -294 027 885 -92 947 713 -99 546 327 -239 365 048 -223 371 024 -88 631 271 -411 384 109 -1 772 124 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 2(10) Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, bidrag(+)/ bidrag(+)/ bidrag(+)/ avgift(-), avgift(-), avgift(-),1) 45 165 000 002 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 3(10) Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, bidrag(+)/ bidrag(+)/ bidrag(+)/ avgift(-), avgift(-), avgift(-),1) 45 165 000 002 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 4(10) Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, bidrag(+)/ bidrag(+)/ bidrag(+)/ avgift(-), avgift(-), avgift(-),1) 45 165 000 002 -18 746 761 2 666 343 434 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 5(10) Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, bidrag(+)/ bidrag(+)/ bidrag(+)/ avgift(-), avgift(-), avgift(-),1) 45 165 000 002 -85 335 329 1 775 081 973 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 6(10) Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, bidrag(+)/ bidrag(+)/ bidrag(+)/ avgift(-), avgift(-), avgift(-),1) 45 165 000 002 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 7(10) Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, bidrag(+)/ bidrag(+)/ bidrag(+)/ avgift(-), avgift(-), avgift(-),1) 45 165 000 002 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 8(10) Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, bidrag(+)/ bidrag(+)/ bidrag(+)/ avgift(-), avgift(-), avgift(-),1) 45 165 000 002 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 9(10) Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, bidrag(+)/ bidrag(+)/ bidrag(+)/ avgift(-), avgift(-), avgift(-),1) 45 165 000 002 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 10(10) Kommunalekonomisk utjämning för kommuner, bidrag(+)/ bidrag(+)/ bidrag(+)/ avgift(-), avgift(-), avgift(-),1) 45 165 000 002 1) redovisas avrundad. Faktiskt belopp är -17,per invånare kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga Kommunalekonomisk utjämning för landsting, bidrag(+)/ bidrag(+)/ bidrag(+)/ avgift(-), avgift(-), avgift(-), 12 963 999 998 -1 976 014 594 2 707 386 941 2 546 916 504 kommuner för utjämning Ekonomisk 2 Bilaga 1) redovisas avrundad. Faktiskt belopp är -140,per invånare Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna – rapport från Mapsec KB, Lönebildningen – teoretisk ram ............................................ Utbud av arbetskraft .................................................. Efterfrågan på arbetskraft .......................................... Den empiriska studien........................................................... Förklaringsvariabler och hypoteser ........................... Studiens upplägg och genomförande......................... Läsanvisningar till tabellerna...................................... Appendix 1 Variabellista................................................................. Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna Mapsec KB har fått i uppdrag av den statliga kommittén uppföljning av utjämningssystemet att utreda huruvida de löne- skillnader som finns mellan olika kommuner respektive landsting beror på förhållanden på arbetsmarknaden som kommunerna och landstingen inte kan påverka. Rapporten består av två delar. I den första delen redovisas den allmänna teorin för lönebildning samt de specifika faktorer som kan tänkas leda till att det uppstår skillnader i lönenivå mellan kommuner och mellan landsting. I den andra delen redovisas en empirisk analys av lönedata för individer i kommuner, landsting, samt statlig och privat sektor. Det första steget i den empiriska analysen syftar till att utröna huruvida det finns löneskillnader mellan kommuner och mellan landsting även efter det att man rensat för olikheter i de anställdas yrke, utbildning, yrkeslivserfarenhet och kön. I ett andra steg ana- lyseras i vilken mån dessa återstående löneskillnader är korrelerade med politiska preferenser eller andra karakteristika på kommuner- nas respektive landstingens politiska ledning och i vilken mån de beror på faktorer över vilka kommunerna och landstingen inte rå- der. I ett tredje steg analyseras ett antal specifika yrkesgrupper för att se huruvida de mönster som gäller för de kommun- respektive landstingsanställda totalt sett också gäller för enskilda grupper inom dessa kollektiv. Det verktyg som används för analysen är s.k. multivariat regres- sionsanalys. Grunddata för analysen utgörs av individdata från SCB för kommun-, landstings-, statligt och privat anställda. För de tre första kategorierna är samplet heltäckande medan registret för pri- vatanställda är baserat på en urvalsundersökning. Kompletterande strukturdata har hämtats från annan allmänt tillgänglig statistik från . Utifrån dessa grunddata har ett antal variabler konstruerats för att användas i regressionsanalysen. Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna Det viktigast slutsatser som kan dras från den empiriska analysen är att: 1.Det finns tydliga löneskillnader mellan kommuner och mellan landsting även efter det att man har kontrollerat för yrke, ut- bildning, yrkeslivserfarenhet och kön. Skillnaden mellan den kommun som har högst genomsnittlig lönenivå och den som har lägst uppgår till . För landstingen är mot- svarande siffra . 2.Strukturella faktorer – lönenivå på konkurrerande delarbets- marknader (alternativt med dessa starkt korrelerade lokala lev- nadsomkostnader, i studien representerade av kvadratmeterpris på småhus) – förklarar den allra största delen av löneskillna- derna mellan kommunerna och mellan landstingen. Exakt hur stor del går dock inte att säga. 3.Det finns inga systematiska skillnader i lönenivå som beror på politisk majoritet eller kvinnorepresentation i kommun- respektive . 4.Generellt ligger lönerna i kommunsektorn högre i Stockholms- området. Men på kommunnivå finns det ett antal kommuner, framför allt i men även i , som sticker ut. 5.Grupperingar av kommuner i arbetsmarknadsområden eller län döljer betydande skillnader mellan kommuner inom dessa grupperingar, t.ex. inom arbetsmarknadsområdet eller . 6.På landstingsområdet finns det några landsting som genom- snittligt har högre lönenivå än (efter det att yrke, kompetens och kön kompenserats för) men skillnaderna är små. 7.Skillnaderna i lön mellan kommuner och mellan landsting är större för enskilda yrkeskategorier än för hela kommun- respektive landstingskollektivet. En grupp som avviker markant från det generella mönstret är läkare. Efter det att undergrupp, kompetens och kön kontrollerats för tjänar läkare i lägre än i alla andra landsting utom . För vissa yrkeskategorier t.ex. förskolelärare och lärare är lönen starkt korrelerad med förändringen i efterfrågan på deras tjänster, här mätt som förändringen i antalet barn i förskole- respektive skolåldern i kommunen. Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna Nuvarande bidrags- och utjämningssystem har som mål att skapa förutsättningar för kommuner och landsting att ge sina invånare likvärdig service oberoende av inkomstförhållanden och opåverk- bara strukturella kostnader. Utgångspunkten för kostnadsutjämningen är att den endast ska kompensera för skillnader i kostnader som är opåverkbara för kom- munerna och landstingen. Nuvarande kostnadsutjämning beräknas genom åtta olika del- modeller för kommunerna, en modell för landstingen samt en gemen- sam modell för kollektivtrafik. De respektive modellernas fokus samt de faktorer som beaktas inom ramen för varje modell framgår av tabellen nedan. SOU 2006:84 Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna Tabell 2.1 Nuvarande kostnadsutjämningssystem Åldersstruktur, föräldrarnas förvärvsfrekvens, skatte- Åldersstruktur, hemspråk, glesbygd Åldersstruktur, programval, bebyggelsestruktur Åldersstruktur, könsfördelning, yrkesbakgrund, civil- stånd, etnisk bakgrund samt glesbygd * Utrikes födda flyktingar och nära anhöriga, övriga utrikes födda från länder utanför och EU, arbetslösa utan ersättning, ensamstående kvinnor med barn, andel män med låg inkomst samt bebyg- * Barn till ensamstående föräldrar, lagförda ungdo- mar, barn med utländsk bakgrund, samt kommunens Barn med utländsk bakgrund Barn med utländsk bakgrund * Befolkningsminskning >2% under * Förändring, positiv och negativ, av antalet skolelever * Ersättning för eftersläpning av intäkter vid befolk- * Gator och vägar * Glesbygdsspecifika mer kostnader för administra- tion, resor och räddningstjänst Vårdtunga grupper, kön, ålder, civilstånd, sysselsätt- ningsstatus, inkomst samt boendetyp. Gleshet, arbetspendling och tätortsstruktur Det är att notera att i ingen av delmodellerna förekommer löne- kostnader som en faktor att beakta vid kostnadsutjämningen. Det faktum att det kan tänkas finnas strukturella löneskillnader mellan olika kommuner och landsting och att det nuvarande ut- jämningssystemet inte är utformat för att fånga upp sådana skillnader Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna har uppmärksammats framför allt av storstadskommunerna. I direktiven uppföljning av utjämningssystemet (Fi 2005:02) anförs därför att: Utredaren skall analysera om det finns strukturella kostnadsskillna- der som inte beaktas i utjämningssystemet. Utredaren bör därvid prio- ritera analyser av löneutvecklingen i kommuner och landsting i syfte att fastställa om och i så fall hur stor del av skillnader i lönenivåer som kan anses vara strukturellt betingade. Kommittén har via Statskontoret kontrakterat Mapsec KB att bidra till analysen av denna fråga. Studien har genomförts av i Nationalekonomi samt Filosofie Doktor i Na- tionalekonomi . Utgångspunkten för studien är grundprincipen att endast faktorer som är opåverkbara för en viss kommun eller landsting ska kom- penseras. Nedanstående analysträd syftar till att ringa in den fråge- ställning som denna studie har att fokusera på: Kostnaden för kommuners och landstings tillhandahållna service bestäms av: 1Nivån och sammansättningen och av den service som levereras till kommuninvånarna vilken bestäms av: Kommunens preferenser för service (Skall ej kompenseras) Effektiviteten i serviceproduktionen p.g.a. organisation och teknik (Skall ej kompenseras) Demografiska, geografiska och andra icke personalrelate- rade faktor som påverkar kostnaden för att leverera servi- cen (Kompenseras genom andra utjämningsmekanismer) 2Personalkostnaden för varje servicefunktion som bestäms av: Antalet anställda (påverkbar – skall ej kompenseras) Personalsammansättning (påverkbar – skall ej kompenseras) Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna Kvaliteten på personalen i termer av utbildning, erfarenhet och kön (påverkbar – skall ej kompenseras) Enhetskostnaden för personal med samma yrkes-, utbild- nings- och erfarenhetsprofil. Studien är fokuserad på den sista strecksatsen ovan och syftar till att: analysera huruvida enhetskostnaden för personal med samma yrkes-, utbildnings- och erfarenhetsprofil skiljer sig åt mellan olika kommuner och mellan olika landsting; gå igenom för kommunerna påverkbara och opåverkbara faktorer som teoretiskt kan tänkas leda till sådana skillna- der; bedöma olika faktorers betydelse för observerade löneskillna- der och bedöma huruvida dessa faktorer är att betrakta som strukturella och opåverkbara för kommunerna. I följande avsnitt görs en genomgång av teorier för lönebildning i allmänhet och de faktorer som kan förklara varför det kan finnas geografiska skillnader i lönenivåerna för likvärdiga jobb. I avsnitt 4 redogörs för den statistiska analys som genomförts för att uppskatta omfattningen av geografiskt betingade (spatiala) löneskillnader och bedöma betydelsen av olika strukturella och icke-strukturella faktorer som kan tänkas förklara dessa skillnader. 3Lönebildningen – teoretisk ram Byggstenarna för den grundläggande, kortsiktiga modellen för ut- bud av arbetskraft är desamma som förklarar efterfrågan på varu- marknaderna: individuella preferenser och relativpriser. På arbets- marknaden antas individen fritt kunna välja mellan (varan) fritid (som är lika med total tid minus arbetad tid) och övrig varor. By- tesförhållandet mellan fritid och övriga varor bestäms av reallönen. Ju högre lön desto mer varor kan individen konsumera. Potentiellt kan han/hon även välja att ta ut en del eller all ökad inkomst i form Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna av ökad fritid. För en enskild individ är det därför inte givet att högre lön leder till högre arbetsutbud. För ett större kollektiv är dock sannolikheten större att ökad lön leder till ökat utbud av arbetskraft. Anledningen är att individer har en s.k. reservationslön, en lön under vilken de inte finner det moti- verat att arbeta. Vad den reservationslönen är skiljer sig från individ till individ och beror på såväl monetära som icke-monetära faktorer och den skiljer sig över tiden och på grund av familjesituation. När det gäller de monetära faktorerna påverkas en individ av vilka andra kompletterande och/eller alternativa intäkter (socialbi- drag, A-kassa, förtidspension, underhåll, kapitalinkomster etc.) hon/han har eller kan tänkas erhålla samt av kostnaderna för att börja arbeta (reskostnader, minskade subventioner för barnomsorg, minskat bostadsbidrag etc.) Över en viss brytpunkt som är olika för olika individer överstiger intäkterna kostnaden och individen väljer att arbeta. Sammantaget leder detta till att arbetskraftsutbu- det ökar med ökande lön. Det antas vidare – med visst empiriskt stöd – att personer som redan arbetar väljer att arbeta mer om lö- nen är högre. I den förenklade grundmodellen differentieras inte mellan olika yrken och individen antas ha möjlighet att fritt kunna anpassa sitt arbetsutbud. I praktiken består arbetsmarknaden av ett stort antal mer eller mindre avgränsade segment vars gränser definieras av olika utbildnings- och kompetenskrav samt geografiskt läge. Lag- stiftning och avtal begränsar möjligheterna för en individ att fritt anpassa sitt arbetsutbud. Hur starkt utbudet på en viss delarbetsmarknad svarar på en lö- neökning – eller uttryckt mer tekniskt, hur elastiskt arbetsutbudet är – beror på vilka hinder som finns för individer att ställa sig till förfogande för denna marknad. Hindren kan vara av olika typer. Vissa delarbetsmarknader är starkt avgränsade genom mycket spe- cifika utbildnings- och/eller erfarenhetskrav. Delarbetsmarknaden för läkare, är ett exempel. Ökade formella kompetenskrav på lärare och förskollärare ökar hindren för inträde på den marknaden. På delarbetsmarknader där de specifika kompetenskraven är lägre kan man förvänta sig en större utbudselasticitet; dvs. relativt begrän- sade lönedifferenser kan locka över personer från andra arbetsgi- vare och andra sektor. Geografiskt avstånd påverkar utbudselasticiteten. Flytt- eller pendlingskostnader sänker reallönen, ibland till en nivå som ham- nar under en individs reservationslön. En individ som är villig (och Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna som har nödvändig kompetens) att arbeta som förskollärare i sin hemkommun kanske inte är villig att ta motsvarande jobb i grann- kommunen därför att de finansiella utläggen och tidskostnaden förknippad med en pendling trycker ned reallönen under reserva- tionslönen. Man kan vidare förvänta sig att villigheten att pendla och därmed utbudselasticiteten skiljer sig åt mellan olika yrken, bl.a. beroende på olika könssammansättning. Kvarhängande könsrollsmönster som ger kvinnan större ansvar för barnen gör att man kan förvänta sig att den kortsiktiga utbudselasticiteten i kvinnodominerade yr- ken är lägre än i mansdominerade yrken. Skillnader i kortsiktig utbudselasticitet påverkar löneutveck- lingen på olika delarbetsmarknader. Medan det på vissa marknader krävs kraftiga löneökningar för möta en externt given efterfråge- ökning kan låga inträdeshinder på andra delmarknader göra att en motsvarandet efterfrågeökning kan mötas med mycket begränsade, om ens någon löneökning. Diskussionen ovan gäller utbudet av arbetskraft på olika delmark- nader på kort sikt. På lång sikt påverkas utbudet av inflödet till och utflödet från den pool av arbetskraft som erbjuder sina tjänster på en viss delarbetsmarknad. Inflödet bestäms av personliga preferen- ser samt de uppskattade långsiktiga vinsterna och de, normalt, mer kortsiktiga kostnaderna förknippade med att skaffa sig tillträde till marknaden. De viktigaste kostnadskomponenterna är kostnaden för utbildning och kostnaden för en eventuell flytt. Vinsten är den ökade inkomst som en utbildning eller flytt kan resultera i. Utbild- ningskostnaden består av två delar: den monetära, räntor på stu- dielån etc, samt alternativkostnaden i form av utebliven lön i annat jobb . För individen har beslutet att söka eller inte söka tillträde till en viss delarbetsmarknad formen av ett investeringsbeslut: är det dis- konterade värdet av ökningen i lön högre än den diskonterade kostnaden för den utbildning eller flytt som krävs för att erhålla den positivt eller negativt? Framtida inkomstökningar kan inte di- rekt observeras utan den enskilda individen måste göra en bedöm- ning av vad inkomstökningen kan förväntas bli. Osäkerheten i en sådan bedömning blir uppenbart större för åren mot slutet av det Bilaga 3 Löneskillnader mellan kommunerna yrkesverksamma livet än efter examen eller flytt.