sou · GUB381 · 2007-01-01 00:00:00 — Bland dessa märks bl.a. en informationskampanj riktad mot jordbrukare och skogsägare om produktion för energiändamål. Vidare redovisas flera förslag när det gäller forskning och utveckling däribland behovet av forskning om drivmedel från skogsråvara. Kommissionen kommer även att överväga hur man bäst kan gynna forskningen för att optimera jordbruks- och skogsgrödor för energiändamål. Samtliga medlemsstater såg handlingsplanen som ett betydelsefullt steg mot att öka användningen och produktion av bioenergi. ser handlingsplanen som ett viktigt steg för omställningen av energisystemet och för att minska beroendet av fossila bränslen.81 anförde att flera av åtgärderna i handlingsplanen är angelägna och för många av dem har arbetat . efterlyste en långsiktig strategi för hur efterfrågan på energi från biomassa ska kunna öka väsentligt och bidra till utveckling av ännu mer omfattande energiutvinning och annan användning av biomassa i effektiva system. Härutöver noterade att biomassa från skogsbruk ska hanteras i kommissionens aktionsplan för skog som det är inom skogsbruket den största potentialen för biomassaproduktion finns. I det svenska ställningstagandet fäste emellertid stor vikt vid att det inte finns någon gemensam skogspolitik inom EU. är vidare positivt till de forskningsinsatser som nämns i handlingsplanen. Forskning och utveckling anges vara ett prioriterat område i syfte att utveckla mer kostnads- och energieffektiva förnybara energikällor. Det är särkilt viktigt att främja utvecklingen av andra generationens bränslen. Handlingsplanen var föremål för debatt vid . 80 KOM(2005)628. 81 , Handlingsplan för biomassa, Faktapromemoria 2005/06:FPM59. SOU 2006:81 Skog, energi och klimat 131 7.15 Den nationella träbyggnadsstrategin bemyndigade regeringen statsrådet att utse en särskild träbyggnadsförhandlare. Förhandlingsuppdraget resulterade i ett underlag av förberedda överenskommelser och samråd med skogsnäringen, delar av byggsektorn och andra berörda av en nationell strategi för att främja en ökad träanvändning i byggandet.82 Trähusbyggandets koppling till klimatfrågor tillgodoses på kort sikt i strategin genom att man med hjälp av expertis och myndigheter har för avsikt att klargöra trähusets miljöfördelar i ett livscykelperspektiv. bemyndigade regeringen sedermera statsrådet att utse en ordförande för arbetet med att samordna en träbyggnadsstrategi. Ordförandens uppgift är att leda den Nationella träbyggnadsstrategin som är en kommitté som verkar för att åtgärdsförslagen i refererade utredningsrapport genomförs.83 Kommitténs arbete beräknas vara slutfört . 82 , Mer trä i byggandet - Underlag för en nationell strategi att främja användning av trä i byggandet (ds. 83 Redogörelse för arbetsläget i Nationella träbyggnadsstrategin (). Den ordinarie ordföranden riksdagsledamoten ersattes av en tillförordnad ordförande (landshövding ). 133 8 Ökad virkesproduktion 8.1 Direktiven I direktiven står bl.a. att de ökande och konkurrerande anspråken på råvaran ska belysas. 8.2 Regeringens skrivelse I sin skrivelse om skogspolitiken ansåg regeringen att det är oroande att resultaten på produktionssidan har försämrats på viktiga punkter mellan den återväxtinventering som utfördes av 1999/2000 jämfört med den som gjordes 1996/981. Det är bl.a. brister i återbeskogningsarbetet som gör att produktionsmålet inte uppfylls. Regeringen ansåg också att skogsvårdsstyrelserna aktivt bör verka för att informera jägare och markägare om viltbetningens konsekvenser för virkesproduktionen. I samma skrivelse refererades att många av remissinstanserna ansåg att skogspolitikens mål bör ligga fast. Skogsindustrierna ansåg att det är viktigt att produktionsmålet i skogspolitiken prioriteras. 8.3 Krav på ökad virkesproduktion Flera aktörer inom den skogliga sektorn ställer krav på att skogens produktion av virke ska öka och menar att detta bör ske genom att intensifiera produktionen på den produktiva skogsmarken. Motiven till detta är bl.a. att industrins behov av virke ökar och att efterfrågan på biobränsle från skogen spås en kraftig ökning. ökar ambitionerna för skogens sociala roll och utrymmet för naturvård ska bibehållas eller ökas. 2003/04:39. Ökad virkesproduktion SOU 2006:81 134 Även från statens sida förordas en högre virkesproduktion, bl.a. i syfte att minska beroende av olja. tillsatte regeringen en kommission med uppgift att utarbeta ett övergripande program för att minska oljeberoende. Kommissionen mot oljeberoende presenterade sin slutrapport . 2 I rapporten sägs att staten ska medverka till en storskalig produktion av nya, inhemska drivmedel från skog- och . Kommissionen gör bedömningen att skogens tillväxt kan ökas långsiktigt genom effektivare skogsskötsel. I regeringens strategiprogram Skogs- och träindustrin – en del av det Innovativa framhålls att för den framtida utvecklingen av skogs- och träindustrin är det strategiskt viktigt med åtgärder för ökad skogstillväxt och framtida avverkning.3 I strategiprogrammet hävdas att det finns en potential att öka skogens tillväxt utan att ge avkall på skogens värde för människors livskvalitet och biologisk mångfald. I programmet görs bedömningen att åtgärder med effekt på lång sikt måste initieras . Även åtgärder på kort sikt bedöms som motiverade. Flera åtgärdsförslag har i programmet identifierats inom skogsvård, skadebekämpning, föryngringar, plant- och trädslagsval. I strategiprogrammet sägs också att samhällets ökade behov av virkesråvara motiverar flera insatser för ökad produktivitet och avverkning och att det därför är viktigt att innovationssystemet för utvecklande av ett rationellt och konkurrenskraftigt skogsbruk vidareutvecklas. Kraftsamlingen med deltagande i FTP (Platform) är viktig för fortsatta innovationer i skogsbruket, framhålls det i strategiprogrammet. Såväl strategiprogrammet som kommissionens rapport behandlas även i kapitel sex och sju i detta betänkande. menar, i en debattartikel, att alla prognoser tyder på att skogsindustrin kommer att fortsätta att expandera som energisektorn expanderar kraftigt och att efterfrågan på skogens förnyelsebara produkter därför kommer att öka.4 För att möta denna ökade efterfrågan på virke anser kommittén att virkesproduktionen på den produktiva skogsmarken måste öka och naturvården effektiviseras. 2 På väg mot ett oljefritt , Kommissionen mot oljeberoende, . 3 Skogs- och träindustrin – en del av det Innovativa , , 2005. 4 : Eftersatt forskning hotar virkesproduktionen och miljön i skogen, SOU 2006:81 Ökad virkesproduktion 135 I artikeln framför kommittén att det som krävs för att upprätthålla och öka virkesproduktionen, parallellt med att naturvårdsambitionerna och de sociala värdena säkerställs, är en satsning på skoglig forskning. Kommittén framhåller att det är en politisk fråga hur mycket man är beredd att satsa på forskning men också på medel att föra ut kunskapen om hur virkesproduktionen kan ökas, t.ex. i form av rådgivning och information till skogsägare. 8.4 Olika nivåer av produktionsökning Ett möjligt sätt att resonera om produktionsökningen av virke i skogen är att tala om fyra olika nivåer: Öka produktionen upp till den s.k. lagnivån, dvs. upp till den nivå som skogsvårdslagen kräver . Öka produktionen upp till den s.k. rådgivningsnivån, dvs. upp till den skogspolitiska ambitionsnivån. Öka produktionen ytterligare men fortfarande inom ramen för dagens lagstiftning och politik. Öka produktionen av virke genom åtgärder som inte ryms inom nuvarande lagstiftning eller den vedertagna avvägningen mellan de skogspolitiska målen. Det kan t.ex. handla om att bedriva skogsbruk utan generella hänsyn på vissa arealer eller att gödsla i ungskog eller mer intensivt än vad som anses acceptabel enligt allmänna råd. De åtgärder som beskrivs under avsnitten 8.5.1 till 8.5.8 ryms inom de tre första nivåerna ovan, dvs. att öka produktionen inom ramen för dagens lagstiftning och politik. Detta ligger i linje med utredningens direktiv, som förutsätter att skogspolitikens grunder ligger fast. 8.4.1 Virkesproduktion enligt lagnivån uppfylls inte skogsvårdslagens alla krav med avseende på virkesproduktion. Exempelvis når inte alla föryngringar upp till de krav som ställs i lagen. Om alla föryngringar uppfyllde lagens krav Ökad virkesproduktion SOU 2006:81 136 skulle virkesproduktionen öka eller 3 miljoner m³sk/år , enligt en bedömning av Skogforsk. 5 8.4.2 Virkesproduktion i nivå med de skogspolitiska ambitionerna För att nå det skogspolitiska produktionsmålet krävs att skogsägarna gör större insatser än vad lagen kräver, på en nivå som man i flera avseenden inte når upp till . Det gäller exempelvis röjning av ungskog som är eftersatt avseende såväl areal som intensitet. Eftersom det inte finns någon röjningsplikt får jämförelsen göras mot de sektorsmål som beslutat efter samråd med sektorn utifrån skogspolitikens inriktning. Med dagens nivåer på röjning kommer detta mål inte att uppnås. Genom att röja en större andel av ungskogen skulle den för marknaden tillgängliga virkesproduktionen kunna öka med 13 miljoner m³sk/år med effekt , enligt bedömningar från medlemmar i . 8.4.3 Produktionsökning inom ramen för nuvarande lagstiftning och politik I strategidokumentet Skogs- och träindustrin en del av det Innovativa framhåller regeringen att råvaruförsörjningen behöver utvecklas på kort, medellång, () och lång () sikt. I strategidokumentet framhålls att insatser för ökad tillväxt, såsom bl.a. förädlat plantmaterial, gödsling och utvecklade skogsskötselmetoder, produktivitet och teknikutveckling i skogsbruket är särskilt prioriterade. Huvuddelen av dessa är åtgärder som ryms inom ramen för nuvarande lagstiftning och skulle kunna ge en ökad virkesproduktion med 2550 miljoner m³sk/år enligt . Av de ovan listade åtgärderna är gödsling, enligt KSLA, den som snabbast kan ge en ökad virkesproduktion. 5 Skogforsk, ,Redogörelse nr 1, 2004. SOU 2006:81 Ökad virkesproduktion 137 8.4.4 Ytterligare ökning av virkesproduktionen Utöver de åtgärder som ryms inom ramen för nuvarande lagstiftning och politik kan man öka virkesproduktionen genom att införa nya metoder som skulle kräva ändringar i nuvarande lagstiftning eller i den vedertagna avvägningen mellan de skogspolitiska målen. Ett sätt att göra det är, enligt forskningsprogrammet vid SLU, att öka diversifieringen av den brukade arealen så att en viss del av skogsmarken intensivodlas (plantageskogsbruk med återkommande gödsling som startar tidigt i beståndets ålder), en viss del odlas med lika vikt på produktion och miljö (dagens skogsbruk) och en viss del odlas extensivt eller avsätts som reservat. På den mark som odlas mer intensivt skulle målet vara att uppnå en hög skogsproduktion och lönsamhet med små negativa miljöeffekter, enligt Fiberskog. Förenklat kan man säga att produktionsmålet där är överordnat miljömålet vad beträffar biologisk mångfald, kulturmiljövärden och värden för rekreation och friluftsliv. Hur hög produktion man kan uppnå vid intensivodling av gran beror enligt Fiberskogsprogrammet på markens naturliga produktionsförutsättningar och på de intensivodlingsåtgärder man ämnar vidta. Förädlingsgraden hos det plantmaterial man använder har också stor betydelse. Den klart mest virkesproduktionshöjande intensivodlingsåtgärden är tillförsel av växtnäringsämnen (gödsling). Med gödsling kan därför produktionen av stamved i de flesta av våra barrskogar ökas betydligt. Genom en balanserad näringsgiva, så kallad näringsoptimering, kan man enligt Fiberskogsprogrammet vid intensivodling anpassa innehållet i givan till de näringsämnen som beståndet har brist på. Flera av medlemmarna i ifrågasätter dock intensivodlingens lönsamhet. Dessutom är man tveksam till om de redovisade produktionseffekterna kan uppnås utan negativa miljöeffekter. Kommittén förordar mot den bakgrunden att man inväntar resultaten av kommande miljökonsekvensbeskrivningar innan man drar slutsatser om miljöeffekterna av denna typ av intensivodling. Ökad virkesproduktion SOU 2006:81 138 8.5 Åtgärder för att öka produktionen av virke Regeringen menar, i strategiprogrammet Skogs- och träindustrin - en del av det Innovativa att det finns en potential att öka skogens tillväxt utan att ge avkall på skogens värde för människors livskvalitet och biologisk mångfald. I den rapport som Kommissionen mot oljeberoende presenterade föreslås att skogens tillväxt ökas långsiktigt genom effektivare skötsel i form av röjning, gallring, förädlat plantmaterial, dikesrensning och gödsling samt genom intensivare odling av gran och löv på några procent av arealen. Kommissionen anser att forskning och utveckling behövs inom en rad områden för att möjliggöra skogsbrukets bidrag till en ökad produktion av biodrivmedel från jord och skog. Kommissionen pekar bl.a. ut följande områden för utökad forskning och utveckling: Ökad produktion av skogsråvara med hållbara skötselmetoder i konventionellt skogsbruk. Förutsättningarna för en långsiktigt hållbar intensivodling av skog. Bästa användning av olika delar av skogsråvaran; utveckling av miljöteknik för biobränslen, förbättrad logistik och hantering, transporter av uttag. Näringsbalans och försurningsrisker i samband med uttag av grot. Fortsatt genetisk förädling av plantmaterial med möjlighet att implementera nya tekniker. hävdar att vi i , trots avsättningar till naturvård, skulle kunna öka virkesproduktionen , beroende på vilka åtgärder som prioriteras och hur mycket skogsägarna är beredda att investera i skogsproduktionen. Ökningen skulle främst ske genom bättre och effektivare skogsskötsel och naturvård. Kommittén listar ett antal åtgärder som skulle kunna bidra till denna produktionsökning. Ett antal av dem beskrivs i detta kapitel. Hur stor och hur snabb produktionsökning respektive åtgärd väntas ge är svårt att ange exakt men skattningar som bl.a. medlemmar ur har gjort för respektive åtgärd framgår nedan. SOU 2006:81 Ökad virkesproduktion 139 8.5.1 Bättre föryngringar uppföljning av föryngringar publicerade resultaten av en uppföljning av återväxten av skog.6 Undersökningen visar att andelen föryngringar som uppfyller skogsvårdslagens minimikrav på kvalitet och sammansättning ökat, från mätning till mätning. anser dock att den godkända återväxten fortfarande ligger under önskvärd nivå. För att föryngringen ska uppfylla skogsvårdslagens bestämmelser så ska vissa krav på plantantal, täthet, trädslag och kvalitet vara uppfyllda. Figur 8.1 Andel av den föryngringsavverkade arealen som uppfyller SVL:s kravpå antal huvudplantor och luckighet för olika föryngringsmetoder Källa: . Den totala siffran för storskogsbruket (i hela landet) är godkända föryngringar mätning. De privata skogsägarna har generellt en något lägre andel godkända föryngringar . Mätningarna visar att återväxterna har blivit bättre både där skogsägarna valt att föryngra med naturlig föryngring, dvs. genom att kvarlämnade fröträd besår marken, och där skogsägarna valt att 6 : Skogsföryngring resultat från återväxtinventering Rikspolytax , 2006. 0 10 20 30 40 50 60 70 80 90 100 1975 1977 1979 1981 1983 1985 1987 1989 1991 1993 1995 1997 1999 2001 2003 Inventeringsår Procent Skogsodling Naturlig föryngring Totalt Ökad virkesproduktion SOU 2006:81 140 plantera. En stor bidragande orsak till det ökande antalet godkända föryngringar tros vara att en ökad andel av föryngringsarealen markbereds. Plantering är den föryngringsmetod som har använts mest. Arealandelen där man använt plantering som föryngringsmetod har minskat från vid inventeringen 1999/vid inventeringen 2003/2005, enligt uppföljning. Föryngringsmetoden naturlig föryngring har använts på av den föryngringsavverkade arealen. Metoden används mer av privata skogsägare () än övriga (). Sådd har använts på av arealen och av arealen har lämnats utan föryngringsåtgärd. Effekter av förbättrade föryngringar I en rapport från Skogforsk görs en beräkning av en rimlig och möjlig produktionsökning för hela landet om vissa produktionshöjande åtgärder vidtas. 7 När det gäller föryngringar gör Skogforsk bedömningen att om alla föryngringar uppfyllde lagens krav så skulle virkesproduktionen öka eller 3 miljoner m³sk/år . Om föryngringsarbetet förbättras ytterligare, t.ex. genom att planteringsandelen stiger från till , bedömer Skogforsk att avverkningsökningen kan fördubblas, dvs. Skogforsk beräknar i samma rapport effekterna av att använda plantmaterial som kommer från nyanlagda fröplantager med högre förädlingsvinst än dagens fröplantager till högre virkesproduktion . Man har då skattat att cirka halva den teoretiska förädlingspotentialen faktiskt uppnås i fält efter att man dragit bort effekterna av bl.a. självföryngring. Förädlat material ger högre produktion till en liten merkostnad jämfört med ej förädlat plantmaterial, dvs. merinvesteringen för skogsägaren är liten per extra kubikmeter. pekar på en potential på samma nivå som Skogforsk. Flera osäkerheter finns dock avseende bättre föryngringar, enligt KSLA. Som exempel godkänns föryngringar med en relativt stor andel lövträd (vilket inte var fallet ), med en svårskattad produktionssänkning som följd. En annan osäkerhet i skattningarna är om det finns mekaniska skydd 7 Skogforsk, , Redogörelse nr 1, 2004. SOU 2006:81 Ökad virkesproduktion 141 med tillräcklig effekt mot snytbagge, när de bekämpningsmedel som används mot snytbagge förbjuds . 8.5.2 Röjning Eftersom det inte finns någon röjningsplikt går det inte att lägga fast en lagnivå för röjning. Däremot finns ett nationellt sektorsmål för röjning som dock inte kommer att uppnås om röjningen ligger kvar på dagens nivå. Kvalitén på virket i oröjda skogar blir låg och i när skogsråvaran inte räcker fullt ut för våra inhemska behov, är röjningen än mer viktig, menar . Det har dessutom visat sig att röjningens kostnader ofta betalar sig redan vid första gallringen. gör bedömningen att bättre utförd röjning skulle ge en ökad gagnvirkesproduktion på 13 miljoner m³sk/år och att effekten skulle slå igenom . Kommittén bedömer att kunskapen är tämligen god på området. Röjning behandlas mer utförligt i kapitel 10 av detta betänkande. 8.5.3 Gödsling Enligt inkluderar i begreppet skogsgödsling såväl traditionell gödsling med främst kväve, askåterföring, slamspridning som andra former av kompensations- och vitaliseringsgödsling. I samtliga fall förutsätts att åtgärden är till nytta för skogen. På fastmark i är det normalt tillgången på upptagbart kväve som begränsar trädens tillväxt. Bl.a. mot bakgrund av detta är kvävegödsling av skog en produktionshöjande åtgärd, som normalt snabbt ger ökad tillväxt och möjliggör ökade virkesuttag. Under förutsättning att gödslingen sker på lämpligt sätt på lämplig mark ger en konventionell gödsling med N/ha ett tillväxttillskott på i genomsnitt cirka 15 m³sk/ha , enligt Skogsstyrelsen.8 Den kvävegödslade arealen uppgick i hela landet till knappt 200 000 ha/år när det gödslades som mest . 8 Direktiv – nya allmänna råd för kvävegödsling av skogsmark, , 2006. Ökad virkesproduktion SOU 2006:81 142 Kvävegödsling har dock haft en tämligen ringa omfattning. har omkring 20 000 25 000 ha kvävegödslats , främst inom storskogsbruket i norra och . Bara små arealer (cirka 50100 ha ) har kvävegödslats i , enligt . Produktionseffekter av gödsling Kvävegödsling anges av flera bedömare vara den åtgärd som ger snabbast produktionsökning. beräknar att om 100 000 ha gödslas så ökar virkesproduktionen med 1,5 miljoner m³sk/ha och år. Skogforsk har gjort beräkningar som pekar på produktionseffekter i samma storleksordning.9 Nuvarande bestämmelser Vilka och hur stora arealer skog som gödslas avgörs av en mängd samverkande faktorer som t.ex. ekonomiska överväganden och miljömässiga hänsyn. Gödsling av skogsmark regleras också i lagstiftningen, i första hand i skogsvårdslagen och . är ansvarig myndighet både för 30 § Skogsvårdslagen och samråd enligt 12 kap. 6 § avseende skogsbruksåtgärder (exv. Det innebär att båda lagarna ofta är tillämpliga när det gäller kvävegödsling. Samrådsparagrafen är generellt utformad och gäller alla verksamheter och åtgärder som kan komma att väsentligt ändra naturmiljön, men det krävs att verksamheten ska nå en viss nivå för att paragrafen ska bli tillämplig (som praxis brukar arealen 50 ha gödsling inom en brukningsenhet nämnas). Skogsvårdslagens föreskrifter däremot anger vissa preciserade skyldigheter som finns vid skötsel av all skog. Kvävegödsling och eventuell lagring av gödselmedel betraktas av som miljöfarlig verksamhet. Kommuner är i detta sammanhang tillsynsmyndighet och bör därför höras. I föreskrifterna till 30 § skogsvårdslagen anges att det inte är tillåtet att gödsla skogliga impediment större än 0,1 ha. Vidare 9 Skogforsk, Redogörelse nr 1, 2004. SOU 2006:81 Ökad virkesproduktion 143 anges att skador till följd av skogsbruksåtgärder ska undvikas eller begränsas: I eller invid hänsynskrävande biotoper. För växt- och djurarter som enligt beslut är rödlistade. På samma sätt ska hänsyn tas till spelplatser för tjäder samt till växt- och djurarter som är ovanliga inom regionen. På mark och i vatten. Gödsling ska således utföras så att skador på miljön undviks eller begränsas. I Allmänna råd för användning av kvävegödselmedel på skogsmark, som utkom , uttrycks dåvarande syn på användningen av kvävegödsel i skogsbruket. 10 Dessa allmänna råd var inte knutna till någon bestämmelse i skogsvårdslagen. Vid utformningen av föreskrifterna till 30 § skogsvårdslagen 1993 valde att knyta råden till denna paragraf. Syftet med de nuvarande allmänna råden var och är att de ska leda till att riskerna för oönskade effekter minimeras. Med oönskade effekter avses här: Försurning av vatten och mark. Kväveutlakning och kraftigt förhöjda halter av oorganiskt kväve i ytvatten. En riskabelt stor uppbyggnad av markens kväveförråd. Utslagning eller störning av hotad flora/fauna. Gällande allmänna råd innehåller allmänna begränsningar beträffande tidpunkt för spridning, skyddszoner, områden inom vilka gödsling ej bör ske, marktyper som ej bör gödslas, anpassning inom oenhetliga områden samt begränsning när det gäller användning av olika gödselmedel. Det finns även begränsningar när det gäller kvävegödsling inom olika delar av landet. I de allmänna råden ställs bl.a. sju grundkrav på bestånden för att de ska vara lämpliga att gödsla. Dessa riktlinjer är till för att minska riskerna för att oönskade effekter ska uppkomma och är aktuella även utifrån dagens kunskap, enligt . 11 Enligt ovan nämnda allmänna råd ska föreskrifterna, enligt , tolkas så att gödsling inte bör ske i närheten av 10 SKSFS 1991:2. 11 Direktiv – nya allmänna råd för kvävegödsling av skogsmark, , 2006. Ökad virkesproduktion SOU 2006:81 144 sjöar och vattendrag. Gödsling bör inte ske på bördiga marker och inte heller på lavdominerade marker. Vidare bör gödsling inte ske i med hänsyn till det atmosfäriska nedfallet. beslutade om ett projekt med syfte att ta fram nya allmänna råd för kvävegödsling. De nya allmänna råden är, enligt projektets direktiv, tänkta att träda i kraft inför fältsäsongen 2007. Behovet av nya råd motiveras av med att ny kunskap har tillkommit sedan de nu gällande råden skrevs, att det atmosfäriska nedfallet av försurande ämnen har minskat och att skogens nyttjande har intensifierats. 8.5.4 Dikning Olika typer av dikning och regelverk för dessa I skogliga sammanhang skiljer man på nydikning, dikesrensning, skyddsdikning och restaureringsdikning. Markavvattning eller nydikning innebär att varaktiga diken tas upp i ett tidigare odikat område. Markavvattning får enligt 11 kap. 13 § inte ske utan tillstånd av . I större delen av upp till Bergslagen råder ett principiellt förbud mot markavvattning (14 §). Förbudet syftar till att hindra att ny mark tas i anspråk för dikning. Dispens medges om det finns särskilda skäl. Höjd skogsproduktion kan räknas till särskilda skäl i detta sammanhang. Normalt ges dispens för kompletterande åtgärder i tidigare dikade områden.