sou · GUB345d2 · 2007-01-01 00:00:00 — Det ser lite olika ut... En kartläggning av den offentligt finansierade kulturen för barn Tänka framåt, men göra nu Så stärker vi barnkulturen SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Omslag: Typisk Form designbyrå beslutade regeringen att tillsätta en aktions- grupp för barnkultur. , verksamhetsledare för i tillsattes som ordförande. Ledamöter i aktionsgruppen är , kommunalråd i , , barnkulturarbetare, , Zargam Asadi kommunalråd i , förbundsdirektör , , Per kulturchef i , Alireza Afshari barn- och ungdomskonsulent, och , då kulturchef i , folkhögskolerektor i , som ledamöter. och är sekreterare i kommittén. an- ställdes som utredare den 1/12 2004 till 30/6 2005. Syftet med kommittén är att lämna förslag på hur barnkulturens ställning kan stärkas. Enligt direktiven ska Aktionsgruppen genom- föra en kartläggning av barnkulturen i (Dir. 2004:117). Kartläggningen ska omfatta barnens offentliga miljöer och gälla samtliga konstarter, olika kulturinstitutioner samt radio och TV i allmänhetens tjänst. Aktionsgruppen för barnkultur överlämnar nu sin första del- rapport. Den innehåller resultatet av den kartläggning av barn- kulturen i som genomfördes . Barn och barnkultur ett nedslag i ....................... Styrning och finansiering av barnkulturen ..................... De kulturpolitiska målen.............................................. De nationella målens genomslag i statliga myndigheter........ Statliga myndigheter på skolområdet ..................................... Myndigheten för skolutveckling ................................. 2.3.3 Nationella satsningar på kultur och skola................... Offentliga medel till barnkultur.............................................. Barn och medier ........................................................ Public service: Radio och TV för barn.................................... Kunskapsutveckling om barn och medier............................... Organiserade kulturaktiviteter för barn och unga ............ 4.4.2 Fler studietimmar i estetiska ämnen ............................ Spridning över landet.................................................... 4.4.4 Ungt deltagande i studieförbunden ............................. 4.5.1 Kultur för samiska barn och unga................................ Kultur på tornedalsfinska ............................................. Kultur på finska............................................................. 4.5.6 Kulturverksamhet för barn och unga med judisk 4.5.7 Statligt stöd till nationella minoriteter ........................ Funktionshindrade barns tillgång till kultur .......................... 4.6.1 Statligt stöd för ökad tillgänglighet till kultur ............ 4.6.2 Projekt för att öka delaktigheten ................................. Barnbibliotek i omvandling .......................................... 5.2.2 Museernas barnverksamhet i siffror .......................... Museipedagogiken i fokus .......................................... 5.2.4 Styrning av de statliga museerna................................ 5.2.5 Nationellt uppdrag på museiområdet........................ 5.2.6 FUISM museipedagogernas förening .................... Förskolan och skolan............................................................. 5.4.4 ....................Den nationella utvärderingen av skolan 5.4.6 ..utvärdering av lärarutbildningen 6.1.3 .....................................Barnböcker från hela världen 6.1.5 ...........................Böcker för funktionshindrade barn 6.1.7 .............................................................En bok för alla 6.2.3 .........................................Professionell film för barn 6.2.4 .............Regionala resurscentrum för film och video 6.2.8 Textning och syntolkning av svensk film på bio, Teater och musikteater .......................................................... Professionell teater för barn....................................... Regionala och lokala teatrar ....................................... Exempel från olika län ................................................ Nationella uppdrag på teaterområdet ........................ Forskning om barnteater............................................ 6.3.13 Ny dramatik för barn.................................................. Professionell dans för barn......................................... för barn och unga .................................. Nationellt utvecklingsprogram för dans i skolan...... 6.4.10 Handlingsprogram för dansen ................................... Professionell musik för barn ...................................... Barnmusik på skiva ..................................................... 6.6 Folkets hus och parker........................................................... 6.7 Arkitektur och fysisk miljö ................................................... Arkitektur i förskolan och skolan.............................. Aktörer med inriktning på arkitektur och barn ........ Handlingsprogram för arkitektur i skolan ................ Var finns konsten? 7.1Forskning med anknytning till förskola, skola och 7.1.1 Forskarutbildning för lärare .................................... 7.1.2Lärarhögskolor med forskning om kultur och 7.1.3 Forskning inom pedagogikämnet ........................... 7.1.4Forskningsgruppen för estetiska ämnen och 7.2 Forskning med anknytning till kulturpedagogik................. Film- och mediepedagogik ...................................... Drama- och teaterpedagogik ................................... Musei-, arkiv- och kulturarvspedagogik ................. Barnkulturforskning utanför det pedagogiska fältet Film-, teater-, konst- och musikvetenskap................ Medie- och kommunikationsvetenskap..................... De konstnärliga högskolorna ..................................... Kulturpolitisk forskning saknas................................. Andra aktörer inom barnkulturforskningen ........................ Hur når forskningen ut? I finns en stark känsla för barnkulturen. Här finns en stor barnboksutgivning och en stolt barnteatertradition, här satsas mycket pengar på kultur jämfört med i många andra länder. Många engagerade människor arbetar med barnkultur och många bra projekt startar . Men det är inte tillräckligt. av barnkulturpolitik borde man kunna vänta sig ett mer strategiskt arbete, med en tydlig röd tråd mellan mål, uppföljning och utveck- ling. , förskolans och skolans läroplaner och de kulturpolitiska målen säger att alla barn – oavsett kön, funktions- hinder, geografiskt hemvist, föräldrars födelseland, minoritets- tillhörighet, ekonomiska förutsättningar – alla barn har rätt att utvecklas till sin fulla potential. Och vi har kommit överens om att kulturen och skapandet är en viktig väg för att nå dit. Men med den återkommande uppföljning som görs är det omöjligt att se vad vi har uppnått. Underlaget är för litet, frågorna för få, de viktiga detaljerna finns inte med. Och nästan ingen frågar barnen vad de tycker eller vad de själva gör. Det saknas också en levande diskussion om innehållet i barn- kulturen. Det går inte att luta sig tillbaka och säga att man har uppfyllt det kommunala målet om barnen har fått gå på en konsert eller en teaterföreställning . Man måste också ta reda på om det gav barnen en upplevelse. Om kulturen bidrog till att uppfylla våra högt ställda mål om demokrati, yttrandefrihet och utveckling av det enskilda barnet. Här behövs fortfarande mycket forskning. Vi har medvetet valt att basera kartläggningen på de kontinuer- liga mätningar och uppföljningar som görs på nationell nivå av barns kulturvanor och förskolans, skolans, kulturinstitutionernas och det fria kulturlivets insatser på barnkulturområdet. Det har vi gjort av flera skäl: Sedan kulturpolitiken i sin nu- varande form formaliserades har det inte gjorts någon stor faktainsamling och kartläggning av hur det ser ut på hela barn- kulturområdet – inom samtliga konstarter. Barnkulturgruppen, som var knuten till , kom ut med rapporten och kulturen 1978, arbete. Men den rapporten innehåller inte något större siffermaterial utan är snarare en beskrivning av hur barnkulturen är organiserad och vilka frågor som man borde ta itu med för att stärka barnkulturen. För oss har det alltså inte funnits ett samlat siffermaterial att följa upp. Med de resurser som stod till vårt förfogande var det inte möjligt att starta stora nya faktainsamlingar och vi valde därför att följa det som står i våra direktiv, nämligen att kartläggningen kan baseras på befintligt analysmaterial. Men det viktigaste skälet är att vi på det här sättet tydligt har kunnat se hur de ambitiösa nationella målen för barnkulturen följs upp. Välvilja är inte tillräckligt. Barnkulturen förtjänar en profes- sionell hantering – från mål till förverkligande! Aktionsgruppen för barnkultur har genomfört en kartläggning av nuläget för barnkulturen i . Vi har i första hand baserat kartläggningen på befintligt material, t.ex. nationell kulturstatistik, regleringsbrev och årsredo- visningar från statliga institutioner och myndigheter på kultur- området samt SOU:er, rapporter och forskning som rör barn och kultur. Vi har också haft kontakt med företrädare för myndigheter, kommuner, landsting, organisationer och kulturinstitutioner för att samla in synpunkter och kompletterande uppgifter. Med barnkultur menar vi kultur för, med och av barn . Vi har koncentrerat oss på verksamhet som helt eller delvis finansieras med offentliga medel. Kartläggningen tar upp fem huvudområden: De strukturella förutsättningarna för barnkulturen: Vilka nationella mål finns för barnkulturområdet? Hur arbetar man för att för- verkliga och följa upp målen på nationell, regional och i viss mån, lokal nivå. Hur ser finansieringen av barnkulturområdet ut? Hur ser ansvarsfördelningen ut – nationellt, regionalt och lokalt. Barns och ungdomars kulturvanor: Vad vet vi om barns kulturvanor . En sammanställning av statistik och annat material. Vad har barn för möjligheter att själva skapa: Vilken räckvidd har kommunala kultur- och musikskolor, barnkulturcentra, studieför- bund m.fl. Hur ser stödet till barns egna kulturföreningar ut? Hur ser det offentliga kulturutbudet för barn ut? Här har vi ställt upp resultaten konstområde för konstområde för att få en överblick över det offentligstödda kulturutbudet för barn inom scenkonst, film, arkitektur, litteratur, musik, public service-TV och -radio samt på kulturinstitutioner som museer, arkiv och bibliotek. tar vi också med förskolan och skolan och redogör för hur långt man har kommit med satsningarna på att integrera kulturen i skolans vardag. Vilken forskning finns om barn- och ungdomskultur? Aktions- gruppen har gjort en rundfrågning till universitet och högskolor om aktuell forskning med anknytning till barn- och ungdoms- kultur. När det gäller de strukturella förutsättningarna för barnkulturen ser vi att det finns mycket kvar att göra. De nationella mål som finns på området (, de kulturpolitiska målen och läroplanerna) bryts inte ner till uppföljningsbara mål och uppdrag i myndigheternas regleringsbrev. Det saknas en tydlig samordning mellan uppdrag som gäller barns eget skapande och medel att fördela till verksamhet som bedrivs regionalt och lokalt. Den nationella uppföljningen på barnkulturområdet är bristfällig och ger inte svar på om verksamheten leder till de resultat man har förväntat sig. I vissa regioner och kommuner bedrivs dock ett väl strukturerat mål- och uppföljningsarbete. Barns och ungdomars kulturvanor är otillräckligt stu- derade. De undersökningar som görs (Barnbarometern, Kulturbarometern och Mediebarometern) innehåller ett mycket litet material om barns och ungas eget skapande. Huvuddelen av frågorna i de intervjuundersökningar som ligger till grund för sta- tistiken handlar om kulturkonsumtion. Undersökningarna ger inte heller tillräckliga svar på frågan om huruvida ekonomiska för- hållanden, föräldrars utbildning, geografiskt hemvist m.m. styr barns kulturvanor. Det är också svårt att se eventuella åldersbundna mönster eftersom statistiken bygger på ett mycket litet underlag och svaren delas in i grova åldersgrupper. När det gäller barns möjligheter att skapa själva har vi valt att enbart beskriva verksamheter som är offentligt finansierade och som finns i någon större omfattning. Vi har inte haft möjlighet att samla in exempel på verksamheter som bedrivs i liten skala, kanske bara på en ort eller i en skola eller förskola. Avsnittet baseras helt på uppgifter om studieförbunden, de kommunala kultur- och musikskolorna samt de kommunala barnkulturcentra som finns runtom i landet. Mycket kort kan vi sammanfatta att förutsätt- ningarna för barn att ta del av sådan verksamhet skiljer sig åt beroende på bostadsort, föräldrarnas utbildning, i vilken skola eller förskola barnen går och i viss mån även beroende på föräldrarnas ekonomi. Det offentliga kulturutbudet för barn skiljer sig också åt beroende på var i landet man bor. När det gäller länsinstitutionerna (teatrar, länsmusik, museer) finns det stora skillnader i hur stor del av verksamheten som riktar sig till barn och hur man arbetar med utbudet till barn. Det finns också stora skillnader i utgivning mellan olika konst- arter. gavs det ut 468 svenska böcker i förstautgåva för barn och unga. Antalet skivor med nyskriven musik för barn som gavs ut gick att räkna på ena handens fingrar. På film- området är det nya, svenska utbudet också litet. En grupp som har stor betydelse för barns möjligheter att möta kulturen är de regionala konsulenter som finns i vissa län inom film, teater, bibliotek, dans, slöjd och konst. Hur mycket kultur som når barnen beror också i hög grad på hur kommunerna är organiserade: finns det barnkultursamordnare eller kultursekreterare med ansvar för att förmedla kontakter mellan kulturliv och skola, har tillräckligt många barnbiblio- tekarier för att kunna bedriva uppsökande verksamhet och hur ser fortbildningsmöjligheterna ut för verksamma inom barnkultur- området? Forskningen på barnkulturområdet är svag och splittrad. Inom vissa ämnen finns så få forskare att det inte kan uppstå några stimu- lerande forskningsmiljöer. Många forskare arbetar ensamma och har inga möjligheter att utbyta tankar och idéer. Barnkultur- forskningen har svårt att hävda sig inom många ämnen. Barnkulturområdet är stort och låter sig inte ringas in så lätt. Vi har samlat ett antal faktorer som är viktiga för att barns och ungas rätt till kultur ska kunna tillgodoses: Tillgång till ett kulturellt utbud av hög kvalitet: böcker, scen- konst, film, museer, bibliotek m.m. Mångfald i utbud och verksamheter. Möjligheter att få utveckla sin egen skapande förmåga – i för- skolan, skolan och . Utbud och verksamhet anpassad till barn i olika åldrar. Genusperspektiv: vilka hinder/möjligheter finns det för flickor och pojkar att delta i olika verksamheter? Tillgänglighetsperspektiv: vilka hinder/möjligheter finns för barn att delta i kulturlivet, beroende på funktionshinder, eko- nomi, geografisk hemvist eller språklig/kulturell bakgrund. Möjligheter för barn och unga att påverka både utbud och egna aktiviteter på kulturområdet. Utbildade vuxna, t.ex. lärare, bibliotekarier, museipedagoger och kulturpedagoger. Stimulerande miljöer – inomhus och utomhus. Ekonomiska resurser för ordinarie verksamhet och utvecklings- projekt. Effektiv organisation: samarbete mellan olika aktörer på barn- kulturområdet – lokalt, regionalt och nationellt, uppföljnings- bara mål för verksamheten, strategiskt formulerade uppdrag m.m. För att kunna ge en djupare beskrivning av hur väl de här fak- torerna tillgodoses på olika håll i landet räcker det inte med att utgå från befintliga undersökningar och analyser. Det skulle kräva både nya faktainsamlingar och fler kvalitativa studier. 1Barn och barnkultur ett nedslag i Den här kartläggningen handlar i första hand om vilka offentliga insatser som görs för att barn och unga ska få möta och utöva kultur – i skolan och på sin fritid. Men för att sätta in de insatserna i ett sammanhang inleder vi med en kort beskrivning av hur barns verklighet ser ut i . Enligt ska vi ta hänsyn till om barns möjligheter till eget skapande eller deltagande i kulturlivet påverkas av kön, ekonomisk eller etnisk bakgrund, geografisk hemvist eller eventuellt funktionshinder. Vi börjar därför med en generell beskrivning av var barnen bor, hur många som tillhör familjer med svag ekonomi osv. Var bor barnen? Det finns nära 2 miljoner barn i . av dem bor i fyra områden i landet: i , 20 pro- cent i , i Östra och i . I betänkandet Barns och ungdomars välfärd (SOU 2001:55) kon- stateras att barn i har en hög materiell standard. Men många barn lever trots detta i familjer där de ekonomiska marginalerna är små, dvs. familjerna kan inte få fram kontanta medel för oförutsedda utgifter. Professor , vid univer- sitet, har i sin forskning fått fram siffror på att av barnen lever i familjer med en ekonomisk stan- dard under miniminivån (siffran är ). Barn och barnkultur ett nedslag i med låg ekonomisk standard är störst i storstäder och högst i , där den ligger på över 33 procent.1 Hur många har utländskt ursprung? av barnen är födda utomlands eller har för- äldrar som båda är födda utomlands. Barn med utländsk bakgrund bor framförallt i större städer. Den största koncentrationen finns i och i , utanför . I har 40 pro- cent av barnen utländsk bakgrund och i är det . Cirka 117 000 barn tillhör någon av de fem nationella minori- teterna. Sverigefinnar är den största gruppen med ca 90 000 barn och ungdomar. Siffror kring funktionshinder får ses som en grov uppskattning. Definitionerna på olika funktionshinder varierar, och även hur funktionshindren registreras. Eftersom olika funktionshinder får olika konsekvenser när det gäller barns möjligheter att delta i kulturlivet kan det ändå vara intressant att ta med siffror här. Enligt siffror från fanns det så här många barn mellan i med olika funktionshinder : Autism: 1 500 2 300 Synskada: 2 200 Talfel: 7 000 Rörelsehinder: 7 000 Hörselskada: 8 800, varav 3 500 gravt hörselskadade eller döva Utvecklingsstörning: 8 000 Den ojämförligt största gruppen är barn med läs- och skrivsvårig- heter. Av skolbarnen beräknas 5 ha svårare läs- och skrivsvårigheter och räknar man in barn med lättare läs- och skriv- svårigheter stiger siffran till 20 procent.2 1Uppgifterna är hämtade ur rapporten och knapp ekonomi, 2005. 2Källa: LSS- och hjälpmedelsutredningens betänkande Hjälpmedel, SOU 2004:83. Barn och barnkultur ett nedslag i Barn är aktiva kulturkonsumenter. TV dominerar vardagskonsum- tionen stort. Många lyssnar på radio och främst på de kommersiella musikkanalerna. Bokläsningen toppar i småbarnsåldern – av 3 8-åring- arna läser eller blir lästa för i hemmet. Läsningen går ned med stigande ålder och redan i tonåren är det färre än hälften som har läst en bok . Men av ung- domarna ser på TV – och i genomsnitt . Medieutbudet har exploderat . Massor av TV- och radiokanaler, reklam-TV för barn, Internet, dataspel, video och DVD, mobiltelefoner – allt är en påtaglig del av barns vardag. Barn är också flitiga kulturutövare – de dansar, sjunger, skriver låtar, ritar, syr kläder, lajvar, filmar och spelar teater. Men vi vet all- deles för lite om det. De kulturvaneundersökningar som görs av bl.a. innehåller få frågor om eget utövande – och frågorna speglar en föråldrad syn på vilka kulturaktiviteter som finns. genomför aktionsgruppen en enkätundersökning i samarbete med , där barn från Barnombuds- mannens kontaktklasser (från åk 4 t.o.m. åk 3 på gymnasiet) får svara på frågor om sitt eget skapande och kulturkonsumtion – både i skolan och . kommer också en rapport från SCB, med material ur levnadsvaneundersökningarna, , som bland annat berör barns och ungdomars kulturvanor. De flesta barn i bor i städer eller tätorter. , professor på i , studerar barns lekmiljö och hur barn och föräldrar ser på den. I intervjuer med tolvåringar har hon fått fram svar från barnen om vad de tycker om och vad de oroar sig för. Barnen efterlyser: parklek med personal, naturområden och områden med affärer. Barn och barnkultur ett nedslag i oroar sig för hänsynslösa bilister, brist på övergångsställen, sociala problem i ett område och nedskräpning och klotter. Föräldrarna har blivit oroligare för att låta barnen gå hem själva från skolan eller vara ensamma hemma. Björklid har jämfört siffror från olika år om hur barn får gå ensamma till skolan. fick av 7 9-åringarna i gå ensamma till skolan. hade siffran sjunkit till . Barn tillbringar en stor del av sin vakna och aktiva tid i barnomsorg eller skola. av alla 4 5-åringar är inskrivna i förskolan. Alla över sju går i skolan – ofta med påföljande fritids för de mindre barnen. Allt mer av barnens tid är styrd av vuxnas plane- ring. Med tanke på att barn tillbringar så stor del av sin tid i förskolan och skolan är det anmärkningsvärt att det inte finns några regler för hur utemiljön ska se ut. Det är fullt tillåtet att starta skolor och förskolor som inte har tillgång till någon gård. Och de gårdar som finns får se ut nästan hur som helst – och gör det också. Barn i har rätt att säga och tycka vad de vill. Barns rätt till medbestämmande lyfts fram i många mål och styrdokument – men hur ser det ut i praktiken? Får barn verkligen vara med och yttra sig i viktiga frågor som rör dem? Och har samhället ett intresse av att fördjupa sin kunskap om barn och barnfrågor? , forskare vid och Tema Barn i och , från har tillsammans gjort studien kommer barnen in? Barn i politik, vetenskap och dagspress. (tidsstudier .) Forskarna har letat efter hur barn och barns frågor speglas i det offentliga samtalet och har gått igenom första- sidesnyheter i , ämnen för doktorsavhandlingar samt , med nedslag . Med barn avses i studien barn från 0 till . publicerades nära 4 000 utred- ningar i . Nästan en tredjedel av dem kom under 1990- Barn och barnkultur ett nedslag i av utredningarna är relaterade till barn, men har de barn- relaterade utredningarna minskat sin andel. En tredjedel av de barnrelaterade rapporterna handlar om skolan. Andra teman är barnpornografi, familjeekonomi, adoptioner och ungdomsbrott. Det finns nästan inga utredningar som handlar om barns fritid eller barnkultur. kom däremot ett antal utredningar som hand- lar om barn och barns möjligheter att påverka. Flera är relaterade till , som ratificerades av 1990 och Barn- ombudsmannen, som inrättades 1993. Ett utmärkande drag för de utredningar som kom är att föräldrar och för- hållandet mellan barn och föräldrar nästan inte finns med i de utredningar som handlar om barns inflytande. 2Styrning och finansiering av barnkulturen Barnkulturområdet styrs inte av lagar – bortsett från biblioteks- lagen som reglerar skol- och folkbiblioteken och läroplanerna som styr skolan och förskolan. De övriga gemensamma styrdokument som finns på nationell nivå är de nationella kulturpolitiska målen och . Man kan säga att det är de gemensamma överenskommelser vi har i samhället där barns rätt till kultur beskrivs. Därför har vi valt att titta närmare på hur just dessa styrdokument implementeras och följs upp på olika nivåer i sam- hället. Vi har valt att lägga särskild vikt vid den nationella nivån efter- som man där lägger grunden till att barn i hela landet får likvärdiga möjligheter till eget skapande och deltagande i kulturlivet. Man bör inte underskatta statens roll som förebild när det gäller satsningar på barnkultur.