sou · GUB375 · 2007-01-01 00:00:00 — att det ställs särskilda krav på de lärosäten som bedriver lärarutbildning att i sina årsredovisningar mera utförligt redogöra för hur genus- och jämställdhetsfrågor behandlas i utbildningens olika delar så att varje student når utbildningsmålen. att Myndigheten för skolutveckling får i uppdrag att ta fram ett handledarmaterial för så kallade lokala lärarutbildare i hur genus- och jämställdhetsrelaterade frågor kan hanteras under lärarstudenternas verksamhetsförlagda utbildning. I arbetet med att ta fram detta material bör myndigheten öppna upp för samverkan med några lärosäten och till dem knutna regionala utvecklingscentra. Vi lämnar också en rad rekommendationer till de lärosäten som bedriver lärarutbildning. Rekommendationerna har sin grund dels i de erfarenheter som finns inom delegationen, dels i den undersökning som vi har gjort och som redovisas i betänkandet. Delegationen rekommenderar de lärosäten som bedriver lärarutbildning att: i arbetet med pedagogisk utveckling och högskolepedagogisk utbildning av lärare, särskilt beakta fortbildning och kompetensutveckling i genusteori och jämställdhetsrelaterade frågor. som en del av arbetet med kompetensförsörjning, vid nyrekrytering av undervisande personal till lärarutbildningen efterfråga och prioritera genusteoretisk och genuspedagogisk kompetens. se över hur genusteori och jämställdhetsfrågor hanteras i utbildningens olika delar, i såväl det allmänna utbildningsområdet som de olika inriktningarna, så att varje student når kunskapsmålen. SOU 2006:75 Sammanfattning 17 utvecklar en grundkurs och en fördjupningskurs i genuspedagogik om 10 poäng vardera som kan läsas som breddnings och fördjupningsspecialiseringar inom ramen för programmet. se över hur genus- och jämställdhetsrelaterade frågor hanteras i de verksamhetsförlagda delarna av utbildningen. Vår delegation är sammansatt av personer från olika delar av förskolans värld. Vi har hjälpts åt så gott vi kunnat för att lämna så bra förslag som möjligt. När vårt arbete närmar sig slutet är vi dock mer otåliga och frustrerade än nöjda med vad vi kommit fram till. Vi skulle kunna göra så mycket mer om vi haft på oss! Särskilt gäller det de slutsatser som kan dras av det arbete som bedrivits runt om i med stöd av de projektmedel som vi fått förtroendet att dela ut. Med mer tid hade vi kunnat dra så mycket fler och bättre underbyggda slutsatser om vad som fungerar och vad som inte fungerar i det praktiska pedagogiska jämställdhetsarbetet. Trots denna frustration känner vi ändå en tillförsikt; vi tror att detta arbete kan föras vidare av andra. Vi föreslår att Myndigheten för Skolutveckling får i uppdrag att slutföra arbetet med projekten, men vi utgår också från att projekten kan bli en fantastisk kunskapskälla för dem som arbetar med forskning och utveckling på förskolepedagogikens område. Vi har också sett hur flera projekt redan förändrat arbetet i barngrupperna genom den spridning de fått, inte minst regionalt. Delegationen för jämställdhet i förskolan upphör i och med detta betänkande och det avslutande arbete som återstår. Vi har initierat en mängd projekt, dragit en hel del slutsatser från dem och formulerat dessa och våra förslag i betänkanden. Vi önskar att vi hade hunnit längre framförallt när det gäller analysen av de projekt vi initierat, men vi inser att vårt viktigaste uppdrag har varit att sätta igång. Det viktiga, svåra arbetet för en jämställd förskola görs i barngrupperna, på föräldramötena, i skolledningarna och i utbildningen av barnskötare, förskollärare och rektorer. Det arbetet kommer att pågå länge . Vi är stolta över att vi fick vara med så här långt. 19 1 Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria Förskola av den svenska modellen representerar såväl ett barnpedagogiskt som ett könspolitiskt projekt. Den har motiverats genom 1900-talshistorien på olika sätt, allt ifrån för barnets och uppfostrans skull vid seklets början till det första steget i ett livslångt lärande vid dess slut. Förskolan formulerades som ett modernitetsprojekt, som innefattade en stark tilltro till möjligheten att skapa en bättre barndom och ett bättre samhälle genom pedagogik och uppfostran. Barnen var framtiden, och den skulle utformas genom upplysning och kunskap. Involverat i utvecklingen av förskoleprojektet i dess olika former, initierades yrken avpassade för detta pedagogiska och sociala arbete med de yngsta barnen och deras familjer. En professionaliseringsprocess med särartsförtecken tog form, som bland annat inkluderade att utveckla utbildningar för arbete i förskola. Det var dock inget självklart att det behövdes utbildning inom detta område. Varför skulle det behövas utbildning för att ta hand om barn? Kunde inte kvinnorna detta? De verksamma har här fått bekämpa föreställningar som att det kvinnor kan inom detta område, det kan de framför allt av naturen. Det är inget som man förvärvar. Det är natur. Och det är knutet till kvinnlig natur. Detta har inneburit ett stort hinder för rekrytering av manlig arbetskraft till området, men framför allt varit ett stort hinder för att tydliggöra vad utbildning för kunskapsfältet består av och varför den är nödvändigt. Förhållandet mellan stat och familj, mellan föräldrar och barn samt mellan kvinnor och män har förändrats genom etableringen av en generell och tillgänglig förskola. Detta gör att förskolefältet öppnar för ideologiska och politiska motsättningar relaterade till köns- och jämställdhetsuppfattningar. Konsensus har dock under de senare decennierna förelegat kring utbyggnaden av en förskola som riktar sig till alla barn och som baseras på skattefinansiering Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria SOU 2006:75 20 samt har en hög grad av tillgänglighet och likvärdighet. I internationell jämförelse har en väl utbyggd barnomsorg som inbegriper av förskolebarnen mellan åldrarna och i stort sett alla barn i åldrarna ().1 Förskola och skola är mycket betydelsefulla, och normativa, institutioner som i alla dimensioner av sin verksamhet förmedlar värden och normer som relaterar till såväl kön, som klass och etnicitet. Institutionerna har ålagts ett stort ansvar för att stödja och möjliggöra jämlikhet, såväl vad gäller kön, som klass och etnicitet. Förskolan och skolan formar, de möjliggör vissa positioner och relationer, samt hindrar andra. Förskolans och skolans jämställdhetspraktik skall dock gestaltas i en kontext som i sig representerar traditionella könsmönster och samhällelig könsordning, med hierarkisering av kön och könssegregerade ansvars och arbetsområden. 1.1 Förskolans institutionella föregångare Det aktuella begreppet förskola, och motsvarande verksamheter, har haft många institutionella föregångare. Det har funnits ett flertal former av institutioner riktade till de yngsta barnen i samhället fram till dess att förskola etablerades som institution och som det samlande begreppet . De tidiga formerna var socialt segregerade och rekryterade barn och familjer med olika social och ekonomisk ställning, medan institutionen förskola representerar en förskola för alla. En kort presentation av föregångarna får inleda. med dess filantropiska strömningar initierades ett flertal olika former av barn- och tillsynsinstitutioner för de yngsta i samhället. Mönstren för dessa hämtades ursprungligen från bland annat och . Dessa institutioner var framför allt inriktade på omhändertagande av barn som saknade tillsyn genom de förändringar som industrialisering och en påbörjad urbanisering inneburit. Bland de institutionsformer som etablerades kan nämnas småbarnsskola, barnasyl och barnkrubba.2 introducerades kindergarten inspirerad av Fröbelpedagogiken. Denna fick senare sin svenska motsvarighet i 1 , statistik (2005). 2 (2000). SOU 2006:75 Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria 21 barnträdgården. Därmed fick ett pedagogiskt barn- och uppfostransprojekt, ett kulturellt moderniseringsprojekt, sin början. Detta skulle komma att få ett mycket stort inflytande över konstruktionen av ett fält för pedagogik och omsorg om yngre barn. Det var influerat av upplysningsprojektet och företrädare som (1712–1778) och (1746–1827) samt, för pedagogikens utformning, i synnerhet av (1782–1852). Tilltron till utbildning, pedagogik och uppfostran var uttalad. En bättre värld och en bättre barndom skulle kunna formas genom uppfostran och pedagogik och genom institutioner för små barn. Genom barnen skulle hemmen och föräldrarna nås. Genom hembesök och mammamöten skulle påverkan nå hemmen, och den som uppfattades viktigast av alla att utbilda, att modernisera, det vill säga modern. Genom föräldrautbildning , inriktad på mammorna, och barnpedagogik skulle framtiden och ett bättre samhälle skapas. kring 1900-talets mitt fördes en aktiv diskussion och kamp om småbarnsinstitutionernas berättigande, deras inriktning och omfattning. Var det de institutioner som var inriktade på tillsyn eller de som syftade till barnpedagogik som skulle stödjas? Skulle satsningen göras på deltidsverksamhet som korttidsbarnträdgård och lekskola, eller på heltidsinstitutionerna daghem, storbarnkammare och heltidsbarnträdgård? var den vanligaste anledningen till att barnet placerades på fosterhem att modern förvärvsarbetade. Var det inte ett hem som var det viktigaste för barnen? Var det inte bättre att barnen var i ett Hem, om än i andras, som i fosterhem eller kanske familjedaghem? Skulle inte den ensamstående mammans barn, som utgjorde flertalet i såväl fosterhemmen som i barnkrubban och det tidiga daghemmet ha det bättre i ett riktigt hem? Och skulle moderns arbete utanför hemmet verkligen uppmuntras och stödjas genom institutioner som tog hand om barnen? Det var och är en diskussion som i högsta grad är relaterad till kön och till klass- och könsrelationer, till frågor om kvinnans roll och kvinnans plats i samhället.3 Debatten har sina aktuella motsvarigheter i en pågående diskussion om barnomsorg i och i välfärdsstaten.4 Verksamheter som småbarnsskola och barnasyl upphörde, eller övergick i andra beteckningar och . Heltidsinstitutionen barnkrubba kom att ersättas av 3 (1996); m.fl. (1938), (1982). 4 Esping (1999); ; Knijn & Weckwer (2005); (2002). Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria SOU 2006:75 22 daghem . Begreppet kindergarten förekom endast , medan den svenska formen barnträdgård har en längre historia och återfinns som del i namnet till exempelvis till de första seminarierna och yrke, tidskrift och yrkesorganisation (till exempel barnträdgårdsledarinna, sedermera barnträdgårdslärarinna). Barnträdgården i formen heltidsbarnträdgård, och med den tyska beteckningen folkkindergarten, utgör den huvudsakliga modellen för den form av verksamhet som kom att leva vidare genom förskolan.5 statliga utredning från kommittén för den halvöppna barnavården, daghem och förskolor rubricerade sitt slutbetänkande Daghem och förskolor6, som markerade att det förelåg två olika typer av institutioner med skilda ambitioner och funktioner, vilka rekryterade barn med olika sociala och familjemässiga villkor. barnstugeutredning förde fram begreppen heltids- och deltidsförskola7 och blev förskola en integrerande beteckning för något som utvecklades till den svenska modellen, en unik kombination av omsorg och pedagogik, vilken vände sig till alla barn oavsett familjevillkor. Modellen återfinns, med nationella variationer, även i övriga nordiska länder, medan den vanligare bilden internationellt är en tydlig uppdelning av institutioner för tillsyn respektive för barnpedagogik. 1.2 Aktörer i ett kvinnligt könsmärkt område Förskolan och dess institutionella föregångare har varit ett arbetsfält för kvinnor med olika bakgrund och kompetens. Diakonissor, systrar, barnsköterskor, barnträdgårdsledarinnor med flera har arbetat inom dess olika verksamhetsformer. Förskolan representerar ett i det närmaste totalt kvinnligt könsmärkt område. Män var länge helt otänkbara i verksamheten, även sedan utbildningarna öppnats för män, och den könsneutrala yrkestiteln förskollärare antagits lockade det få. Inträdeskrav som förpraktik och färdigheter i sång och pianospel markerade både ett köns- och klassurval. /68 fanns det till exempel totalt två manliga lärarkandidater och tidigare hade sammanlagt tre utbildats inom förskollärarutbildningen, påpekar och 5 (1990). 6 SOU 1951:15. 7 SOU 1972:26. SOU 2006:75 Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria 23 i sin dokumentation över den verksamhet som de varit med om att skapa.8 Beteckningen barnträdgårdsledarinna byttes till barnträdgårdslärarinna. 1955 togs den kvinnligt könade beteckningen bort och yrkesnamnet blev förskollärare. En könsmässig stängning har karakteriserat förskolefältet, som har skapats och upprätthållits av såväl inomgruppsliga som samhälleliga diskurser och strukturer. Gruppen barnskötare har utgjort ungefär hälften av verksamheternas personal. På avdelningar för de allra yngsta barnen har de utgjort flertalet. Barnskötargruppen har varit stor, men är förhållandevis mycket litet synliggjord. Historieskrivningen kring förskolan har dominerats av förskollärarnas perspektiv9 och den har också haft fokus på denna grupps professionaliseringsprocesser. Detta kan relateras till de olika gruppernas sociala och kulturella bakgrund och ställning, till barnskötarnas svagare röst i historien och den muntliga yrkeskulturen. Det kan även relateras till hur förskolan initierats och etablerats, där förskollärarna i hög grad varit de drivande aktörerna och de som framträder i dokument från förskolehistorien . 1.2.1 Pedagoger – med lojalitet och identitet i projektet är formulerad och framdriven av olika yrkesföreträdare i starka nätverk nationellt och internationellt.10 Detta har, även efter att staten och kommunerna tagit över ansvaret för verksamheterna, haft stor betydelse för förskoleyrkena och förskolans utveckling. Det tidiga förskole/barnträdgårdsprojektet drevs av en mycket lojal och solidarisk kvinnogrupp. De hade en tydlig identitet i sitt projekt. De ägde projektet. Detta gav både förskolans första generationer av pedagoger och deras efterföljare, genom de yrkestraditioner av självständighet och tolkningsrätt som de övertagit, en helt annan relation till verksamheterna, än den som var möjlig för dem som gått in i statligt och kommunalt styrda och formulerade verksamheter. skriver i en tillbakablick: Bland de förskolans pionjärer som bör hedras spelas en i jämförelse med många andra yrkeskategorier särskild effektiv roll av förskol8 (1993). 9 (1996). 10 Hatje (1999); (1996), (1992); (1991). Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria SOU 2006:75 24 lärarna själva. De har inte bara väntat på utan i stor utsträckning varit ledande för en modern utbildning, enligt min mening betydligt mer lyhörda för både barnens och samhällets behov än de mer av traditionsarv bundna lärarkårerna för de högre åldersstadierna.11 innefattade allianser med betydelsefulla aktörer, tillskapandet av utbildningar och social stängning gentemot näraliggande fält. Det senare innebar att lyfta fram vad förskolan som fält stod för, och tydliggöra att det var något som inte de närmaste fälten, det vill säga familj/hem och skola vare sig kunde, förstod, eller representerade. Professionaliseringsprocessen innebar att skillnader och även motsättningar till de maktfulla grannarna, familj och skola, byggdes in i konstruktionen. Förskolan representerade något annat. Den framhävde sin syn på barn, kunskap, lärande och vad som var viktigt att veta och utvecklade en praktik som motsvarade detta, vilken representerade en kvalitativt annorlunda läro- och utvecklingsmiljö än skolans. Förskolan har skrivits fram som en viktig gemensam erfarenhet för alla barn. Den formulerades som ett betydelsefullt tillskott i barndomen för alla, oavsett kön, klass, kulturell och etnisk bakgrund . Den var barnet, uppfostran och saken (under första generationsfasen ) och gemensamhetsfostran (under andra generationsperioden 1930-1970-talen) som stod i fokus under förskolans långa etableringsfas.12 Professionaliseringsaktörerna synliggjorde detta av barnträdgård, senare storbarnkammare, senare förskola, behövande barn och familj, särskilt moder, samt utvecklade omfattande pedagogiska praktiker kopplade till denna nya barndom. 1.2.2 Särartsprofessionalisering i vidgat rum Omsorgs-, vård- och pedagogyrkena för de yngre barnen konstruerades i praktiken i hög grad av kvinnor för kvinnor. Kvinnor uppfattades vara de som hade de vårdande och bildande förmågorna, i ett socialt differentierat mönster. De bildande förmågorna tillskrevs framför allt den borgerliga kvinnan, som ansågs ha förutsättningar för de många moraliskt relaterade uppgifter som utvecklades inom vård, utbildning och omsorg. Med begrepp som andlig moder i den tidiga barnträdgårdsrörelsen och samhällsmoder 11 (1982), sid.16. 12 (1998); (1990). SOU 2006:75 Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria 25 i framställning, öppnades legitima vägar till uppgifter för denna grupp av kvinnor, mellan det privata och det offentliga livet.13 Den centrala dimensionen i kvinnligheten, som den beskrevs och formulerades, var moderskapet och detta utvidgades genom de nya uppgifterna i småbarnsinstitutionerna till ett större område än de egna barnen och det egna hemmet. Hatje beskriver det i termer av särartsfeministisk professionalisering.14 Normalisering och moralisering präglade de flesta av de institutioner som växte fram under filantropins höjdpunkt under mitten och slutet av 1800-talet.15 Detta innefattade en strävan mot ökad ordning och kontroll, för ett gott handhavande och mot godtycklig behandling av barn. En sådan ambition är kännetecknande för förskolans verksamhet, såväl i den tidiga historien som i nutida verksamheter. Till denna ambition kopplas rådgivning och att föra mot det rätta, i nutida former som deltagarsamtal och åtgärdsprogram. I kraft av sin kulturella sociala ställning och sitt samhälligt överordnade klasshabitus, om än underordnade könshabitus, kunde pionjärgrupperna formulera en moralisk normativ uppgift, som förts vidare i mer sekulariserade former till dagens yrken. Kvinnorna använde hemmet som argument och metafor vid konstruktionen av nya fält och . Institutionerna framställdes som hemlika, och många kom också i sina beteckningar att kopplas till begreppet hem: som daghem, fritidshem och så vidare. Såväl i förskola som i skola, fick kvinnorna benämningar som associerades till hem och familj: som till exempel tant, fröken, skolmostrar, skolfaster och skolmamsell.16 Denna hemassociation innebar ett hinder i professionaliseringsprocessen och underlättade den begränsade ersättning för arbetet och dåliga löneutveckling som kännetecknar yrkesfältet. I hem arbetar man ideellt. Hemmets position förändras dock kraftigt under 1900-talet.17 Dess starka symbolvärde som utnyttjades vid etablerandet av institutionerna genomgår en dramatisk förändring och devalvering . Kvinnors förändrade positioner i hem och samhälle mellan 1880– 1940 har av kvinnohistoriker beskrivits med den belysande titeln: Rummet vidgas – kvinnors väg ut i offentligheten.18 För för13 (1974); (1976). 14 Hatje (1994). 15 Donzelot (1997). 16 (2004). 17 Hochschild (1997). 18 (2002). Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria SOU 2006:75 26 skolans förstagenerationspionjärer vidgades rummet i högsta grad, men vägen ledde dock inte helt in i offentligheten. De utvecklade visserligen nya fält mellan hem/familj och skola, nya utbildningar, nya uppgifter och yrken. stannade och agerade de inom det vidgade, för offentligheten mindre synliga, och även mindre kontrollerade, rummet. Detta är delvis historia när det gäller svenska villkor, men det präglar mycket av det förskole/barnomsorgsarbete som återfinns i det nuvarande . Det tillhör inte det offentliga rummet.19 Detta påverkar i högsta grad villkoren för dem som arbetar inom fältet. 1.2.3 Femokrater, föräldrar och liberalfeminister , med bland annat , vidareutvecklade förskoleidén och sammanlänkade den med andra samhälleliga projekt och pådrivande grupper. För etableringen av fältet och den fortsatta professionaliseringen blev detta avgörande. Betydelsen av de svenska feministernas engagemang och lobbyverksamhet för en kvalitativ, generell och tillgänglig förskoleverksamhet/barnomsorg, framhålls i en jämförelse mellan barnomsorgsmodeller i och Sverige.20 Olika gruppers, föräldrars, kvinnliga politikers och administratörers och inte minst pedagogers kamp för denna fråga sammanföll.21 Politiken utformades såväl av krav ovanifrån, som underifrån. Föräldrars demonstrationer med kraven: Ropens skalla, daghem åt alla, möttes av stöd från kvinnliga politiker. I flera länder, med som tydligt exempel, blev frågan om samhälleligt engagemang för barnomsorg en feministisk fråga med stöd från många håll. Den drevs av feminister såväl utanför som innanför organisationer. Det var en fråga främst för liberal- och socialistfeminister, det var inte radikalfeministernas fråga påpekar (1995). Betydelsen av samverkan mellan feministiska aktioner underifrån och fackföreningarnas stöd, främst från LO även om det också var tveeggat,22 svagt och sent,23 samt stödet från femocrats inom den politiska och administrativa byråkratin har 19 (2002). 20 (2005). 21 (2005). 22 (1998). 23 (1982). SOU 2006:75 Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria 27 varit av avgörande betydelse för konstruktionen av den svenska modellen. Begreppet statsfeminism har angetts som ett kännetecken för den svenska välfärdsstaten.24 Det betecknar i definition feminism uppifrån i form av jämställdhet mellan könen och socialpolitiska åtgärder, samt en feminisering av yrken som är relevanta ur ett välfärdsstatligt perspektiv.25 Statsfeminismen har varit avgörande för förskolan som formell struktur och som välfärdsstatlig åtgärd för jämställdhet. Jämställdhet som informell struktur knuten till den inre verksamheten i förskolan, har i sin tur varit avhängig av en aktivism som kan betecknas som skolmyndighetsfeminism .26 Det har funnits en skolmyndighetsfeminism inom institutioner som , och fackliga lärarorganisationer. Jämställdhetsarbetet har styrts och formulerats från dessa institutioner och myndigheter. Projekt har utarbetats, medel och nätverk har anförskaffats. Styrdokument som har fått stor betydelse för verksamheten27 har utformats och implementerats på regional och lokal nivå. I skolmyndighetsfeminismen har jämställdhetsfrågorna haft stark aktualitet ända . Jämställdhetsfrågan övertog då en mer dominerande position än den mer tydligt dominerande jämlikhetsfrågan. Aktörer inom myndigheterna har arbetat samman med aktörer utanför, som exempelvis forskargrupper, för att driva frågor om ökad och säkrad jämställdhet. Det är på central nivå som detta engagemang tagit sig tydligast uttryck. Studier redovisar däremot ett svalare intresse för frågorna på och lokal nivå.28 Bristande kunskap - och dålig förberedelse genom lärarutbildningen för att arbeta med värdegrundsfrågor, inklusive jämställdhet, redovisas i flera studier.29 24 (1988); (2001). 25 (1988), sid. 153. 26 (2002). 27 Se exempelvis den nationella utvärderingen: (2004). Förskola i brytningstid, rapport 239. 28 (1996); Odelfors (1996); Vallberg (1992); Vallberg (1998). 29 Exempelvis Frånberg (2006); Havung (2006). Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria SOU 2006:75 28 1.2.4 Centrala formativa arenor – de könssegregerade utbildningarna För påverkan av det som kallas den kvinnliga möjligheten inrättades och seminarier för barnträdgårdsledarinnor och uppfostrarinnor i många länder, såväl i som i . Seminarierna visade stor likhet i sin utformning. Undervisningen var förknippad med arbete i barngrupp. Så som kvinnors och mäns vardagsliv och arbetsområden var köns- och klassuppdelade , så var även kunskaps- och lärandeformerna såväl köns- som klassrelaterade. Teori och de stora tankarna var förbehållna och tillskrivna det manliga, närmare bestämt högre klassers manlighet.