sou · GUB38 · 2007-01-01 00:00:00 — En utvidgning av förvaltningsområdet skulle enligt utredaren innebära en statushöjande åtgärd för finska språket. Invandrare och nationella minoriteter anför att det finns intresse och behov hos enskilda sverigefinnar att utvidga nuvarande förvaltningsområde för finska språket till att omfatta även Stockholms- och . Vidare konsta- teras att det finns en befintlig finskspråkig verksamhet och finsk- språkig personal i många av kommunerna och att dessa således har viss beredskap för att hantera ett utvidgat förvaltningsområde på både kort och lång sikt. Enligt utredaren finns det goda möjligheter för att erbjuda förskola och äldreomsorg helt eller delvis på finska. Utredaren anför att det finns viss finskspråkig personal finns även i de kommunala förvaltningarna och att kommunerna även bör kunna samarbeta för att kunna erbjuda en kostnadseffektiv verk- samhet. Minoritetsmedier och minoritetsmediepolitik i På uppdrag av Styrelsen för psykologiskt försvar har , medieforskare vid , genomfört en omfattande kartläggning av svenska minoritetsmedier samt en beskrivning av minoritetsmediepolitiken (En kartläggning. Mino- ritetsmedier och minoritetsmediepolitik i , Styrelsen för psykologiskt försvar, , 2005). Det övergripande syftet med studien var att kartlägga de minoritetsmedier som produceras i samt deras produktions- och institutionella villkor. I kart- läggningen inkluderas tryckta medier (tidningar och tidskrifter), radio- och tv-medier samt IT-medier. Med institutionella villkor avses i studien huvudsakligen de sätt varpå statlig (och i en del fall andra institutioners) politik både möjliggör och begränsar deras verksamhet. I detta avseende riktas det i studien särskild fokus på såväl statens minoritets- och integrationspolitik som de delar av statens allmänna mediepolitik som har konsekvenser för minori- tetsmediernas verksamhet. Det angivna syftet med studien pre- ciseras med följande delsyften: 1. Att genom systematiskt upp- sökande arbete ta fram en katalog över befintliga aktiva minori- tetsmedier, som för varje medium anger kontakt- och produktions- uppgifter samt kortfattad information om huvudsakligt innehåll. Att göra en genomgång och grov analys av de delar av statlig (och även andra institutioners) politik som har konsekvenser för minoritetsmediernas existens och verksamhet. Härvidlag fokuseras särskilt på såväl statens minoritets- och nuvarande integrations- politik som delar av statens allmänna mediepolitik. Invandrare och nationella minoriteter komprimerad bakgrund till det mångetniska genom en genomgång av befolkningens etniska sammansättning samt minori- teternas situation. Att utifrån den framtagna kunskapen göra en grov analys av de fyra medielandskapen (tryckta, radio-, tv- och IT- medier) med särskild fokus på institutionella aspekter, det vill säga de sätt varpå statlig (och även andra institutioners) politik både möjliggör och begränsar minoritetsmediernas verksamhet. Det anges att förhoppningen är att studien genom denna fokus skall kasta ljus över frågan om hur och i vilken utsträckning staten genom sin politik förvaltar sitt offentliga ansvar för den etniska integrationen i landet. I studien har över 370 medier på cirka 40 språk kartlagts. Det har emellertid legat utanför studien att göra en djupgående analys av hur minoritetsmedierna fungerar. Syftet har heller inte varit att vare sig kartlägga hela press-, radio-, tv- och IT-medielandskap eller analysera deras funktionssätt. I studien sägs därför att det inte varit möjligt att göra annat än en grov analys av minoritetsmedier- nas relativa position inom de landskap som de delar med andra medier som inte produceras av eller riktas till minoriteter. Trots detta anges det att det framkommit indikationer på en del makt- obalanser samt rättvise- och andra problem som präglar både funk- tionssättet inom minioritetsmedielandskapen och förhållandena mellan minoritetsmedier och andra medier. Den enda egenskap som enligt studien delas av minoritetsmedier är att de riktar sig till en publik som föreställer sig själv som en specifik gemenskap som delar en specifik etnisk tillhörighet. I övrigt uttalas att minoritetsmedier kännetecknas av stor variation. De kan rikta sig till lokala, nationella eller transnationella publiker, produceras i ursprungs- eller värdländer, ha sitt ursprung i kom- mersiella, ideella, offentliga, kommunala eller andra organisationers initiativ, inta rollen som språkrör för en etnisk gemenskap eller uppfatta sig själva som oberoende och kommersiella institutioner, produceras i minoritetsspråket, värdlandets språk, eller en kombi- nation av dessa, rikta sig till migrantgenerationen, till de nya gene- rationerna, eller till olika generationer inom en etnisk gemenskap, innehållsmässigt prioritera information eller underhållning, även om dessa ofta kombineras, innehållsmässigt fokusera ursprungs- landet, lokala, nationella eller diasporaiska kontexter, eller alla dessa, samt inta ett segregerande, etnocentriskt perspektiv eller uppfatta sig själva som ett mångkulturellt samhälles institutioner. Invandrare och nationella minoriteter Enligt studien finns det ingen artikulerad, sammanhållen, mino- ritetsmediepolitik i . Däremot finns det en rad målförkla- ringar, stödformer och åtgärder, vars föremål är minoritetsmedier. Enligt den bedömning som görs är stödformerna ojämnt fördelade mellan medietyperna i det att det finns statligt stöd på de tryckta minoritetsmediernas område, men inget motsvarande på eter- mediernas. För de tryckta medierna uttalas det att utbudets fördelning efter språk i stort sett motsvarar landets mångetniska sammansättning. Flest publikationer finns på svenska, 72 stycken, men över två tredjedelar är på två eller fler språk. Det andra största språket är finska, 31 stycken. Därefter kommer arabiska, persiska, engelska och spanska, med emellan tio och elva tidskrifter vardera, följt av kurdiska, turkiska och bosniska med åtta, sju respektive fem stycken tidskrifter vardera. Det finns fyra publikationer på benga- liska respektive polska och tre på samiska respektive serbiska. Slutligen följer 25 språk som är representerade med endast en-två tidskrifter. De tryckta mediernas utgivningsorter är enligt studien fördelade på elva län men starkt koncentrerade till storstadslänen , 66 stycken, och , 62 stycken. Det redovisas att omkring en tredjedel av de tryckta medierna har uppgett att de får någon form av stöd för sin utgivning. De bidragsgivare som förmedlat stöd till flest publikationer är , 24 tidskrifter, via ett riksförbund, sju stycken, , sex stycken, kommuner, fem stycken, och studieförbund. Det anges att ytterligare elva bidragsgivare var- dera gett stöd till mellan en och tre publikationer. Två tredjedelar av de tryckta medierna uppgav att de inte hade några anställda. Av utredningen framgår att de flesta tryckta medierna är låg- frekventa: kommer ut med fyra nummer och med sex nummer . Endast elva av de 136 publika- tionerna kommer ut en gång eller oftare. Upplage- storleken sägs variera avsevärt bland de 136 publikationerna, från 100 exemplar till 400 000 exemplar. Största delen av tidskrifterna anges dock vara koncentrerade på tre specifika upplageintervaller: av tidskrifterna har en upplaga på 100 600 exemplar, en upplaga på 1 000 2 999 exemplar och en upplaga på 4 000 4 999 exemplar. Invandrare och nationella minoriteter I presstödsförordningen (1990:524), bilaga 2, och Presstöds- nämndens föreskrifter (KRFS 1997:13 och 2002:1), bilaga 4 och 5, finns bestämmelser som bl.a. reglerar språk, upplaga och sprid- ningsområde för att en dagstidning skall kunna bli berättigad till presstöd. I presstödsförordningen föreskrivs att en dagstidning skall ha ett innehåll som i huvudsak är skrivet på svenska och att den i huvudsak skall distribueras inom landet. Bestämmelserna kompletteras av föreskrifter där det sägs att av innehållet skall vara skrivet på svenska och 90 pro- cent av upplagan skall distribueras inom landet. För dagstidningar som vänder sig till språkliga minoriteter finns det emellertid en undantagsbestämmelse från dessa regler. Bestämmelsen, som åter- finns i 2 kap. 11 § presstödsförordningen, föreskriver att en tidning vars text inte i huvudsak är skriven på svenska skall i fråga om rätt till driftsstöd likställas med dagstidning, om tidningen uppfyller övriga i 1 kap. 6 § angivna förutsättningar för dagstidning, vänder sig till språkliga minoriteter i , har sin huvudredaktion i och till av den abonnerade upplagan är spridd i . Med riksspridning avses enligt bestämmelserna i presstöds- förordningen att huvuddelen av upplagan avsätts i minst hälften av blockregionerna utanför utgivningsregionen och i olika delar av landet. En blockregion definieras i förordningen som ett geo- grafiskt område som framgår av bilaga till förordningen. Av bilagan till förordningen framgår att det finns 70 stycken blockregioner. Vad som avses med riksspridning preciseras i föreskrifter. Där sägs att kravet att huvuddelen av upplagan skall avsättas i minst hälften av blockregionerna utanför utgivnings- regionen och i olika delar av landet innebär att av den skall avsättas på sådant sätt. Vidare föreskrivs det att minst 50 exemplar skall avsättas i respektive blockregion. För lågfrekventa dagstidningar (en dagstidning som normalt utkommer med ett eller två nummer ) gäller enligt press- stödsförordningen bl.a. att den skall ha en abonnerad upplaga på minst 2 000 exemplar och att dess totalupplaga skall till över- vägande del vara abonnerad. Av Presstödsnämndens föreskrifter framgår att kravet att en lågfrekvent dagstidnings totalupplaga skall till övervägande del vara abonnerad innebär att den till skall vara abonnerad. Invandrare och nationella minoriteter I presstödsförordningen finns en bestämmelse om begränsat driftsstöd för dagstidningar med redaktionellt innehåll på finska. Begränsat driftsstöd kan lämnas för en dagstidning vars utgivnings- ort är , , eller kommun, om tidningen uppfyller samtliga förutsättningar för allmänt driftsstöd utom den om högsta täckningsgrad och om tidningen, trots att den till övervägande delen är på svenska, har ett redaktionellt innehåll som till är skrivet på finska. Driftsstöd i särskilt fall kan lämnas för en tidning som inte i huvudsak distribueras inom , om den uppfyller övriga i 1 kap. 6 § angivna förutsättningar för dagstidning, om tidningen i huvudsak distribueras till svenskspråkiga personer utomlands, har sin huvudredaktion i , uppfyller övriga förutsättningar för allmänt driftsstöd och behöver stödet för att utgivningen skall kunna upprätthållas. 6.3.4Inhämtade synpunkter på bestämmelserna om driftsstöd m.m. I samband med ett kommittésammanträde bjöd kommittén in fem föredragshållare med erfarenheter av minoritetsmedier, se bilaga 9. Vidare har kommittén skickat ut en enkät i vilken kommittén efterfrågat synpunkter på hur bestämmelserna om driftsstöd förhåller sig till behovet av driftsstöd för dagstidningar som riktar sig till invandrare och nationella minoriteter. Kom- mitténs sekretariat har även haft kontakter med företrädare för tidningar som publicerar nyhetsmaterial på andra språk än svenska. I detta avsnitt sammanfattas de uppgifter som i dessa sammanhang lämnats till kommittén. Tidningen har en finskspråkig sida en gång i sin ordinarie upplaga. Tidningen har uppgett att bakgrunden till beslutet att ha en finskspråkig sida är bl.a. att det finns en mycket stor andel finskspråkiga invånare i med omnejd. Dessutom är det finska språket erkänt som officiellt mino- ritetsspråk. Tidningen ser sin satsning som en demokratisk service till sina finskspråkiga/tvåspråkiga läsare. Enligt tidningen är den finskspråkiga sidan en mycket omtyckt service, men tidningen konstaterar att kostnaden för tjänsten är hög. Kostnaden för den finskspråkiga sidan, inklusive frilansmedarbetare och tryckning, uppgick till . Enligt tidningen är det tveksamt Invandrare och nationella minoriteter om det finns resurser att upprätthålla denna extra service till deras tvåspråkiga läsare. Tidningen har därför föreslagit att ett extra presstöd för denna typ av verksamhet införs som finansiellt stöd för produktionen. har inkommit med en översikt över intäkter och kostnader för materialet på finska/meänkieli som tidningen publicerar, se tabell 6.9. Tidningen har uppgett att utgivnings- området är blandat trespråkigt, varför det varit svårt att ange något exakt belopp för de intäkter som är hänförliga till flerspråkigheten i tidningen. Tidningen har därför valt att göra en skattning som bygger på att av annonsintäkterna respektive 15 pro- cent av intäkterna från abonnemang och lösnummer inflyter tack vare flerspråkigheten. Enligt tidningen är emellertid en alldeles för hög siffra sett till annonsmängden på de finska sidorna. Tidningen har ändå valt denna siffra på grund av att finskspråkig- heten i viss mån bedöms generera annonser till de svenskspråkiga sidorna. Intäkter totalt, kr Kostnader totalt, kr Journalister finska/meän kieli Frilans finska/meän kieli Grafiska finska/meän kieli Övriga kostnader (distribution, fordon, hyra, förbrukning, revision TS-mätningar) Invandrare och nationella minoriteter Skillnaden mellan intäkter och kostnader, exklusive avskrivningar och finansiella kostnader, uppgick till -för . Vidare har inkommit med synpunkter på be- stämmelserna om driftsstöd i presstödsförordningen och Press- tödsnämndens föreskrifter. Vad tidningen därvid anfört finns återgivet i avsnitt 3.2. har i uppdrag att ge stöd till kulturtidskrifter. Dessutom har ett anslag för stöd till de nationella minoriteternas språk och kultur, som också omfattar stöd till kulturtidskrifter. En övergripande prioritering för är att främja mångfald och mångkultur i kulturlivet. har därför uppgett att synpunkterna begränsats till dessa områden. När det gäller dagstidningsbegreppet har anfört att det möjligen skulle kunna vara aktuellt att ge ut en dagstidning för invandrare och nationella minoriteter med lägre periodicitet än ett nummer och med ett innehåll som är av dagstidningskaraktär. har pekat på proble- matiken att vid en sådan lösning särskilja dagstidningar från tid- skrifter. Vidare har anfört att det i sammanhanget är proble- matiskt att det krävs att av innehållet skall vara skrivet på svenska och har ifrågasatt om det överhuvudtaget måste vara ett krav att någon del av innehållet ska vara skrivet på svenska. Enligt skulle det kunna räcka med kravet att av upplagan skall distribueras inom landet. Enligt presstödsförordningen (1990:524) inryms inte en tidning som normalt kommer ut med ett eller två nummer och vars redaktionella innehåll till övervägande del är inriktat på avgrän- sade intresseområden eller delar av samhället under dagstidnings- begreppet. har anfört att många av de tidningar som tillhör denna kategori faller in under tidskriftsstödet samt har pekat på att det skulle kunna uppstå en gränsdragningsproblematik mellan dagstidningar och tidskrifter för det fall tidningarna har en aktuell nyhetsförmedling inom nämnda områden. har bedömt att många dagstidningar för invandrare och nationella minoriteter ges ut/kommer att ges ut som gratis- tidningar. har inte bedömt frågan om kravet i presstödsförordningen och presstödsnämndens föreskrifter om att upplagan skall vara betald behöver ändras för att bättre anpassas till de förhållanden som gäller för tidningar som riktar sig till invand- rare och nationella minoriteter. Invandrare och nationella minoriteter I presstödsförordningen anges att med redaktionellt innehåll avses hela tidningsinnehållet, mätt i spaltmeter, under ett kalender- år med undantag av annonsandelen och andelen egna annonser. Vidare anges det i presstödsnämndens föreskrifter att såsom eget redaktionellt innehåll anses inte redaktionellt material som efter bearbetning av det redaktionella innehållet i en annan tidning åter- ges i olika versioner i editionerna eller tidningarna. Enligt kultur- rådet kan det antas att nyhetsmaterialet i dagstidningar som vänder sig till invandrare och nationella minoriteter mer eller mindre kommer att vara översättningar av annat nyhetsmaterial till det aktuella språket. Det kan därför enligt finnas en poäng med att lätta på ifrågavarande bestämmelser för dagstidningar som vänder sig till invandrare och nationella minoriteter. har anfört att det finns några orimligheter i regel- verket när det gäller tillämpligheten på minoritetstidningar. För samisk del är det enligt inte rimligt att minst 90 pro- cent av den abonnerade upplagan skall vara spridd i , eftersom en tidning på nordsamiska utgiven i sannolikt skulle ha fler norska än svenska samer som abonnenter. Vidare har ifrågasatt relevansen av kravet på täckningsgrad för tidningar som har läsare över hela landet, eller i vart fall stora delar av landet. Enligt är kravet på abonnerad upplaga på 2 000 exemplar alldeles för högt och har i detta sam- manhang pekat på att en finsk tidning hade 3 000 abonnenter trots ett befolkningsunderlag på 450 000 personer. har avslutningsvis anfört att det nuvarande regel- verket kanske inte bör anpassas för att omfatta minoritetstidningar. I stället skulle det enligt kunna vara mera ända- målsenligt att ta reda på hur förutsättningarna ser ut för mino- riteterna, eftersom förhållandena sannolikt skiftar mycket mellan de olika minoriteterna. Enligt skulle det troligen behövas särskilda lösningar för produktion och annat och kultur- rådet har anfört att de övriga nordiska länderna har särskilda stöd- ordningar för minoritetsmedier. menar att minoritets- medierna är ett viktigt instrument för att bevara andra kulturer och andra språk, men också för att underlätta integrationen i . Ur allmän demokratisk synvinkel är det enligt också viktigt för minoritetsgrupperna att kunna hålla sig informerade om skeendena i samhället. anser att kravet i före- skrifter att tidningens primära uppgift skall vara den reguljära Invandrare och nationella minoriteter allmänna nyhetsförmedlingen måste vara inriktat på tidningens målgrupp. Verket har därför föreslagit att ett tillägg görs i bestäm- melsen på så sätt att bestämmelsen får följande lydelse (tillägget här kursiverat): den reguljära allmänna nyhetsförmedlingen, som är relevant för tidningens målgrupp, skall vara tidningens primära upp- gift. Vidare har verket föreslagit ett tillägg till bestämmelsen om att nyhetsförmedlingen inte ämnesmässigt får begränsas annat än av tidningens geografiska spridningsområde och av händelsers och skeendens aktualitet: Tidning på annat språk än svenska kan ha en ämnesmässig inriktning, som följer av att tidningen för sin målgrupp utgör komplement till svenskspråkiga eller andra tidningar och att dess målgrupp har behov av att få sådan kompletterande nyhetsförmedling på det egna språket. Slutligen har verket föreslagit en ändring av bestämmelserna om att en dagstidning skall ha ett innehåll som i huvudsak är skrivet på svenska och att av innehållet skall vara skrivet på svenska. Verket förslår att det i stället skall föreskrivas att en dagstidning skall vara skriven på språk som förstås av dess läsare i . har också inkommit till kommittén med all- männa synpunkter kring presstödet. Verket har anfört följande. grundläggande betydelse för läsarnas samhälls- orientering genom allmän nyhetsförmedling är viktig för alla grupper av samhällsmedborgare, men dagstidningar är inte tillgäng- liga för alla. För personer utan vana att ta till sig skriftlig informa- tion blir i stället allmän nyhetsförmedling genom etermedier av desto större betydelse. För personer som inte kan läsa på majo- ritetsspråket blir tillgången till tidningar tryckta på andra språk särskilt viktig. Det är inte möjligt för verket att ta närmare ställning till de olika reglerna om upplagegräns för olika nivåer av presstöd. Däremot är det önskvärt att presstöd och övrig mediepolitik utformas så att möjligheten att publicera medier med motsvarande innehåll som dagstidningar på andra språk än svenska förbättras. Mediestödet bör utformas med utgångspunkt från att flertalet människor har behov av nyhetsförmedling på ett språk man väl förstår. För personer som tillhör nationella minoriteter är tillgång till nyhetsförmedling på modersmål ett önskat komple- ment till svenskspråkig nyhetsförmedling. För språkgrupper där många är ovana att tillägna sig skriven information är tillgång till information på förstådda språk via etermedier desto viktigare. För personer, som inte kommit långt med sin inlärning av svenska språket, är tillgång till nyhetsförmedling på andra språk än svenska Invandrare och nationella minoriteter en förutsättning för delaktighet i samtiden. De flesta personer som invandrat från andra språkområden tillägnar sig efter hand förmåga att ta del av nyheter helt eller tills stor del på svenska. Också sedan svenskkunskapen avancerat finns för många ett visst kvarvarande behov av kompletterande nyhetsförmedling på annat språk än svenska. En tidning på kinesiska, somaliska eller ungerska, som sprids i t.ex. 500 exemplar skulle ha en täckning inom respektive språkgrupp i som kan uppskattas motsvara en upplaga på 200 000 exemplar för en svenskspråkig tidning. För att presstöd och annat mediestöd skall kunna tjäna syftet att främja mångfald och medverka till mer jämlik tillgång till nyhetsförmedling och samhällsinformation måste regler om minsta upplaga och mot- svarande krav anpassas till att de olika språkgrupperna i landet är olika stora. Vid kommitténs sammanträde framfördes att det framför allt är bestämmelser på två områden i presstödsförordningen och Press- stödsnämndens föreskrifter som försvårar för dagstidningar som riktar sig till invandrare och nationella minoriteter att erhålla press- stöd: bestämmelserna om tidningens spridning och tidningsupp- lagans storlek. I presstödsförordningen föreskrivs att den abon- nerade upplagan till skall vara spridd i . Denna bestämmelse försvårar för t.ex. dagstidningar med samer som målgrupp, eftersom samerna också är bosatta i , och . Bestämmelsen hindrar en marknadsföring av tid- ningar utanför gränser, som avsedd målgrupp i kan vara alltför begränsad för att det skall kunna gå att driva tidningen och erhålla presstöd enligt bestämmelserna om upplagestorlek. Vidare anges det i förordningen att med riks- spridning avses att huvuddelen av upplagan avsätts i minst hälften av blockregionerna utanför utgivningsregionen och i olika delar av landet (jfr avsnitt 6.3.3 samt avsnitt 6.3.1 tabellerna 6.6 6.7). In- vandrare är bosatta främst i storstadsregionerna, samerna huvud- sakligen i norr och finnarna i . Det senare gör att invandrare och nationella minoriteter har svårt att uppnå kravet på riksspridning som den potentiella läsekretsen kan vara för begränsad på utgivningsorten för att kunna komma upp i angiven miniminivå på upplagans storlek som anges i regelverket. En annan bestämmelse som diskuterades vid sammanträdet var bestämmelserna i presstödsförordningen och föreskrifter om att huvudinnehållet i en dagstidning måste vara på Invandrare och nationella minoriteter Det framfördes därvid att detta krav är orimligt och att det krävs annorlunda lösningar för de språkliga minoriteterna. Vid sammanträdet framfördes det även att det kan bli invecklat att konstruera särlösningar för invandrare och minoriteter inom ramen för presstödsförordningen till följd av att förhållandena för de olika grupperna skiljer sig markant åt. Ett alternativ som framfördes var att skulle kunna hantera frågor om presstöd till dagstidningar som riktar sig till språkliga mino- riteter och att bedömningar om resursbehov därmed skulle kunna göras från fall till fall. Vid sammanträdet gavs också exempel på de skilda förhållanden som tidningar som riktar sig till invandrare verkar under. Det angavs att dagstidningar som vänder sig till mindre grupper alltid ligger och balanserar på 2 000 exemplar, varför de också ständigt är i farozonen för att erhålla ett minskat eller indraget presstöd.