sou · GUB342 · 2007-01-01 00:00:00 — Verka på samma villkor 7.5.6Arbetsmarknadens parter och lagstiftningen Jämställdhetslagen bygger på att det är den enskilde arbetsgivaren som utifrån egna förutsättningar och förhållanden arbetar för att främja jämställdheten. Det innebär också att det är den enskilde arbetsgivaren som genom rekrytering, externt såväl som internt, ska främja en jämnare könsfördelning. Arbetsgivaren har även skyldighet att se över arbetets organisation och anställningsförhål- landen och anställningsvillkor ur ett jämställdhetsperspektiv, till exempel svårigheter för kvinnor att ta sig tillbaka till arbetet efter föräldraledighet och ojämställdheten när det gäller den ofrivilliga deltiden och de osäkra anställningsvillkoren. I paragraf 2 i jämställdhetslagen står att arbetsgivare och arbets- tagare ska samverka om aktiva åtgärder för att jämställdhet i arbetslivet ska uppnås. Denna samverkansparagraf kan förvirra eftersom arbetslivets parter i vanliga fall förhandlar mot varandra, inte samverkar. Vem har egentligen ansvar för jämställdhetsarbetet? JämO:s utredare skriver i ett mejl att detta nog ska tolkas mest som att det är en rättighet för arbetsta- garna/facken att få samverka i arbetet medan den juridiska skyldig- heten att bedriva arbetet enligt lagen helt och hållet ligger hos arbetsgivaren.48 Trakasserier på grund av kön och sexuella trakasserier inom scenkonsten är en fråga för parterna på scenkonstens arbetsmarknad. I jämställdhetslagen (1991:433) står: En arbetsgivare får inte diskriminera en arbetssökande eller en arbets- tagare genom trakasserier på grund av kön eller genom sexuella trakas- serier. Med trakasserier på grund av kön avses ett uppträdande i arbetslivet som kränker en arbetssökandes eller arbetstagares värdighet och som har samband med kön. Med sexuella trakasserier avses ett uppträdande i arbetslivet av sexuell natur som kränker en arbetssökan- des eller arbetstagares värdighet. JämO kan driva diskrimineringsmål vid anmälningar. I övrigt är JämO en stödjande myndighet, som kan bistå i ett kartläggande och förebyggande arbete. har myndigheten sexuella trakasserier som fokusområde och har tagit fram en kunskapsöver- sikt och ett metodstöd. 48 Mejl från , utredare, , . Verka på samma villkor Som tidigare nämnts har arbetsmarknadens parter samarbetat i arbetet för ökad jämställdhet. Framför allt och Svensk Scenkonst kommit långt i sitt samarbete. Två exempel på samarbetsprojekt är Ledarskapsutbildning inom scenkonsten 2005– 2006 och Trappan i . Bransch- och arbetsgivarorganisationen och har, som nämnts i stycket om Svensk Scenkonst, genomfört ett ledarutvecklings- och mentorprogram för kvinnor som vill bli chefer inom scenkonsten. Projektet finansierades av Framtidens Kultur och . Styrgrupp för projek- tet utgjordes av , ordförande , , vice ordförande , infor- mationschef samt (projektledare). De tolv deltagande kvinnorna representerar teater, dans och musik. Efter att de genomgått utbildningen har kvinnorna bildat nätverket dom1249. Trappan är ett EU-finansierat arbetsmarknadspolitiskt Växtkraft mål 3-projekt med jämställdhetsinriktning i . Trappan beskrivs som ett unikt samarbete kring fort- och vidareut- bildning för musikalartister, skådespelare, dansare, sångare och teatermusiker i . Ledningsgruppen för Trappan består av representanter för arbetsgivare, (som är huvudman för projektet), centrumbildningar, , arbetsförmedling, högskolor och enskilda yrkesut- övande konstnärer. I samarbete med i samarbetar Trappan kring ett projekt om genusper- spektivet i den framtida yrkesrollen. 23–och 14–arrangerade Trappan två seminarier om genus och mångfald med inriktning på upphovsmän och beslutsfattare. Målgruppen var regissörer, dramatiker, dramaturger, scenografer och kostymska- pare inom teater, film och TV. Flera av de jämställdhetsproblem som finns inom scenkonstnärers arbetsmarknad hänger samman med att scenkonstnärers arbets- marknad i stort är en frilansmarknad med stor konkurrens. 49 Se Branschens guide till jämställdhet inom scenkonstområdet, bilaga 6 i detta betänkande. Verka på samma villkor närers arbetsvillkor har diskuterats i flera utredningar och lett till flera arbetsmarkandspolitiska åtgärder. I utredningen 1997:183 Arbete åt konstnärer konstateras att det finns en motsättning mellan arbetsmarknadspolitikens mål och kulturpolitikens mål, men utredaren menar att motsättningen går att överbrygga.50 Kulturpoliti- ken har konstens kvalitet som kärna, arbetsmarknadspolitiken kärna är att hitta nya jobb och motverka långtidsarbetslöshet. Utredaren menar att de två politikområdena borde definiera konst- närernas arbetsmarknad lika. Ett av resultaten av utredningen blev inrättandet av . är en konkretisering av den tredje anställningsfor- men som utredningen 1997:183 Arbete åt konstnärer föreslog. På hemsidan beskrivs så här: är ett bolag, som ägs gemensamt av , Svensk Scenkonst och trygghetsrådet TRS. ger kvalifi- cerat yrkesverksamma frilansande skådespelare en grundanställning. Bolaget har statligt bidrag för sin verksamhet och har som uppdrag att på det offentligt stödda teaterområdet utveckla en ny anställnings- form, som minskar skillnaderna mellan fast anställning och frilansan- ställning.51 I utredningen 2003:21 Konstnärerna och trygghetssystemen beskrivs som en av de framgångsrika innovatio- nerna, både arbetsmarknadspolitiskt och konstnärspolitiskt, under senare år.52 I utredningen finns även en förhoppning om att allian- serna kan vara en väg att lösa en del av jämställdhetsproblemen för frilansande konstnärer. Frilansande skådespelare anställs vid och när de har anställningar vid teatrar så tar de tjänstledigt från alliansen. Anställningen vid är tidsbegränsad. Den som anställs får ett tidskonto på hälften av den anställningstid skåde- spelaren har haft vid statligt stödda institutioner och fria teater- grupper med verksamhetsbidrag från . För anställning finns även ett grundkrav på 50 Arbete åt konstnärer, 1997:183, betänkande av Utredningen om översyn av arbetsmarknadspolitiken i förhållande till konstnärsyrket. Verka på samma villkor minst tolv månaders anställning inom yrket . När skådespelaren är tjänstledig från alliansen för att arbeta inom yrket så stoppas avräkningen av tidskontot och kontot utökas med halva den tid som skådespelaren arbetar inom yrket. vid säger att alliansen inte tar hän- syn till några konstnärliga kriterier vid anställningar.53 Konstnärlig- heten garanteras av de statligt understödda arbetsgivarna som anli- tar skådespelarna. Den som varit anställd mest tid får anställning vid . Vid starten anställdes 30 kvinnliga och 36 manliga skåde- spelare. var antalet kvinnor 33 och antalet män 52.54 De könsneutralt utformade reglerna tycktes alltså gynna män. säger att har diskuterat frågan och funnit att det är svårt att formulera regler som leder till jämn könsfördelning så länge männen efterfrågas mer på arbetsmarkna- den. nyanställdes 27 skådespelare. Bland de nyanställda är 15 kvinnor och 12 män. Dessutom har fyra utbytesskådespelare (som tagit tjänstledigt från en fast anställning för att anställas vid alliansen och frilansa samt ge plats åt en frilansande skådespe- lare vid sin ordinarie arbetsplats) anställts, samtliga kvinnor. Könsfördelningen i alliansen är kvinnor och män. Kvinnorna som fått anställning 2006 har fått det av egen kraft, säger . En justering av reglerna är att alliansen har tagit hänsyn till frånvaro från yrket vid föräldraledighet. För de sökande som hade varit föräldralediga utökades de de fick använda som grund för sitt tidskonto med lika som de varit föräldralediga, upp till . Även grundkravet med tolv månaders anställning kunde i vissa fall uppnås genom att tid för föräldraledighet räknades bort. När någon som är anställd vid alliansen är föräldraledig stoppas avräkningen av tidskontot men det läggs inte till någon tid till kontot. berättar att alliansen haft kontakt med när skådespelare varit föräldralediga och förkla- rat att föräldrapenningen inte ska baseras enbart på den lön som skådespelaren har från alliansen utan att de uppdrag de har för olika teatrar, som är mer välbetalda, även ska räknas in. Grundlönen från alliansen ska vara högre än a-kassan men lägre än den lön skåde- 53Telefonintervju , , . 54Ellefsen , i detta betänkande. Verka på samma villkor spelarna får på institutionsteatrarna. låg lönerna mellan och beroende på ålder. I budgetpropositionen 2006 har regeringen avsatt medel för inrättandet av en dansallians. Formerna för verksamheten har inte fastslagits, men en av utgångspunkterna kan vara det som föreslås av : att Dansalliansen konstrueras på samma sätt som , med tidskonton.55 Kontot ska grundas på anställningstid i yrket vid dansgrupp/teater med konti- nuerligt statligt stöd . ska den sökande ha arbetat inom yrket. skriver att alliansen bör sträva efter en situation där antalet anställda är jämt fördelat mellan könen. Ingen andel bör vara . Om så blir fallet bör en kvotering göras för att uppnå önskad fördelning bland de anställda.56 Vid en telefonin- tervju betonar att detta inte är ett färdigt förslag och att hon inte tycker att kvoteringen kan vara aktuellt förrän allian- sen har uppåt 100 anställda.57 Dansalliansen kommer förmodligen att anställa 15 personer och sedan utöka. Eftersom dan- sen är ett kvinnodominerat område kvinnliga dan- sare kommer det förmodligen inte bli aktuellt att kvotera in kvin- nor i Dansalliansen. Arbetsförmedlingen Kultur är en specialförmedling för dem som har en högre konstnärlig utbildning eller huvudsakligen har ägnat sin yrkesverksamma tid åt ett konstnärligt yrke genom återkommande professionella engagemang och andra aktiviteter som påvisar att den sökande är etablerad inom yrkesom- rådet. De som släpps in på är alltså den grupp som arbetsmarknadsåtgärder inom konstnärliga yrken ska begränsas till. kommer att 2006 publicera en analys av hur deras arbetssökande grupp ser ut, vilka som får jobb, vilka som får åtgärder eller omskolas.58 55Larsson, (2005) En framtida dansallians, bilaga 2 i Får jag lov – ett dansförslag. Förslag till handlingsprogram för den professionella dansen, . 56Larsson (2005), s. 23. 57Telefonintervju , , . 58Telefonintervju , Af kultur, . Verka på samma villkor En strategi inom kulturområdet är att uppmana kulturarbetare att starta egna företag, att bli entreprenörer på den frilansmarknad som scenkonsten och det övriga kulturlivet är samt att hitta nya nischer där deras kunnande efterfrågas. Följande inledande citat ur doku- mentationen från Svenska och Af-Kulturs seminarium Den utvidgade kulturen som hölls i , be- skriver detta förhållningssätt: Det handlar om pengar. Om att öka inkomsten. Att få mer pengar i den egna plånboken. Precis som fick när han gick från att vara anställd till att bli egen . Men för att lyckas måste du ju ha något att sälja. Något som andra är villiga att betala för att få. Du måste kunna marknadsföra dig, du måste kunna ta betalt men kanske viktigast av allt. Du måste veta vad det är du kan som andra är villiga att betala för.59 Det finns fortfarande en uppenbar motsättning mellan arbetsmark- nadspolitiken som stimulerar till en verksamhet som någon vill köpa och det kulturpolitiska mångfaldsmålet som talar om att mot- verka kommersialismens negativa verkningar. 7.6.4ESF-rådet: Stärka individen på arbetsmarknaden Europeiska socialfonden (ESF) är EU:s viktigaste finansiella red- skap för att främja sysselsättning och stimulera tillväxt i medlems- länderna. Svenska är en statlig myndighet med uppgift att förvalta socialfondens program, Växtkraft Mål 3 och Equal, i . De båda programmen drivs i partnerskap med arbetslivets olika organisationer. Socialfondsmedlen i Mål 3 uppgår totalt till för perioden –2006 i . Till dessa ska läggas nationell offentlig så kallad medfinansiering med . Totalt har över 43 500 projekt bifallits. Av de som delats ut till har närmare 500 miljoner gått till kultur- området.60 Projektet , se ovan, är ett exempel på ett kultur- projekt som har fått bidrag från . 59Att ta betalt är inte svårt. Det svåra är att veta vad man kan. Dokumentation från Svenska , och seminarium, Den utvidgade kulturen, på Färgfabriken . Europeiska unionen, Europeiska socialfonden. 60Statistik från Svenska , framtaget till kommittén . Verka på samma villkor Inom programmet Växtkraft Mål 3 startas projekt som ska stärka den enskilda människans ställning i arbetslivet och bidra till tillväxt och ökad sysselsättning. Projekten ska dessutom motverka diskriminering och öka jämställdheten mellan kvinnor och män. Växtkraft Mål 3 omfattar såväl anställda och ensamföretagare som arbetslösa och långtidssjuka. Ledordet för insatserna är kompetens- utveckling. Av den repertoarkartläggning som kommittén gjort, blir det tydligt att scenkonstens institutioner erbjuder manliga konstnärer större möjligheter att arbeta och utvecklas i yrket. Som vi påpekat är det inte alla scenkonstens institutioner som uppfyller jämställdhetsla- gens krav (1991:433). Lagen åsidosätts ibland på grund av särskilda skäl hos institutionerna. Kommittén anser att det är fel väg att gå, det finns inga konstnärliga eller andra hänsyn som gör att man kan sätta lagen på undantag. De statliga scenkonstinstitutionerna bör till exempel vara förebilder som föräldravänliga arbetsplatser. De kan inte premiera att anställda ständigt är tillgängliga, utan måste följa lagstiftningen och underlätta föräldraskap. Vikten av att följa lagstiftningen bör förtydligas i regeringens regleringsbrev till de nationella institutionerna. De statliga institu- tionerna bör ha samma uppdrag som universitet och högskolor, att rapportera de åtgärder som vidtagits för att få en jämnare könsför- delning vid rekrytering och befordran inom organisationen. Dess- utom bör ett konsekvent förebyggande arbete mot sexuella trakas- serier och trakasserier på grund av kön pågå parallellt med att åtgärder vidtas för att öka jämställdheten mellan kvinnor och män. Det är av stor vikt att personer i arbetsledande position tar ansvar för just det förebyggande arbetet mot trakasserier, varför detta ingår i våra förslag till uppdrag till de statliga institutionerna. I alla kreativa yrken och utbildningar tillmäts subjektiva värde- omdömen (såväl positiva som negativa) från överordnade personer stor betydelse. Det ger stort utrymme för ryktesspridning och desinformation gentemot den student eller kollega som eventuellt skulle vilja anmäla ett övergrepp. I den mån någon diskussion förs i frågan så är det kommitténs bedömning att detta mest sker i Verka på samma villkor mindre slutna rum eller i form av skrönor som lämnar stort utrymme för godtycke. Väldigt få åtgärder vidtas som bidrar till en konkret förbättring av situationen. Och när så sker är det oftare i efterhand, när skadan redan är skedd, än så som lagen stipulerar, i förebyggande syfte. Scenkonstens institutioner är för sin verksamhet beroende av att det finns en stor frilansmarknad, med konstnärer och kulturarbe- tare som håller en hög professionell nivå och kan ta korta uppdrag. Kommittén menar att de statliga institutionerna bör ta ett ökat ansvar för frilansarna angående jämställdhet, företagshälsovård och arbetsmiljö. Kommittén menar att resurserna till det fria kulturlivet bör fördelas så att verksamma konstnärer, kvinnor och män, ges goda och lik- värdiga möjligheter till ekonomisk självständighet i ett livscykel- perspektiv. har skärpt kraven när det gäller avtalsenliga löner etcetera för de fria grupperna, vilket kommittén ser som ett steg i rätt riktning. I kapitel 2 föreslår kommittén att regeringen gör de förändringar som krävs i regleringsbrev, så att myndigheten kan kräva att och den nu 2005 föreslagna Dansalliansen ska jämställdhetsintegrera sin verksamhet och återrapportera detta. Kommittén kan med tillfredställelse konstatera att jämställdhetsar- bete drivs av två av de centrala parterna inom scenkonstområdet, och Svensk Scenkonst. Vi hoppas att parterna vill gå från ett läge där det varit möjligt att göra undantag från gällande jämställdhetslagstiftning, till ett läge då arbetsgivarna ska följa den, även om det är en process som tar tid och kraft. Parterna är på väg. Vi kan konstatera att Svensk Scenkonsts fokus på jämställdhets- frågor har betytt mycket för att höja medvetenheten om jämställd- hetsfrågor vid de institutioner som är medlemmar. Ledarskapspro- grammet för kvinnor har varit en i branschen uppskattad och kon- kret åtgärd för förändring. är ett annat projekt Verka på samma villkor där ett jämställdhetsperspektiv läggs på kärnverksamhet, i det här fallet arbetsmarknadsåtgärder. Kommittén skulle gärna se att fler parter tar del av jämställdhetsarbetet, exempelvis SYMF. Därtill är det kommitténs förhoppning att jämställdhetsarbetet i ännu större utsträckning kommer att prägla fackförbundens och arbetsgivaror- ganisationernas kärnverksamhet. Jämställdhetsplanerna kan använ- das ännu mer strategiskt. 2006 har JämO sexuella trakasserier som fokusområde och har tagit fram en kunskapsöversikt och ett metodstöd. Kommittén vill uppmana parterna på scenkonstens arbetsmarknad att ta del av detta arbete och fortsätta att driva på en förändring. Ett gott exem- pel är den halvdagsutbildning på en större institutionsteater i norra om arbete mot sexuella trakasserier som genomförde . Förbundet hade särskilt inbjudits av tea- terledning och lokalt fack att hålla utbildningen.61 Den rådande könsmaktordning och de icke jämställda arbetsvillkor som regeringen beskriver i vårt direktiv, tangerar arbetsmarknads- politik och socialpolitik. Kommittén menar att för att förändra strukturer inom scenkonstområdet, krävs en analys av scenkonst- området som rör flera politikområden och det kan fordra insatser som går utöver de avgränsat kulturpolitiska. Det krävs generella insatser som gäller lagar och tillämpning av lagar i trygghetssyste- men för frilansande och tillfälligt anställda konstnärer. Kommittén har till berörda departement påpekat behovet av att den utredning om förbättrade regler för småföretagare i trygghets- systemen som tillsätts , ska ha ett jämställdhetsperspek- tiv och även utreda egenföretagande scenkonstnärers villkor. Ur jämställdhetsperspektiv är föräldraförsäkringen central, där- för ser kommittén behovet av att fokusera på den. Konstnärerna och trygghetssystemen, SOU 2003:21, pekar till exem- pel på svårigheten för frilansande scenkonstnärer att få havande- skapspenning och svårigheter att komma tillbaka till yrket efter föräldraledighet eftersom frilansare är beroende av ett starkt kon- taktnät där det gäller att synas och vara aktuell. Kommittén menar att en genomlysning av hur föräldraförsäkringen fungerar för egenföretagande och korttidsanställda kvinnor och män i konst- 61 verksamhetsberättelse, 2005. Verka på samma villkor närliga yrken och vad som kan göras för att tillämpningen av lagar och regler för föräldraförsäkringen inte diskriminerar (eller mot- verkar) dessa gruppers rätt till stöd. Gränserna mellan samhällsunderstödd, ideell och kommersiell kultur överskrids allt mer. Näringslivet är genom sponsring och andra samverkansformer ofta en part när det gäller att produ- cera kultur. stöder projekt för kultur i arbetslivet för att ge ökade möjligheter till konstnärliga upplevelser och förbättra arbetsplatsernas estetiska miljö. Fler och fler konstnärer blir före- tagare som utför uppdrag för offentliga institutioner. Forskaren målar upp följande framtidsvision, i artikeln Kultur- politisk idéutveckling –2001 inom ramen för forskningspro- jektet Nordisk kulturpolitik under forandring: Den integrerade kulturpolitikens tid är förbi. får man tänka sig en ny arbetsfördelning mellan offentligt, privat och ideellt (den tredje sektorn). Samhällsorganens uppgift blir förmodligen i för- sta hand att skapa utvecklingsbetingelser snarare än att producera. Kulturinstitutionerna kommer sannolikt att utveckla arbets- och orga- nisationsformer som gör dem mer lika privata företag eller ideella organisationer. Vilka kulturpolitiska modeller som utvecklas ur dessa processer är fortfarande osäkert. Projekten och event- och festival- kulturen snarare än institutionerna kommer kanske att framstå som de dominerande verksamhetsformerna. Finansieringen blir mer blandad i en mix av offentligt stöd, privat riskkapital och egenfinansiering. Sam- spelet med publiken kommer att ge ett större utrymme för aktivister och eldsjälar att medverka ideellt.62 Kommittén menar att den beskrivning som gör av den framtida kultursektorn, är en attraktiv bild där mycket kreati- vitet kan frigöras. De källor vi tagit del av visar emellertid att scen- konstnärernas arbetsmarknad som den ser ut innebär svårare villkor för kvinnor än för män. Kommittén menar att, för att jäm- ställdheten ska bli en obestridd och påverkande kraft inom scen- konstområdet, så behövs kulturpolitiska och arbetsmarknadspoli- tiska modeller där jämställdhetsperspektiv är integrerade. 62 idéutveckling –2001, forskningsprojektet under forandring. Verka på samma villkor 7.7.6Nya mål för jämställdhet inom scenkonstområdet I målkommentaren till det kulturpolitiska mångfaldsmålet (prop. 1996/97:3) står att: Arbetsvillkoren för yrkesverksamma konstnärer påverkar vitaliteten och mångfalden inom hela kulturlivet. Den kulturpolitiska uppgiften är att skapa bästa möjliga förutsättningar för det yrkesmässiga konst- närliga arbetet. Detta kulturpolitiska mål beaktar inte att förutsättningarna för det yrkesmässiga konstnärliga arbetet ser olika ut för män och kvinnor. I kapitel 4 beskriver vi de tre nya målen för jämställdhet inom scenkonstområdet som vi föreslår. Mål nummer 2 handlar om eko- nomisk jämställdhet. Vi menar att en visionär utbildnings- och arbetsmarknadspolitik och på kulturområdet bör sträva efter lös- ningar som ger samma villkor för kvinnor och män att etablera och försörja sig inom kultursektorns arbetsmarknad. Ett yrkesliv inom scenkonsten ska dessutom gå att kombinera med ansvar för hem och familj inklusive eventuella barn. Mål nummer 3 handlar om sexualitet och kroppslig integritet. Jämställdhetsperspektiv kan aldrig bli en obestridd kraft så länge som utövare av scenkonstnärliga uttryck trakasseras och trakasserar varandra på grund av kön och/eller på ett kränkande sätt reduceras till sexuella objekt. Verka på samma villkor , och , (2000) Fria lansar. En enkät- och intervjustudie om frilansande journalisters arbetsvillkor, . (2001) Arbete för nöjes skull – Var finns jobben inom upplevelsenäringen AMS Publikationer 2001:3. (2004), Arbetsmiljön 2003 officiella statistiska meddelanden, SCB och . Att ta betalt är inte svårt. Det svåra är att veta vad man kan. Dokumentation från Svenska , och seminarium, Den utvidgade kulturen på Färgfabriken 2006-01- 26, Europeiska unionen, Europeiska socialfonden. , (2005) Filmbranschen och jämställdheten – en rapport från teaterförbundet , och , (2005) Direktiv 2004:39 Jämställdhet inom scenkonstområdet. , (2003) Fan ska vara skådespelerska 45+. En kartläggning av arbetsmarknaden för Skådespelare, , Regissörer, . Gislén, (2000) Vem säger sig fri? En översyn av de fria teatergrupperna . Hedblad, (2006) skapar fulländad lycka JämO (2006) När JämO gav sig på kulturen – rapport från JämO:s granskning av ett antal bärande kulturinstitutioner. JämO (2006) Sexuella trakasserier och trakasserier på grund av kön i arbetslivet – en kunskapsöversikt. , (2005) En framtida dansallians Bilaga 2 i Får jag lov – ett dansförslag. Förslag till handlingsprogram för den professionella dansen, . LO (2004) Sexuella trakasserier. En undersökning om sexuella trakasserier riktade mot LO-kvinnor. , och , Hans (2005) Film- og tv- arbejdere i rampelyset – en undersøgelse af levevilkår og psykisk arbejdsmiljø for atypisk ansatte, Centret for Alternativ Samfundsanalyse (). , (2002) Kulturpolitisk idéutveckling i forskningsprojektet under forandring, publicerad på Verka på samma villkor , (2004) Bättre Arbetsmiljö för Dansare – . Slutrapport, Medicinska fakulteten, .