sou · GUB381 · 2007-01-01 00:00:00 — Sena generationsväxlingar ger en hög medelålder, även om nästa generation i praktiken redan har tagit över ansvaret för fastigheten. 27.3.4 Utbor och åbor De drygt 350 000 skogsägarna är verksamma inom knappt 240 000 skogsbruksföretag.4 Av dessa har cirka 140 000 en ensam ägare medan knappt 100 000 har fler än en ägare. Ungefär en tredjedel av skogsbruksföretagen ägs av utbor. Något flera av de fler ägda fastigheterna ägs av utbor (mot för de ensamägda fastigheterna). Andelen utbor ökar, och då främst den del som återfinns i storstadsområdena. två sista decennier fördubblades andelen skogsägare boende utanför fastighetslänet.5 4 Noterbart i sammanhanget är att den ägarstatistik som redovisas i den senaste utgåvan av Skogsstatistisk årsbok (2006) avser förhållandena . 5 Skogseko 1/2001. Privatskogsbrukets utveckling SOU 2006:81 120 27.3.5 Organiserade i fyra större skogsägarföreningar fyra större skogsägareföreningar har cirka 90 000 medlemmar.6 Skogsägareföreningarnas medlemmar äger ungefär 6,2 miljoner ha, vilket kan jämföras med de 11,5 miljoner ha som totalt ägs av familjeskogsbruket. har antalet medlemmar i skogsägareföreningarna ökat något. Arealen ansluten skogsmark har dock ökat betydligt mer . 27.3.6 Självverksamhet Skogsägaren ägnar sig vanligen åt annan verksamhet än att bruka skogen för sitt uppehälle. Mer än två tredjedelar av skogsägarna är dock självverksamma i någon omfattning.7 De vanligaste åtgärderna som skogsägaren utför själv är plantering och röjning. Enligt nya undersökningar har andelen självverksamma inte minskat så mycket som man har antagit. Däremot har antalet arbetade timmar per person minskat. Självverksamhetsgraden är större bland män som äger skog än bland kvinnliga skogsägare.8 Vidare kan det noteras att antalet kombinationsföretag jordbruk-skogsbruk minskar. skattningar av den självverksamma arbetsinsatsen visar även den på en nedåtgående trend. Antalet arbetstimmar har halverats och avverkade och utkörda virkesvolymer har minskat kraftigt liksom arealerna skogsvård (till exempel plantering och röjning) som har utförts av skogsägarna själva.9 Ökat utboägandet kan också påverka självverksamhetsgraden. De skogsägare som var självverksamma med huggning och körning var i stor utsträckning jordbrukare och boende på skogsfastigheterna. Dessa aktiviteter kan därför antas minska som en följd av urbaniseringen. Plantering och röjning, som kan utföras med 6 Vanligen är endast en ägare ansluten till skogsägareföreningen varför siffran närmast ska jämföras med antalet skogsbruksföretag (240 000) och inte antalet skogsägare. Utöver de fyra större skogsägarföreningarna som är anslutna till LRF Skogsägarna finns ytterligare två mindre fristående föreningar – och Västra och . 7 Begreppet självverksamhet inom skogsbruket omfattar det arbete som skogsägaren, dennes familj eller av skogsägaren anställd personal utför på den egna skogsfastigheten. 8 , , Självverksamt skogsarbete – småskaligheten lever, Fakta Skog nr 7/2005, SLU. 9 Fakta Skog nr 7/2005. SOU 2006:81 Privatskogsbrukets utveckling 121 ganska enkel och lättskött utrustning, passar antagligen framtidens skogsägare bättre.10 27.3.7 lönsamhet Lönsamheten i familjeskogsbruket bestäms av intäkterna från försäljning av skogens produkter (främst timmer och massaved), skogsbrukets kostnader och skogsmarkens produktionsförmåga. Sjunkande virkespriser har delvis kunnat kompenseras bl.a. av lägre skogsbrukskostnader och högre produktion. Lönsamheten kan även kopplas till frågan om skogsbrukets betydelse för skogsägarens privatekonomi. 27.3.8 Förändrade attityder bland skogsbrukarna Sedan trakthyggesbrukets införande har synen på skogsbruket förändrats i skogsbrukets egna led. Attityderna till skogens roll har gått från en nära nog ensidig inriktning på virkesproduktion till en inställning som även rymmer hänsyn till skogens andra värden. I 2001 konstaterades det att de som efterhand ersatte de som införde kalhyggesbruket och dess metoder ofta hade en natursyn som gagnade skogsbrukets relation med ekologer och naturvårdare. Ekologisk forskning, , , skogspolitik och certifieringsarbetet har, enligt 2001, emellertid gjort att den tidigare misstron mellan skogsbrukets och naturvårdens företrädare har minskat. 27.4 Konsekvenser av utvecklingen inom privatskogsbruket I 2001 konstaterades det att de strukturella förändringarna i småskogsbruket inte var så stora mellan åren 1992 och 2000.11 Den bild som sammantaget skisserades var dock att den private skogsägarens koppling till själva skogsbrukandet minskar. En något hårddragen beskrivning var att skogsägarna bor längre från skogen, delar den med fler ägare och att inkomsten från skogen har liten 10 Fakta Skog nr 7/2005. 11 2001, delrapport 8H. Privatskogsbrukets utveckling SOU 2006:81 122 betydelse för familjeekonomin även om den fortfarande betraktas som viktig. Vad får nu detta för konsekvenser för det svenska skogsbruket och hur bör skogspolitiken anpassas till denna utveckling? Allmänt sett är svårt att finna några entydiga trender för hur skogsägare agerar eller på vilka grunder de fattar beslut som gäller skogsinnehavet. Vissa agerar utifrån ett strikt företagsekonomiskt perspektiv, medan andra skogsägare har andra prioriteringar med sitt skogsbruk. De varierande synsätten och därmed de enskilda skogsägarnas olika mål med sitt skogsägande betraktades vid införandet av den nya skogspolitiken som en garant för en mångfald i brukandet och därmed på en övergripande nivå även en viss spridning av de ekonomiska och ekologiska risker som skogsbrukande innebär. 27.4.1 Behov av anpassad rådgivning För att få skogsägare att engagera sig i så väl skogsproduktion som naturvård, krävs det att de har tillgång till nödvändig information. Problemet är att nå ut till den brokiga skara människor som skogsägarna utgör. Utvecklingen inom privatskogsbruket har motiverat särskilda insatser från sida när det gäller rådgivning i produktions- och miljöfrågor till skogsägare. Även om många skogsägare är självverksamma till någon del anlitar de flesta entreprenörer för delar av sitt skogsbruk, främst till föryngringsavverkning. Rådgivning som riktas till entreprenörer är därför också angeläget. Även skogsägarföreningarna har identifierat dessa behov. får det inte förglömmas att bara knappt hälften av skogsägarna i är medlemmar i en skogsägarförening. Frågan om ansvarsfördelningen mellan staten och skogsägarnas organisationer när det gäller denna rådgivning behandlas närmare i betänkandets kapitel 26. I sentida studier konstateras att ökad urbanisering, ökat antal ägare per fastighet och en ökande andel lågintensivt självverksamt arbetande skogsägare bidrar till att skogstjänstemän upplever det som problematiskt att nå ut till skogsägare som bor på annan ort. Detta kommer att ställa ytterligare krav på de skogliga rådgivningsorganisationerna.12 12 Fakta skog 7/2005. SOU 2006:81 Privatskogsbrukets utveckling 123 De praktiska färdigheterna kan även förväntas bli sämre i takt med att arbetsmängden per skogsägare minskar. Att få dessa skogsägare att upprätthålla en god skogsskötsel och arbetssäkerhet är en framtida utmaning för den skogliga myndigheten och övriga skogliga rådgivare. 27.4.2 Utboägande och lokal ekonomi En samhällsekonomisk konsekvens av det ökande utboägandet som har uppmärksammats i tidigare undersökningar är att betydande belopp från skogsbrukets vinster inte återförs till den lokala ekonomin.13 I stället för att exempelvis omsättas i det lokala serviceutbudet etc. överförs dessa medel till de områden där skogsägarna är bosatta, dvs. inte sällan i storstadsområdena. 27.5 Skogsägarna och stormen attityder till sitt skogsägande och brukandet av skogen kan ha påverkats av stormen och dess konsekvenser. uppföljning efter stormen visade att en majoritet av skogsägarna påverkades känslomässigt av stormen, men att de flesta ändå hyser framtidstro och vill fortsätta som skogsägare. Blott av de tillfrågade angav att de hade för avsikt att sälja sin fastighet på grund av stormen. Övriga hade inte bestämt sig vid frågetillfället. Huruvida stormen och dess konsekvenser kommer att påverka skogsägarnas syn på det praktiska brukandet av skogen bedöms vara för tidigt att säga.14 13 Skogseko 1/2001. 14 , Stormen 2005 – en skoglig analys, Meddelande 1/2006 och , , Tio skogsägares erfarenheter av stormen , 14/2005. 125 28 Mätinstrument för de skogspolitiska målen 28.1 Direktiven Enligt regeringens direktiv till ska utredaren beskriva behovet av vidareutveckling av mätinstrument för de skogspolitiska målen. 28.2 De skogspolitiska målen De två huvudmålen i skogspolitiken utgörs av ett miljömål och ett produktionsmål. Dessa två huvudmål är konkretiserade och nedbrutna på delvis olika sätt. Mer utförliga beskrivningar av och resonemang om de skogspolitiska målen och uppföljning av dessa finns i delbetänkande Skog till nytta för alla?1 samt i detta betänkandes kapitel 4. 28.3 Regeringens skrivelse Under rubriken av arbetsmetoder i regeringens skrivelse om skogspolitiken slog regeringen fast att det är nödvändigt att () kan koncentrera sin verksamhet på att förbättra måluppfyllelsen för skogspolitiken inklusive miljökvalitetsmålen.2 Regeringen skrev vidare att för att tillgängliga medel ska användas så effektivt som möjligt krävs att arbetsmetoder och instrument utvecklas. Regeringen ansåg att SVO i stor utsträckning har tillvaratagit den nya informationstekniken. Stor kraft har lagts på att införa ett skogligt system av databaser och digitala kartor som har rationaliserat distriktens hantering av geografisk information i det opera1 SOU 2005:39. 2003/04:39. Mätinstrument för de skogspolitiska målen SOU 2006:81 126 tiva arbetet. Resurser har också lagts på utveckling av gröna skogsbruksplaner och av digital geografisk information på Internet, där skogsägare och andra intresserade har möjlighet att hämta lokal information om skogens natur- och kulturmiljövärden. 28.4 uppföljning av biologisk mångfald i skog Rapporten uppföljning av biologisk mångfald i skog som lämnade till har utgjort ett underlag för utredningens arbete med att beskriva behovet av utveckling av mätinstrument för det skogspolitiska miljömålet.3 I rapporten beskrivs vad som menas med uppföljning av biologisk mångfald, vilka behov av uppföljning som ser samt vilken uppföljning som finns respektive saknas enligt myndigheten. Dessutom lämnar förslag på hur uppföljning och mätinstrument för biologisk mångfald i skogslandskapet kan förbättras och vilken roll anser sig kunna spela i detta arbete. I rapporten finns även en plan för det fortsatta arbetet med uppföljning av biologisk mångfald samt en behovskartläggning. 28.5 Befintliga mätinstrument 28.5.1 Mätinstrument för det skogspolitiska produktionsmålet Mätning och uppföljning av det skogliga produktionsmålet, konkretiserat i form av de produktionsinriktade sektorsmålen, utförs huvudsakligen av () och . Som datakällor finns främst Riksinventering av skog () som utförs av SLU samt inventeringen Polytax som utförs av . På regional nivå används dessutom älgbetesinventering (ÄBIN). Även industri- och handelsstatistik används för att skatta avverknings- och virkesbalanser. har tidigare gjort särskilda röjnings- och gallringsundersökningar och enligt uppgift från myndighetens analysenhet kommer man sannolikt att återuppta denna verksamhet. 3 , Bättre uppföljning av biologisk mångfald, rapport, 2006. SOU 2006:81 Mätinstrument för de skogspolitiska målen 127 Enligt myndigheten kan även skogsbrukets Gröna planer komma att användas i uppföljningen av produktionsmålen. Ett av de verktyg som används vid uppföljning av det skogliga produktionsmålet är det s.k. Hugin-systemet vid SLU. I systemet görs beräkningar och scenarier utifrån insamlade data. ska Hugin-systemet ersättas av Heureka-systemet som på ett bredare sätt kan skatta hållbar utveckling i skogen. 28.5.2 Mätinstrument för det skogspolitiska miljömålet Det finns ett flertal inventeringar och liknande för uppföljning av biologisk mångfald. Inventeringarna utförs av bl.a. SLU, , länsstyrelser och . Ett urval av mätinstrumenten beskrivs kortfattat nedan. En mer detaljerad genomgång av mätinstrumenten finns bl.a. i uppföljning av biologisk mångfald som omnämns ovan. Riksinventering av skog (), innefattar Riksskogstaxeringen och Markinventeringen (tidigare ståndortskarteringen) och utförs av SLU. Riksskogstaxeringen samlar in information om bl.a. markanvändning, virkesförråd, tillväxt, skogens ålder och struktur, utförda skogsbruksåtgärder, ståndortsförhållanden, markvegetation samt förutsättningar för biologisk mångfald. Markinventeringen beskriver markförhållandena och tar markprover för analys. genomförs på ett systematiskt stickprov av ytor som täcker hela landet. Cirka 6 000 ytor på skogsmark besöks . Nationell inventering av landskapet i (), är en inventering som bl.a. omfattar markanvändning, vissa biotoper samt i någon mån växter och djur på art- eller artgruppsnivå. utför bl.a. nyckelbiotopsinventeringar, sumpskogsinventeringar och stickprovsundersökningar av avverkningar för uppföljning av återväxter samt hänsyn tagen till natur- och kulturvärden. Myndigheten utför dessutom miljöövervakning på skogliga observationsytor där bl.a. skogsskador, barr/bladkemi, markkemi, markvatten, deposition och vegetation mäts. Dessutom finns inventeringar av Natura 2000-områden, EUgemensamma inventeringar och ytterligare nationell och regional miljöövervakning. Flora- och faunaövervakning sker till stor del på frivillig grund genom biologiska föreningar och andra ideella organisationer samt privatpersoner. Artdatabanken har här en viktig roll för att samla in Mätinstrument för de skogspolitiska målen SOU 2006:81 128 och registrera sådana observationer. Forskningsinstitutioner, skogsbolag, kommuner m.fl. bidrar också till datainsamling som kan ha värde för uppföljningen av biologisk mångfald i skogen. 28.6 Behov av mätinstrument 28.6.1 bedömning När i samarbete med skogssektorn arbetade fram de nu gällande nationella sektorsmålen var en uttalad strävan att målen skulle vara kvantitativa och uppföljningsbara till skillnad mot tidigare generationer sektorsmål som i huvudsak var kvalitativa. Enligt muntlig information från så anser myndigheten att befintliga mätinstrument är tillräckliga för att följa upp de nu gällande skogspolitiska produktionsmålen. Enligt är de mest angelägna åtgärderna vad gäller uppföljning av produktionsmålet att får fortsatta medel för att kunna upprätthålla nuvarande nivå och att Heureka utvecklas vidare så att systemet kan komma i praktisk användning. Enligt uppföljning av biologisk mångfald i skog finns det ett behov av att förbättra mätningen och uppföljningen av biologisk mångfald i de skogliga ekosystemen för att kunna mäta uppfyllelsen av de skogspolitiska målen. God kunskap om vanlig skogsmark Befintliga inventeringssystem, t.ex. och , täcker ganska väl in den brukade skogsmarken, skriver i rapporten. Dessa system är lämpliga för bevakning av tillstånd och trender i skog samt uppföljning av vanliga skötselmetoder. Genom inventeringar inom Natura 2000-systemet kommer kunskapen om den biologiska mångfalden i naturreservat och nationalparker, enligt , att bli relativt bra. Däremot finns det, enligt , ingen bra representation av områden med höga naturvärden utanför reservat och nationalparker. Skogsbrukets påverkan på biologisk mångfald i vattendrag täcks inte heller av nuvarande uppföljning. Instrument för att mäta effekter av åtgärder för att bevara den biologiska mångfalden är ytterligare ett område som, enligt , behöver utvecklas. SOU 2006:81 Mätinstrument för de skogspolitiska målen 129 Landskapsperspektiv i sextonde målet I behandlas i huvudsak uppföljningsbehoven för miljökvalitetsmålet Levande skogar, som dock enligt rapporten till stor del sammanfaller med samhällets behov av uppföljning i skog i vidare mening. När det gäller det sextonde miljökvalitetsmålet, Ett rikt växt- och djurliv, som beslutades av , skriver att det som främst tillkommer, utöver det som ingår i Levande skogar, är landskapsperspektivet och betydelsen av den genetiska variationen. anser att arbetet med att utveckla ett system för uppföljning av det sextonde miljökvalitetsmålet måste ske i samarbete mellan olika parter, såväl beställaren som utförare såsom länsstyrelser, , , andra forskande institutioner, och andra bolag. 28.6.2 Bedömning från fakulteten för skogsvetenskap, SLU I en skrivelse till om mätinstrument för uppföljning av de skogspolitiska målen skriver SLU:s fakultet för skogsvetenskap att det pågår ett utvecklingsarbete inom EU för att få till stånd mer enhetlig skoglig information på EU-nivå.4 Enligt fakulteten efterfrågas denna typ av information inom EU:s arbete med exempelvis biologisk mångfald. Fakulteten bedömer att nationella inventeringar, som t.ex. Riksskogstaxeringen i , kommer att få större betydelse än tidigare i EU:s arbete med skoglig information. Fakulteten påpekar också att det är särskilt önskvärt att alla nationella skogsövervakningsprogram levererar data som är jämförbara mellan olika system. Fakulteten anser dessutom att skogliga data gör allra mest nytta som underlag för scenarioberäkningar och att det därför är angeläget att nationella skogsdata samlas in på ett sätt som gör dem användbara för detta ändamål. 4 , fakulteten för skogsvetenskap, Om mätinstrument för biologisk mångfald, skrivelse till , . Mätinstrument för de skogspolitiska målen SOU 2006:81 130 Bygg på befintlig erfarenhet Fakulteten för skogsvetenskap betonar att målsättningen måste vara att skapa övervakningssystem som levererar kvalitetssäkrade resultat som kan jämföras mellan regioner, länder, etc., och som ger mervärden genom att de kan användas för flera olika ändamål (beräkningar av tillstånd, trender, orsakssamband och scenarieanalyser). Lösningen anser man vara att arbeta aktivt med kvalitetssäkring och harmonisering av resultat utifrån befintlig erfarenhet, snarare än att etablera nya små övervakningsprogram för att belysa specifika företeelser. Exempelvis anser man att en eventuell intensifiering av arbetet med att inventera nyckelbiotoper bör göras med samma metodik som kommer att användas för uppföljningen av Natura 2000-områden. SLU:s fakultet för skogsvetenskap gör bedömningen att de uppföljningsinventeringar av Natura 2000-områden som ska genomföras enligt EU-regleringen kommer att bli en mycket omfattande verksamhet. Fakulteten anser att den verksamheten kommer att vara en av de absolut viktigaste inventeringarna för uppföljning av biologisk mångfald i svensk skog – liksom i andra naturtyper. Fakulteten gör, i likhet med , bedömningen att de mätinstrument som finns och används för uppföljning av befintliga produktionsmål är tillräckliga. I den mån produktionsmålet förändras, exempelvis genom att även omfatta produktionshöjande åtgärder, kommer uppföljningssystemen dock att behöva modifieras. Samordnad uppföljning Fakulteten anser att övervakningen av biologisk mångfald i vattendrag är bristfällig men poängterar att en meningsfull utveckling av verksamheten kräver att den samordnas med pågående inventeringar av bl.a. vattenkemi och med pågående internationella harmoniseringsprojekt. Fakulteten ser samordningen av uppföljning av biologisk mångfald som viktig och betonar att den uppföljningen ska vara samordnad med uppföljningen inom andra naturtyper. Fakulteten förordar därmed att samordningsansvaret för uppföljning av biologisk mångfald såväl i skog som i andra naturtyper även ligger på . SOU 2006:81 Mätinstrument för de skogspolitiska målen 131 ningen bör dessutom sökas i ett större perspektiv så att olika inventeringar på EU-nivå kan leverera jämförbara resultat, skriver fakulteten. SLU som helhet har väsentligt ökat verksamheten inom området miljöövervakning och verksamheten drivs numera inom tio integrerade programområden. Ambitionen är bl.a. att vidareutveckla befintliga verksamheter, etablera nya program som efterfrågas av centrala avnämare, integrera de befintliga verksamheterna bättre, samt aktivt medverka i det internationella arbetet bl.a. inom harmoniseringsprogram. 28.6.3 Bedömning från ArtDatabanken och ArtDatabanken och () gör bedömningen att mätinstrumenten för de skogspolitiska målen behöver vidareutvecklas så att det blir möjligt att på ett bättre sätt mäta tillstånd och trender för biologisk mångfald i skog.5 mäts främst arealer och förekomst av vissa strukturer. Dessa mått behöver kompletteras med andra aspekter på biologisk mångfald, främst arter men även integrerade mått på landskapsnivå, såsom fragmenteringeffekter, utbredningsmönster i landet, m.m. Det är viktigt att ett helhetsgrepp tas, så att en samlad bedömning blir möjlig. Det bör inte bara vara möjligt att följa upp delmål, utan även det övergripande miljömålet i sin helhet. Uppföljningen av vilka effekter olika insatser som områdesskydd, skötselåtgärder m.m. får behöver bli tydligare. Några exempel på förstärkningar som CBM och Artdatabanken förordar är: utökas Fler biologiska parametrar införs i genomförs inom Natura 2000 Uppföljning genomförs i nyckelbiotoper Särskilt utsatta skogstyper kartläggs Riktade undersökningar genomförs för olika organismgrupper. I en kommentar till ovan nämnda rapport skriver ArtDatabanken och CBM att grundupplägget att fånga upp marker som naturvärdesmässigt ligger mellan reservat och vardagsskog är 5 ArtDatabanken och CBM, Viktiga åtgärder för att hejda utarmningen av biologisk mångfald i skog, skrivelse till , . Mätinstrument för de skogspolitiska målen SOU 2006:81 132 bra, liksom förslaget att fokusera på vatten i skog. ArtDatabanken påpekar att det är särskilt viktigt att fortsatt utveckling görs i nära samverkan med och . 28.6.4 bedömning I en skrivelse till framhåller att det skogspolitiska miljömålet bl.a. betonar vikten av att säkra biologisk mångfald, att arter ska förekomma i livskraftiga bestånd och att hotade arter och naturtyper ska skyddas.6 Måluppfyllelsen för flera delmål i miljömålet Levande skogar och de skogspolitiska nationella sektorsmålen tenderar att fokusera på arealer skyddad natur, förändringar i andelen gammal skog och lövskog m.m. Däremot saknas det nästan helt mätinstrument och analyser som visar vilka effekter ökningen av andelen områdesskyddad skogsmark eller ökningen av andelen gammal skog egentligen har på den biologiska mångfalden. Verket anser att det behövs säkrare svar på frågan om dagens skötsel, skydd och frivilliga naturvårdshänsyn i skogslandskapet är tillräckliga för att stoppa förlusten av biologisk mångfald. Utvecklade mätinstrument behövs noterar att ett stort antal vanligt förekommande skogslevande arter har minskat kraftigt i antal och utbredning . I princip alla arter med särskilda krav på livsmiljöerna (t.ex. krav på höga andelar död ved, brandskadade träd, gammal skog, höga lövandelar, hävd etc.) missgynnas kraftigt i dagens skogslandskap och ett stort antal av dessa är klassade som akut eller starkt hotade, dvs. anser därför att det behövs en fortsatt utveckling av mätinstrument för det skogspolitiska miljömålet och att detta behov sammanfaller med ett allmänt behov av fortsatt utveckling av övervaknings- och indikatorsystem för biologisk mångfald. anser sig ha en central roll i samordningen av arbetet med biologisk mångfald och har huvudansvaret för det sextonde miljömålet, Ett rikt växt- och djurliv, i vilket även 6 bedömning, kommentar till , . SOU 2006:81 Mätinstrument för de skogspolitiska målen 133 skogens biologiska mångfald ingår. har uppdraget att utveckla och etablera ett system för uppföljning av detta miljökvalitetsmål. Detta arbete ska avrapporteras senast . 7 Landskapsperspektivet centralt Landskapsperspektivet, dvs. att se skogen som en del av en större spatialt organiserad helhet, är centralt i både det internationella konventionsarbetet och det nationella arbetet med biologisk mångfald.