sou · GUB39 · 2007-01-01 00:00:00 — I begreppet fiskal verksamhet ingår t.ex. såväl fast- ställande av korrekt uppbörd, som kontroller av deklarationsskyl- dighet. Det brottsbekämpande ansvaret gäller all brottslighet inom myndighetens ansvarsområde, avseende såväl uppbörd som in- och utförselrestriktioner. Det är således inte möjligt att i praktiken ge- nerellt fastställa en klar gräns mellan de två olika kärnverksamhe- terna. primära uppgifter i egenskap av beskattningsmyndighet är att uppbära tull, annan importskatt och avgifter samt att under- lätta handeln med tredje land. genom att snabbt och effektivt handlägga frågor om bl.a. uttag av tullar och skatter och kontrollera trafiken till och från utlandet, så att bl.a. bestämmelser om import och export efterlevs. I huvudprocessen Effektiv handel behandlas det legala kommer- siella varuflödet. För detta flöde finns en deklarationsskyldighet till . Till det kommersiella varuflödet räknas här även för- sändelser till privatpersoner, som medför deklarationsskyldighet till . Till det kommersiella varuflödet räknas emellertid inte vad en resande medför vid inresa från tredje land för privat bruk. Processen Effektiv handel består organisatoriskt av två produk- tionsprocesser, Kvalitetssäkrat flöde och Övrigt flöde. Inom dessa finns delprocesserna Före gränspassage, Vid respektive Under gränspassage och Efter gränspassage. Processerna hanteras opera- tivt av tre kompetenscenter, KC Ombud, och Kvali- tetssäkrade operatörer, vilka är placerade i , re- spektive . Verksamheten syftar till att hantera den kommersiella godstrafi- ken och består av tre övergripande arbetsflöden, import, export och transit. Den startar i och med ett företags överväganden att im- portera, exportera eller transitera varor och avlutas när har levererat korrekt uppbörd och avlämnat statistikuppgifter till , eller när en transitering avslutas. brottsbekämpande verksamhet har till uppgift att för- hindra, upptäcka och beivra överträdelser av införsel- och utförsel- restriktioner för varor, varvid skall arbeta mot storskalig och organiserad brottslighet. Verksamheten skall vidare medverka till att den legala handeln kan bedrivas utan risk för att utsättas för illojal konkurrens och att samhället skyddas mot illojal konkurrens. Verksamheten skall också medverka till att samhället skyddas mot illegal handel med t.ex. hälsovådliga varor, som nar- kotika. Utöver detta tillkommer uppgiften att företräda norsk och finsk tullmyndighet enligt gränstullsamarbetsavtal mellan länderna. Vidare skall för andra myndigheters räkning medverka i olika bevakningsuppgifter inom jakt- och fiskeövervakning, fjäll- räddning, militär bevakning och utlänningskontroll. Beträffande tullkontroll till sjöss och informationsutbyte, avseende fartygstra- fikens rörelser, sker verksamheten i nära samarbete med Kustbe- vakningen, som har ett självständigt ansvar inom dessa områden. Nämnda samarbete har föranlett, att ett maritimt underrättelse- center (MUC) har inrättats. Vad gäller narkotikabekämpningen är samverkan med Polisen på såväl central, som regional nivå, av stor betydelse. Av regeringens regleringsbrev för avseende framgår bl.a., att tullkontroller beträffande narkotika- smuggling skall ges högsta prioritet och effektiviseras, varvid be- kämpning av den organiserade narkotikasmugglingen skall priorite- ras. Målet är, att mängden beslagtagen narkotika skall öka, samti- digt som aktiviteter i preventivt syfte skall ha minst samma omfattning som . Det föreskrivs vidare, att åtgärder för att förhindra storskalig eller frekvent illegal införsel av alkohol- och tobaksvaror skall ges hög prioritet. För att nå de av regeringen uppsatta målet för verksamheten skall underrättelseverksamheten och urvalsmetoderna vidareut- vecklas, så att urvalet av objekt förbättras i den fysiska kontroll- verksamheten och träffsäkerheten i arbetet därmed ökar. Som en följd härav, sker urvalet av kontrollobjekt i de flesta fall med ut- gångspunkt i framtagna riskprofiler. Den brottsbekämpande verksamheten är organisatoriskt uppde- lad i två produktionsprocesser, Organiserad brottslighet och Övrig brottslighet. Inom produktionsprocesserna finns delprocesserna Analys, Spaning, Åtgärd och Utredning. heten är indelad i trafikflöden och bedrivs vid tre kompetenscenter med självständigt nationellt ansvar inom sitt flöde, KC Flyg, KC och KC Resande. KC Flyg har sitt säte på och ansva- rar för kontroll av gods och resande, som transporteras med flyg. KC Resande finns i och ansvarar för kontroll av gods, som medförs av resande, inklusive personbilar. KC är placerat i och ansvarar för övrig godstrafik, dvs. kommersiella va- rutransporter. Dessa kompetenscenter har ett gemensamt ansvar för åtgärder mot storskalig och organiserad brottslighet. Huvud- kontoret har ansvar för övergripande styrning och ledning av verk- samheten. Inom produktionsprocessen Övrig brottslighet leder och samord- nar den operativa ledningen (OPL) vid respektive kompetenscenter självständigt kontrollarbetet och den fysiska övervakningen av tra- fiken inom sitt flöde (flyg, resande respektive gods). Det operativa arbetet bedrivs i s.k. brottsbekämpningsgrupper om ca tio perso- ner. Gruppernas arbete sker i form av fysiskt kontrollarbete i de olika flödena, avseende såväl narkotika och andra varor belagda med in- eller utförselrestriktioner, som fysiska och fiskala kon- troller. Grupperna har i sitt arbete tillgång till såväl narkotikasök- hundar som tekniska hjälpmedel. Brottsbekämpningsgruppernas geografiska placering baseras på kunskap om respektive trafikflöde, ort och hotbild, underrättelser m.m. En ökad satsning på informationsinhämtande och bearbet- ning samt på tekniska hjälpmedel och IT-stöd sker för att ytterli- gare öka träffsäkerheten i kontrollerna samt för att kunna göra re- levanta prioriteringar i verksamheten mot trafik och orter, där hot- bilden är som störst. Storskalig och organiserad brottslighet (SOB) Arbetet med att bekämpa den organiserade och storskalig brotts- ligheten, avseende främst smuggling, sker i produktionsprocessen Organiserad brottslighet. Här finns cirka 350 årsarbetskrafter, som en nationell resurs. Arbetet leds gemensamt av de tre kompetens- center och deras operativa ledning i form av det operativa rådet (OPR). Arbetet är projekt-, eller ärendebaserat. Projekten leds av projektledare som – allt efter ärendets behov – kan förfoga över såväl underrättelseresurser, spaningsgrupper, brottsutredare, eko- nomer, som andra specialister över hela landet. I projekten sker även samarbete med andra myndigheter, såsom Polisen, skatte- brottsenheter och . Verksamheten skall därige- nom bättre kunna anpassas till ärendenas karaktär och kompetens- behov över tiden. Med en samlad och relevant kompetens i hela underrättelse- och utredningskedjan ökar förutsättningarna för att effektivt kunna ingripa mot den organiserade och storskaliga brottsligheten. utreder brott, som upptäckts i det gränsöverskridande resande- och godsflödet, och har också till uppgift att förse åkla- gare och domstolar med underlag. I cirka hälften av brottsutred- ningarna fungerar tullåklagare, som förundersöknings- ledare. Vid förundersökningar, som leds av allmän åklagare, funge- rar både tullåklagare och projektledare inom brottsut- redningen som arbetsledare för den brottsutredande personalen på . För ärenden, som drivs i projektform, är projektledaren för- undersökningsledare och för övriga ärenden är tullåklagaren förun- dersökningsledare. Tullåklagare och projektledaren biträder även åklagaren. Antalet omfattande och komplicerade utredningar har ökat, t.ex. avseende smuggling av alkohol och tobak, där smugg- lingen ofta har internationell anknytning. Detta ställer krav på snabba och effektiva kontakter med utländska tullmyndigheter. Det är också viktigt, att samarbetet fungerar bra med andra brotts- bekämpande nationella myndigheter för att åstadkomma ett gott utredningsarbete. Huvuduppgiften för analysverksamhet är att bedriva analysverksamhet och ge analysstöd till huvudprocesserna effektiv handel och brottsbekämpning. Analysverksamheten är integrerad i respektive huvudprocess och syftar till att åtgärder, i form av fysiska kontroller, deklarationskontroller, tullrevision och informationsinsatser, primärt skall sättas in inom de områden eller på de trafikflöden där risken för fel eller överträdelser är störst. Identifierade risker och hot delges de båda processerna i form av riskprofiler, i syfte att dessa skall kunna ges möjlighet att på ett ef- fektivt sätt bemöta och förebygga eventuella risker och hot. I ar- betet med att samla in relevant information har analys- verksamhet ett nära samarbete med andra nationella och interna- myndigheter och organisationer. Verket har dessutom ett antal sambandsmän, stationerade i andra europeiska länder. Ett av analysverksamhetens uppdrag är att, i samråd med övriga processer, utarbeta särskilda risk- och hotbildsanalyser. Detta arbete sker inom ramen för ett processövergripande analys- nätverk, som också svarar för övergripande policyfrågor inom ana- lysverksamheten. I risk- och hotbildsanalysen identifieras risker och hot, vilkas förekomst nu eller inverkar eller kan komma att inverka negativt på förmåga att upp- rätthålla in- och utförselrestriktioner eller att inbringa rätt upp- börd. Risk- och hotbildsanalysen skall också innehålla förslag på konkreta åtgärder för att motverka eller förebygga identifierade risker och hot. Syftet med risk- och hotbildsanalysen är primärt, att den skall utgöra ett relevant beslutsunderlag vid prioritering och verksamhetsinriktning. Det internationella samarbetet är ett prioriterat område i verksamhet. Verket bistår i det omfattande arbetet inom ramen för EU och samarbetar i stor ut- sträckning med utländska tulladministrationer, både multilateralt och bilateralt. deltar även i World Customs Organisa- tion (WCO), (ASEM) och Östersjösamar- betet, liksom i olika internationella program. Vidare har ingått ett flertal avtal, avseende ömsesidigt bistånd inom tullområ- det, vilka har stor betydelse för det internationella tullsamarbetet. Samarbetet avser i många fall utbyte av information med andra medlemsstater i EU, med tredje land eller med olika internationella organisationer. Utbytet styrs av olika rättsakter, bl.a. konventioner och samarbetsavtal. Inom säkerhetsområdet har bedrivit samarbete med US Customs and Border Protection, USCBP. Detta samarbete har bl.a. lett fram till att ett särskilt samarbetsavtal har tecknats mellan och kring kontroll av container- trafik. är en civil myndighet under Försvarsdeparte- mentets ansvarsområde. att i enlighet med särskilda föreskrifter utföra sjöövervakning och annan kontroll- och tillsynsverksamhet samt miljöräddnings- tjänst till sjöss, att samordna de civila behoven av sjöövervakning och sjöinfor- mation samt förmedla denna information till berörda myndigheter, att följa den internationella utvecklingen inom sitt verksamhets- område och medverka i internationellt samarbete för att utveckla gränskontroll, brottsbekämpning till sjöss, miljöskydd till sjöss och annan sjöövervakning, samt att samverka med andra myndigheter för att främja svenskt del- tagande i internationellt samarbete. verksamhet omfattar följande sju politikområ- den: rättsväsendet (polisiär verksamhet, bl.a. brottsbekämpande sjöövervakning och sjötrafikövervakning, vissa brottsutre- dande åtgärder samt gränskontroll av personer och inre utlän- ningskontroll i anslutning till sjötrafiken), skatt, tull- och exekutionsväsendet (tullkontroll, bl.a. gränskon- troll av sjötrafik en avseende varor samt sjöövervakning för att förebygga och beivra brott mot bestämmelserna om in- och utförsel inklusive narkotikasmuggling och annan varu- smuggling transportpolitik (sjötrafikövervakning och sjösäkerhetsarbete), livsmedelspolitik (fiskerikontroll), miljöpolitik (bl.a. åtgärder mot förorening från fartyg) skydd och beredskap mot olyckor och svåra påfrestningar (miljö- räddning till sjöss och sjöräddning). leds av en generaldirektör. Centrala ledningen, som är verkschefens stab, består av avdelningarna för räddnings- tjänst, och sjöövervakning, personal och utbildning, teknik, eko- nomi samt ett verkssekretariat. Sjöövervakningsavdelningens verksamhet omfattar myndighe- tens uppgifter nationellt och internationellt inom sjöövervaknings- tjänsten. Till sjöövervakningstjänsten hör att bedriva övervakning av laglydnaden, jämte kontroll- och tillsynsverksamhet, i Sveriges sjöterritorium och ekonomiska zon samt på land, i anslutning till dessa vatten. Vad gäller sjöar, kanaler och vattendrag, omfattar sjö- övervakningen enbart och . får vidare, med stöd av särskilda föreskrifter eller beslut, bedriva sjö- övervakning även utanför dessa områden. Med sjöövervakning av- ses, att ansvara för eller bistå andra myndigheter med övervakning, brottsbekämpande verksamhet samt kontroll och tillsyn med stöd av särskilda föreskrifter i bl.a. lagen (1982:395) om Kustbevakning- ens medverkan vid polisiär övervakning (LKP), smugglingslagen och tullagen samt lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg. skall genom övervakning förebygga och ingripa mot störningar av ordningen i sjötrafiken, samt i enlig- het med särskilda föreskrifter förhindra och upptäcka brottslig verksamhet. skall vidare ingripa vid misstanke om brott samt utreda eller bistå med utredningen om brott. Vidare skall vara kontaktpunkt för sjötrafiken i fråga om förhandsanmälningar enligt föreskrifter om gränskontroll avseende personer och enligt överenskommelse med annan myndighet. Med kontroll- och tillsynsverksamhet avses i princip icke-brottsbekäm- pande uppgifter inom ramen för exempelvis utlännings-, tull- och tillträdeslagstiftningen, liksom fiskeri- och fartygssäkerhetsregler- ingen. Sjöövervakningsavdelningen bedriver inte någon direkt operativ verksamhet utan svarar för beredning, planering, genomförande och tillämpning av den långsiktiga inriktningen och utvecklingen med därtill hörande uppföljning och analys. Den operativa verk- samheten leds genom regionerna. Det är också sjöövervakningsav- delningen som inom ansvarar för verksamheten vid MUC. Inom myndigheten finns fyra regionala ledningar, vilka var och en leds av en regionchef, samt en lokal organisation med 26 kust- Myndigheten har även en rikstäckande flygverksamhet. har fyra ledningscentraler, som är bemannade dygnet om med bl.a. vakthavande befäl. Myndigheten är operativt inriktad med hög närvaro med fartyg till sjöss och flyg- plan och har därigenom allmänt sett en hög beredskap. Verksam- heten genomförs som målinriktad patrullering med fartyg och flyg. Viss del av verksamheten bedrivs också genom landpatrulle- ring med bil i kustområden. Inom regioner sker också informa- tions- och underrättelseinhämtning och viss bearbetning därav. Det geografiska verksamhetsområdet består av svenskt inre vat- ten, såvitt detta omfattar kustvatten och skärgårdsområden, och samt svenskt territorialhav och ekonomiska zon. får också, efter beslut av regeringen, vara verksam utanför den ekonomiska zonen inom ramen för EU-sam- arbetet och med stöd av förpliktelser, som åtagit sig genom internationella överenskommelser. har givits ett samlat ansvar i frågor, som rör myndighetsutövning till sjöss och svarar självständigt, men i nära samverkan med Polisen och Tull- verket för den svenska gränskontrollen till sjöss. Den polisiära och tullnära övervakningen till sjöss bedrivs integrerat med myndighe- tens övriga övervaknings-, tillsyns- och kontrolluppgifter. I sam- band med operativa inträde i har , såsom ansvarig för gränskontrollen till sjöss, prioriterat person- och varukontrollen. Inriktningen innefattar, förutom traditionell person- och varukontroll avseende personers in- och utresa och varurörelser, även bekämpande av gränsöver- skridande kriminalitet i vidare mening inom sitt ansvarsområde. ansvarar också för inre utlänningskontroll till sjöss. ansvarar för den administrativa kontrollen av sjöfarten, som mottagare av förhandsanmälningar från yrkessjö- farten (fiske- och handelsfartyg) och av anmälningar från fritids- båtstrafiken. Vid myndigheten genomförs också den administrativa kontrollen av dessa anmälningar. Kontrollen innebär, att samtliga fartyg, som kommer till svenska orter från en utrikes ort, eller så- vitt avser fiske- och fritidsfartyg, från en ort utanför Schengensta- terna, skall anmäla sig till för administrativ kon- troll av uppgifter om personer ombord. Alla anmälningar går till kontaktpunkt vid Region , som också är mottagare av anmälningar, avseende sjöfartsskydd SMC (Swedish Clearance). Där kontrolleras förhandsanmälan genom bl.a. kontroll av besättningslistan via sökning i SIS och nationella register. Där kontrolleras också sjöfartsskyddsanmälan, såvitt avser gränskontroll. Resultatet av kontrollerna sänds tillsammans med en analys därefter dels till ledningscentralen vid den region, som an- svara för den hamn till vilken fartyget anmält ankomst, dels till po- lismyndigheten där. Anmälan tillsammans med övriga kända uppgifter utgör underlag för en mer utförlig riskanalys som genomförs i samverkan mellan och berörd polismyndighet samt, i förekom- mande fall, . Utfallet av riskanalysen blir styrande för i vilken omfattning s.k. fysiska ombordkontroller eller s.k. verifie- ringar av besättningslistor anses påkallade. Ombordkontroller görs på av de anmälda fartygen (mellan 30 000 och 3 500 fartyg, omfattande cirka 500 000 personer). Det infor- mationsunderlag som genereras av den administrativa kontrollen beträffande trafiken inom sjöterritoriet, är av stort värde för den fortsatta underrättelsehanteringen, dels internt för myndighetens egen verksamhetsplanering, dels för övriga samverkande myndig- heter, främst polismyndigheterna och . För kontroll av fiskefartygen har inriktningen varit, att person- kontrollen ombord skall ske i samband med den landningskontroll, som svarar för inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. Kontrollen av fritidsbåtstrafiken genomförs främst genom över- vakning och kontroll i gäst- och naturhamnar mellan gränsöver- gångsställena, såväl med båt som med bil. omfattas även fritidsfartygen av en obligatorisk skyldighet att an- mäla, när de kommer från ort utanför Schengenstat. Detta betyder att fritidsfartyg behandlas på i princip motsvarande sätt som han- delsfartyg. Myndigheten bemannar inga gränsövergångsställen men vid behov genomförs, såväl på begäran av Polis kontroll vid ett gränsövergångsställe som utan sådan begäran, kontroller i anslut- ning till en hamn eller på en ort där ett gränsövergångsställe finns. För att säkerställa en effektiv och ändamålsenlig gränskontroll har fått regeringens uppdrag (i regleringsbrev ), att i samråd med , respektive i samarbete med , utveckla system för riskanalys, baserat på under- rättelser och brottsmisstankar som kan vara styrande för kontrol- len av sjötrafiken. Detta uppdrag har, som redan framgått, bl.a. lett fram till att tillsammans med Polisen och Tull- verket har inrättat ett gemensamt centrum för maritima underrät- telser, MUC. har också i övrigt utvecklat verksamheten mot ett mer riskanalysbaserat ar- betssätt och har numera detta som grund inom fiskerikontrollen, avseende främst genomförandet av EU:s gemensamma fiskeripoli- tik. Inom gränskontrollen är tillgången till underrättelser och in- formation av vital betydelse för ett riskanalysbaserat arbetssätt, så- väl avseende planering av verksamheten som beslut om kontroll av ett visst objekt. organisation för underrättelse- och informationsinhämtning är inriktad på att komplettera Poli- sens verksamhet på ett sådant sätt, att särskilda kompetens avseende sjötrafiken tillförs Polisens verksamhet, sam- tidigt som får del av information av betydelse för sin verksamhet. kommer enligt förslag i prop. 2005/06:33 att fr.o.m. kunna utfärda föreläggande om ordnings- bot. kommer också, enligt förslag i prop. 2005/06:51, att fr.o.m. ges utökat tillsynsansvar av- seende transport av farligt gods. Förslaget innebär, att Kustbevak- ningen i hamnområden skall utöva tillsyn över såväl utgående som inkommande transporter med farligt gods. Befogenheterna att stoppa och kontrollera transporterna utvidgas. Polislagen (1984:387) innehåller de grundläggande bestämmelserna om polisväsendets organisation och uppgifter. Målen för polisverk- samheten och Polisens uppgifter har inte preciserats i polislagen utan anges mer allmänt. Skälet är, att man har velat att Polisens verksamhet skall kunna anpassas till förändringar i samhället. Som ett led i en strävan att främja rättvisa och trygghet, skall Polisens arbete syfta till att upprätthålla allmän ordning och säkerhet samt att i övrig tillförsäkra allmänheten skydd och annan hjälp. Polisen har huvudansvaret för bl.a. utlänningskontrollen, såväl vid grän- serna som inne i . Till Polisens uppgifter hör att förebygga brott och andra störningar av den allmänna ord- ningen eller säkerheten, att övervaka den allmänna ordningen och säkerheten och hindra störningar därav samt ingripa när sådana har inträffat, att bedriva spaning och utredning i fråga om brott, som hör un- der allmänt åtal, att lämna allmänheten skydd, upplysningar och annan hjälp och att fullgöra den verksamhet, som ankommer på Polisen enligt Polisen har också en skyldighet att samarbeta med andra verk- samheter och myndigheter, vilkas verksamheter berör polisverk- samheten. De andra myndigheterna har å sin sida en skyldighet att ge Polisen stöd i dess arbete. Polisväsendet tillhör ansvarsområde. Poli- sens organisation är indelad i en central och en lokal nivå. Rikspo- lisstyrelsen är central förvaltningsmyndighet för Polisen. Rikspolis- styrelsens huvuduppgifter är att utöva tillsyn över Polisen och verka för planmässighet, samordning och rationalisering. Rikspolis- styrelsen kan också på regeringens uppdrag, leda polisverksamhet för att förebygga och avslöja brott mot rikets säkerhet. har samordningsansvar bl.a. för, Polisens planering vid särskilda händelser Den nya organisa- tionen har trätt i kraft . del- tar, tillsammans med och , i arbetet under regeringschefernas Aktionsgrupp mot organiserad brotts- lighet i (Task Force on Organised Crime in the Baltic Sea Region), med syfte att utveckla samarbetet med övriga gränskontrollmyndigheter i ; – en samverkan som är av avgörande betydelse för möjligheten att bekämpa gränsöverskridande brottslighet. Säkerhetspolisen skall inom leda och bedriva polisverksamhet för att förebygga och avslöja brott mot rikets sä- kerhet. Säkerhetspolisen skall också – även om verksamheten inte avser sådan brottslighet – bedriva polisverksamhet i fråga om terro- ristbekämpning, bevaknings- och säkerhetsarbete, som avser den centrala statsledningen eller, som har samband med statsbesök och liknande händelser. I säkerhetspolisens uppgifter ingår även att be- driva annat personskydd i den utsträckning, som bestämmer. är en del av och ansvarar för den del av den operativa polisverksamheten på central nivå, som inte ankommer på Säkerhetspolisen. är den organisation inom svensk polis där kampen mot organiserad brottslighet samordnas på såväl nationell, som internationell nivå. bedriver sitt arbete mot den organiserade brottsligheten genom kriminalunderrättelsearbete, samordning av denna och genom att lämna biträde till landets polismyndigheter när grova brott har begåtts. I vissa fall leder även egna utredningar. Chefen för är svensk gränskontrollchef, avseende personer. Varje län utgör ett polisdistrikt. I varje distrikt finns en polis- myndighet, som ansvarar för polisverksamheten inom distriktet. Det finns således 21 polismyndigheter i landet. Polismyndigheterna är i sin tur indelade i antingen polisområden och närpolisområden, eller enbart polisområden. En länspolismästare är chef för en po- lismyndighet. Nämnda polismyndigheter svarar för den medverkan vid varukontroller, som följer av bestämmelserna i tullagen och in- regränslagen1. 5.3Samverkan mellan , och Polisen