sou · GUB323 · 2007-01-01 00:00:00 — Skattesatsen är dock för annons i dagstidning (12 § RSL). Beskattningsvärdet utgörs av ersättningen för den skattepliktiga prestationen, utan reklamskatt och moms (13 § RSL). Om någon ersättning inte tas ut för prestationen ut- görs beskattningsvärdet av ett belopp som svarar mot en skälig er- sättning. Skyldighet att deklarera och betala in skatt (redovisnings- skyldighet) uppkommer när det sammanlagda beskattningsvärdet för ett beskattningsår överstiger , eller i fråga om vissa periodiska publikationer . I det sammanlagda värdet inräknas alla de slag av reklamaktiviteter som den skattskyl- dige bedrivit . När redovisningsgränsen har passerats skall reklamskatt betalas från första kronan. Enligt 21 § RSL omfattar redovisningsperioden en eller två ka- lendermånader. Redovisningsperioden är en månad för de skatt- skyldiga som för närmast föregående beskattningsår redovisat eller skulle ha redovisat reklamskatt med . För öv- riga skattskyldiga är redovisningsperioden om inte beslutat att redovisningsperioden skall vara ett helt beskattningsår enligt 10 kap. 16 a § skattebetalningslagen (1997:483). En idrottsförening som är registrerad som skattskyldig skall lämna deklaration för alla redovisningsperioder. Om några reklam- skattepliktiga intäkter inte finns skall ändå en de- klaration lämnas in för den perioden. Föreningen redovisar då i skatt. Om beskattningsvärdet för understiger skall uppgifter om intäkterna lämnas i deklarationen, men själva skattebeloppet behöver inte betalas in. 6.4Antalet skattskyldiga till reklamskatt Enligt uppgifter från , Ludvikaenheten var det totala antalet registrerade skattskyldiga ca 4 550. De redovisade tillsammans i reklamskatt. Av dessa re- dovisade ca 1 000 en skatt på mer än men (beskattningsvärden ), tillsammans . I denna grupp fanns idrottsföreningar, aktiebolag, stiftelser, kommuner och enskilda personer. Gruppen dominerades av idrottsföreningar. Av det totala antalet registrerade skattskyldiga var det ca 1 400 som redovisade i skatt. Även denna grupp dominerades av idrottsföreningar. Av det totala antalet registrerade skattskyldiga var ca 2 100 ide- ella föreningar. Gruppen ideella föreningar bestod till största delen av idrottsföreningar. Sammantaget redovisade de ca i reklamskatt. Det motsvarar av de totala re- klamskatteintäkterna. Av det totala antalet ideella föreningar var det knappt 600 som redovisade i skatt.2 6.5Reklamskatten för ideella föreningar Vårt förslag: Reklamskatten för ideella föreningar slopas. har tillkännagivit att reklamskatten bör avveck- las och att frågan med beaktande av de budgetpolitiska målen bör prioriteras vid kommande budgetberedning. Skälen anges vara att skatten har sådana tekniska och konkurrensmässiga brister att den inte bör vara kvar. Regeringen har tagit upp frågan i det årliga bud- 2 Källa: Särskilda Skattekontoret i och . getarbetet men har med hänsyn till det statsfinansiella läget ansett det nödvändigt att dröja med en sådan åtgärd. Frågan har tagits upp även i budgetberedningen för och regeringen har funnit att förutsättningar nu föreligger för finansiering av ett första steg i av- skaffandet av den resterande reklamskatten. Ändringarna medför att antalet skattepliktiga tidningar minskar avsevärt, och att skatten sänks för dem som betalar reklamskatt. Vid de kontakter som kommittén haft med idrottsrörelsen har framkommit att reklamskatten ger upphov till mycket administra- tivt arbete för de idrottsföreningar som är skattskyldiga till reklam- skatt. Det har även framkommit att det med stor sannolikhet är många föreningar som inte betalar reklamskatt, trots att de är skyl- diga att göra det. Kommittén har även tagit del av avseende kontroll av Idrottsföreningar 2003.3 Rappor- ten visar på anmärkningsvärt mycket fel i skattredovisningen och att det finns ett stort kontrollbehov när det gäller idrottsförening- ars skatter och avgifter. Det gäller inte minst reklamskatten. Skat- teverket bedömer att orsaken till dessa brister är en kombination av flera faktorer; information till föreningarna måste förbättras, informationen når inte fram till de personer som skall beakta den, informationen ignoreras för att hålla kostnaden för administrationen nere, föreningarna väljer ett så smidigt arbetssätt som möjligt utan att kontrollera att det överensstämmer med gäl- lande regler samt en hög arbetsbelastning hos de personer som sköter administrationen. Även om avser id- rottsföreningar, kan det på goda grunder antas att den administra- tiva bördan är lika betungande för det ideella arbete som bedrivs inom ramen för andra ideella föreningar. I det stegvisa avskaffandet av reklamskatten som regeringen nu inlett, anser vi att det finns skäl att prioritera de ideella förening- arna. Vi föreslår därför att reklamskatten för ideella föreningar slo- pas helt . Ett sådant förslag skulle enligt våra beräkningar ge ett skattebortfall på ca 72 miljoner kro- nor. Den statsfinansiella effekten kan dock antas bli något lägre beroende på att förslaget leder till minskade hanteringskostnader för framför allt men även för de allmänna förvalt- ningsdomstolarna. Vårt förslag kan finansieras inom ramen för re- geringens arbete med att avskaffa den resterande reklamskatten. 3 , dnr. 101-11391-04/121 och 601-162447- 02/830. 7Skyldigheten att lämna kontrolluppgift I detta kapitel redovisas kommitténs överväganden beträffande all- männyttiga ideella föreningars kontrolluppgiftsskyldighet. En ideell förening som betalat ut ersättning till en person med sammanlagt eller mer skall lämna kon- trolluppgift om detta till . Gränsen på gäller oavsett om ersättningen är kontanter eller förmåner. Den nuvarande kontrolluppgiftsskyldigheten kräver stora arbetsinsat- ser av såväl idrottens som den ideella sektorns ideellt arbetande administratörer. För att underlätta det administrativa arbetet för allmännyttiga ideella föreningar föreslås att beloppsgränsen anpassas till vad som gäller för skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter och göra skat- teavdrag. Beloppsgränsen bör därför höjas till . I syfte att motverka risken för skatteundandragande bör den höjda be- loppsgränsen begränsas till ersättningar som betalas ut av allmän- nyttiga ideella föreningar, under förutsättning att ersättningen eller förmånen inte motsvarar en utgift i en skattepliktig näringsverk- samhet, att skatteavdrag inte har gjorts, och att det som mottagaren har fått sammanlagt haft ett lägre värde än . Ersättningar och förmåner är dock fort- farande skattepliktiga för mottagaren. Kommitténs uppdrag är inriktat på idrottens inkomstskatter och de svårigheter som idrottsföreningarna kan uppleva vid tillämpningen av reglerna. Under utredningsarbetet har vi från idrottsrörelsen uppmärksammats på det administrativa arbete som åläggs bl.a. id- Skyldigheten att lämna kontrolluppgift rottsföreningar för att uppfylla skyldigheten att lämna kontroll- uppgift för ersättningar som betalas ut till idrottsutövare och id- rottsfunktionärer. Den nuvarande beloppsgränsen på för att lämna kontrolluppgift upplevs av många idrottsföreningar som för låg med tanke på det stora antal små ersättningar som fö- reningarna betalar ut till sina idrottsutövare och funktionärer. I detta avsnitt redovisas gällande regler och de möjligheter till för- enklingar som skulle kunna göras avseende kontrolluppgiftsskyl- digheten för att underlätta det administrativa arbetet för idrottsfö- reningar och andra som betalar ut små ersättningar till ett relativt stort antal mottagare. Som ett led i kontrollen av de skattskyldigas redovisning av skatte- pliktiga inkomster gäller att en arbetsgivare är skyldig att lämna kontrolluppgift avseende skattepliktiga inkomster och förmåner. Tillsammans med självdeklarationen är kontrolluppgifterna det hu- vudsakliga underlaget som har i sitt arbete med att fastsälla en korrekt taxering. Kontrolluppgifter lämnas dels utan, dels efter föreläggande. En idrottsförenings skyldighet att lämna kontrolluppgifter omfattas av de generella regler som finns om skyldighet att lämna kontrolluppgift i lagen (2001:1227) om själv- deklarationer och kontrolluppgifter, LSK. Kontrolluppgift om lön, arvode, andra ersättningar eller förmåner som utgör skattepliktig intäkt av tjänst enligt 11 kap. 1 § inkomstskattelagen skall lämnas av den som gjort utbetalningen eller tillhandahållit förmånen (6 kap. 1 § LSK). I vissa fall skall dock den som slutligen stått för kostnaden för förmånen, exempelvis bonus, lämna kontrolluppgift. Ersättningar som idrottsutövare får räknas normalt till inkomstsla- get tjänst. Sålunda räknas prispengar, segerpremier, fickpengar, trä- ningsersättningar och ersättningar för förlorad inkomst som skat- tepliktig inkomst, vilket medför att ersättningar av sådant slag omfattas av kontrolluppgiftsskyldigheten. I 8 kap. 4 § inkomstskattelagen (1999:1229) finns regler om i vilken utsträckning tävlingsvinster är skattefria. Som förutsättning för att tävlingsvinster skall var skattefria gäller att de inte hänför sig till anställning eller uppdrag, inte består av kontanter eller liknande, och avser minnesföremål eller har ett värde som understiger av prisbasbeloppet avrundat till närmaste hundratal kronor Skyldigheten att lämna kontrolluppgift Med minnesföremål avses sedvanliga priser i form av medaljer, plaketter, bägare, pokaler o.d. Beloppsgränsen bedöms vid varje vinsttillfälle. Tävlingsvinster som undantas från beskattning enligt dessa regler, omfattas inte heller av kontrollupp- giftsskyldigheten. Beloppsgränsen för när kontrolluppgift skall lämnas ligger på , vilket innebär att en idrottsförening som betalat ut er- sättning till en person med sammanlagt eller mera un- der skall lämna kontrolluppgift om detta till . Gränsen på gäller oavsett om ersättningen är kontanter eller förmåner (6 kap. 5 § LSK). Om traktamentsersättning har betalats ut med belopp som motsvarar eller understiger avdragsgilla schablonbelopp för sådan ersättning behöver de inte tas med i självdeklarationen. De behöver då inte heller redovisas med belopp i kontrolluppgift men uppgift måste lämnas om att de betalats ut (6 kap. 9 § LSK). Om däremot det belopp som utbetalats överstiger schablonbeloppen måste den överstigande delen redovisas för sig. Detsamma gäller för resa med egen bil i tjänsten. Ersättning för logi vid tjänsteresa (med övernattning) behöver inte tas med i själv- deklarationen om ersättningen motsvarar faktiska utgifter. Det- samma gäller kostnadsersättningar för resa med allmänna kommu- nikationsmedel, hyrbil, taxi eller representationsersättning. Uppgift om dessa ersättningar behöver inte heller tas med i kontrolluppgift. För andra kostnadsersättningar gäller att de måste redovisas i såväl självdeklaration som kontrolluppgift. Den halva prisbasbeloppsregeln som redovisats i tidigare avsnitt påverkar inte idrottsföreningens skyldighet att lämna kontrollupp- gift. Regeln påverkar dock på vilket sätt kontrolluppgiften skall fyllas i. Kontrolluppgift skall lämnas in till senast den 31 ja- nuari året efter utbetalningsåret samt till den som kontrolluppgif- ten avser (14 kap. 1 § och 15 kap. 1 § LSK). Om kontrolluppgift inte lämnats kan idrottsföreningen föreläggas att lämna uppgifter. Sådant föreläggande kan förenas med vite (17 kap. LSK). Kontroll- uppgiftsskyldigheten omfattas även av skattebrottslagen (1971:69). Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåter att full- göra kontrolluppgiftsskyldigheten och detta ger upphov till fara för att skatt inte kommer att betalas, gör sig skyldig till skattebrott alternativt vårdslös skatteuppgift. Vid särskilt grava fall av brott mot uppgiftsskyldigheten finns det risk för fängelsestraff, i andra fall handlar det om böter. Skyldigheten att lämna kontrolluppgift Från Riksidrottsförbundets egen skatteutredning kan ett exem- pel återges för att illustrera kontrolluppgiftsskyldigheten för id- rottsföreningar.1 Vid en långloppstävling som arrangeras av en idrottsförening väljer en av pristagarna en kaffebryggare för sin tiondeplats. Marknadsvärdet uppskattas till . I samma tävling fanns också ett spurtpris inlagt mitt i tävlingen. Tiondeplatspristagaren kom trea i en sådan spurttävling och vann ett presentkort på . Detta var det enda pristagaren fick från arrangörsföreningen . Eftersom presentkortet jämställs med kontant ersättning skall arrangörsföre- ningen upprätta en kontrolluppgift avseende presentkortet på . Kaffebryggaren behöver däremot inte uppges i kontrollupp- giften eftersom värdet på den understiger av prisbasbelop- pet. Om pristagaren i stället för presentkortet hade fått en elvisp, värd i spurtpris hade det totala värdet av nyttoföremålen upp- gått till , vilket överstiger av prisbasbeloppet. Både kaffebryggaren och elvispen hade då blivit skatte- och avgifts- pliktiga. 7.4Beloppsgränsen bör höjas för allmännyttiga ideella föreningar Vårt förslag: Kontrolluppgift behöver inte lämnas om ersättning eller förmån som getts ut av en allmännyttig ideell förening, under förutsättning att ersättningen eller förmånen inte motsvarar en ut- gift i en skattepliktig näringsverksamhet, att skatteavdrag inte har gjorts, och att det som mottagaren har fått sammanlagt haft ett lägre värde än . Enligt nuvarande regler skall en arbetsgivare som huvudregel betala arbetsgivaravgifter för en arbetstagare eller uppdragstagare om er- sättningen uppgår till . Vidare skall skatteavdrag göras för kontant ersättning för arbete. Skatteavdrag behöver dock inte göras om ersättningen understiger eller om den totala ersättningen som utbetalaren kommer att betala ut till mottagaren under inkomståret inte uppgår till . Särskilda regler gäller för ersättningar till idrottsutövare om utbetalaren är en ideell förening som bedriver idrottslig verk- samhet. Om ersättning inte har uppgått till ett halvt prisbasbelopp är ersättningen avgiftsfri. I sådana fall är utbetalaren 1 Idrottens Skatteutredning – Kartläggning av idrottens skatte- och avgiftsområden . SOU 2006:23 Skyldigheten att lämna kontrolluppgift inte heller skyldig att göra skatteavdrag. Ersättningen är dock skattepliktig för mottagaren. Beloppsgränsen på för när kontrolluppgift skall läm- nas har inte justerats , då det gjordes en ändring för den som bedriver näringsverksamhet. Frågan om en höjning har disku- terats , i samband med införandet av den nya lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter. Reger- ingen ansåg dock att en höjning av beloppsgränsen skulle kunna uppfattas som att motsvarande belopp gjordes skattefritt vilket inte var avsikten (prop. 2001/02:25 s. För fysiska personer och dödsbon som inte bedriver närings- verksamhet har beloppsgränsen för kontrolluppgiftsskyldigheten anpassats till vad som gäller för skyldigheten att betala arbetsgivar- avgifter och att göra skatteavdrag. När kontrolluppgiftsskyldighe- ten infördes för dessa personer valdes den högre beloppsgränsen på för att det inte skulle vara alltför betungande att lämna uppgiften (prop. 1990/91:5 s. Arbetet inom det stora flertalet ideella föreningar kännetecknas av att enskilda personer samverkar för att främja sådana ändamål som utan vidare anses som allmännyttiga. Den svenska idrottsrö- relsen beräknas ha ca tre miljoner medlemmar och ca 600 000 ide- ellt verksamma ledare som ägnar minst 140 miljoner tim- mar åt idrotten. En undersökning om idrottens föreningsledare som låtit göra visar att föreningskas- sörerna lade ned i snitt 20–på föreningens ekonomi och administration. Det administrativa arbetet som id- rottens föreningsledare lägger ned gäller inte sällan i motsvarande grad för ideella föreningar som ägnar sig åt annan verksamhet än idrott. Det är angeläget att skattelagstiftningen så långt det är möj- ligt utformas så att det ideella föreningsarbetet underlättas utan onödiga administrativa pålagor. är det viktigt att reglerna inte öppnar för skatteundandragande som kan vara svårt att stoppa. De som omfattas av beloppsgränsen är i huvud- sak privatpersoner som förväntas ha ringa eller ingen erfarenhet av uppgiftslämnande. Beloppsgränsen är avsedd att underlätta för dessa. Samma argument kan anföras till förmån för det ideella ar- bete som bedrivs av allmännyttiga ideella föreningar. För att un- derlätta det administrativa arbetet för dessa ideella föreningar bör därför beloppsgränsen anpassas till vad som gäller för skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter och att göra skatteavdrag. Belopps- gränsen bör således höjas till . I syfte att motverka ris- Skyldigheten att lämna kontrolluppgift ken för skatteundandragande bör den höjda beloppsgränsen be- gränsas till ersättningar som betalas ut av sådan ideell förening som avses i 7 kap. 7 § första stycket inkomstskattelagen, dvs. allmän- nyttiga ideella föreningar, under förutsättning att ersättningen eller förmånen inte motsvarar en utgift i en skattepliktig näringsverk- samhet, att skatteavdrag inte har gjorts, och att det som mottagaren har fått sammanlagt haft ett lägre värde än . Ersättningar och förmåner är dock fortfa- rande skattepliktiga för mottagaren. 8 Tjänsteställe inom idrotten I detta kapitel redovisas kommitténs överväganden om behovet av att beträffande idrottsdomare och därmed jämställda tävlingsfunktionärer klargöra var tjänstestället skall anses vara. Tjänstestället är den plats där den skattskyldige utför huvuddelen av sitt arbete. Utförs detta under förflyttning eller på arbetsplatser som växlar, anses i regel den plats där den skattskyldige hämtar och lämnar arbetsmaterial eller förbereder och avslutar sina arbetsuppgifter som tjänsteställe. Om arbetet pågår en begränsad tid på varje plats enligt vad som gäller för vissa arbeten inom bygg- nads- och anläggningsbranschen och liknande branscher, anses bo- staden som tjänsteställe. Enligt riktlinjer anses en idrottsdomare normalt ha sitt tjänsteställe på respektive plats för den match/tävling han eller hon dömer. Utmärkande för många idrottsdomare är emellertid att de som regel utför sina uppdrag på skilda platser. Uppdragen är ofta löpande i den meningen att de står till förfogande för olika uppdrag. De utför själva uppdraget på plan, men förberedelser sker normalt i bostaden eller utgår från bostaden. Vi föreslår därför att lagtexten klargörs så att idrottsdomare och därmed jämställda tävlingsfunktionärer skall anses ha sitt tjänsteställe i bostaden, om arbetet som regel utförs på olika platser. Det innebär att de resor som dessa personer gör mellan bostaden och olika arbetsplatser utgör tjänsteresor. För idrottsutövare och andra idrottsfunktionä- rer har vi inte funnit skäl att föreslå någon ändring av nuvarande regler. Kommittén skall enligt direktiven överväga om det finns behov av ändrade inkomstskatteregler för idrottsutövare och tränare samt domare och andra idrottsfunktionärer. Bakgrunden till detta upp- drag är frågan om var idrottsutövare m.fl. skall anses ha sitt tjänste- ställe. Beroende på hur frågan besvaras, i hemmet eller på platsen för själva idrottsutövandet, får det olika skattekonsekvenser för såväl den som betalar ut ersättningen som för den som tar emot den. Det kan i detta sammanhang nämnas att det inom bereds ett par ärenden med frågor liknande den här aktuella. Det gäller beskattningen av frilansande teater- och filmarbetare samt scenarbetare. Enligt information om beskattningen av olika er- sättningar i samband med idrottslig verksamhet (SKV M 2005:3) skall avdrag för resor i samband med träning på ordinarie tränings- plats (tjänsteställe) och tävlingar på hemmaplan medges i enlighet med vad som gäller för avdrag för resor mellan bostaden och ar- betsplatsen. I skatterättsligt hänseende betraktas kostnader för så- dana arbetsresor som privata levnadskostnader och avdrag får en- dast göras för den del av kostnaderna som överstiger . Det innebär att idrottsutövaren inte alltid får avdrag för sina faktiska resekostnader i samband med resa till och från platsen för den ordinarie idrottsutövningen. När det gäller avdrag för resor i tjänsten, t.ex. i samband med matcher, tävlingar o.d. på bortaplan medges i princip avdrag för den faktiska kostnaden för dessa resor. I de fall en idrottsförening eller tävlingsarrangör betalar ut er- sättning till idrottsutövare eller funktionär har tjänsteställets pla- cering även betydelse för utbetalarens skyldighet att betala arbets- givaravgifter och göra skatteavdrag. Vid inkomsttaxeringen skall enligt 11 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229), IL, löner, arvoden, kostnadsersättningar, pensioner, förmåner och alla andra ersättningar som erhålls på grund av tjänst tas upp som intäkt, om inte något annat anges i 8 och 11 kap. IL. Ersättningar i samband idrottslig verksamhet beskattas vanligtvis i inkomstslaget tjänst. Endast i undantagsfall sker beskattning enligt de regler som gäller för inkomstslaget näringsverksamhet. Till tjänst hänförs fast eller tillfällig anställning och stadigvarande eller tillfälliga uppdrag eller därmed jämförlig inkomstgivande verksam- het i samband med tävling och träning m.m. ger ut rekommendationer när det gäller beskattning av ersättningar i samband med idrottslig verk- samhet. De senaste rekommendationerna betecknas SKV M 2005:3 och avser beräkning av skatteavdrag och arbetsgivaravgifter fr.o.m. och års taxering. Av rekom- mendationerna framgår att som skattepliktiga ersättningar räknas inte bara ersättningar från tävlingsarrangörer, föreningar, förbund m.m. Hit räknas även ersättningar som lämnats av supporterklub- bar eller av företag i form av exempelvis bidrag i utbyte mot reklam eller liknande. Sådana ersättningar är i regel även pensions- och sjukpenninggrundande för mottagaren och medför skyldighet för utgivaren att betala arbetsgivaravgifter. Även om ersättning m.m. lämnas till en person som är närstående till idrottsutövaren (t.ex. make, sammanboende, barn eller föräldrar) eller kommit denne tillgodo, gäller att idrottsutövaren anses som mottagare om ersätt- ningen inte avser den närståendes eget arbete. Detta gäller även om t.ex. make följer med vid matcher, träningar eller liknande tillfällen utan att själv aktivt medverka i den idrottsliga verksamheten. Ersättning i form av t.ex. varor, fri bostad, fri bil eller present- kort är också skattepliktig. Varorna och förmånerna värderas nor- malt till marknadsvärdet. Tävlingsvinster som inte är kontanter el- ler sådant som jämställs med kontanter, t.ex. presentkort, är inte skattepliktiga om värdet uppgår till högst 0,03 prisbasbelopp, ca (2006). Sedvanliga priser i form av me- daljer, plaketter, pokaler och liknande som har karaktär av min- nesföremål är inte heller skattepliktiga (8 kap. 4 § IL). När det gäller ersättning för kostnader i samband med tävlingar, träningar och kurser o.d. gäller att traktamentsersättning på den vanliga verksamhetsorten eller utan samband med övernattning ses som lön, inte kostnadsersättning. Sådan traktamentsersättning är alltså skattepliktig. Beträffande vissa kostnadsersättningar följer av 3 kap. 4 § lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontroll- uppgifter att mottagaren inte behöver redovisa dem i själdeklara- tionen. – kostnadsersättning för resa i tjänsten med allmänna transportme- del, hyrbil eller taxi, motsvarande gjorda utlägg, –kostnadsersättning för logi vid tjänsteresa, motsvarande gjorda utlägg, –representationsersättning, motsvarande gjorda utlägg, –traktamentsersättning och ersättning för resa med egen bil eller förmånsbil i tjänsten som inte överstiger fastställda schablonbe- lopp. (SFS 2003:745, prop. 2002/03:123, bet. 2003/04:SkU3, rskr. 2003/04:18) gäller enligt 11 kap. 26 a § IL att förmån av resa i samband med att den skatt- skyldige börjar eller slutar en tjänst (inställelseresa) eller förmån av resa mellan bostaden och arbetsplatsen (arbetsresa) inte skall tas upp till beskattning under vissa förutsättningar, bl.a. att andra skattepliktiga inkomster inte erhålls på grund av tjänsten.