sou · GUB353 · 2007-01-01 00:00:00 — Just detta behov av att vara mer aktiva mellan valen i om- råden med en hög andel utrikes födda har i tidigare studier tagits upp av partiföreträdare och väljare (och 2004; 2000). När de nomineringsansvarigas gett sin syn på huruvida man gör särskilda insatser – i form av rekrytering eller utbildningar – som riktar sig till medlemmar med invandrarbakgrund indikerar inter- vjupersonernas beskrivningar att man i partierna inte sällan kan se negativt på sådana särinsatser. Det anses generellt att insatser hellre bör inordnas i ordinarie verksamhet, riktad till alla medlemmar. Ett exempel på en särskilt öppet kritisk inställning ges av den nomine- ringsansvarige för i : På något sätt så är det självgenererande. I och med att vi har redan etniska grupper så finns det en beräkning att man rekryterar också inom de etniska grupperna. Så ser jag i alla fall själv förklaringen. Men det är inte så att det är stötande eller stör på något sätt att man skulle vilja ha invandrare. Man jobbar mycket för rekrytering bland icke invandrare. (I) Hur menar du att det skulle vara stötande? Om det skulle ha funnits någon som skulle ha arbetat ensidigt med att rekrytera invandrare så skulle det kunna vara stötande eller störande för andra, men sådant förekommer inte såvitt jag vet alls. Nej, nej. Det är inte på det sättet. Utan det är en mycket naturlig rekrytering och medlemsvärvning. (I) Men om det skulle vara det så skulle det kunna vara stötande? Ja, ja, det skulle ju vara en ensidig ... Det stämmer inte alls med vår politik alltså [lätt skratt]. Det är klart att det skulle vara det skulle knappast kunna förekomma om det är medlemmar som sympatiserar med vårt program. Vi hyllar väldigt högt människovärdet, människornas lika värde. Och kan du bortse från etnicitet. Det hyllar vi ju väldigt högt. Det är nästan kanske vår ledstjärna. Människans lika värde. Och man gör inte skillnad på människa och människa beroende på egenskaper eller etnicitet eller något sådant. Även om det visserligen inte behöver ses som naturligt i partierna att rikta in sig på att rekrytera vissa särskilda grupper till förtroendeuppdrag eller som medlemmar så vittnar flera citat om en retorik som är mycket avvikande från vad man generellt kan Partierna som inkluderande nätverk förvänta sig i fråga om andra underrepresenterade gruppers representation, såsom främst ungdomars eller kvinnors. Men även om de övriga nomineringsansvariga överlag helst vill se insatser som inordnas i mer reguljära aktiviteter framgår att de nomi- neringsansvariga inte är skeptiska till att lägga mer energi än på att rekrytera medlemmar i bostadsområden med en hög andel personer med invandrarbakgrund. En annan fråga som undersökts är hur man ser på särorg- anisering av invandrare i egna organisationer, det vill säga i likhet med den särorganisering som finns bland ungdomar och kvinnor. De flesta nomineringsansvariga är försiktigt skeptiska till en sådan form av särorganisering, medan flera anger att förekomsten av lösare nätverk skulle vara acceptabelt. företrädare i ger en för de nomineringsansvariga representativ bild: (I) Hur ser du på att invandrare skulle särorganisera sig i egna organisa- tioner? Nej det tycker jag nog inte. Jag är skeptisk. Jag tycker man ska jobba för samma sak i stort sett allihopa. Den mer omfattande särorganisering som förekommer, i form av aktiva föreningar, förefaller också ha en mindre politisk betydelse. I våra intervjuer uppger de nomineringansvariga från såväl i som socialdemokraterna i , det vill säga de två partier där ett flertal föreningar finns, att föreningarna visserligen är aktiva men att deras politiska betydelse som deltagare i nomineringsprocessen är begränsad. Särorganisering kan förstås innebära både för- och nackdelar, men det framstår som att det i partierna ofta inte uppfattas vara värt att ens lyfta en diskussion kring att införliva inslag av särorganisering för personer med invandrarbakgrund. Sammanfattningsvis kan vi konstatera att de nominerings- ansvariga generellt inte beskrivit förekomsten av särskilda insatser för invandrare och att man generellt har en avvaktande hållning till särorganisering för personer med invandrarbakgrund. Mål för andelen personer med invandrarbakgrund Ett särskilt exempel på åtgärder för att öka andelen personer med invandrarbakgrund på förtroendeuppdrag som diskuterats i tidigare forskning (Jarstad 2004) är att sätta upp mål för andelen personer Partierna som inkluderande nätverk med invandrarbakgrund bland de förtroendevalda i partierna. Vi har i vår studie undersökt hur man i partierna ser på att ha särskilda mål för andelen invandrare på valda uppdrag. Av de nominerings- ansvariga som intervjuats uppger ingen att man fastställt uttryck- liga mål för andelen invandrare på politiska förtroendeuppdrag. Det finns också en skepsis hos samtliga partiföreträdare inför att sätta upp mål för kvotering, motsvarande de man har för kvinnor. Som tidigare beskrivits menar den nomineringsansvarige för i att man redan är relativt framgångsrika i fråga om att rekrytera personer med invandrarbakgrund. Han säger: Det har inte behövts utan det har kommit av sig självt. Bland medlemmarna har vi alltså en väldig blandning av etniska grupper. till bakgrunden hos partiets fyra ordinarie och ersättare i har man en jämförelsevis god repre- sentation, till följd av att en person med albansk bakgrund är högst placerad på listan till kommunfullmäktige. Även det begränsade antalet andra partiorganisationer som har en hög representation har nått en sådan utveckling utan att särskilda öppna mål har fastslagits. Det har inte heller framkommit att särskilda tydliga insatser för att rekrytera invandrare har förekommit. Det är dock förstås tänkbart att man kan vilja undvika att beskriva sådana insatser i fråga om enskilda kandidater med invandrarbakgrund. har flera personer framhållit att de själva, såsom ledande företrädare, åtminstone är mer positiva till att personer med invandrarbakgrund placeras högt på listan än vad enskilda medlemmar är. Ett annat exempel som visar hur man kan se på särorganisering ges av en nomineringsansvarig i . Han menar att många personer med invandrarbakgrund i partiet, redan utan att mål fast- slås, lyckas göra sina intressen hörda relativt väl. Han uppger sig hysa en särskild farhåga mot att många invandrare kan ha en mindre lojalitet med det parti man är aktiv i, och att man i stället förefaller vara mycket måna om att värna sig själva och sin egen grupp i partiarbetet. Som framgått är de flesta partiföreträdare skeptiska till tanken om att ha särskilda mål för andelen personer med invandrar- bakgrund på listorna. Det kan dock vara värt att notera att även om olika former av rekommendationer om att ta hänsyn till invand- rares representation funnits länge så är tankarna om kvotering av, eller uttryckta mål för invandrares representation på förtroende- uppdrag relativt nya och åsikterna i denna fråga behöver inte vara Partierna som inkluderande nätverk Det tydligaste exemplet på en svängning från riksorganisationen i denna fråga är den kristdemokratiska partisty- relsens rekommendationer inför kommande val om att av kandidaterna på listorna i sin helhet ska ha invandrarbakgrund. företrädare i som tog upp detta är också positiv till initiativet från partiledningens sida. Vi har i vår undersökning också ställt två mer övergripande frågor för att undersöka de nomineringsansvarigas samlade bild av möjligheterna för personer med invandrarbakgrund i partierna. Den första frågan, där fyra svarsalternativ getts, handlar om hur man bedömer insatserna för att öka andelen invandrare i kommun- fullmäktige. Vi har tidigare i vår undersökning sett exempel, från bland annat och i , på att de nomineringsansvariga uppger att man inte gjort tillräckliga insatser för att rekrytera personer med invandrarbakgrund till partiet. Vår undersökning visar också att de flesta svarar svarsalternativet att man är lite missnöjda med hur man lyckats med att öka andelen invandrare till kommunfullmäktigelistan. Särskilt nöjd är den nomineringsansvarige från i . Partiet har också relativt god representation i genom att den kandidat, av de fyra på ordinarie- och ersättarplats, som var högst placerad har invandrarbakgrund. Det tycker jag är en fjäder i hatten tror jag nästan man kan säga för vårt parti att vi har blandade etniska grupper på listan. Kanske minst lika stor som vilket annat parti du tar tror jag, faktiskt. Det är ju inte så svårt heller här i för när det gäller etniska grupper så har vi en väldigt stor blandning kan man säga. Så det speglar ju samhället här att vi gör så. Men det är faktiskt en medveten strävan också, det är det. En annan fråga som ställts handlar om hur man ser på invandrares möjligheter att bli förtroendevalda i partierna generellt och i det egna partiet. Här har vi fått mer positiva svar. De flesta intervju- personer uppger att möjligheterna är goda. Socialdemokraterna i säger att åtminstone i är atmosfären mot personer med invandrar- bakgrund god; något som hon menar kan sammanhänga med att man i kommunfullmäktige också har en särskilt hög representation av personer med invandrarbakgrund. Från de nomineringsansvariga i ges dock en bild av större svårigheter för invandrare i jämförelse med andra grupper. Den nomineringsansvarige för soc- ialdemokraterna i säger: Partierna som inkluderande nätverk Det är svårare självklart. Oavsett så fungerar hela samhället, oavsett om du är etnisk svensk och så vidare. Det är där valberedningarna har en viktig roll. Ett undantag utgörs dock av företrädare i . En relativt positiv bild av invandrares möjligheter ges också av den nomineringsansvarige för för i , som säger: Jag är inte så bekymrad vad gäller återväxten med invand- rarrepresentation, den kommer, med viss fördröjning och viss tröghet. kan det konstateras, som beskrivits tidigare, att center- partiet haft mycket svårt att få fram personer med invandrarbakgrund bland sina ledande kandidater. Företrädaren för i tillhör de mer pessimistiska. Han menar att det egna partiet haft svårt med att rekrytera invandrare, och han tar upp att man inte heller har någon kandidat med invandrarbakgrund på ordinarie plats till kommunfullmäktige: Som sagt vi har varit dåliga när det gäller etnisk bakgrund. (I) Hur kommer det sig tror du? Det beror nog på det här som jag sa förut. Vi är inte så där lätt vi byter inte fot så där förfärligt lätt. Man är jordnära. Det händer inget revolutionerande snabbt så här. Vi överväger noga. Har man då visst är det naturligtvis en fördel om man tillhör den här gruppen förtroendevalda, då har man naturligtvis en fördel nästa gång. (I) Men det här är en grupp som ni inte har fått in så mycket? Vi var inte nöjda 2002 med den representationen av utlänningar om vi ser utlänningar som ett positivt uttryck, alltså inte födda i då. Men vi hoppas att det blir bättre. (I) Är det också en aspekt, det som du var inne på, att ni inte har så stor andel väljare i förortsområden? Ja, men så Har vi dem inte så Man kan ju inte bara ta någon för att man ska ha dem. Bara för att man råkar ha en annan färg och ett annat namn och säga att nu ska du sitta här, om man är komplett oduglig. som de flesta, inte så överraskande, säger sig vara åtminstone lite missnöjda med andelen personer med invandrarbakgrund i det egna partiet så framhåller flera nomi- neringsansvariga att det trots allt skett viktiga positiva förändringar i fråga om närvaron bland personer med invandrarbakgrund i partierna, vilket också tidigare framkommit i beskrivningarna om en ökad betoning av grupper, och i synnerhet av personer med invandrarbakgrund. Företrädaren för i är en av dem som betonar detta jämförelsevis starkt: Partierna som inkluderande nätverk Jag skulle vilja säga att när de första invandrarströmmarna kom då hade du den gamla svenska rädslan för det annorlunda. Så om du går tillbaks till att vi var ju ett ganska isolerat land i många avseenden. Och traditionellt så är du ganska skeptisk och avvaktande mot det okända. Men där känner jag att det stadiet har vi passerat nu i , för invandrare finns överallt i . Så det stadiet har vi börjat passerat , men visst lever det fortfarande kvar. Och det är ju allmängiltigt det här, och det kan du se i arbetslivet eller var som helst, att anställer du en ny medarbetare så sätter du gärna en som är likadan som gänget i övrigt. Så det här med mångfald är fortfarande inte norm. Olikhet är fortfarande inte norm, heterogenitet är fortfarande inte norm. Och det börjar, känner jag, luckras upp i partierna, åtminstone i , att man börjar se olikheter som en tillgång. Och är vi ju en bra bit på väg, dörren har så att säga öppnats. Att man försöker mer aktivt att välkomna även de människor med invandrarbakgrund. Det skulle aldrig ha gått i gamla bondeförbundet till exempel men det var en annan tid en annan värld. Den bild av de tydligt ökade möjligheterna för invandrare i partierna som ges av detta citat tillhör de mer positiva. Bilden av såväl en ökad förmåga som ett ökat intresse i fråga om personer med invandrarbakgrund är dock relativt väl utbredd bland de nomineringsansvariga. Kanske kan bilden grunda sig i vad man, genom den ökade andelen personer med invandrarbakgrund i partierna, uppfattar som en förbättring av invandrares möjligheter. Visserligen har andelen personer med invandrarbakgrund bland förtroendevalda ökat under de senaste valen, men har också andelen utrikes födda i befolkningen ökat i motsvarande utsträckning, vilket gör att underrepresentationen av personer med invandrarbakgrund varit oförändrad. Det är dock tänkbart att den ökade andelen förtroendevalda med invandrarbakgrund också medfört att invandrare som en social kategori fått en starkare förankring i partierna. Som tidigare framkommit har en mer negativ bild getts i beskrivningar kring vissa konkreta aspekter i partiernas arbete, såsom hur personer med invandrarbakgrund påverkas av de grundläggande nomineringsstrukturerna, betydelsen av nätverk och förekomsten av fördomar. Sammanfattningsvis framstår informella processer och tillgången till nätverk som viktiga för vilka som blir nominerade till listorna. Precis som i kapitel 4 har det i detta kapitel framkommit att kandi- Partierna som inkluderande nätverk datens stöd, vid sidan om kandidatens uppfattande kompetens även är beroende av de mer personliga relationerna till medlemmarna på basnivån, relationer som bland annat beskrivs kunna odlas genom att man dyker upp på möten och umgås och socialiserar sig med medlemmar i föreningarna. Det har beskrivits att ledande företrädare i praktiken kan ha ett avgörande inflytande på vilka kandidater som blir kända i organisa- tionen och därmed ofta får framgång i provvalen. Detta uppges kunna ske genom att ledande företrädare lyfter fram kandidater och ger dem positioner i olika formella och informella samman- hang. Ledande företrädare kan också rekommendera kandidater till valberedningarna inför valen. Flera av de nomineringsansvariga har tagit upp att ledande företrädares förmåga att lyfta fram och för- orda personer man inte känner väl ibland kan försvåras genom eta- blerade sociala relationer. Detta har av en av de nomineringsansva- riga beskrivits kunna innebära att etablerade fullmäktigeledamöter som man samarbetat med sen tidigare ofta kan ges företräde. De större och institutionaliserade nätverk som finns i partierna med egna föreningar, utgörs dock i de flesta partier i och främst av medlemmar från kvinno- och ungdomsförbun- den. Detta bland annat genom att företrädare för dessa organisa- tioner vanligen ingår i valberedningarna. Medlemskap i dessa orga- nisationer uppges kunna innebära viktiga möjligheter till infly- tande, genom stöttning av sidoorganisationens kandidater och genom samordning av röster. När det i partierna saknas särorganisering för personer med invandrarbakgrund kan dessa inte på ett motsvarande sätt som främst ta strid för att få in grupp- representanter på kandidatlistan. När det gäller personer med invandrarbakgrund kan i regel sådana uttryckliga krav från gruppen inte ställas, och partierna kan därmed inte heller ta ställning till krav som ju inte existerar. Vad gäller hur sociala nätverk påverkar representationen bland personer med invandrarbakgrund ser flera av de nomineringsansva- riga främst nackdelar, medan ingen här ser fördelar, och man har här bland annat knutit an till likheten med kvinnors situation i par- tierna. Möjligheterna för kandidater med invandrarbakgrund att ingå i sociala nätverk skulle därmed kunna påverkas av att de kan vara gemenskaper som har en sådan social sammansättning att de är svårare att få tillträde till för personer från underrepresenterade grupper såsom kvinnor och personer med invandrarbakgrund. Partierna som inkluderande nätverk nolikt bör den fundamentala mekanismen om att knyta nätverk och ge stöd till de personer som liknar en själv kunna medföra att nätverk av medelålders män är särskilt starka i partierna. Möjligheten för att personer med invandrarbakgrund ges ledande positioner bör sannolikt särskilt kunna försvåras vid förekomsten av fördomar i partiernas organisationskultur. Flera nominerings- ansvariga uppger att åtminstone ett visst inslag av stereotypa och negativa attityder mot invandrare kan förekomma. Ett par av de nomineringsansvariga beskriver att både fördomar och inslag av främlingsfientlighet inte är ovanligt i deras partiers organisations- kultur. Sådana attityder beskrivs förekomma inte bara bland enskilda medlemmar utan även hos en del politiker med förtro- endeuppdrag. Det uppges att problemen med nedvärderande och förminskande attityder kan vara särskilt utbredda i , precis som i i övrigt. har två nomineringsansvariga beskrivit en tydlig förekomst av fördomar i sitt parti även i . Det kan också konstateras att medial uppmärksamhet kring främlingsfientliga attityder i partierna – här genom TV-program- met inför valet – uppges bidra till en ökad vaksamhet och bemötande av sådana attityder i sitt eget parti. Liksom i medlemsintervjuerna så framgår dock även av de nomi- neringsansvarigas beskrivningar att invandrarfientliga attityder – när de väl förekommer – långt ifrån alltid bemöts. Den samlade bilden är att de partiorganisationer som har en högre andel perso- ner med invandrarbakgrund förefaller att ha haft mindre problem med förekomsten av fördomar. Den tydliga mobiliseringen kring den mångkulturella ordningen i har gjort etniciteten till en central dimension att orga- nisera politiken kring. Mycket tyder på att flera partier här tvingas att både ta hänsyn till invandrares lika politiska rättigheter och de invandrarfientliga väljaropinioner som kan vara väl så lönsamma, mätta i röstvaluta. Till skillnad från i så torde organisationskulturen i de flesta partier i kunna vara gynnsam i fråga om represen- tationen av personer med invandrarbakgrund. Det har också getts exempel på att interna påtryckningsgrupper av personer med invandrarbakgrund kan ha haft viss betydelse i främst i , där också särorganisering i en förening för personer med invandrarbakgrund förekommer. När det gäller såväl särorgani- sering som andra särskilda insatser riktade till personer med invandrarbakgrund - i form av rekrytering och utbildning – kan det Partierna som inkluderande nätverk konstateras att de nomineringsansvariga generellt har en avvakt- ande hållning. Man är generellt också skeptiska mot att ha särskilda mål för andelen personer med invandrarbakgrund på listorna. Detta avslutande kapitel kommer inledningsvis att ägnas åt att kort återge en del av de mer principiella reflektioner som gjordes i det inledande kapitlet. Därefter beskriver vi huvudresultaten från den empiriska studien av partiernas rekryteringsprocesser i och , innan vi avslutar med en rad konkreta rekommendationer som syftar till att öppna för större etnisk mångfald i partierna. Vi har i de föregående avsnitten problematiserat hur de politiska partierna möter de nya utmaningar som de ställs inför i den mång- etniska demokratin. Det handlar om hur den nya mångfalden av intressen i samhället kan artikuleras och aggregeras genom parti- erna. Partiernas uppgift i att utgöra en demokratisk arena för en dialog kring centrala värde- och intressefrågor kan sägas vara ännu viktigare än i gårdagens mer homogena samhällen. Med sitt institutionella arv i industrisamhälles klassmotsättningar – med den nationella identiteten som sammanbindande kitt – ställs partierna inför uppgiften att fungera som en länk mellan medborgare och beslutsfattare i ett samhälle där den politiska mobiliseringen sker utifrån fler konkurrerande skiljelinjer, däribland etnicitet och andra former av mångfald som genus, sexuell läggning och religion. Den nya politiska ojämlikheten mellan dem som är innanför och dem som befinner sig utanför är ett påtagligt problem. Även om de utlandsföddas andel bland förtroendevalda har ökat något, så går utvecklingen mycket långsamt framåt. Givet att politiska för- samlingar bör återspegla dess samhällsmedborgare i stort – deras idéer, känslor, erfarenheter och handlande – framstår det som ett centralt problem att dessa församlingar präglas av en betydande frånvaro av personer med invandrarbakgrund. Mycket talar för att exkluderingen av personer med invandrar- bakgrund i politiken, i likhet med exkludering inom andra sam- hällsområden, delvis är ett resultat av negativ särbehand- ling/diskriminering. Denna sker ofta oavsiktligt, genom att partier- nas regler och rutiner leder till exkludering. Vi menar att det därför är viktigt att vända uppmärksamheten mot de politiska institutio- nerna och granska betydelsen av såväl rådande regelsystem som de mindre explicit uttryckta spelregler och etablerade riktlinjer som partierna tillämpar vid rekrytering av medlemmar och vid rekryte- ring till förtroendeuppdrag, och som kan äventyra genomförandet av lika rätt till politisk representation. Ofta kan det vara så att även det sätt på vilket problemet med den nya politiska ojämlikheten formuleras kan få negativa konse- kvenser ur ett lika-rättighetsperspektiv. När frågan diskuteras – både i politiken och inom forskningen – sker det ofta i termer av utanförskap, utsatthet och marginalisering, i stället för att betraktas som en fråga om ett bristfälligt genomförande av lika politiska rät- tigheter. Vår uppfattning är att detta bidrar ytterligare till att mar- ginalisera de redan politiskt marginaliserade. Sett ur ett rättighets- perspektiv handlar problemet i stället om i vilken utsträckning samhällsinstitutioner – och därmed även politiska partier – förmår främja lika inflytandemöjligheter. Politiska partier befinner sig i frontlinjen för att utveckla demo- kratin i samhället, och de intar därmed en nyckelroll som förebild i fråga om att bekämpa exkludering och negativ särbehandling. Vi har argumenterat för att partiernas roll som förebild är viktig av flera anledningar. För det första speglar inte den sociala samman- sättningen i de politiska partierna dagens svenska mångetniska samhälle, och därmed sänds uppenbarligen fel signaler till personer med invandrarbakgrund. Därigenom undermineras också trovär- digheten i de allmänna integrationspolitiska strävandena. För det andra bidrar underrepresentation av personer med invandrarbak- grund i partierna och bland förtroendevalda dessutom till att undergräva både partiernas och politikens legitimitet gentemot det övriga samhället. Om statliga myndigheter och andra offentliga och privata organisationer skall kunna uppfatta partiernas budskap om kraven på aktiv antidiskriminerings- och integrationspolitik som seriöst menade, måste de rimligen själva visa att de lever upp till dessa krav. Vi menar att det skulle vara en väl motsägelsefull stånd- punkt att hävda att partierna på ett framgångsrikt sätt kunde främja integration och bekämpa diskriminering, som deras egna organisationer vore undantagna från de regler som gäller för resten av samhället.