sou · GUB399 · 2007-01-01 00:00:00 — Artikel 22.1–22.3 Artikel 26.1 första stycket Artikel 26.2.1 andra stycket Konkurrenslag (1993:20) 1 § Denna lag har till ändamål att undanröja och motverka hinder för en effektiv konkurrens i fråga om produktion av och handel med varor, tjänster och andra nyttigheter. 2 § Denna lag tillämpas inte på överenskommelser mellan arbetsgivare och arbetstagare om lön eller andra anställningsvillkor. 3 § I denna lag avses med företag en fysisk eller juridisk person som driver verksamhet av ekonomisk eller kommersiell natur. Till den del sådan verksamhet består i myndighetsutövning omfattas den dock inte av begreppet företag. avses också en sammanslutning av företag. Vad som i lagen sägs om avtal skall tillämpas också på 1.beslut av en sammanslutning av företag, och 2.samordnade förfaranden av företag. 4 § upphävd genom SFS 2000:88. 5 § Regeringen bestämmer vilka domstolar och andra myndigheter som skall vara konkurrensmyndigheter enligt rådets förordning (EG) nr 1/2003 av om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördragetTPF1FPT, om detta inte följer av denna lag. 1TP PT EGT L 1, , s. 1, (Celex 32003R001). Konkurrensbegränsande samarbete mellan företag 6 § Om något annat inte följer av 8, 8 a, 18 c eller 18 e §, är avtal mellan företag förbjudna om de har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på marknaden på ett märkbart sätt eller om de ger ett sådant resultat. Detta gäller särskilt sådana avtal som innebär att 1.inköps- eller försäljningspriser eller andra affärsvillkor direkt eller indirekt fastställs, 2.produktion, marknader, teknisk utveckling eller investeringar begränsas eller kontrolleras, 3.marknader eller inköpskällor delas upp, 4.olika villkor tillämpas för likvärdiga transaktioner, varigenom vissa handelspartner får en konkurrensnackdel, eller 5.det ställs som villkor för att ingå ett avtal att den andra parten åtar sig ytterligare förpliktelser som varken till sin natur eller enligt handelsbruk har något samband med föremålet för avtalet. 7 § Avtal eller avtalsvillkor som är förbjudna enligt 6 § är ogiltiga. 8 § Förbudet i 6 § gäller inte för ett avtal som 1.bidrar till att förbättra produktionen eller distributionen eller till att främja tekniskt eller ekonomiskt framåtskridande, 2.tillförsäkrar konsumenterna en skälig andel av den vinst som därigenom uppnås, 3.bara ålägger de berörda företagen begränsningar som är nöd- vändiga för att uppnå målet i 1, och 4.inte ger de berörda företagen möjlighet att sätta konkurrensen ur spel för en väsentlig del av nyttigheterna i fråga. 8 a § Undantag från förbudet i 6 § gäller för sådana grupper av avtal som uppfyller förutsättningarna i 8 § (gruppundantag). Sådana grupper av avtal anges i verkställighetsföreskrifter av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Om ett enskilt avtal till följd av ett gruppundantag är undantaget från förbudet i 6 § men har följder som är oförenliga med 8 §, får besluta att avtalet inte skall omfattas av grupp- undantaget. 9 § upphävd genom SFS 2004:409. 10 § upphävd genom SFS 2004:409. 11 § upphävd genom SFS 2004:409. 12 § upphävd genom SFS 2004:409. 13 § upphävd genom SFS 2004:409. 14 § upphävd genom SFS 2004:409. 15 § upphävd genom SFS 2004:409. 16 § upphävd genom SFS 2004:409. 17 § upphävd genom SFS 2004:409. 18 § upphävd genom SFS 2004:409. Särskilda bestämmelser för vissa former av samarbete mellan små företag (Beträffande rubriken, se Lag 2000:1021.) 18 a § Med primär lantbruksförening avses i denna lag en ekono- misk förening vars medlemmar är enskilda lantbrukare eller andra företag som bedriver jordbruk, trädgårdsverksamhet eller skogs- bruk. Om sammanslutningar av sådana företag är medlemmar i föreningen, anses den dock vara primär lantbruksförening endast under förutsättning att sammanslutningarna bara utgörs av lokala sammanslutningar av företag med verksamhet av angivet slag. 18 b § I lagen (2000:1025) om innebörden av begreppen jordbruks-, trädgårds- och skogsprodukter i konkurrenslagen (1993:20) finns särskilda bestämmelser om vad som i denna lag avses med sådana varor. 18 c § Förbudet i 6 § gäller inte för sådana avtal inom en primär lantbruksförening eller dess dotterföretag som avser samverkan mellan föreningens medlemmar om 1. produktion, insamling, förädling, försäljning eller därmed sammanhängande verksamhet såsom användandet av gemensamma anläggningar, lagring, beredning, distribution eller marknadsföring i fråga om jordbruksprodukter, trädgårdsprodukter eller skogspro- dukter, eller 2. inköp av varor eller tjänster för sådan verksamhet som avses under 1. Första stycket gäller dock inte avtal som har till syfte eller ger till resultat 1.att en medlems fria rörlighet på marknaden förhindras eller försvåras a) i fråga om valet av avnämare eller leverantör, b) i fråga om möjligheten att lämna föreningen, eller c) i annat avseende av motsvarande betydelse, eller 2.att försäljningspriser direkt eller indirekt fastställs på varor när försäljningen sker direkt mellan medlemmen och tredje man. 18 d § avses i denna lag företag som tillhandahåller eller utför taxitjänster eller därmed jämförbara transporttjänster. Med beställningscentral avses en gemensam eller fristående funk- tion som tar emot beställningar och fördelar transportuppdrag mellan taxiföretag. Funktionen kan även utföra sådan verksamhet som har samband därmed. 18 e § Förbudet i 6 § gäller inte för ett skriftligt avtal mellan taxiföretag eller mellan en beställningscentral och taxiföretag om avtalet 1.avser gemensam transportverksamhet genom samverkan i en beställningscentral eller på annat sätt i syfte att uppnå effektivitets- vinster eller andra sådana ekonomiska fördelar, 2.behövs för att tillgodose det samhälleliga intresset av tillgång till taxiservice, och 3.omfattar högst 40 taxifordon. Undantaget enligt första stycket gäller inte 1. till den del samarbetet avser förfarande eller villkor som inne- bär eller omfattar a)fastställande av gemensamma priser, b)uppdelning av marknader, c)en uppsägningstid för anslutet taxiföretag som överstiger från uppsägningstillfället eller, i fråga om en ekonomisk förening, villkor att uppsägning inte får göras förrän tidigast eller från inträdet, eller d) förbud för anslutet taxiföretag att efter avtalstidens utgång konkurrera med den gemensamma transportverksamheten, och 2. till den del det är uppenbart att syftet med den gemensamma transportverksamheten eller intresset av tillgång till taxiservice enligt första stycket 1 och 2 kan tillgodoses utan att samarbetet omfattar ett sådant förfarande eller villkor som avses i 1 a–d. Missbruk av dominerande ställning 19 § Missbruk från ett eller flera företags sida av en dominerande ställning på marknaden är förbjudet. Sådant missbruk kan särskilt bestå i att 1.direkt eller indirekt påtvinga någon oskäliga inköps- eller för- säljningspriser eller andra oskäliga affärsvillkor, 2.begränsa produktion, marknader eller teknisk utveckling till nackdel för konsumenterna, 3.tillämpa olika villkor för likvärdiga transaktioner, varigenom vissa handelspartner får en konkurrensnackdel, eller 4.ställa som villkor för att ingå ett avtal att den andra parten åtar sig ytterligare förpliktelser som varken till sin natur eller enligt handelsbruk har något samband med föremålet för avtalet. 20 § upphävd genom SFS 2004:409. 21 § upphävd genom SFS 2004:409. 22 § upphävd genom SFS 2004:409. Åtgärder mot förbjudna konkurrensbegränsningar 23 § får ålägga ett företag att upphöra med överträdelser av förbuden i 6 eller 19 § eller artikel 81 eller 82 i EG- fördraget. Om i ett visst fall beslutar att inte meddela ett sådant åläggande, får göra det på talan av ett företag som berörs av överträdelsen. En sådan talerätt föreligger dock inte om beslut grundar sig på artikel 13 i rådets förordning (EG) nr 1/2003. 23 a § Har fråga uppkommit om ett företag överträder något av de förbud som avses i 23 § första stycket får , om företaget åtar sig att vidta åtgärder som medför att verket inte längre ifrågasätter att någon överträdelse föreligger, besluta att godta åtagandet. Verkets beslut får avse en bestämd tid. Så länge beslutet gäller får verket i de avseenden åtagandet omfattar inte meddela något åläggande enligt 23 § första stycket. får återkalla ett beslut enligt första stycket om 1.de omständigheter som låg till grund för beslutet har föränd- rats i något väsentligt avseende, 2.den som beslutet gäller bryter mot något åtagande som har angetts i beslutet, eller 3.beslutet grundades på ofullständiga, oriktiga eller vilseledande uppgifter som parterna har lämnat. 24 § Ett åläggande enligt 23 § gäller , om något annat inte bestäms. 25 § Om det finns särskilda skäl för det, får ett åläggande enligt 23 § meddelas för tiden till dess att frågan slutligt har avgjorts. får meddela ett sådant åläggande bara sedan rättegång inletts. 26 § får på talan av besluta att ett företag skall betala en särskild avgift (kon- kurrensskadeavgift), om företaget eller någon som handlar på företagets vägnar uppsåtligen eller av oaktsamhet har överträtt förbuden i 6 eller 19 § eller artikel 81 eller 82 i EG-fördraget. Avgiften tillfaller staten. 27 § Konkurrensskadeavgift skall fastställas till lägst och högst eller till ett högre belopp dock inte överstigande av företagets omsättning föregående räkenskapsår. Riktas talan mot flera företag skall avgiften fastställas särskilt för vart och ett av dem. 28 § När konkurrensskadeavgift fastställs skall hänsyn tas till 1.hur allvarlig överträdelsen är, 2.hur länge den pågått, och 3.andra försvårande eller förmildrande omständigheter av bety- delse för att bedöma överträdelsen. I ringa fall skall ingen avgift påföras. 28 a § Konkurrensskadeavgiften får fastställas till ett lägre belopp än vad som bort ske med tillämpning av 28 §, 1.om företaget i väsentlig mån har underlättat utredningen av den egna eller andras medverkan i överträdelsen, eller 2.om det föreligger andra särskilda skäl som hänför sig till före- taget. Har ett företag i högst väsentlig mån underlättat en utredning som avses i första stycket 1, får avgiften efterges även i annat fall än som anges i 28 b §. Konkurrensskadeavgiften får fastställas till ett högre belopp än vad som bort ske med tillämpning av 28 §, om företaget har överträtt förbud enligt denna lag eller i artikel 81 eller 82 i EG-för- draget. 28 b § Konkurrensskadeavgift får efterges beträffande ett företag som har överträtt ett förbud enligt 6 § eller artikel 81 i EG-fördra- get, om företaget 1.anmäler överträdelsen till innan verket har fått tillräckligt underlag för att ingripa mot överträdelsen och något annat företag som deltagit i överträdelsen inte har gjort anmälan tidigare, 2.lämnar all den information om överträdel- sen som företaget har tillgång till, 3.samarbetar fullt ut med under utredningen av överträdelsen, och 4. har upphört eller efter sin anmälan upphör att med- verka i överträdelsen. Konkurrensskadeavgiften får dock inte efterges, om företaget har haft den ledande rollen i överträdelsen och det med hänsyn till omständigheterna därför är uppenbart oskäligt med eftergift. 28 c § På ansökan av ett företag som anmäler en överträdelse av ett förbud enligt 6 § eller artikel 81 i EG-fördraget skall förklara om de förutsättningar för eftergift av konkurrensskadeavgift som anges i 28 b § första stycket 1 är uppfyllda. Ett beslut varigenom verket förklarat att förutsättningarna enligt 28 b § första stycket 1 för eftergift föreligger är bindande för verket samt för och . 29 § Konkurrensskadeavgift enligt 26 § får inte påföras för åtgärder som har vidtagits då beslut om godtagande av åtagande enligt 23 a § första stycket har gällt, om åtgärderna är förenliga med beslutet. Konkurrensskadeavgift får dock påföras om beslutet har återkallats med stöd av 23 a § andra stycket 3. 30 § Konkurrensskadeavgift får påföras bara om stämningsansökan har delgetts den som anspråket riktas mot från det att överträdelsen upphörde. Avgift får inte påföras för åtgärder som omfattas av ett åläggande som har meddelats vid vite enligt denna lag. 31 § En påförd konkurrensskadeavgift faller bort i den mån verk- ställighet inte har skett från det att domen vann laga kraft. 31 a § Konkurrensskadeavgift skall betalas till efter det att domen vunnit laga kraft eller den som anges i domen. 31 b § Om avgiften inte betalas inom den tid som anges i 31 a §, skall lämna den obetalda konkurrensskadeav- giften för indrivning. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. 31 c § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om hur konkurrensskadeavgiften skall betalas. 32 § För att säkerställa ett anspråk på konkurrensskadeavgift får rätten besluta om kvarstad. Därvid gäller i tillämpliga delar vad som är föreskrivet i 15 kap. om kvarstad för fordran. Beslut om kvarstad meddelas av den domstol där rättegång om konkurrensskadeavgift pågår. Om talan om konkurrensskadeavgift ännu inte har väckts skall talan om kvarstad prövas av . 33 § Om ett företag uppsåtligen eller av oaktsamhet överträder förbuden i 6 eller 19 § eller i artikel 81 eller 82 i EG-fördraget, skall företaget ersätta den skada som därigenom uppkommer. Rätten till sådan ersättning faller bort, om talan inte väcks från det att skadan uppkom. är alltid behörig att pröva frågor om ska- destånd enligt denna paragraf. 34 § Med en företagskoncentration enligt denna lag avses 1.att två eller flera tidigare självständiga företag slås samman, 2.att antingen en eller flera personer, som redan kontrollerar minst ett företag, eller också ett eller flera företag genom förvärv av värdepapper eller tillgångar, genom avtal eller på annat sätt direkt eller indirekt får kontroll över ett eller flera företag eller delar därav. Bildandet av ett gemensamt företag som på varaktig basis fyller en självständig ekonomisk enhets samtliga funktioner utgör en företagskoncentration enligt första stycket 2. Förbud mot företagskoncentration, m.m. 34 a § får på talan av förbjuda en företagskoncentration som omfattas av anmälningsskyldighet enligt 37 § eller som har anmälts frivilligt enligt vad som anges där. Företagskoncentrationen skall förbjudas, om 1.den skapar eller förstärker en dominerande ställning som väsentligt hämmar eller är ägnad att väsentligt hämma förekomsten eller utvecklingen av en effektiv konkurrens inom landet i dess hel- het eller en avsevärd del av det, och 2.ett förbud kan meddelas utan att väsentliga nationella säker- hets- eller försörjningsintressen åsidosätts. 34 b § I den utsträckning bildandet av ett gemensamt företag, som utgör en företagskoncentration enligt 34 §, har till syfte eller får till resultat att samordna konkurrensbeteendet hos företag som förblir självständiga, skall vid prövningen av fråga om förbud enligt 34 a § andra stycket mot en företagskoncentration samordningen bedömas enligt 6 och 8 §§. Ett beslut av att lämna en företagskoncentra- tion utan åtgärd skall även omfatta sådana begränsningar som har direkt samband med och är nödvändiga för genomförandet av den anmälda företagskoncentrationen. Prövningen enligt första eller andra stycket skall ske enligt förfa- randereglerna för koncentrationsprövningen. 35 § Ett förbud mot en företagskoncentration innebär att en rättshandling som utgör en del i företagskoncentrationen därefter blir ogiltig. Detta gäller dock inte sådana rättshandlingar som utgörs av förvärv som har skett på en svensk eller utländsk börs, en auktoriserad marknadsplats eller någon annan reglerad marknad eller genom inrop på exekutiv auktion. I sådana fall får förvärvaren i stället åläggas att avyttra det som har förvärvats. 36 § Om det är tillräckligt för att undanröja de skadliga effekterna av en företagskoncentration, får en part i företagskon- centrationen i stället för förbud enligt 34 a § åläggas 1.att avyttra ett företag, eller en del av ett företag, eller 2.att genomföra någon annan konkurrensfrämjande åtgärd. Ett åläggande enligt första stycket får inte vara mer långtgående än vad som krävs för att de skadliga effekterna av konkurrensbe- gränsningen skall undanröjas. 37 § En företagskoncentration skall anmälas till Konkurrens- verket om 1.de berörda företagen tillsammans har en omsättning föregå- ende räkenskapsår som överstiger och 2.minst två av de berörda företagen har en omsättning i föregående räkenskapsår som överstiger för vart och ett av företagen. Om omsättningskravet enligt första stycket 1 är uppfyllt men omsättningen inte överstiger vad som anges i första stycket 2, får i ett enskilt fall ålägga en part i en företagskon- centration att anmäla företagskoncentrationen, när detta är påkallat av särskilda skäl. En part och andra medverkande i en företagskon- centration har alltid rätt att frivilligt anmäla företagskoncentratio- nen, när omsättningskravet enligt första stycket 1 är uppfyllt. 37 a § En företagssammanslagning enligt 34 § första stycket 1 skall anmälas av de företag som slås samman. I övriga fall skall anmälan göras av den eller dem som förvärvar kontroll över ett företag eller en del därav. Särskild undersökning av företagskoncentration 38 § får besluta om att genomföra en särskild undersökning av en företagskoncentration som har anmälts enligt 37 §. Ett sådant beslut skall meddelas från det att anmälan kom in till . Under denna frist får par- terna och andra medverkande i företagskoncentrationen inte vidta någon åtgärd för att fullfölja den. får i särskilda fall besluta om undantag från förbudet i andra stycket andra meningen. får meddela ett förbud eller åläggande för parterna eller andra medverkande i företagskoncentrationen för att säkerställa att förbudet i andra stycket andra meningen efterlevs. 39 § En talan hos enligt 34 a eller 36 § får väckas bara efter beslut om särskild undersökning enligt 38 §. Talan skall väckas från beslutet. Tingsrätten får på begäran av förlänga fristen med högst en månad i sänder, om parterna i företagskoncentrationen och den som gjort anmälan enligt 37 § andra stycket samtycker. När före- tagskoncentrationen ägt rum på det sätt som anges i 35 § andra meningen är förvärvarens samtycke tillräckligt. Om det finns synnerliga skäl, får fristen förlängas utan sådant samtycke som anges i andra stycket. 40 § Om har beslutat att lämna en före- tagskoncentration utan åtgärd, får talan enligt 39 § första stycket inte väckas i fråga om företagskoncentrationen. Detta gäller dock inte om en part eller annan medverkande i företagskoncentrationen har lämnat någon oriktig uppgift som påverkat beslutet. Förbud i väntan på slutlig prövning 41 § Om det är motiverat av ett allmänt intresse som väger tyngre än den olägenhet som åtgärden medför, får på yrkande av för tiden till dess att en fråga enligt 34 a eller 36 § slutligt har avgjorts förbjuda parterna och andra medverkande i en företagskoncentration att vidta någon åtgärd för att fullfölja företagskoncentrationen. Om rättegång inte pågår, skall yrkandet framställas skriftligen. Yrkandet får inte bifallas utan att den som beslutet gäller och den som gjort anmälan enligt 37 § andra stycket fått tillfälle att yttra sig. När företagskoncentrationen har ägt rum på det sätt som anges i 35 § andra meningen, behöver endast förvärvaren ha fått tillfälle att yttra sig. Om det finns synnerliga skäl, får förbud meddelas att gälla till dess att något annat beslutas. Tid inom vilken ett ärende om företagskoncentration skall avgöras 42 § Ett förbud eller ett åläggande enligt 34 a eller 36 § får inte meddelas senare än efter det att talan väckts hos tings- rätten. Denna frist får förlängas, om parterna i företagskoncentra- tionen och den som gjort anmälan enligt 37 § andra stycket sam- tycker till det. När företagskoncentrationen har ägt rum på det sätt som anges i 35 § andra meningen, är förvärvarens samtycke till- räckligt. Om det finns synnerliga skäl, får fristen förlängas utan samtycke av dem som anges i första stycket. Förbud eller åläggande får dock inte meddelas senare än efter det att företagskoncentrationen uppkom. Om tingsrättens dom överklagas, skall avgöra målet från det att tiden för överklagande gick ut. Vad som sägs i första eller andra stycket om förlängning av fristen gäller också prövning. 43 § Ett förbud eller åläggande enligt 34 a eller 36 § utgör inte hinder mot att samma fråga prövas på nytt, om det finns anledning att upphäva eller mildra förbudet eller åläggandet därför att detta inte längre behövs eller är lämpligt. Om tingsrätten eller har lämnat en talan om en företagskoncentration utan åtgärd, får frågan prövas på nytt bara om en part eller annan medverkande i företagskoncentrationen har lämnatoriktiga uppgifter om sakförhållanden av väsentlig betydelse för avgörandet. 44 § Talan om omprövning enligt 43 § väcks hos av eller av någon som berörs av avgörandet. Talan enligt 43 § andra stycket skall väckas efter det att saken slutligt har avgjorts. Allmän uppgiftsskyldighet för företag m.m. 45 § Om det behövs för att skall kunna fullgöra sina uppgifter enligt denna lag, får verket ålägga 1.ett företag eller någon annan att tillhandahålla uppgifter, handlingar eller annat, 2.den som förväntas kunna lämna upplysningar i saken att inställa sig för förhör på tid och plats som verket bestämmer, eller 3.en kommun eller ett landsting som driver verksamhet av eko- nomisk eller kommersiell natur att redovisa kostnader och intäkter Första stycket gäller även vid handläggning när en sådan åtgärd begärs av en konkurrensmyndighet i en annan medlemsstat i Europeiska unionen. 46 § Ett åläggande enligt 45 § gäller , om något annat inte bestäms. Undersökning vid utredning om överträdelse av förbud 47 § får på ansökan av besluta att verket får genomföra en undersökning hos ett företag för att utreda om detta har överträtt förbuden i 6 eller 19 § eller artikel 81 eller 82 i EG-fördraget, om 1.det finns anledning att anta att en överträdelse har skett, 2.företaget inte rättar sig efter ett åläggande enligt 45 § första stycket 1 eller det annars finns risk att bevis undanhålls eller för- vanskas, och 3.vikten av att åtgärden vidtas är tillräckligt stor för att uppväga det intrång eller annat men som åtgärden innebär för den som drabbas av åtgärden. Första stycket gäller även en ansökan som gör på begäran av en konkurrensmyndighet i en annan medlemsstat i Europeiska unionen. Ansökan skall göras skriftligen. 48 § Ett beslut enligt 47 § får avse även ett annat företag än det som är föremål för utredning. Beslutet får också avse bostäder och andra utrymmen som nytt- jas av styrelseledamöter och anställda i det företag som är föremål för utredning. Ett beslut enligt första eller andra stycket får meddelas bara om 1.vad som föreskrivs i 47 § första stycket 1 och 3 är uppfyllt, 2.det finns särskild anledning att anta att bevis finns hos den som ansökan avser, och 3.denne inte rättar sig efter ett åläggande enligt 45 § första stycket 1 eller det annars finns risk att bevis undanhålls eller för- vanskas. Ett beslut enligt andra stycket får meddelas endast om överträ- delsen dessutom är allvarlig. 49 § Ett beslut enligt 47, 48, 53 a eller 56 b § får meddelas utan att den som ansökan avser får tillfälle att yttra sig, om det kan befaras att undersökningen annars skulle förlora i betydelse. Beslut meddelat med stöd av första stycket skall sändas endast till . När undersökningen börjar skall verket överlämna ett exemplar av beslutet till den hos vilken undersök- ningen skall genomföras. 50 § Ett beslut enligt 47, 48 eller 56 b § skall innehålla uppgifter om 1.föremålet för och syftet med undersökningen, 2.tidpunkten när undersökningen skall börja, och 3.Konkurrensverkets befogenheter enligt 51 §. Beslutet gäller , om något annat inte bestäms. 50 a § När på begäran av Europeiska gemen- skapernas kommission genomför en sådan undersökning som sägs i artikel 22.2 i rådets förordning (EG) nr 1/2003, tillämpas 51, 52, 53 b och 54–56 §§.