sou · GUB343 · 2007-01-01 00:00:00 — A natural way to arrange this con- solidation of compensation funds is for the state to take on the role of reinsurer within the framework of the state guarantee model. The direct insurer is then responsible for the settlement of claims up to . With regard to the compensation out of joint public funds that may be paid above this limit and up to , an agreement must be made in advance between the insurer and the state, tying the settlement of claims for these compensation funds to the direct insurer as well, in return for a reasonable charge. The Inquiry has also considered supplementary legislation designed in the first place to the compensation funds together in case some new Swedish or foreign insurer other than the Nordic Nuclear Insurers were to emerge in future. However, the Inquiry has found that this is not a practicable way forward. Consequences and implementation of the Inquirys proposals The Inquirys assessment is that the proposals in the report do not immediately entail any increased public costs. For individual opera- tors, on the other hand, the proposals lead to increased costs with regard to insurance premiums and the states commitment subject to charges within the framework of the state guarantee model. These costs are expected to be modest compared with the large sums gene- rated by energy production in this country and cannot be thought to have any more than a marginal impact on the competitiveness of the Swedish industry. The new act that is proposed and other legislative amendments that arise are to enter into force on the day on which the 2004 Protocol amending the Convention and the Supplementary Convention enters into force for . It is not now possible to establish when this will happen. The Government should therefore be authorised by the Riksdag to determine the date of entry-into- force. lag om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om skadeståndsansvar vid radiologiska olyckor och om skyldighet att försäkra eller på annat sätt ekonomiskt säkerställa ett sådant ansvar. Lagen anger också i vilka situationer ersättning kan betalas av statsmedel. 2 § Bestämmelserna i denna lag tillämpas på radiologiska skador som har uppkommit i eller inom dess ekonomiska zon eller i en annan konventionsstat eller dess ekonomiska zon eller motsvarande havsområden. I fråga om radiologiska skador som uppkommer i en stat som inte är konventionsstat skall bestämmelserna tillämpas endast om en så- dan stat 1.har tillträtt och det gemensamma proto- kollet, 2.vid tidpunkten för den radiologiska olyckan inte har någon kärn- teknisk anläggning på sitt territorium eller inom den ekonomiska zonen eller motsvarande område, eller 3.vid tidpunkten för den radiologiska olyckan har en lagstiftning som erbjuder motsvarande ersättningsförmåner och som bygger på samma principer som bestämmelserna i och tilläggskonventionen. Bestämmelserna i denna lag tillämpas också om en radiologisk skada uppkommer på ett fartyg eller ett luftfartyg som är registrerat i en sådan stat som avses i första eller andra stycket. Detta gäller under förutsättning att fartyget eller luftfartyget när skadan uppkom- mer befinner sig inom ett område som tillhör en sådan stat som avses i första stycket. 3 § Skall skadestånd betalas av statsmedel enligt de åtaganden som följer av tilläggskonventionen finns särskilda bestämmelser om lagens tillämpningsområde i 16 §. Vad som avses med radiologisk olycka och radiologisk skada 4 § I denna lag betyder radiologisk olycka en händelse eller serie av händelser med samma ursprung som orsakar radiologisk skada. Med radiologisk skada avses 1.personskada, sakskada eller ekonomisk förlust som är en direkt följd av sådan skada, 2.inkomstförlust som i annat fall direkt orsakats av skada på ett ekonomiskt intresse knutet till miljön till följd av att miljön i bety- dande mån försämrats, 3.kostnader för rimliga åtgärder som har vidtagits eller skall vidtas för att återställa eller kompensera miljöskador av betydelse, om åt- gärderna har godkänts av den myndighet som regeringen bestämmer, eller 4.kostnader för rimliga förebyggande åtgärder och skada till följd av sådana åtgärder. För att ersättning skall betalas för en skada enligt andra stycket punkterna 1–3 skall skadorna ha orsakats av eller följa av a) joniserande strålning från en strålningskälla i en kärnteknisk an- läggning, b) radioaktiva egenskaper hos kärnämne eller kärnavfall, c) radioaktiva egenskaper i förening med giftiga, explosiva eller andra farliga egenskaper hos kärnämne eller kärnavfall, eller d) orsakats av joniserande strålning från annan strålningskälla i en kärnteknisk anläggning än kärnämne eller kärnavfall. 5 § I denna lag betyder 1.kärnteknisk anläggning: kärnreaktor med undantag av kärnreaktor som infogats i fartyg eller annat transportmedel och där används eller är avsedd att användas som kraftkälla; anläggning för utvinning, framställning, hantering, bearbetning av kärnämne; anläggning för hantering, bearbetning av kärnavfall; anläggning för slutförvaring av kärnämne eller kärnavfall; anläggning för förvaring eller lagring av kärnämne eller kärnavfall om anläggningen inte är avsedd endast för tillfällig uppläggning under transport; kärnteknisk anläggning som är under avveckling eller rivning samt annan anläggning som rege- ringen bestämmer, i vilken finns kärnämne eller kärnavfall, 2.anläggningsinnehavare: i fråga om kärnteknisk anläggning i den som med tillstånd enligt lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet eller i övrigt driver eller innehar anläggningen och i fråga om anläggning utanför landet den som enligt lagen i anläggnings- staten är att anse som anläggningens innehavare, 3.kärnämne: uran, plutonium eller annat ämne som används eller kan användas för utvinning av kärnenergi (kärnbränsle) eller förening ivilken sådant ämne ingår, dock vid transporter eller tillfällig upp- läggning med undantag av naturligt uran och utarmat uran; använt kärnbränsle som inte har placerats i slutförvar och annat klyvbart material som regeringen anger, 4.kärnavfall: använt kärnbränsle som har placerats i slutförvar; radioaktivt ämne som har bildats i en kärnteknisk anläggning och som inte har framställts eller tagits ur anläggningen för att användas i undervisnings- eller forskningssyfte eller för medicinska, jordbruks- tekniska eller kommersiella ändamål; material eller annat som har till- hört en kärnteknisk anläggning och blivit radioaktivt förorenat samt inte längre skall användas i en sådan anläggning och radioaktiva delar av en kärnteknisk anläggning som avvecklas samt annat radioaktivt kontaminerat material som regeringen anger, 5.kärnreaktor: anordning som innehåller kärnbränsle under sådana förhållanden att klyvning av atomkärnor i en självunderhållande kedje- reaktion kan uppkomma i anordningen utan tillskott av neutroner från annan källa, 6.anläggningsstat: för varje kärnteknisk anläggning den konven- tionsstat inom vars område anläggningen ligger eller, om anläggningen inte ligger inom någon stats område, den konventionsstat som driver eller har godkänt anläggningen, 7.Pariskonventionen: den i avslutade konven- tionen om skadeståndsansvar på atomenergins område i dess lydelse enligt det i avslutade tilläggsprotokollet eller nämnda konvention i dess lydelse enligt detta protokoll och de i och avslutade ändringsprotokollen, 8.tilläggskonventionen: den i avslutade tilläggskonventionen till i den lydelse som nämnda tilläggskonvention har fått genom det i av- slutade tilläggsprotokollet och de, likaledes i , och avslutade ändringsprotokollen, 9.Wienkonventionen: den i avslutade kon- ventionen om civilrättsligt ansvar för atomskada eller denna kon- vention i dess lydelse enligt det avslutade ändringsprotokollet, 10.det gemensamma protokollet: det i undertecknade protokollet rörande tillämpningen av Wienkonven- tionen och , och 11.konventionsstat: stat som tillträtt . Fler än en kärnteknisk anläggning 6 § Kärntekniska anläggningar i betraktas vid tillämpningen av denna lag som en enda anläggning under förutsättning att 1.anläggningarna har samma innehavare, och 2.den anläggning som uppförts först och den eller de anläggningar som är belägna inom en radie av från den först uppförda anläggningen och vilka definieras som kärntekniska anläggningar eller utan att vara en kärnteknisk anläggning förvarar radioaktivt material. Vissa undantag från lagens tillämpning 7 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om att en kärnteknisk anläggning, kärnämne eller kärnavfall får undantas från tillämpningsområdet för denna lag om den risk som är förenad med anläggningen, bränslet eller produkten är liten. Grundläggande regler om ansvar och skyldigheter för anläggningsinnehavare Vem som kan bli ersättningsskyldig 8 § Om inte annat följer av denna lag får anspråk på ersättning med anledning av en radiologisk olycka i en kärnteknisk anläggning, och som omfattas av ersättningsreglerna i lagen eller motsvarande lagstift- ning i annan stat, riktas endast mot anläggningsinnehavaren. 9 § Utöver vad som sägs i 8 § kan annan än anläggningsinnehavaren bli ersättningsskyldig endast om detta följer av internationella åtaganden. Strikt och obegränsat ansvar 10 § Anläggningsinnehavaren skall ersätta radiologisk skada även om varken innehavaren eller någon som innehavaren ansvarar för har vållat skadan (strikt ansvar). Ersättningsansvaret för en anläggningsinnehavare här i landet är obegränsat. Innehavare av en kärnteknisk anläggning utanför 11 § För en anläggningsinnehavare utanför bestäms ansvars- nivån enligt anläggningsstatens lag. I övrigt gäller bestämmelserna i denna lag. 12 § Om en radiologisk skada uppkommer utanför får rege- ringen, utan hinder av vad som sägs i 10 § andra stycket, i varje enskilt fall besluta att anläggningsinnehavarens ersättningsansvar skall begrän- sas till det ansvarsbelopp som gäller i den andra staten i förhållande till . Detta gäller dock inte i förhållande till stater som saknar kärn- tekniska anläggningar på sitt territorium. Ansvarsförsäkring eller annan ekonomisk säkerhet 13 § En anläggningsinnehavare i är skyldig att ha en ansvars- försäkring eller annan ekonomisk säkerhet som täcker ersättningsansvaret enligt denna lag upp till ett belopp som motsvarar . Regeringen får med hänsyn till slaget av anläggning och den sanno- lika omfattningen av en radiologisk olycka i varje enskilt fall besluta att det belopp som skall täckas av försäkring eller annan ekonomisk säkerhet får vara begränsat till lägst för varje sådan olycka. 14 § Om transporter och uppläggning av kärnämnen eller kärn- avfall finns särskilda regler i 27–38 §§. 15 § Staten skall betala ersättning till en skadelidande som har rätt till skadestånd enligt denna lag och som visar att han eller hon inte kan få betalt i enlighet med 13 § ur anläggningsinnehavarens ansvars- försäkring eller genom annan säkerhet som anläggningsinnehavaren ställt. Staten är också ersättningsskyldig mot skadelidande till den del en radiologisk skada överstiger det belopp som regeringen beslutat enligt 13 § andra stycket eller 36 §. Ersättning av statsmedel enligt tilläggskonventionen 16 § Om det belopp som gäller enligt 13 § inte förslår till ersättning skall ytterligare ersättning , utöver ränta och rättegångskostnader, betalas av de stater som är anslutna till tilläggskonventionen. Sådan ersättning betalas på de grunder som anges i 19 § under för- utsättning att 1.den ansvariga anläggningsinnehavarens anläggning är belägen här i landet eller i en annan stat som tillträtt tilläggskonventionen, 2.anläggningen används för fredliga ändamål, och 3. svensk domstol enligt 46 § är behörig att pröva ett ersättnings- anspråk mot anläggningsinnehavaren. Dessutom krävs att den radiologiska skadan har uppkommit 1.i eller annan stat som tillträtt tilläggskonventionen, 2.i eller ovanför en stats havsområden, oavsett om staten är an- sluten till tilläggskonventionen, om skadan a) inträffat ombord på ett fartyg som seglar under en konven- tionsstats flagg, b) inträffat ombord på ett luftfartyg registrerat i en konventions- stat, c) inträffat på en konstgjord ö, anläggning eller konstruktion som omfattas av nämnda stats jurisdiktion, eller d) drabbat en medborgare i eller annan stat som tillträtt tilläggskonventionen 3.i eller ovanför eller annan stat som tillträtt tilläggskon- ventionen exklusiva ekonomiska zon eller på en sådan stats kontinen- talsockel i samband med utvinning eller forskning av naturtillgångar inom den ekonomiska zonen eller på en sådan kontinentalsockel. Med medborgare i andra stycket 2 d likställs i en stat som till- trätt tilläggskonventionen 1.bolag, förening eller annat samfund, stiftelse eller annan sådan inrättning som är hemmahörande eller på annat sätt etablerad i en sådan stat, eller 2.en person som är stadigvarande bosatt i en annan stat som till- trätt tilläggskonventionen än och enligt den statens lagstift- ning i fråga om rätten till ersättning jämställs med medborgare i samma stat. Preskription av rätt till ersättning 17 § Rätten till ersättning enligt denna lag går förlorad (preskriberas) om den skadelidande inte anmäler sitt anspråk eller väcker talan mot en anläggningsinnehavare, den som meddelat ansvarsförsäkring eller ställt annan ekonomisk säkerhet för anläggningsinnehavarens ansvarighet eller staten efter det att han eller hon fått kännedom om eller rimligen borde ha fått kännedom om skadan och vem som är ansvarig för den. En sådan talan måste dock alltid väckas, när det gäller personskada, senast , eller, för övriga skador, år efter den radiologiska olyckan. Utan hinder av första stycket får regeringen besluta att en skade- lidande skall ha kvar rätten att väcka talan om det mellan staterna tvistas om vilken domstol som är behörig. Ersättning kan betalas av staten för personskador som visar sig först men för den radiologiska olyckan i den mån anläggningsinnehavaren inte har försäkring eller annan ekonomisk säkerhet som täcker ersättningsansvaret. Ersättning av statsmedel efter särskilt riksdagsbeslut 18 § kan på de villkor som fastställs i en särskild lag be- sluta att ersättning skall betalas av statsmedel om de framställda skadeståndskraven överstiger och om ersätt- ningen då inte kan betalas av anläggningsinnehavaren. Skador som inte omfattas av ersättningsansvaret 19 § Ersättningsskyldigheten enligt denna lag gäller inte skada 1.på den kärntekniska anläggningen eller en sådan anläggning under uppförande eller en annan kärnteknisk anläggning som är be- lägen inom samma område, 2.på egendom som fanns inom ett anläggningsområde och som användes eller var avsedd att användas i anslutning till en kärnteknisk anläggning inom området, eller 3.som är en direkt följd av en krigshandling eller en liknande hand- ling under väpnad konflikt, inbördeskrig eller uppror. Skador som inträffar med en radiologisk skada 20 § Med en radiologisk skada enligt denna lag likställs andra skador som uppkommer vid samma radiologiska olycka och som inte går att särskilja från den radiologiska skadan. Detta gäller inte i fråga om ansvar som någon annan än anlägg- ningsinnehavaren kan ha med stöd av bestämmelser om skador till följd av joniserande strålning som finns i särskild lag. 21 § Om två eller flera anläggningsinnehavare ansvarar för samma skada är ansvaret solidariskt. Anläggningsinnehavarnas inbördes ansvar bestäms med utgångspunkt i respektive anläggnings andel i skadans uppkomst och övriga omständigheter. Detta gäller också om ansvarigheten avser transport eller kärnämne eller kärnavfall som har lagts upp tillfälligt under en transport. 22 § En anläggningsinnehavare eller staten har rätt att kräva tillbaka ersättning som har betalats med stöd av reglerna i denna lag endast av 1.en fysisk person som har vållat skadan uppsåtligen, 2.den som i ett skriftligt avtal med anläggningsinnehavaren har åtagit sig att ersätta skadan, eller 3.annan innehavare av en kärnteknisk anläggning om rätt till in- bördes återkrav föreligger. 23 § Ersättning enligt denna lag betalas till de skadelidande i för- hållande till deras fordringar. Om anläggningsinnehavarens försäkring eller den säkerhet som i övrigt ställts eller den ersättning som skall betalas enligt 16 § inte räcker för att betala full ersättning till samtliga skadelidande, skall ersättningen fördelas på ett sådant sätt att förhållandet mellan varje fordran och det ersättningsbelopp som den skadelidande faktiskt får enligt denna lag är detsamma för alla skadelidande. Om ytter- ligare medel ställs till förfogande därefter skall dessa betalas ut enligt samma fördelning. 24 § Om det efter ett inträffat skadefall kan befaras att ersättningen måste sättas ned enligt 23 §, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om att ersättningen tills vidare endast skall betalas med den fördelning som anges i den para- grafen. Ersättning som redan har betalats till en skadelidande innan ned- sättning skett med stöd av 23 § får inte krävas tillbaka. 25 § När ersättning skall bestämmas enligt denna lag tillämpas, om inte annat följer av lagen, allmänna skadeståndsrättsliga regler. 26 § Ersättning enligt denna lag får jämkas efter vad som är skäligt, om den skadelidande medverkat till skadan uppsåtligen eller genom grov vårdslöshet. Särskilda regler om ansvarsövergången vid radiologiska olyckor som sker under transporter och uppläggning Transporter från en anläggning i eller annan konventionsstat 27 § Inträffar en radiologisk olycka under transport eller en till- fällig uppläggning under transport av kärnämne eller kärnavfall från en kärnteknisk anläggning här i landet eller i annan konventionsstat är den anläggningsinnehavare som är avsändare av transporten an- svarig om inte annat följer av 28–38 §§ nedan. Transporter till en anläggning i eller annan konventionsstat 28 § Inträffar en radiologisk olycka under en transport till en kärn- teknisk anläggning här i landet eller annan konventionsstat, eller inträffar en sådan olycka under en tillfällig uppläggning av kärnämne eller kärnavfall, övergår ansvaret för en radiologisk skada på den mottagande anläggningsinnehavaren som skriftligen avtalats mellan den mottagande anläggningsinnehavaren och avsänd- aren. Finns inget sådant avtal övergår ansvaret när den mottagande anläggningsinnehavaren övertar kärnämnet eller kärnavfallet. Transporter från eller annan konventionsstat till en icke-konventionsstat 29 § Inträffar en radiologisk olycka under transport eller en tillfällig förvaring under transport av kärnämne eller kärnavfall från en kärn- teknisk anläggning här i landet eller i annan konventionsstat till en icke-konventionsstat övergår ansvaret när kärnämnet eller kärnav- fallet lossats från det transportmedel med vilket kärnämnet eller kärnavfallet anlänt till den statens territorium. Transporter från en icke-konventionsstat till eller annan konventionsstat 30 § Inträffar en radiologisk olycka under transport från en icke-kon- ventionsstat till en kärnteknisk anläggning här i landet eller någon annan konventionsstat och har den mottagande anläggningsinneha- varen skriftligen samtyckt till transporten svarar mottagaren för en radiologisk skada till följd av en radiologisk olycka som inträffar under transporten från det att kärnämnet eller kärnavfallet har lastats på det transportmedel med vilket kärnämnet eller kärnavfallet skall transporteras. 31 § Om det vid transporter mellan icke-konventionsstater eller under tillfällig uppläggning av kärnämne eller kärnavfall uppkommer en radiologisk skada till följd av en radiologisk olycka som inträffar här i landet är den som har tillstånd till transporten ersättnings- skyldig. De bestämmelser i denna lag som avser innehavare av en kärnteknisk anläggning i gäller i sådant fall innehavaren av tillståndet. Krav på ett direkt ekonomiskt intresse i transporten 32 § En anläggningsinnehavare får överta ansvaret för en transport från en annan anläggningsinnehavare bara om han eller hon har ett direkt ekonomiskt intresse i de kärnämnen eller det kärnavfall som transporteras. Ansvar för transportören efter särskilt beslut 33 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan på ansökan av en transportör i varje enskilt fall besluta att transpor- tören i stället för en eller flera innehavare av en kärnteknisk anlägg- ning skall ansvara för en radiologisk skada som inträffar till följd av en radiologisk olycka under eller i anslutning till transporten. Trans- portören ansvarar på samma villkor som en anläggningsinnehavare. Ett beslut enligt första stycket får meddelas endast under för- utsättning att 1.anläggningsinnehavaren samtyckt till detta, och 2.transportören kan visa att försäkring tecknats enligt 13 § eller att säkerhet ställts. 34 § Ett beslut som har meddelats enligt någon annan konventions- stats lag när det gäller ansvaret för en innehavare av en kärnteknisk anläggning i en sådan stat och som motsvarar ett sådant förordnande som avses i 33 § är giltigt även om svensk lag tillämpas på ersättnings- anspråket. Transporter till eller från reaktordrivna transportmedel 35 § För transport till en kärnreaktor som används som kraftkälla i ett fartyg eller annat transportmedel upphör anläggningsinnehava- rens ansvar när kärnämnena eller kärnavfallet övertas av den som driver eller innehar en sådan reaktor. För transport från en sådan kärnreaktor till en kärnteknisk anlägg- ning i eller i en annan konventionsstat ansvarar den motta- gande anläggningsinnehavaren för en radiologisk skada som upp- kommer under transporten från det att denna övertagit kärnämnena eller kärnavfallet. Ansvarsförsäkring för skada under transport 36 § Vid transport av kärnämnen eller kärnavfall får regeringen med beaktande av ämnenas eller avfallets karaktär och de risker som är förbundna med transporten besluta att försäkringsnivån skall vara lägre än den som anges i 13 § första stycket, dock lägst . Om en radiologisk skada överstiger den försäkringsnivå som fast- ställts genom ett sådant beslut svarar staten gentemot den skadeli- dande för det belopp som fattas. Ansvaret för skada under transport får täckas av särskild försäkring. Ansvaret vid uppläggning utanför eller i en kärnteknisk anläggning 37 § Om en radiologisk olycka orsakas av kärnämnen eller kärnav- fall som kommit från en kärnteknisk anläggning i eller i annan konventionsstat eller tidigare transporterats från en icke-konven- tionsstat till och som utan att vara under transport befinner sig utanför en kärnteknisk anläggning är den anläggningsinnehavare ansvarig som för olyckan hade ämnena eller avfallet i sin besittning eller som senast haft ämnena eller avfallet i sin be- sittning. Första stycket gäller inte om en innehavare av en kärnteknisk an- läggning genom ett skriftligt avtal har övertagit ansvaret för en sådan radiologisk skada. 38 § Om en radiologisk olycka orsakas av kärnämnen eller kärnav- fall som har lagts upp tillfälligt i en kärnteknisk anläggning under transport till eller från en annan kärnteknisk anläggning kan den anläggningsinnehavare där kärnämnena eller kärnavfallet förvaras ansvara endast om detta skriftligen har avtalats. 39 § Utöver vad som anges i 21 § gäller, om en skada har uppkom- mit under transport av flera partier kärnämnen eller kärnavfall på ett och samma transportmedel eller under tillfällig uppläggning i en och samma kärntekniska anläggning av flera partier kärnämnen eller kärnavfall under transport, att ersättningsansvaret för anläggnings- innehavarna är begränsat till det högsta belopp som gäller för någon av dem. 40 § Den ansvariga anläggningsinnehavaren är skyldig att lämna över ett särskilt certifikat till transportören, utställt av försäkringsgivaren eller den som har ställt annan ekonomisk säkerhet för anläggnings- innehavarens ersättningsansvar. Ett sådant certifikat skall innehålla 1.uppgifter om anläggningsinnehavarens namn och adress,