sou · GUB387 · 2007-01-01 00:00:00 — en samhällsutveckling som kännetecknas av ömsesidig respekt för olikheter inom de gränser som följer av samhällets grund- läggande demokratiska värderingar och som alla oavsett bak- grund skall vara delaktiga i och medansvariga för. Anknytningen till arbetsmarknaden ses som en betydelsefull indi- kator på och väg mot integration i . Av de 24 mål som är uppsatta för integrationspolitiken kan följande sju mål anses vara mest relevanta för frågeställningen om en vidgad arbetskrafts- invandring från länderna utanför EES och : 13 Målen för integrationspolitiken fastställdes av (prop. 1997/98:16) samt kompletterades 2001 (prop. 2000/2001:01). En ytterligare ändring av målen beslutades av (prop. 2002/2003:01). Sysselsättningsgraden för utrikes födda skall öka och närma sig den för hela befolkningen. Andelen utrikes födda med högskoleutbildning som har ett arbete i nivå med den egna kompetensen skall öka. Etnisk och religiös diskriminering skall minska i samhället. En större andel personer skall känna och tillvarata sina rättig- heter. Arbetsgivare skall ha kunskap om diskrimineringslagstiftningen och skall arbeta för att förebygga diskriminering. Nyanlända vuxna invandrares möjligheter till en snabb etable- ring skall öka. Barns och ungdomars möjligheter till en snabb integration skall öka. En stor del av medlen i integrationspolitiken handlar dels om att skapa ökade möjligheter för invandrare att komma in på arbets- marknaden, dels att motverka diskriminering på arbetsmarknaden och i samhället i stort. invandrarpolitik och nuvarande integrationspolitik präglas av att den har utformats och utvecklats när invandringen till till största delen har bestått av personer som har invandrat av andra skäl än av arbetsmarknadsskäl. Den generella integrationspolitiken riktar sig till alla i samhället. När det t.ex. gäller frågor om diskriminering riktar sig politiken självfallet till alla i samhället. En annan del av integrationspolitiken kan vara mer riktad direkt till invandrarna. När regering och riks- dag formulerade och 1997 beslutade om integrationspolitiken hade man två viktiga utgångspunkter. För det första konstaterades att i anpassningsprocessen till det nya samhället behövde alla delta, inte bara de invandrade. För det andra konstaterades att samhällets insatser skulle ha sin utgångspunkt i människornas behov, snarare än i deras geografiska ursprung.14 Svenskan som nyckel till samhället För att fullt ut kunna leva, verka och aktivt delta i samhällslivet är det i princip nödvändigt att behärska och förstå landets officiella språk. Språket kan sägas vara nyckeln in till det nya landet och bär också med sig en vidare förståelse av landet och kulturen. 14 Ett samhälle för alla. har högt ställda ambitioner kring alla invånares likvärdiga möjligheter att utöva sina rättigheter och skyldigheter. Utländska medborgare har rätt att rösta i kommunal- och landstingsval om de har varit folkbokförda i . Att personer som invandrar till förvärvar goda kunskaper i svenska och lär sig förstå det svenska samhället är viktigt för att de skall kunna ta till- vara sina rättigheter.15 Alla personer som invandrar till med ett annat moders- mål än svenska erbjuds att studera i skolformen svenska för invand- rare (sfi). Sfi har som syfte att ge vuxna som saknar grundläggande kunskaper i svenska möjligheter att, utifrån sina olika förutsätt- ningar och personliga mål, utveckla förmåga att kommunicera muntligt och skriftligt på det svenska språket. Utbildningen har emellertid inte enbart ett språkligt perspektiv utan även ett sam- hällsperspektiv i och med att den även syftar till att ge kunskap om och förståelse av samhällets organisation och dess grundläggande värderingar. Detta skall underlätta elevens integration, aktiva med- verkan i och bidrag till utvecklingen av samhällsliv, arbetsliv och kultur i . Tyngdpunkten skall dock ligga på kvalificerad språkutbildning.16 Kommunerna är skyldiga att erbjuda sfi från folkbokföring i kommunen17. Detta betyder att även arbetskrafts- invandrare har rätt att delta i sfi. En arbetstagare som har antagits till sfi har rätt att vara ledig från sin anställning för att delta i undervisningen.18 har det vuxit fram yrkesinriktade utbildningar i svenska som komplement till traditionell sfi. Med stad som huvudman bedrivs exempelvis ett pilotprojekt med utbildning i svenska för företagare ()19. Utbildningen är riktad till invand- rare som vill starta egna företag. I många fall har kursdeltagarna erfarenheter av företagande från sina tidigare hemländer. Innehållet i utbildningen är inriktat på att förutom kunskaper i svenska språ- ket även ge ett stöd i processen att starta ett företag. Ett ytterligare syfte med utbildningen är att skapa ett nätverk med personer som med liknande utgångspunkter startar företag. 15SOU 2003:77 s. 69. 2005/06:148. 17Skollagen (1985:1100) 13 kap 3 §. 18Lag(1986:163) om rätt till ledighet för svenskundervisning för invandrare. 19Se stads hemsida samt artikel i 031005. Ett annat exempel på specialinriktade kurser är svenska för akademiker (SFA) som bedrivs i kommun20. Kursen riktar sig till invandrare med akademisk utbildning i ett vårdyrke från sitt hemland och som kan studera svenska med inriktning mot medicinska yrken. Allmänna kunskaper i svenska är viktigt för den enskilda individens integration i samhället. På den enskilda arbetsplatsen får språket en extra dimension eftersom det där kan vara viktigt med yrkesspeci- fika språkkunskaper för att kunna utföra arbetsuppgifterna och vid kontakter med eventuella kunder och uppdragsgivare. Goda kun- skaper i språket är ett viktigt arbetsredskap och är därmed en viktig faktor för den enskildes möjligheter att kunna utföra sitt arbete och för framgång på arbetsmarknaden. Kunskap i svenska språket är dessutom, som tidigare nämnts, viktigt för att individen skall kunna utöva sina rättigheter till medbestämmande och inflytande på arbetsplatsen. Förutom detta kan språket vara av stor vikt när det gäller frågor som har med arbetsmiljö att göra. Hur viktigt kunskaper i svenska är varierar naturligtvis kraftigt mellan olika arbetsplatser. Inom den privata sektorn är det många som arbetar i utlandsägda företag och det finns många koncerner som har engelska som koncernspråk. På andra arbetsplatser är det nödvändigt att en person kan tala, läsa och skriva svenska för att kunna utföra sina arbetsuppgifter. Detta gäller inte minst inom hälso- och sjukvården, där språkanvändningen till och med är regle- rad i lag. Legitimationsyrken har en speciell ställning vad gäller språket. För att få arbete inom legitimationsyrken i krävs svensk behörighet. anordnar särskilda kurser och prov i svenska språket på uppdrag för invandrare med vårdutbild- ning. Språkprovet betalas av , men språkkurserna får varje deltagare själv finansiera. Dessutom finns utbildningsplatser i svenska för sjukvårdspersonal rekryterad i utlandet som finansieras av . rekommenderar att även personer som har en vårdutbildning från länder inom EES skaffar sig kunskaper i svenska, men står inte för kostnaden för språkprov i dessa fall. När det gäller riskfyllda arbetsplatser finns, som tidigare nämnts, reglerat i lag att arbetsgivaren skall upplysa arbetstagaren om riskerna på ett språk som arbetstagaren förstår. Man kan dock utgå ifrån att arbetstagaren löper mindre risk att drabbas av olyckor och skador på arbetet om denne förstår språket som skrivs och talas där. Att ha kunskaper i svenska kan även vara grundläggande för att arbetstagarna skall kunna ta tillvara sina rättigheter gentemot arbetsgivaren. Aspekter av språkkunskapernas betydelse på arbets- rättens område har tidigare diskuterats i avsnitt 14.2. Enligt vad kommittén har erfarit så är många arbetsgivare som anlitar arbetskraft från tredje land medvetna om betydelsen av integration för att den anställde skall fungera väl på arbetsplatsen. Många arbetsgivare gör insatser för att underlätta de anställdas anpassning till sitt nya land. Arbetsgivaren utgår ofta från omedel- bara och praktiska behov. Det kan handla om att hjälpa med att ordna bostad och sysselsättning till en eventuell medföljande och barnomsorg eller skola för eventuella medföljande barn. Andra områden där arbetsgivaren kan bistå kan vara kontakt med myndigheter i , introduktion till den nya bostadsorten samt sociala evenemang. 14.3.2Konsekvenser och slutsatser på integrationens område Vi har tidigare framhållit att omfattningen av den framtida arbets- kraftsinvandringen är svår att fastställa. Oavsett invandringens storlek har alla inblandade parter intresse av att personen som flyt- tar hit så snabbt som möjligt fungerar väl i arbetslivet och sam- hället. Framgång på detta område berör såväl individen och arbets- givaren som samhället. Utmärkande för arbetskraftsinvandrarna som kommer att kom- ma till med stöd av det regelverk som vi föreslår är dels att de kommer att träda in direkt på arbetsmarknaden, dels att många av dem förmodligen bara kommer att stanna i . Att exempelvis lära sig ett nytt språk är en långsiktig investering. Om en person bedömer att kunskaper i svenska språket inte är nödvändiga för arbetet och vistelsen i är tidsbegränsad finns troligtvis svaga incitament att lära sig svenska. För den som där- emot tänker leva i länge finns en uppenbar fördel med att så snabbt som möjligt lära sig kommunicera på svenska. Arbetskraftsinvandrare från länderna utanför EES och kommer till därför att de har en koppling till arbetsmark- naden i form av ett förvärvsarbete som väntar redan från början. På så sätt har arbetskraftsinvandrarna en stor fördel i integrations- processen jämfört med personer som invandrar av andra skäl. Arbetskraftsinvandrarnas medföljande familjer har däremot inte samma försprång genom ett arbete. I detta avseende är de lika övriga invandrare. De skiljer sig dock mot övriga invandrare på så sätt att det är vanligare att vistelsen i blir temporär. Om arbetskraftsinvandraren lämnar så innebär det i de allra flesta fall att familjemedlemmarna följer med. Den rådande integrationspolitiken innefattar såväl arbetskrafts- invandrarna som deras anhöriga. Kommittén har gjort bedöm- ningen att det inte finns anledning att föra någon särskild politik för dessa grupper. En diskussion kommittén har fört är om arbetsgivarna borde åläggas något slags ansvar för svenskutbildning när de rekryterar personer utanför EES och . Kommittén bedömer dock att det med tanke på de olika förhållanden som kan gälla för arbets- kraftsinvandrare från tredje land, samt med tanke på vistelsetider och språkets varierande betydelse för arbetsuppgifternas utförande, inte är lämpligt att införa en tvingande skyldighet för arbetsgivarna att tillhandahålla svenskundervisning. Dessutom skulle en sådan skyldighet uteslutande gälla i de fall arbetsgivare rekryterar arbets- kraft från tredje land och inte i de fall rekryteringen görs från EES eller , vilket skulle vara hämmande på företagens vilja att rekrytera sådan arbetskraft. Kommitténs bedömning är att en arbetsgivare som rekryterar arbetskraft från utlandet i de flesta fall har ambitionen att se till att arbetstagaren trivs på arbetsplatsen och arbetsorten. Arbetsgivarna har också intresse av att personerna inhämtar de kunskaper i svenska som är nödvändiga för att utföra arbetsuppgifterna på ett tillfredsställande sätt. Allmänt sett har såväl arbetskraftsinvandrare som deras familjemedlemmar som bosätter sig i rätt att delta i sfi och rätt att ta ledigt från arbetet för sådana studier. Förutom svenskundervisning21 har kommittén diskuterat andra områden där man skulle kunna tänka sig att arbetsgivarna skulle åläggas ett ansvar t.ex. att se till att arbetstagaren har erforderliga sjuk- och olycksförsäkringar. Det är också tänkbart att arbetsgiva- ren skulle få ett ansvar för att underlätta för den invandrades etablering i t.ex. vad gäller bostad och skolor för eventuella medföljande barn. Kommitténs bedömning är att sådana förslag skulle vara allt för långtgående ålägganden för en enskild arbets- givare. Självfallet är det upp till varje enskild arbetsgivare att ge den enskilde arbetstagaren olika stöd och förmåner. Arbetskraftsinvandringen kan indirekt påverka några av de inte- grationspolitiska målen i positiv riktning. Att fler utrikes födda förvärvsarbetar medför att sysselsättnings- graden inom gruppen ökar. Indirekt kan också det goda exemplet med fler utrikes födda på arbetsmarknaden medföra att några av de utrikes födda som av olika anledningar står utanför arbets- marknaden lättare kan få ett arbete. Forskning22 visar att det är enklare för en invandrare att få arbete i en kommun där det finns, och har funnits tillbaka i tiden, relativt många i arbetskraften med utländsk bakgrund. I och med att arbetskraftsinvandrarna i stor utsträckning kom- mer att tillträda befattningar som är i paritet med den egna kom- petensen ökar andelen högskoleutbildade invandrare som har ett förvärvsarbete i nivå med sin utbildning. Även i dessa fall kan det goda exemplet leda till att fler av dem som inte har ett arbete i nivå med sin utbildning kan få ett sådant arbete. Kommittén bedömer att en ökad arbetskraftsinvandring som baseras på att arbetskraftsinvandraren är efterfrågad och fyller ett behov på arbetsmarknaden kan motverka främlingsrädsla i sam- hället. I och med att arbetskraftsinvandrarna har ett förvärvsarbete redan vid ankomsten motverkas vanföreställningen att alla invand- rare är bidragsberoende. Den höga sysselsättningsgraden bland arbetskraftsinvandrare kan också bidra till acceptans av och förstå- else för invandring av arbetskraft. 21Systemet med Sfi debatteras ständigt och olika försök görs att anpassa undervisningen till de krav som ställs från vitt skilda grupper av invandrare med sig emellan olika förutsättningar att ta till sig undervisningen. Kommittén har inte sett det som sin uppgift att lämna förslag till hur svenskundervisningen bör organiseras. 22Bevelander, P. och , C. (2006). 14.4Förändringar i arbetskraftens struktur En framtida arbetskraftsinvandring till kan komma att på olika sätt påverka strukturen på arbetskraften. En självklarhet är exempelvis att en större andel av den totala arbetskraften i och med invandringen kommer att vara född utomlands och ha erfarenheter från andra arbetsmarknader och andra sätt att organisera sitt arbete. En del av detta har vi behandlat i tidigare avsnitt. Vi har i delbetänkandet23 påpekat att den tidigare invandringen till i många aspekter har berikat det svenska samhället och samhällsutvecklingen. En utgångspunkt i det regelverk som vi föreslår, vilket också var en utgångspunkt i kommitténs direktiv, är att efterfrågan på arbetskraft styr den framtida invandringen av arbetskraft. Invand- ringen skall dock kunna ske först efter det att det konstaterats att den lediga befattningen inte kunnat tillsättas av någon lämplig arbetstagare från eller övriga EES. En följd av att efter- frågan på arbetsmarknaden styr invandringen och att den enskilde invandrade arbetstagaren initialt är kopplad till en specifik arbets- givare och en specifik funktion på arbetsplatsen är att utvecklingen i samhällsekonomin, och därmed arbetsmarknaden, bestämmer omfattningen av den framtida invandringen av arbetskraft. Stor efterfrågan på arbetskraft som inte finns tillgänglig i eller inom EES kan medföra en stor invandring av arbetskraft, medan en liten efterfrågan leder till begränsad invandring. Vi har tidigare redovisat24 bedömningar i några prognoser av den framtida efter- frågan på arbetskraft och då också konstaterat att ju längre in prognosen blickar desto större är osäkerheten om resultatet. Något som naturligtvis gäller alla typer av prognoser. Några länder25 upprättar kvoter över hur många arbetskrafts- invandrare av en viss kategori som tillåts , vanligen . Med utgångspunkt i kvoterna kan man göra beräk- ningar av vilka konsekvenser på arbetsmarknaden och samhället i stort som invandringen kan få. I de beräkningar och beskrivningar av eventuella förväntade för- ändringar i arbetskraftens struktur i och med invandring med stöd 23Se avsnitt 1.3 i delbetänkandet. 24Se avsnitt 2.1.4 och bilaga 4. 25Se avsnitt 2.3 i delbetänkandet. av det regelverk som vi föreslår har vi i det här avsnittet utgått från den kunskap vi har av de senaste tolv årens arbetskraftsinvandring. När vi senare skall beräkna konsekvenser av den framtida arbets- kraftsinvandringen gör vi ett schematiskt antagande om ett visst antal arbetskraftsinvandrare . För att kunna få en bild av hur de framtida arbetskraftsinvand- rarnas och deras medföljande familjemedlemmars ålder, kön och flyttningsmönster har kommittén låtit SCB göra en specialbearbet- ning av det löpande befolkningsregistret. Den population som studerats i registret är personer från EES (exklusive ) och deras medföljande familjemedlemmar som har invandrat till av arbetsmarknadsskäl . Totalt har 18 000 personer studerats och av dem bodde 11 000 personer kvar i . De personer som ingår i det löpande be- folkningsregistret, vilket de utvalda 18 000 personerna gör, är personer som är folkbokförda i och följaktligen har avsett att stanna i åtminstone 12 månader när de flyttade hit. Vi har valt att beskriva arbetskraftsinvandrare till från EES (exklusive ) för att sedan kunna använda den popula- tionens åldersstruktur, könsfördelning och flyttningsmönster som en approximation för att beskriva konsekvenserna av den framtida arbetskraftsinvandringen till . Ett mer realistiskt alternativ skulle ha varit att i stället studera arbetskraftsinvandringen från t.ex. de tio länder som senast blev medlemmar i eller från länderna utan för EES, men dessa är alltför få för att kunna vara underlag för en statistisk analys som medger uppdelning av popu- lationen på ålder och kön. Detta gäller i ännu högre grad när vi analyserar invandringen av anhöriga till arbetskraftsinvandrare. För att kunna göra den typ av samhällsekonomisk analys som vi redo- visar i avsnitt 14.5 krävs att såväl de ekonomiska som de demogra- fiska variablerna kan redovisa på ettåriga åldersklasser. För att få denna precision i beräkningarna är det bara möjligt att använda uppgifterna för de 18 000 arbetskraftsinvandrarna från EU15. Uppgifterna och räkneexemplen i de kommande avsnitten grundas således på uppgifter från det empiriska grundmaterialet. Uppgifterna för arbetskraftsinvandrare från EES (exklusive Nord- en) visar att 1 000 arbetskraftsinvandrare i genomsnitt har med sig 500 anhöriga. Varje flyttning till som en arbetskraftsin- vandrare gör åtföljs således av 0,5 familjemedlemmar. Lite drygt hälften av dessa medflyttande är barn. Vi kan alltså utgå från att i storleksordningen var femte arbetskraftsinvandrare åtföljs av sin familj vilken även omfattar barn. (Se tabellen nedan). Den typiska arbetskraftsinvandraren är man. Tre av fyra av de som flyttar till som arbetskraftsinvandrare från EES (exklu- sive ) är män. Bland de medflyttande anhöriga är förhållan- dena i stort sett omvända och här är två av tre anhöriga vuxna kvin- nor, Arbetskraftsinvandrare fördelade efter kön samt deras anhöriga. Uppgifterna är anpassade till 1 000 arbetskraftsinvandrare De framtida arbetskraftsinvandrarna vet vi inget om. Som tidigare framhållits är det framtida förhållanden på arbetsmarknaden som kommer att avgöra vilken kategori av invandrad arbetskraft som kommer att behövas för att täcka den brist på arbetskraft som san- nolikt kommer att uppstå inom några delar av arbetsmarknaden och regionalt. För att kunna göra några antaganden om framtiden har vi utgått från det mönster som arbetskraftsinvandrarna från EES (exkl. ) uppvisat . Vi gör helt enkelt ett antagande att de framtida arbetskraftsinvandrarna är i samma ålder, har samma familjeförhållanden och har samma flytt- ningsmönster som de tidigare arbetskraftsinvandrarna. För att kunna göra en åldersfördelning för enskilda åldrar antar vi som ett underlag för vårt räkneexempel att det invandrar 5 000 arbets- kraftsinvandrare ett år26, vilket motsvarar ungefärligen en fördubb- 26 Det är även detta årliga antal arbetskraftsinvandrare vi kommer att använda fram i våra beräkningar. ling mot dagens antal arbetskraftsinvandrare27. Dessa 5 000 invand- rare antas ha med sig 2 500 anhöriga enligt samma mönster som tidigare arbetskraftsinvandrare i vårt statistiska material. De antas även ha samma mönster avseende åldersfördelning och kön och andra relevanta karaktäristika. Skulle det istället bara komma 1 000 arbetskraftinvandrare förväntas de ha med sig 500 anhöriga och skulle det komma 50 000 antas de ha med sig i storleks- ordningen 25 000 anhöriga. Det finns skillnader i åldersstrukturem mellan män och kvinnor och pojkar och flickor. Det stora flertalet män är i åldrarna . Antalet i högre åldrar minskar snabbt med ökande ålder. Åldersfördelningen följer en väl känd och dokumenterad åldersfördelning som gäller för de flesta migrationsströmmar där migranten själv bestämmer om han eller hon vill migrera eller ej. Den huvudsakliga för- klaringen till detta åldersmönster för migranter ligger i individens attityd till att flytta. Ökande ålder medför lägre flyttningsbenägen- het vilken torde bero på att man blir alltmer etablerad i hemmiljöns arbetsmarknad, bostadsmarknad samt familje- och sociala liv. Bland anhöriga män och pojkar till arbetskraftsinvandrande kvinnor är det stora flertalet barn. De flesta av dem är i förskole- åldern. Detta mönster skiljer sig från det som gäller för kvinnor och flickor som är anhöriga till arbetskraftsinvandrande män där det är lika många kvinnor som flickor. Det är alltså betydligt vanli- gare att medföljande vuxna är kvinnor än män. 27 SCB anger att blev 5 243 utomnordiska medborgare folkbokförda i grundat på arbete. (SCB 2006:B) De manliga invandrarnas fördelning på ålder vid en nivå på 5 000 arbetskrafts- invandrare och 2 500 anhöriga ett år Källa: Specialbearbetningar av SCB:s befolkningsregister beställd av KAKI. Åldersstruktur samt fördelning på arbetskrafts- och anhöriginvandring baseras på det mönster som invandringen av arbetskraft med anhöriga har haft från EES (exklusive ) –2005. Antalet har anpassats till en invandring bestående av 5 000 arbetskraftsinvandrare och 2 500 anhöriga. Även de kvinnliga arbetskraftsinvandrarna är unga och även här återfinns de flesta i åldrarna . De medföljande kvinnorna är generellt något äldre än kvinnorna som invandrar av arbetsmark- nadsskäl, vilket framgår i diagrammet där staplarna i högre åldrar domineras av anhöriga. Dessa kvinnor ingår i en migrerande familj med en man som migrerar av arbetsmarknadsskäl och sedan har med sig partner och barn. De flesta medföljande flickorna är, precis som gäller för pojkarna, i förskoleåldern. De kvinnliga invandrarnas fördelning på ålder vid en nivå på 5 000 arbetskrafts- invandrare och 2 500 anhöriga ett år Källa: Specialbearbetningar av SCB:s befolkningsregister beställd av KAKI. Hur åldersstrukturen och könsfördelningen hos de framtida arbetskraftsinvandrarna ser ut och i vilken utsträckning hela familjer flyttar är naturligtvis okänd, men det mesta talar för att de inte i någon större utsträckning kommer att skilja sig från tidigare arbetskraftsinvandrare och deras familjer. Beroende på inom vilka yrken som brist uppstår kan det dock attrahera män eller kvinnor i olika stor utsträckning. Exempelvis söker sig män traditionellt till byggsektorn och kvinnor till vård- sektorn. Det är dock inte speciellt troligt att den framtida arbets- kraftsinvandringen kommer att koncentreras till en sektor eller ett yrke på arbetsmarknaden. Könsstrukturen på arbetsmarknaden i ursprungsländerna för de potentiella arbetskraftsinvandrarna till bristyrken i kan också skilja sig från den förhärskande i och inom EES. Ett yrke som i domineras av män kan i ett annat land vara dominerat av kvinnor eller vara mer lika fördelat mellan könen.