sou · GUB330 · 2007-01-01 00:00:00 — 23 Det finns även en dom där berörda parter är medlemmar i ett samfund vars namn antyder att det borde röra sig om ett kristet samfund. Samfundet har inte gått att hitta vid sökning på Internet eller i Gula sidorna, och ingenstans i domen nämns dess religiösa tillhörighet. Detta är intressant om det är fråga om ett kristet samfund, att detta inte görs till en del av kristendomen som helhet. Särskilt mot bakgrund av att tycks beskrivas som en enhetlig och homogen tro där generaliseringar till hela görs utifrån enskilda individer (se resonemangen förda i den löpande texten). Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar vet) bidrag till en moské i hemlandet (4/5). Det förekom- mer också ett fåtal uttalanden om att åtalad och målsäganden är gifta eller skilda enligt islamsk rätt. Här förekommer ett fall där tingsrätten först redogör för att (e)nligt islamsk rätt skilde sig makarna i .. (5/7) för att senare ange att målsäganden i sin redogörelse uppgivit att NN frågade om hon ville ha sex, att hon svarade att hon inte kunde det därför att de hade skilt sig på iranskt vis. Frågan uppstår om islamsk rätt och iranskt vis är samma sak? Dessutom uppges alltså (av målsä- ganden) att sex inte är tillåtet utanför äktenskapet enligt denna re- ligion/iransk rätt. I tingsrättens redogörelse för förhöret med mål- säganden anges dessutom att den åtalade enligt henne har sagt att de ansågs som makar enligt svensk lag att hon som hustru hade en plikt att ha sexuellt umgänge med honom24. Det senare kan tolkas som att giftermål enligt svensk lag skulle innebära ett krav på sexuell tillgänglighet för kvinnan gentemot den man hon är gift med. En annan tolkning, kopplat till det tidigare uttalandet av mål- säganden om att hon inte kan ha sex eftersom de är skilda enligt islamsk rätt, är att det snarare anspelar på sexuell tillgänglighet inom äktenskapet kopplat till islam, och att mannen menar att de är gifta. Frågan om kvinnors tillgänglighet och otillgänglighet kopplat till religiös tro förekommer i en annan dom. Fallet handlar om en ung flicka som blivit sexuellt utnyttjad av en betyd- ligt äldre nära släkting. Nedan följer två längre citat från domen. N (målsäganden) har sagt att XX (åtalad) anspelade på sina möjligheter att för hennes föräldrar avslöja vilken dålig flicka hon var. Av betydelse i sammanhanget är att XX som nära släkting umgåtts mycket i N.s familj och med hennes föräldrar. Det har framgått att N delvis sett XX som en andra far, en far som dock utnyttjat henne. Åklagaren har framhållit att N:s uppväxt präglats av familjens mus- limska religion, med dess betoning av att sexuellt umgänge skall ske inom äktenskapet. Detta förhållande måste ha gjort XX (åtalad) på- tryckningar på N särskilt verkningsfulla. N har också sagt att hon inte som övergreppen pågick vågade berätta om dem för sina föräldrar. (5/8) I tingsrättens redogörelse för målsägandens vittnesmål står bland annat 24 Citatet har en något konstig meningsuppbyggnad svensk lag att hon. Detta beror på att hela målsägandens förhör av någon anledning återges i på varandra följande att – satser. Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar Den omständighet att hon inte vågat berätta något om vad NN företa- git sig med henne innebär också att hon ofta fått ljuga för sina föräld- rar. Hon känner starkt att hon inte längre har sin fars förtroende. Hon har ofta mardrömmar där NN figurerar och det händer att hon vaknar upp gråtande . Hon känner att hon inte i en framtida re- lation med en pojke kommer att kunna lite på honom. Det är inte så att hennes föräldrar särskilt har förmanat henne att hon som muslimsk flicka inte får ha sexuellt umgänge före äktenskapet, det är snarare en självklarhet för muslimer. (5/8) I samband med argumentationen i denna dom kan några aspekter lyftas fram. En sådan är de inslag av andrafiering av muslimer som grupp som förekommer. En sådan andrafiering kan argumenteras för genom att granska uttalandet om att flickans muslimska tro kopplas till att hon inte vågar berätta om övergreppen. Detta kan framstå som ett rimligt argument, och kanske är det också det i just detta fall även om jag inte tolkar redogörelse för vad flickan själv säger som att hon framhåller sin (eller föräldrarnas) religionen som orsak till detta.25 Vad man dock bör minnas är att det inte är ovan- ligt att barn som utsätts för sexuella övergrepp inte vågar berätta för föräldrar eller andra vuxna om vad som inträffat. Detta gäller särskilt då den som begått övergreppen är en närstående person, vilket är fallet i denna dom (något som för övrigt gäller för anmäl- ningsbenägenhet även vid andra typer av brott). Redogörelsen skulle kunna läsas som en ganska typisk berättelse om oro, skuld- känslor och upplevelser av tvång i form av hot om avslöjande för föräldrar från gärningsmannens sida från en flicka i en liknande si- tuation, men här görs det i stället till något specifikt och speciellt kopplat till muslimsk tro. En annan intressant iakttagelse som kan göras är att det i domen förekommer generaliseringar från denna familjs religiösa praktik till islam som helhet. Jag är inte religionsvetare och har inte heller för avsikt att här försöka ge mig in på en diskussion kring hur vanligt eller ovanligt det är inom islam att man betonar att sexuellt um- gänge skall ske inom äktenskapet. Jag vill dock lyfta fram två för- hållanden för att problematisera den generella bilden som tingsrät- ten målar upp. 1) Även inom tro anses det att sexuellt um- gänge skall ske inom äktenskapet. 2) Det är uppenbart att vissa muslimer åtminstone i praktiken inte tillämpar denna regel (lik- 25 Mitt intryck är snarare att hon tonar ned betydelsen av religion i sammanhanget jämfört med vad åklagaren tycks göra. Det framstår som att hon nämner detta först efter att en fråga om detta ställts till henne från någon i rätten. Men detta kan vara en följd av hur tingsrätten valt att beskriva vittnesmålen. Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar som vissa kristna). För att tydliggöra det problematiska med det generaliserande uttalandet, och varför jag menar att det är ett tecken på andrafiering, kan följande tankeexperiment göras. Tänk er i stället uttalandet N:s uppväxt präglats av familjens kristna re- ligion, med dess betoning av att sexuellt umgänge skall ske inom äktenskapet. Självklart förekommer kristna familjer där ett sådant uttalande skulle ha relevans, men skulle det ha varit möjligt att komma med en så generaliserande framställning? En intressant jämförelse kan även göras med händelserna i , där ett mord och ett mordförsök begicks mot två försam- lingsmedlemmar i ett kristet frikyrkligt samfund av två andra med- lemmar (varav den ena dömdes för anstiftan och den andra för mord och mordförsök). Jag kan inte påminna mig att detta sam- funds tro i något sammanhang generaliserades till tro som helhet. Snarare framställdes de som en sekt, alltså i allra högsta grad som avvikande från den normala kristna tron. Jag vill med detta självfallet inte hävda att den familj det handlar om i denna dom skulle utgöra någon form av sekt eller avvikare inom sin tro. Vad jag vill göra läsaren uppmärksam på är att samfundet i inte fick representera hela kristendomen, medan denna familj får repre- sentera hela islam. En annan aspekt är att denna dom utgör det enda exemplet i materialet där åklagaren tycks, i vart fall om man ska utgå ifrån vad tingsrätten skriver, använda sig av föreställningar om etniska eller religiösa minoriteter för att stärka sin talan. (2001) visar på en mängd olika strategier att använda sig av stereotypa föreställ- ningar om etniska minoriteter som åklagare i använde sig av. I detta fall har gärningsmannen erkänt handlingarna så vad åklagaren vill uppnå med sin argumentation är att brottet betraktas som mer allvarligt och lutar sig då mot, vad jag anser är, stereotypa föreställ- ningar om muslimsk tro. Hur detta ska tolkas är dock komplicerat att svara på. Å ena sidan används alltså religionen som ett sätt att nå en strängare dom mot en person från en religiös minoritet. Å andra sidan används religionen för att styrka talan för en annan person från samma religiösa minoritet. Tolkningen av om åklagarens argumentation är problematisk eller inte blir delvis beroende av om man ser det från offrets eller den åtalades perspektiv. Men oavsett om det används på så sätt att en person från en etnisk minoritet har fördel av en andrafierande beskrivning eller inte så innebär en sådan beskrivning ändå problem utifrån det perspektiv som domarna Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar analyseras utifrån här, det vill säga mot bakgrund av frågor kopp- lade till föreställningar om den andra. Avslutningsvis vill jag påpeka att min argumentation inte har som syfte att hävda att flickan i just det här fallet inte skulle ha känt sig pressad av de skäl som anges. Detta är dock inte det intres- santa i detta sammanhang, utan i stället sättet att generalisera och att göra en vanlig företeelse bland barn som utsatts för sexuella övergrepp till något som handlar om muslimsk tro. Denna kategori har visat sig ligga nära den föregående kategorin religiös tillhörighet. Några av ovan beskrivna fall där religiös tillhö- righet nämns hör enligt min mening även hemma inom kategorin kulturalisering. I övrigt förekommer några ytterligare beskrivningar i domarna som kan tolkas som kulturalisering. I en dom förekom- mer helt olika ståndpunkter kring den kultur som hänvisas till (männen kommer fån ). Kopplingarna till kultur som görs är följande. Målsäganden säger att han kan ha sagt att NN:s (åtalad) hustru och syster var horor. Att påstå något sådant är mycket allvarligt men inte ovanligt i den kultur, som han och NN kommer ifrån. (1/14). Den åtalade säger däremot att målsäganden sade i samband därmed en rad fula ord, bland annat att kan knullat NN:s fru och syster. NN sade till honom att vara tyst, eftersom det strider mot deras tradition att säga sådana saker. (1/14). Här hänvisas således nedlåtande och sex- ualiserade uttryck om (närstående) kvinnor först som något som är en del av kulturen26, men uppfattas som ett kränkande uttryck, och sedan som något som strider mot samma kultur. Det bör i sam- manhanget observeras att de hörda har olika syften med sina utta- landen. Den åtalade hänvisar till att han av offret blivit starkt kränkt medan målsäganden i och för sig erkänner uttalandena men snarare vill tona ned allvaret i dem. Klart är dock att en och samma kultur kan användas på olika sätt i samma situation och att de hörda här hänvisat till just betydelse av ett uttryck i en viss kultur (deras egen). I detta fall förhåller sig inte tingsrätten till uttalan- dena på annat sätt än att det påpekas att det är klarlagt att svor- domar och kränkande tillmälen uttalats, och framställningen av 26 Den ena personen använder sig i detta sammanhang av uttrycket kultur och den andra av tradition. Jag har i min tolkning likställt dessa uttryck hos personerna. Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar den aktuella kulturen görs alltså av de hörda, återgivet av tingsrät- ten. Det bör även observeras att kulturaliseringen, liksom i fallet med den muslimska flickan ovan, utgör vad som kan tolkas som en bekönad kultralisering. Den bild som frammanas av kulturen (religionen i fallet ovan) är en kultur där kvinnor är ägodelar och skall vara sexuellt orörda eller rena. Jag har tolkat två andra uttalanden i domarna som kulturalise- ring. I den första är det en åtalad person som, enligt tingsrättens redogörelse, använder kultur (i sitt hemland) i sin argumentation i samband med vad han åtalats för. Detta gör han för att hävda att han är oskyldig till det brott han anklagas för. Tingsrätten kom- menterar inte uttalandet i sin bedömning vilket jag tolkat som att man inte tillmäter det betydelse/relevans. Det andra exemplet är en dom där ett vittne, vid ett åtal mot en man för misshandel av hans hustru, i samband med sin beskrivning av misshandeln av kvinnan säger att (v)id något tillfälle hade NN serverat soppa. Det hade bara funnits ben i soppan, inget kött. I är det oartigt att servera mat på det sättet (2/3). Både målsäganden och åtalad nämner att den åtalade blivit arg på henne på grund av detta, men ingen av dem kopplar det till traditioner i enligt de redogörelser som tingsrätten ger av deras vittnesmål. Vilket syfte uttalandet har, och varför tingsrätten väljer att ta med det är något svårtolkat. Jag har svårt att se vari den juridiska relevansen skulle ligga. Själva hänvisningen till soppan utan kött kan givetvis betrak- tas som ett bekräftande av att de inblandade bråkat om mat, men den sista meningen är knappast juridisk relevant utan enbart ett sätt att urskilja som annorlunda. Vad den hörda kvinnan avsett med detta är också oklart. Möjligen är det ett sätt för vittnet, som visserligen styrker målsägandens berättelse om misshandel, att för- söka förklara varför den åtalade blivit arg och på så sätt förminska det orättfärdiga i hans handlande. En fråga infinner sig dock, näm- ligen: I vilken kultur är det artigt att servera bara ben i en kött- soppa? Dessutom kan kopplingar göras till att det självklart före- kommer att mannen vid heterosexuellt partnervåld mellan svenskar också kan blir arg för att maten inte passar, något som berättelser från misshandlade svenska kvinnor vittnar om. Men åtminstone har jag aldrig stött på att detta förklarats med att detta är oartigt i (jämför resonemangen ovan om generaliseringen till muslimsk tro). Frågan är hur ovan exempel ska tolkas då dessa kulturaliseringar görs av personer om sin egen kultur? Tingsrätten väljer trots allt att Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar redogöra för dem, och i de flesta fall är det enligt min bedömning juridiskt relevant att göra så eftersom hörda personer anfört det som betydelsefullt för situationen även om den juridiska relevansen kan ifrågasättas i det sista exemplet med köttsoppan. Oavsett vem som står för kulturaliseringen innebär uttalandena att det i domarna förekommer talhandlingar av detta slag. Jag vill i detta sammanhang problematisera om kulturalisering och stigmatise- rande annorlundagöranden måste ske utav en företrädare från majoritetsbefolkningen. Jämförelser kan göras med resonemang inom genusteori där kvinnor inte sällan är de som i praktiken upprätthåller den ojämna maktbalansen mellan könen genom att kontrollera andra kvinnor, något som brukar refereras till som att de deltar i reproduktionen av sin egen underordning (2001; 2003). Eller som (2005, s 147) uttrycker det angående vithet som norm och högst upp i hierarkin, att hegemonin upprätthålls snarare genom samtycke än genom tvångs- förtryck. Den sammantagna bilden av analysen av kategorierna religions- tillhörighet och kulturalisering är att denna form av uttryck i domarna huvudsakligen kan kopplas till muslimsk trostillhörighet respektive bakgrund i länder som enligt den rasifierade hierarkin står långt ned, det vill säga långt ifrån svenskhet. Det finns även bekönade inslag i de andrafieringar och kulturaliseringar som före- kommer. I de flesta fall är det dock inte tingsrätten som ger uttryck för andrafiering eller kuturalisering, utan huvudsakligen återfinns dessa uttryck i redogörelser för vad hörda personer sagt. I 15 av domarna yrkar åklagaren på utvisning av den åtalade, i samtliga fall är den åtalade en man. Frågan om hur tingsrätten argumenterar då de tar ställning till om en person ska utvisas eller inte skulle egentligen förtjäna ett eget kapitel men av utrymmesskäl har jag valt att huvudsakligen fokusera på två aspekter. Den ena menar jag är kopplad till just syftet med denna statliga utredning om strukturell diskriminering, nämligen diskussioner kring an- knytningen till . Den andra aspekten, som också kan kopp- las till anknytning till , är hur tingsrätten resonerar kring det förhållandet att den åtalade har barn boende i . Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar Då domstolen ska avgöra om de ska bifalla ett yrkande på utvis- ning eller inte ska de bland annat ta hänsyn till den åtalades an- knytning till . I flera av domarna vägs svag anknytning till det svenska samhället in vid ett beslut om utvisning. Nedan följer några exempel på resonemang ur domar. I samtliga domar som tas upp nedan döms den åtalade till utvisning. Vid prövning av om NN har sådan anknytning till att det skulle framstå som oskäligt att utvisa honom konstaterar tingsrätten följande. NN saknar anställning och är skild och har, som an- märkts under påföljdsfrågan, ingen annan anknytning hit än en 3-årig dotter. (1/11) Han anser sig kunna tala ganska bra svenska, men har känt ett behov av att ha tolk under rättegångsförhandlingarna. Han har tidigare stude- rat på heltid för att få gymnasiekompetens, men han gjorde ett studie- avbrott i början av [årtal]. Han har därefter inte lyckats få något arbete och han har i stället uppburit socialbidrag. () NN har visserligen va- rit bosatt i landet och också haft permanent uppehålls- tillstånd här , varför han får utvisas endast om det finns synnerliga skäl för detta. NN:s anknytning till landet kan dock med hänsyn till vad som sagt ovan inte anses särskilt stark. (4/5) Av vad som framkommit kan han inte anses ha en stark anknytning till . Han har varit gift här men det äktenskapet (muslimsk ritual) upplöstes efter endast på grund av att makarna inte kom överens. Han har inte haft något arbete han varit i riket utan har gått i skola, bl.a. för att lära sig svenska. Trots detta kan han inte tala bättre svenska än att det fordrades tolk vid domsto- lens förhandling. Hans bostadsförhållanden är oklara. (4/7) Han har haft ett arbete här under omkring . Den anställningen upphörde år Z. Han har därefter erhållit ersättning från a-kassan och påbörjat studier på Komvux. () Trots sin relativt långvariga vistelse i är hans kunskaper i svenska bristfälliga och han behöver tolk. () N kan mot bakgrund av det anförda inte anses ha etablerat sig väl i och hans anknytning till det svenska samhället är således för- hållandevis svag. (2/1) I SOU 2005:56 konstateras dels att den strukturella diskrimine- ringen är utbredd inom det svenska samhället, dels att diskrimine- ring inom ett område tenderar att leda till diskriminering inom ett annat område. Detta menar jag att dessa domskäl är ytterligare en bekräftelse på. Då personer med utländsk bakgrund, på grund av den strukturella diskrimineringen i det svenska samhället, har svårt att få anknytning till genom exempelvis jobb, leder detta i Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar förlängningen till att de, inom ett annat område, döms till utvis- ning. En invändning mot denna tolkning är att på individnivå har dessa personer inte anknutit till det svenska samhället och det handlar således om dem. Men detta är just den form av förnekan- dets strategi som i flera olika sammanhang påtalas i SOU 2005:56 (se även Kamali 2005). Där hävdas att denna individualisering inne- bär ett skuldbeläggande av offret för dess egen utsatthet, och bort- ser på så sätt från de diskriminerande maktstrukturer där svensk- het prioriteras och innebär fördelar. Jag menar att skälen till utvis- ning kan tolkas som ett uttryck för hur den strukturella diskrimi- neringen inom vissa områden leder till problem även inom andra områden. Det skall dock påpekas att tingsrätten alltså ska förhålla sig till anknytning till i sin bedömning, och kan självklart inte i det individuella fallet förväntas ta hänsyn till strukturella faktorer. Detta handlar alltså inte om att tingsrätten på något sätt skulle diskriminera dessa personer genom sitt sätt att resonera, de håller sig till vad de är ålagda att göra. Däremot kan man givetvis diskutera huruvida exempelvis bristande språkkunskaper, använd- ning av tolk vid ett så viktigt och utlämnande tillfälle som när man står inför domstol åtalad för brott eller arbetslöshet verkligen bör användas som argument vid en sådan diskussion, men det är en fråga jag lämnar därhän i detta sammanhang. över till frågan om hur rätten resonerar vid yrkanden på ut- visning då den åtalade har barn boende i . ändrades lagstiftningen kring utvisning på grund av brott på så sätt att sär- skild hänsyn ska tas till barnens bästa. Av dem som var folkbok- förda i och utvisades på grund av brott mellan 1989–1998 hade minst ett barn boende i . Majoriteten () av dessa dömdas kontaktpersoner bedömde det som att de före domen haft daglig kontakt med barnen. En stor del av bar- nen till de folkbokförda utvisade hade levt hela eller huvuddelen av sitt liv i och utvisningen innebär med stor sannolikhet att dessa barn separeras mer eller mindre fullständigt från den utvisade föräldern (Brå 2000). Sju av de åtalade där åklagare yrkar på utvisning har barn boende i . Jag har valt att ta med citat om hur tingsrätten resonerat i samtliga dessa fall (dock inte alltid hela resonemanget eftersom tingsrätten ibland upprepar samma resonemang , exempelvis under både påföljdsfrågan och vid avgörandet om utvis- ning). Nedan följer citat från sex av domarna: Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar NN har ett barn i , som han f.n. dock inte träffar. Han torde lida visst men av utvisningen. Detta men beaktar tingsrätten vid straff- mätningen. (6/2) Han är bosatt i [stad X]. Han bor där med sin maka och deras ge- mensamma son som är född [årtal, sonen är mindre än gammal]. Han har en son i sex- eller sjuårsåldern som bor hos sin mor i [stad Y]området. () Tingsrätten anser inte att han har sådan anknytning till att hinder för utvisningen föreligger. (1/3) NN har obestritt uppgivit att han är bosatt i , att han har ett barn, en 4-årig flicka, tillsammans med en svensk kvinna som han till sammanbodde med, att han träffar dottern och minst () Med hänsyn främst till vad han uppgivit om sin relation till dot- tern och den långa tid han uppgivit att han bott i finner tings- rätten inte att det föreligger synnerliga skäl för utvisning av NN. Tingsrätten ogillar därför yrkandet om utvisning. (Stockolm 3/11) Vid beaktande av fängelsestraffets längd beaktar tingsrätten emellertid också de men NN orsakas genom utvisningen. Tingsrätten finner dock att detta men inte kan anses allt för framträdande eftersom NN, som är skild, inte har annan anknytning till än genom den 3- åriga dottern. Möjligheterna till ett normalt umgänge med henne fram- står mot bakgrund av de brott han begått mot hennes halvsyster som begränsade. () Den omständighet att hans härvarande dotter har ett i sig berättigat behov av umgänge med sin far kan inte anses påverka utvisningsfrågan i nämnvärd grad eftersom de brott han begått allvar- ligt skadat ett annat barn. Det kan också ifrågasättas om det alls före- ligger förutsättningar för ett umgänge med dottern här inom över- skådlig framtid. () Utvisningstiden kan dock med hänsyn till det härvarande barnet begränsas till . (1/11) Den starkaste anknytningen NN har i är hans dotter . Emel- lertid är den anknytningen inte ensamt, med hänsyn till de gärningar som NN utsatt henne för, tillräckliga för att underlåta utvisning. (4/7) Såvitt framkommit har NN ingen annan anknytning till än de båda barn mot vilkas mödrar han allvarligt förgripit sig. Utredningen visar att han hyser ringa intresse för barnen. Det oaktat kan mot utvis- ningen tala att barnens möjlighet att ha kontakt med fadern därigenom begränsas. () Även med beaktande av berörda personliga om- ständigheter är synnerliga skäl till utvisning för handen. Av hänsyn till barnen anser tingsrätten dock böra begränsa utvisningen till så att barnen, när de nått viss mognad och förutsättningarna i övrig må anses vara vid handen, får möjlighet att här ta kontakt med fadern. Av den anledningen bör förbudet att återvända hit gälla till den (3/12) Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar