sou · GUB3106 · 2007-01-01 00:00:00 — –Företagsutvecklare är viktiga aktörer i ledet mellan företagare och kreditgivaren. Det behövs fler och det bör ingå stöd till så- dan verksamhet i arbetet med att förbättra företagens lånemöj- ligheter. Småkoms förslag, bl.a.: –Förbättra lånemöjligheten för bostäder på landsbygden. –Sammanslutningar för att skapa riskkapital ihop med bl.a. , länsstyrelser, strukturfonder, m.fl. –Fler lokala sparbanker, gärna nystart –Använd finska modellen med Finnvera –Ta tillvara lokala och regionala medel som exempelvis vattenre- gleringsmedel för att lägga grund till kreditgarantifonder. Lokalekonomi-aktörers förslag: (JAK-banken, EKO-banken, Koo- perativ utveckling, , m.fl.) –Gör det möjligt att skapa lokala sparformer som tillgodoser personers intressen att spara lokalt för lokal utveckling. –Gör det möjligt att placera pensionssparande i lokala fonder –Inför gärna skatteförmåner i ett lokalt sparande i lokala fonder. –Utred närmare Finnveras verksamhet i . Flera aktörer pekar på deras verksamhet som värd att till vissa delar överföras till . –Studera närmare arbetet med s.k. mikro-krediter som i allt större utsträckning används för de riktigt små och inledande lånebehoven i många länder, ex . –Stimulera insatser för att öka kunskaperna om landsbygdens utvecklingsmöjligheter hos kapitalmarknadens aktörer. Exem- pel på riktade insatser till fastighetsmäklare finns inom Lea- derplus-programmet. Det finns utrymme i denna PM att avslutningsvis komma med några reflektioner om situationen med bristande kapitalförsörjning på landsbygden. Ett vanligt problem är att aktörer använder begrepp och termer som inte har samma betydelse för alla parter. Medvetenheten om det är anmärkningsvärt låg. Ett exempel är ordet riskkapital. Många mindre företagare upplever brist på riskkapital medan det i många fall är brist på lån som de egentligen beskriver. Ett annat exempel är statistiken som har i sin senaste rapport om beviljade kre- diter i förhållande till ansökta krediter. Den visar att en mycket stor andel av ansökan om krediter beviljats. visar rap- porten att en hög andel av företagen säger att de har svårigheter att få krediter beviljade. Troligen har det stor betydelse på vilket sätt som den lånesökande blir bemött av den person som handlägger ärendet. En företagare som upplever att handläggaren är tveksam fullföljer antagligen i många fall inte sin begäran i en konkret ansö- kan. Tveksamheten tolkas som ett avslag hos företagaren men det syns inte i statistiken. Det finns en uppenbar risk att kreditärenden lätt hamnar mellan stolarna när det skall hanteras av många olika parter. Särskilt gäller det mindre företag där det finns en ovana att hantera dessa ärenden. De går oftast till sin normala bankkontakt och när det lämnas ett negativt besked om en kreditförfrågan så är det ett stort steg att gå vidare till andra aktörer. Här finns ett stort behov av resursperso- ner som kan agera som lots för företagen. I tidigare beskrivna rapporter finns flera exempel på problem att finansiera företagsidéer på landsbygden. Några pekar på brister i förståelse för landsbygdens utvecklingsmöjligheter hos kreditgi- varnas aktörer. Det finns ett stort behov av insatser för att öka den förståelsen. Med en starkt förändrad utveckling av företagandet på landsbygden, inte minst inom turism och bioenergi, finns det up- penbara möjligheter för nya affärsidéer. De företagen kommer att vara i stora behov av en positiv grundsyn på sina kreditansökningar. Rapporterna visar också på stora skillnader inom bankväsendet av synen på krediter till landsbygdsföretagare. Positiva exempel som nämns är en del fristående sparbanker samt några starka lokala bankkontorschefer. Deras agerande har en avgörande positiv bety- delse. Det är angeläget att dessa goda exempel lyfts fram. Kanske utrymme för en utmärkelse Årets kreditgivare. Ett ökat samar- bete mellan lokala och regionala aktörer är angelägen och erfaren- heter av de bildade kreditgarantiföreningarna pekar på att det ger en ökad förståelse för kreditbehoven. Det är i det arbetet viktigt att de befintliga bankerna på marknaden involveras eftersom det i grunden är de som kommer att stå för den största delen av bevil- jade krediter. I arbetet med strukturfonderna finns det från en del företagare en tveksamhet att arbeta med projekt och bidrag. Regler som upp- levs som krångliga och utbetalning i efterskott har begränsat ut- nyttjandet i många fall. De möjligheter som finns i de nya pro- grammen att använda delar av medlen till att skapa lokala och regi- onala fonder för ökade kreditmöjligheter kan förhoppningsvis öka intresset för deltagande från fler företag. Samma möjligheter bör i minst lika stor utsträckning tas tillvara inom det nya Landsbygds- programmet. Lantbrukets diversifiering samt utveckling av mikro- företagandet på landsbygden kommer att leda till ökade kreditbe- hov. I olika studier av landsbygdens utveckling och i många kontakter med personer på landsbygden finns det en gemensam nämnare; en stark känsla för sin bygd och för dess utveckling. Denna kraft bör tas tillvara även inom kreditväsendet. Det finns med stor sannolik- het en stark vilja att kunna placera en del av det egna sparandet på ett sätt som direkt eller indirekt kommer bygdens utveckling till del. Efter ett flertal diskussioner med banker om den möjligheten framkommer ett befintligt regelverk som nästan omöjliggör ett så- dant sparande. De exempel som ändå finns är inom EKO- och JAK-banken. Regelverket för placering av kapital i lokala fonder bör skyndsamt utredas. Slutligen lämnas en mer övergripande kommentar. Oavsett vilka förslag till nya krediter eller garantier som staten tar beslut om så är det slutligen den handläggande tjänstemannen på banken, myndig- heten eller organisationen som avgör vilken effekt som föränd- ringen får. Inom kapitalområdet finns flera olika aktörer som på olika sätt har en konkurrenssituation. Det gäller inte bara de af- färsmässiga bankerna utan även mellan olika rådgivnings- och stöd- Det finns ett behov av ett väsentligt ökat samar- bete mellan dessa parter som företagaren är hänvisad till i sitt ut- vecklingsarbete. Det kan övervägas om aktörer som leder arbetet med regional utveckling och de s.k. tillväxtpartnerskapen i ökad utsträckning bör engagera sig i kapitalförsörjningsproblematiken på landsbygden. Det förutsätter att dessa aktörer ser landsbygdsföretagens utvecklingsmöjligheter. Det kan möjligen vara kommunernas roll att i större utsträckning stimulera kontak- ten mellan aktörerna. och bör få i uppdrag att aktivt följa och utveckla dessa samarbetsformer. (2006). Småföretagande i gles- och landsbygder – huvudrapport (2006) Kapitalförsörjning i gles- och landsbygder- underlagsrapport (2003). Bolån på landet. Om finansiering av bo- städer i gles- och landsbygder. ITPS (2005). Delrapportering av uppdraget att utvärdera förmåns- rättsreformens olika effekter. 1-012-2004/0283. , O, , K (2005). Lokalt kapital utvecklar bygden. Lokal ekonomi för hållbar tillväxt. Kungliga Skogs- och . 142, nr 4 och nr 11, ).Kapital för landsbygdsföretagare. (2005). Utvärdering av förmåns- rättsreformens effekter utifrån ett kreditgivningsperspektiv. Underlagsrapport till ITPS. 2006:1 Lokal ekonomi för hållbar tillväxt. När banken läm- nade byn Norrlandsfonden (2006). (2003). Företagens villkor och verklighet. Finansiering av näringsfastigheter i glesbygd – problem och möjligheter. En rapport om lokalför- sörjning inom stödområdet. (2005). Företagens villkor och verklighet 2005. Dokumen- tation och svarsöversikt. (2006). Kapitalförsörjning i småföretag. – efterfrågan och tillgång för småföretagen. (2005). Regeringens åtgärder för fler och väx- (2006). Protokoll 2005/06:93. Svar på fråga 2005/06:1024. Småkommunernas samarbetsorgan, Småkom, pm SOU 2004:126. Slutbetänkande av Inlandsdelegationen. Promemoria om nya kapitaltäckningsregler. , P (2002). 9 Internet och landsbygden Med Internet blir det åter möjligt att leva och verka på den svenska landsbygden. Med Internet kan tjänsteutövning och service, infor- mation och marknadsföring, vård och utbildning, samarbete och kunskapsarbete, affärer och myndighetsutövning, bedrivas över nätet, med hög kvalitet och effektivitet, oberoende av var du är. Efter den avfolkning som jordbrukets mekanisering och industri- tillverkningens rationalisering inneburit kan vi nu med Internet se möjligheterna till ett småföretagande som åter kan väcka liv i landsbygden. Men att en viss teknik gör någonting möjligt innebär inte att detta sker. Människor väljer att förverkliga vissa möjligheter, me- dan andra får ligga outnyttjade. För att kunna besvara frågan om landsbygdens framtid räcker det inte att vi tittar på Internet. Vi måste också se hur det samhälle ser ut som Internet är med och formar. Det är det samhället som kommer att avgöra vilka möjlig- heter människorna väljer att utveckla. Fem mäktiga processer förändrar det moderna samhället: Ge- nom automatisering ersätts småskaligt hantverk av automatiserad, storskalig verksamhet. Globalisering innebär att världen växer samman. Genom kommersialisering får marknaden, handel och pri- vatkonsumtion, allt större betydelse. Systemiseringen innebär allt tätare informations- och kontrollsystem. Genom ständig rationali- sering ifrågasätter, analyserar och konkurrensutsätter vi gamla före- ställningar och vanor. Dessa fem processer har fått en väldig kraft av IT-utvecklingen och särskilt av Internet. Tillsammans skapar de ett där pro- duktionen automatiserats och arbetslivet domineras av tjänster. Dessa finns antingen tillgängliga som automatiserade tjänster över nätet eller utövas mer hantverksmässigt i möten mellan människor. blir alltmer integrerat i och resten av världen, med ett näringsliv och medborgare som rör sig alltmera obehindrat på den globala marknaden. Handel snarare än tillverkning dominerar näringslivet och sätter allt större prägel på samhällsliv och värde- ringar. Samhället får sin prägel av mötesplatser, handelsplatser, och städernas betydelse ökar därför. 2000-talets finns där svenskarna finns, och vi finns allt oftare ute i världen, i arbete, studier, för umgänge och upplevelser. När vi reser ut i världen vill vi ta med oss. Det globala har en väl utvecklad utrikesförvaltning som hjälper svenska företag och svenskar, främjar svenska intressen och bidrar till håll- bar utveckling, säkerhet och globalt välstånd. Detta utåtriktade i världen har här hemma skapat attraktiva mötes- och marknadsplatser för affärer, kultur, upplevelser och rekreation. som mötesplats är ett öppet, attraktivt samhälle, med en världsledande infrastruktur – IT, logis- tik och transporter – som gör det enkelt och smidigt att komma hit, ha möten, och resa härifrån igen. I det globala är infrastruktur och tjänster anpassade till en allt rörligare befolkning. Vård, skola, omsorg och myndighets- utövning finns på nätet för självbetjäning och som uppsökande ser- vice och tillsyn på samhällets mötesplatser. Allt fler tjänster blir dimensioner i din tillvaro, tillgängliga överallt, när som helst. Så länge tillverkningen dominerade ekonomin bodde människor på landet. När tillverkningen automatiseras lämnar de landsbygden. Med ett växande utbud av produkter och tjänster ökar handelns betydelse och människor samlas vid handelsplatserna i de allt snab- bare växande städerna. Den globala marknaden finns visserligen på nätet, men den finns också i de stora städerna världen över. Där finns sysselsättning, möjligheter, kontakter, utmaningar, upplevel- ser. Vi kan se fram emot en allt mera avfolkad landsbygd. Finns det något som talar emot en sådan utveckling? Jag kan se tre faktorer som kan bromsa eller rentav vända en sådan utveckling. Landsbygdens tillgångar kan på enstaka platser motivera ett näringsliv som är tillräckligt omfattande för en levande landsbygd även med långt driven automatisering. Gamla klusterbildningar med grund i verkstadsindustrin kan få oväntat stöd av en innova- tionspolitik med förkärlek för kluster. Med Internet kan även en glest befolkad landsbygd ha en rimlig servicenivå, såväl vad gäller medborgare som näringsliv. Inte minst har Internet betydelse för utvecklingen av besöksnäringen i alla dess dimensioner och i den mån landsbygden kan erbjuda attraktiva besöks- och mötesplatser kan den bli en del av som mötesplats. den svenska landsbygden som helhet, utan kräver fokuserade sats- ningar på områden som gärna kombinerar tillgångar av värde för såväl tillverkningsindustrin som besöksnäringen. Genom systemisering och globalisering görs alltmer av offentlig och kommersiell tjänsteutövning tillgänglig över Internet. Företag lokaliserade på landsbygden kan utveckla, marknadsföra och sälja tjänster över nätet och även leverera produkter så länge leveran- serna inte är alltför tidskritiska. Men de konkurrerar med andra företag utanför de stora marknadsplatserna på villkor som blir allt tuffare. Det som först var en fördel vänds snart till en nackdel. Programvaruföretag, ekonomiadministration, reseservice, callcen- ters, och andra liknande företag, som inledningsvis drog fördel av tillgång på arbetskraft och ett relativt lågt kostnadsläge möter kon- kurrens från företag i andra delar av världen med ännu mer av dessa fördelar. Rationaliseringen innebär att våra samhällens utformning, var vi bor och vad vi gör, bestäms av ekonomiska villkor. I ett samhälle där sysselsättning innebär att mötas i affärer, handel, service och tjänsteutövning växer städerna. Men de stora städerna kan för många bli eländiga boplatser med hög arbetslöshet i gettoiserade stadsdelar utan hopp, oändliga arbetsresor och små möjligheter att ta del av det stora utbudet av kulturupplevelser. Arbetslivet där blir mera enahanda, som fritiden fylls av paketerade upplevel- ser vilka, med allt större teknisk finess, sprids till alltmera passivise- rade konsumenter. I jämförelse med sådana städer kan landbygden erbjuda rikare möjligheter till ett meningsfullt liv. Med detta i åtanke kan staten välja att driva en politik som innebär medvetna satsningar på landsbygden i avsikt att gå emot marknadens krafter. Frågan är hur stora sådana, inåtvända, satsningar vi mäktar med. Landets globala konkurrenskraft kräver ju mer utåtrik- tade satsningar på uppbyggnaden av städerna, de globala handels- platserna, och en internationell verksamhet. 2000-talets samhälle domineras av städer, men där finns natur- ligtvis också landsbygd. Inte minst finns där en landsbygd som omger stadskärnorna i allt vidare cirklar. Dessa regioner erbjuder attraktiva boplatser för en rörligare befolkning som delar sin tid mellan land och stad, inte , men kanske . Med en vård, skola och myndighetsutövning som integre- rats i samhället, med Internet som kraftfullt arbetsredskap, med ett resultatinriktat arbetsliv, och med väl utbyggda IT-stödda kommu- nikationer, kan dessa regioner effektivt kombinera stadens hektiska trängsel med landsbygdens lugnare rörelse, i ett allt rörligare, röri- gare samhälle. De bilder vi gör oss präglas av vår tid. Vår tid kän- netecknas av en fantastisk teknisk utveckling. Vi har börjat förstå vad denna utveckling innebär och hur den formar och förändrar vårt samhälle. Med viss tillförsikt kan vi förutsäga de närmaste de- cenniernas utveckling mot ett allt rörligare samhälle, med svens- karna som nomader snarare än bönder, beroende av en allt effekti- vare infrastruktur och tjänstestruktur, såväl i världen som på mö- tesplatserna här hemma. De satsningar som behövs för att bygga det globala företaget är minst lika omfattande som de som byggde 1900-talets folkhem. Vi skall bygga ett nytt samhälle, inte bygga om det gamla. De areella näringarna har genomgått många drastiska förändringar i . En sådan förändring som kanske föga uppmärksammats av den stora allmänheten är att särskilt jordbru- ket har fått en helt annan roll som producent av attraktiva landskap . Naturligtvis har jordbruket varit en av huvudaktö- rerna när det gäller att forma landskap. Tills var detta dock bara en mer eller mindre omedveten biprodukt utöver mat- produktionen. Också tills och kanske också fortfa- rande på sina håll, betraktas jordbruket ur miljösynpunkt bara som en bov. Jordbruket sprider gifter, utrotar djur och växter och har en stor roll när det gäller övergödningen av haven. Nyttoproduktionen i ett miljöperspektiv gärna sammanlänkad med råvaruproduktion av råvara till såväl energi som livsmedel kan fortsatt och i utveckling utgöra en framgångsfaktor. har kopplingarna mellan landskap och livsmedel ibland tyd- liggjorts genom produktinformation. Exempelvis kan närlandskap eller brukare som vi känner igen, stöttas genom valet av produkter. Även lokal upphandling, exempelvis inom kommuner, kan göra sambandet mellan landskapet nära och livsmedlen tydligt. Naturligtvis finns det fortfarande stora miljöproblem förknip- pade med jordbruket, men börjar det alltså bli allt mer uppenbart för många att jordbruket är en förutsättning för många av de miljövärden, kulturvärden och rekreativa värden som finns i det svenska landskapet. Med en blygsam start har det inom ramen för den EU-anknutna svenska jordbrukspoliti- ken, senare landsbygdspolitiken, vuxit fram så kallade miljöersätt- ningar. Dessa miljöersättningar som har sin historiska grund i de jordbrukssubventioner som i olika form funnits , är ett etablerat sätt att betala jordbrukare för att de på olika sätt modifierar och utvecklar sina brukningssystem så att landska- pet producerar sådana värden skattebetalarna efterfrågar. Dagens jordbrukslandskap kan ses vara ett resultat av naturligtvis dagens jordbruksteknik, den efterfrågan det finns på olika produkter men också de mer produktionsinriktade subventioner som betalas jord- brukarna men alltså också miljöersättningarna. Det är mycket tveksamt om det funnits mer än mycket små are- aler naturbetesmarker i om det inte funnits miljöer- sättningar kopplade till hävden av dessa marker. Det är i samman- hanget ovan viktigt att framhålla att landskapet så som vi uppfattar det och en mycket betydande del av den biologiska mångfal- den som finns i är beroende av att det fortsatt finns förut- sättningar för jordbruk i landet och att detta jordbruk använder sådana hävdformer som fortsatt gynnar miljövärden, exempelvis den biologiska mångfalden. Rent konkret kan man uttrycka det så att ett mycket stort antal arter skulle utrotas eller bli mycket sällsynta i om vi förlo- rar ett diverst jordbruk från . Inte minst betyder djurhåll- ningen på betesmarkerna oerhört mycket i detta sammanhang. Både på ett internationellt plan och i riksdag har det be- slutats om mål för att bevara den biologiska mångfalden. Utan att man kanske riktigt förstod det från början har miljöersättningarna i det svenska jordbruket blivit kanske det viktigaste instrumentet för denna politik. har det också allt mer blivit tydligt att det i många bygder är en stor fördel att det betalas ut miljöersättningar. Landsbygdsföretagen, naturligtvis inte minst jordbruken, får en bredare ekonomisk bas som landskapet kan behålla sin attraktivitet både för att behålla och locka nya boende men också locka besökande. Argumentation för nya lösningar I denna ganska komplicerade verklighet, där miljöersättningarna tillkommit successivt och i grunden på ett ganska oplanerat sätt, finns det behov både för en vidareutveckling kring de demokratiska aspekterna på miljöersättningarna och kring möjligheterna att bli mer resurseffektiva när det gäller att uppnå samhällets olika mål. Med andra ord, det behövs ett utvecklingsarbete för att få fram bättre metoder att rätt ersätta eller betala för den nytta som produceras i större eller mindre omfattning inom jordbru- Detta innebär dock inte nödvändigtvis att dagens miljöersätt- ningar helt skall ersättas av andra miljöersättningsformer, men det behövs kompletterande former och det är verkligen dags för en vi- dareutveckling. Under rubriken för framtiden ges ett antal förslag på sådana kompletterade arbetsformer av vilka flera idéer skulle kunna prövas i morgondagens landsbygdsprogram. Tre viktiga aspekter bör finnas med genomgående i den fortsatta utvecklingen av arbetsformer. Den första aspekten gäller i vad mån liknande miljöersättningar finns internationellt och hur vårt svenska arbete kan relateras till en internationell utveckling. Det är viktigt att dialog- och erfarenhetsutbyte stimuleras inom näring- arna men också bland rådgivare och tjänstemän samt bland dem som finner ett engagemang i landskapsfrågan. Goda erfarenheter måste kunna återvinnas. Den andra aspekten gäller det faktum att jordbruket inte är ensamt i om att vara en areell näring. Både skogsbruket och rennäringen berör ytmässigt en avsevärt mycket större yta. Också fisket berör mycket stora ytor. Inom dessa tre areella näringar spelar miljöersättningar, eller betalning för miljönytta en betydligt mindre roll än när det gäller jordbru- ket. Detta har sina historiska förklaringar, men också politiska. Skogsbruket i spelar en avsevärt mycket större roll än vad det gör i övriga . Det finns ett intresse av att diskutera huruvida skogsbruk, rennäring och fiske också kan tillämpa mer av miljöersättningsförfarande än vad som sker. Slutligen, en av de kanske viktigaste aspekterna när det gäller att utveckla miljöersättningar rör frågan om vem som har initiativet eller kanske vem som sätter agendan när det gäller konkret tillämpning i en bygd av olika former av miljöersättningar. har initiativet legat hos myndigheterna. Man kan utrycka det så att det rått ett uppifrånperspektiv. Detta uppifrånperspektiv har motiverats med att de miljömål som bl.a. miljöersättningarna är till för att uppnå, bäst kan tillämpas och förstås av en central myn- dighet som till sina regionala organ i sin tur delegerar det vidare arbetet. Överblicken finns på den nationella nivån och detta har motiverat att arbetet härifrån kan dirigeras. Företrädarna för prin- cipen om ett underifrånperspektiv pekar på att om initiativen kommer från lokal nivå och utformningen av miljöersättningar hu- vudsakligen motiveras utifrån lokala behov och ambitioner då blir arbetet effektivare och kan bättre samordnas med annat arbete i en bygd. Människor delaktighet blir större vilket får positiva psykoso- ciala återverkningar. Det finns dock all anledning att inte se på ett polariserat sätt på det ganska fiktiva motsatsparet ovanifrånperspektiv- underifrånperspektiv. Tvärtom gäller det snarare att kombinera dessa två synsätt. Det är viktigt att nationella mål, bl.a. miljömålen får en ordentlig draghjälp av miljöersättningarna, och att dessa ersättningar utfor- mas så att de blir samhällsekonomiskt rationella, men det gäller också att verkligen finna former för ett betydligt större lokalt engagemang och en klart ökad möjlighet till lokalt inflytande och lokal initiativrätt som både bejakar brukarnas privata intressen och samhällets förväntan och krav. Dagens natur- och kulturmiljö- områden med höga värden är ibland satta på kartan av bland annat folkrörelsen i form av en engagerad svensk miljörörelse eller av forskare och tjänstemän som i sin hembygd finner objekt som uppmärksammas. Allt är inte en fråga om Staten eller det lokala. är ett litet land med nära kopplingar mellan exempelvis tjänstemän och brukare. Underifrån- och ovanifrån-perspektiv handlar i flera samman- hang om perspektiv som tar sin utgångspunkt i olika geografiska avgränsningar. Det är ofta så att det som upplevs bäst för en bygd kan strida mot vad som är bäst för ett län eller en nation tillämpat på byn. Vidare kan det nationella perspektivet stå mot t.ex. EU- perspektivet. Det finns alltså ofta grundläggande problem när det gäller att förena olika geografiskt motiverade perspektiv. En dålig strategi är att förneka dessa problem. Erkänns problemen kan detta sedan leda till att man söker finna nya former där olika geografiska perspektiv kan förenas.