sou · GUB340 · 2007-01-01 00:00:00 — I sin studie av franska högskolor beskriver (1988) hur akademiska grupper för- söker reproducera sig genom socialt kapital och en odefinierbar identitet, som inte kan reduceras till tekniska definitioner och meriter som gör en lämplig att bli medlem. Enligt honom organise- ras relationerna inom akademin i ett patron–klientförhållande, där yngre lärare/forskares position är beroende av bra kontakt med professorerna eftersom de har mer tillgång till forskningsanslag och nätverk. I slutändan blir social kapital viktigare än intellektuell förmåga (t.ex. Ibid: 85). framhäver att de förväntningar som styr doktorandernas val av handledare inte gäller real super- vision, but rather they seek recognition of status and a supervision of a career, patronage... (Ibid: 93). kan man utifrån hans modell konstatera att detta är mycket lättare för personer med rätt social bakgrund, alltså folk med nödvändigt kulturellt kapi- tal, eftersom det är så viktigt att förstå de oskrivna reglerna. , och beskriver hur samhället reprodu- cerar sig genom dolda processer inom institutioner där personers relationer, nätverk, och preferenser medverkar i reproduktionen av gruppens (och strukturens) homogenitet och privilegier. Det verkar finnas ett tydligt samband mellan å ena sidan kulturellt och socialt kapital, och å andra sidan sociala nätverk: ju mer kulturellt och socialt kapital man har, desto lättare är det att knyta de rätta kontakterna för att bilda och tillhör viktiga nätverk. Anknytning till eller uteslutande från betydelsefulla personer i prestigefulla nät- verk medför att personen får större eller mindre tillgång till resur- ser (, 2004). kan institutionens uteslutnings- mekanismer ses som ett symboliskt våld (, 1990): institutionen ger legitimitet åt utfrysning, ignorering, och osynliggörande av vissa personer och erfarenheter genom att upp- visa en logic of disinterest (Ibid: 4). Andra forskare har framhävt institutioners regelverk som dis- kriminerande faktorer. Det kan t.o.m. vara så att ett antal formella och informella regler – som betraktade utanför sin kontext förefal- ler neutrala och inte diskriminerande – medför en systematisk ute- slutning av vissa grupper, om de samverkar i ett visst sammanhang (, 2003). (Ibid: 55) betonar också hur viktiga nät- Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin verk och kontakter är för att få tillgång till akademins resurser. I sin studie av kvinnliga akademiker i kommer hon fram till att Seniority as well as having a well-integrated position within the network appeared to increase the possibility of staying. Litteratu- ren om unintended consequences visar också att reformer ofta inte får de förväntade resultaten (Sieber, 1981). Nedan kommer vi visa att t.ex. att reformen som kräver att hänsyn tas till pedagogiska meriter, i praktiken diskriminerar personer med utländsk bakgrund även om vi inte har någon anledning att tror att detta var ett med- vetet mål för denna reform. Sammanfattningsvis är vi intresserade av de underliggande mekanismerna som kan bidra till strukturell/institutionell diskri- minering av personer med utländsk bakgrund – som kan äga rum även om aktörerna är helt omedvetna om att institutionens befint- liga strukturer och institutionell praxis kan diskriminera. Den strukturella/institutionella diskrimineringen är i princip oberoende av aktörernas (individers och organisationers) primära intentioner, är regelmässig och normal (Kamali, 2005). Vi undersöker huruvida institutionella faktorer påverkar chanserna för personer med utländsk bakgrund att göra akademisk karriär. Dessas faktorer inbegriper regler, oskrivna regler och normer, och vikten av att skaffa nätverk. Även om det vid svenska högskolor inte har gjorts så många studier av diskriminering riktad mot personer med utländsk bakgrund, finns det några stycken av snedrekrytering i förhållande till klass eller kön. och (1993: 224) kommer t.ex. fram till att föräldrarnas utbildning, familjens ekonomiska situation och klasstillhörighet är de avgörande faktorerna i snedrekryteringen av högskolestudenter. Detta kan betraktas som argument för att det kulturella kapitalet faktiskt spelar roll: kommer man från ett aka- demiskt hem har man andra redskap i form av läsvanor och en bättre förståelse av hur man tar sig fram inom den akademiska värl- den. Studien kommer också fram till att skillnaden mellan barn med infödda respektive invandrade föräldrar [är] obetydligt i jäm- förelse med skillnaden mellan barn med olika sociala ursprung (Ibid: 232). finner de att antalet invandrade ungdomar som fortsätter är mindre ju äldre de var när de kom till Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin (Ibid: 16) – ju yngre man är när man kommer till ett land, desto lättare är det att lära sig de sociala koderna som krävs för att lyckas inom utbildningssystemet. Medan och (1993) betonar vikten av klass och kulturellt kapital, visar Palestro och (2004) studie att det inom gruppen med utländsk bakgrund finns stora variationer i relation till den högre utbildningen. Till exempel, för åldersgruppen 18–29 visar de att andelen högskolestuderande i med minst en svenskfödd förälder var () mycket större än andelen studerande födda utomlands eller med föräldrar födda utomlands. Rapporten räknar bort adopterade och framhäver att då blir andelen ännu lägre eftersom en stor del av dessa enligt författarna är adopterade och då har ett annat kulturell kapital, t.ex. språkkunskaper (2004: 158–9).6 Vidare visar de att stora variationer finns bland utlandsfödda; förutom gruppen personer födda i (som statistiskt sett var den största andelen studerade på högsko- lan) kom alla högt representerade grupper från närliggande euro- peiska länder. Slutbetänkandet i en statlig offentlig utredning, Mångfald i hög- skolan (SOU 2000:47, s. 58), konstaterar att högskolans expansion under det senaste årtiondet har medfört en viss minskning av snedrekryteringen av studenter till högskolor. Trots rapportens hävdande att utländsk bakgrund generellt sett inte förfaller inverka negativt på utbildningskarriären, påpekar den att det är en större andel av befolkning som är född utomlands än andelen av studenterna (: 59). Rapporten fann dock att utlandsfödda akademiker är överrepresenterade på och underrepresenterade på högskolor som inte är universitet (SOU 2000:47, s. 65). Denna skillnad beror troligtvis på att utlandsfödda akademiker är bättre representerade på forskningstjänster än på undervisnings- och administrativa tjänster, och på att högskolor som inte är universitet, och alltså inte bedriver forskarutbildning, vanligtvis har färre forskartjänster än universitet. Fördelningen var inte jämn mellan olika invandrargrupper. Utomnordiska européer var överrepresenterade, asiater var underrepresenterade. Något överraskande var personer födda i övriga också underre- presenterade (Ibid: 66), vilket skulle kunna beror på att disputerade lärare från andra nordiska länder kan räkna med att få betydligt 6 Dock visar andra studier, som (2002), att adopterade som anses ha annorlunda utseende än det ursprungs svenska utsetts för diskriminering på arbetsmarknaden. Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin bättre villkor i sina hemländer än vid lektorat i (både vad gäller lön och forskningsmöjligheter i tjänsten, och vad gäller rätt till sabbatsår eller sabbatstermin osv.). Afrikaner var bara något underrepresenterade. Vidare visar rapporten att andelen personer med utländsk bakgrund varierar beroende på typ av tjänst: överre- presentation på tidsbegränsade forskarassistenttjänster, under- representation på lektorat och adjunktstjänster (Ibid: 67f). Bland professorer finns det ingen skillnad mellan invandrare och personer födda i . Tyvärr analyserar inte rapporten möjliga orsaker till dessa skill- nader, och inga andra undersökningar finns som tar upp dessa frå- gor. En möjlig förklaring till att utlandsfödda har lättare att klara sig i konkurrensen om forskarassistenttjänster, skulle kunna vara att bedömningen i de fallen relativt sett är mer objektiv än den kanske är när det gäller lektorat och adjunktstjänster, vilka ju är undervisningstjänster. Som vi kommer att diskutera nedan spelar pedagogiska meriter stor roll i bedömning av lektorstjänster. Vilket inte är förvånande eftersom pedagogiska meriter vanligtvis värderas lika mycket som vetenskapliga meriter gör i bedömningen av sökande till ett lektorat, medan forskningsmeriter betonas i bedömningen av sökande av forskarassistenttjänster.7 Även om man får väga in pedagogiska meriter vid tillsättandet av forskarassi- stenttjänster, är det tydligt att det främst är forskningsmeriter som ska bedömas. Som vi också kommer att diskutera nedan är det mycket lättare att manipulera bedömningen av pedagogiska meriter på ett sätt som missgynnar personer med utländsk bakgrund, än att manipulera bedömningen av forskningsmeriter. För, även om subjektiva föreställningar om forskningens kvalitet spelar roll för tillsättningen av forskarassistenttjänster; även om universitet kan sätta press på de sakkunniga att välja rätt kandidat, är det lättare att mäta forskningsresultat (t.ex. antal externt granskade, sakkun- nigt bedömda publiceringar i vetenskapliga tidskrifter och mono- 7 Som det står på angående en forskarassistenttjänst i romansk språkvetenskap: Vid urval bland behöriga sökande kommer särskild vikt att fästas vid vetenskaplig skicklighet . Medan det angående ett lektorat i filosofi står: Vid urval bland behöriga sökande kommer vikt att fästas vid vetenskaplig och pedagogisk skicklighet i lika mån /lediga platser/4092unlekt.html. På kan man angående ett lektorat i psykologi läsa: Vid tillsättningen skall särskild och lika vikt fästas vid vetenskaplig skicklighet, visad genom egen forskning och pedagogisk skicklighet /pub/jsp/polo poly.jsp?d=858ocha=4554. Medan det angående en forskarassistenttjänst i naturresurs- hushållning står: vid tillsättningen kommer särskild vikt att fästas vid vetenskaplig skicklighet . Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin grafier) än pedagogisk skicklighet. Detta större utrymme för god- tycke medför att det är lättare för universitet och högskolor att välja sina kandidater, dvs. Då det är svårt att hitta objektiva kriterier för bedömningen av sökande till pedago- giska tjänster, blir det möjligt att från fall till fall betona kriterier som gynnar någon viss kandidat. Det är också svårare för kandida- ter utomlands att veta hur pedagogisk skicklighet ska dokumente- ras, än hur vetenskapliga meriter ska dokumenteras. Få studier har gjorts om etnisk diskriminering inom den akade- miska sfären. De studier som finns har mest fokuserat på studenter på universitet och högskolor. Men de få studier som faktiskt före- ligger betonar just hur viktiga institutionella regelverk, preferen- ser och problematisk praxis är för institutionens och samhällets reproducerande. Till exempel betonar (2001), i sin studie i den rättsliga sidan av diskriminering vid svenska hög- skolor, att diskriminering ofta är dold och inbäddad i institutionens problematiska praxis – alltså att: Institutional racism is often seen as referring to cultural biases and various modes of majority dominance that have become embedded in institutional structures in such a way that the generally applied rules to be impartial and just, hereby obscuring the discrimination that mino- rities are subjected to (baserad på 1996) (113–114). På liknande sätt beskriver Essed och (2002) en institu- tionell bias: en norm som har till funktion att innesluta snarlika personer och utesluta personer som anses avvikande. döljer bias och preferenser sin roll i reproduktionen av de rådande maktförhållandena i samhället. Ett exempel på en sådan problematisk praxis eller preferens kan ses i forskningen om den akademiska miljön, som beskriver den som konfliktundvi- kande och inriktade på konsensus (, 2001: 63). Denna beskrivning har även kopplats till något särskilt svenskt, alltså som varande ett uttryck för nationellt identitet (t.ex. , 1998). Genom att hänföras till den kulturella sfären och framställas i diskurser om kultur, döljs användningsmöjligheten av kulturella föreställningar om oss och andra i maktens tjänst; stereotyper rörande ras, etnicitet, kön samt religion kan användas för att innesluta eller utesluta personer från nätverk och institutioner genom ett uttalande om svenskhet. Studier som har uppmärksammat diskriminering på universitet och högskola har oftast gjorts utifrån ett könsperspektiv (, Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin 2003; Wennerås & , 1997; HSV, 2005). Till exempel doktorsavhandling om kvinnliga akademiker i , som sammanfattades i en rapport för (Ibid.). I sin stu- die lyfter hon fram flera metoder som används för att diskriminera kvinnor. När det finns öppen konkurrens om en tjänst, går en metod ut på att skriva upp den önskade kandidaten och skriva ner de övriga i sakkunnigeutlåtandet (Ibid: 21–23). Ändå kom hon fram till att kvinnor har större chans att få en tjänst när det finns konkurrens än när tjänster tilldelas utan att utlysas. Ett annat vik- tigt resultat är att kvinnor relativt ofta utesluts från manliga infor- mella nätverk, så att de inte får samma tillgång till viktig informell information som är avgörande för karriärutvecklingen. Även om det finns några nyare studier om diskrimineringsmekanismer mot kvinnor inom akademin, finns det få studier som analyserar det hela utifrån ett etniskt perspektiv. Utöver (2001) finns de los (2004) studie som fokuserar på etnisk diskriminering på och som utgår från studenternas, perso- nalens och lektorernas beskrivningar av diskrimineringsmekanis- mer. studie (i denna antologi) presenterar ett annat exempel på diskrimineringsmekanismer i den högre utbildningen och fokuserar på praxis i (). Tillsammans med föreliggande studie bidrar de till en ny forskningsinriktning. Som nedan kan ses – i den empiriska delen som behandlar doktorander, sedan lektorer, tjänstetilldelningar och slutligen forskningsråden – finns det likheter mellan de mekanis- mer som på akademiska institutioner tjänar till diskriminering av kvinnor och de som tjänar till diskriminering av personer med utländsk bakgrund. I de är det ovanligt att anta doktorander från samma högskola som de söker in till, vilket betyder att nästan alla doktorander kommer utifrån.8 Till exempel uppmuntras studen- terna i att söka in till forskarutbildning vid andra lärosäten. Och som (1999) noterar är det också mycket ovanligt att en nydisputerad forskare i stannar kvar på samma institution som den disputerade vid, medan det i , som Bennich- 8 För en diskussion om skillnaden i rörlighet mellan och se t.ex. Bennich- (1997). Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin (1997) påpekar, är mycket vanligt att man gör grund- och forskarutbildningen vid samma lärosäte, för att sedan bli kvar där också efter disputation och sedan göra hela karriären på samma ställe. Om doktoranderna kommer utifrån blir det av flera skäl lät- tare för invandrade och utländska akademiker att komma in. För då spelar personliga kontakter mindre roll. Detta betyder att det blir mindre viktigt att anknyta sig till institutionens nätverk för att komma in på doktorandutbildningen. Dessutom torde socialt och kulturellt kapital spelar mindre roll om institutionens ledning inte träffat kandidaterna till doktorandutbildningen, utan istället måste bedöma dem enligt strikta akademiska kriterier. Som syns i tabell 1 är det ytterst ovanligt i att institutio- ner antar utifrån kommande doktorander. Tabell 1 visar att andelen doktorander vid svenska lärosäten som kommer utifrån är mindre än en fjärdedel även vid en mycket generös bedömning som räknar in alla som inte varit registrerad vid en högskola de senaste fyra terminerna. Bland studenter som inte har varit registrerad vid en högskola de senaste fyra terminerna kan det finnas personer som har varit registrerad vid utländska högskolor. Därför inkluderade vi denna kategori i våra beräkningar. Men denna grupp skulle även kunna inkludera personer som har läst vid den berörda högskolan men utan att ha varit inskrivna de senaste fyra terminerna. SOU 2006:40 Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin Intern rekrytering av doktorander enligt uppgifter från SCB (1999– ***) tog inte in några doktorander 2004 eller i ekonomisk historia 1999 och 2004. tog inte in några doktorander 1999 och 2002 eller 2000. ***) tog inte in några doktorander i ekonomisk historia . a)Antal doktorander med grundexamen från andra högskolor eller som varit registrerade vid en annan högskola den senaste terminen. b)Antal utifrån eller som inte varit registrerade hos andra högskolor de senaste 4 terminerna. Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin Tyvärr har vi ingen officiell information om andelen doktorander med utländsk bakgrund i . Enligt vår enkätundersökning uppgav sig dock av dem som disputerade vara födda utomlands (n = 388). Denna andel är större än i den offici- ella statistiken (SCB, 2005) och också större än andelen personer födda utomlands som läser på grundutbildningar () (SOU 2000:47, s. 58). Men det bör betonas att av de dispute- rade i vår undersökning kommer från något land utanför och de . Flera intervjuade beskrev hur nätverk och kontakter med insti- tutionen hade varit betydelsefulla för deras antagning som dokto- rand. Till exempel hade flera gått grundutbildning och/eller magis- terutbildning på institutionen, och de beskrev hur de hade blivit uppmuntrade att doktorera. Informella kontakter med betydelse- fulla personer på institutionen beskrevs också som viktiga att ha. Till exempel berättade en man med svensk etnisk bakgrund om hur personliga informella kontakter med lektorer och professorer på institutionen hade varit avgörande: Nej, utan jag spelade i fotbollslaget det var så det började, och sedan fick jag arbete i ett forskningsprojekt. Sedan skrev jag min avhandling i det projektet. Även av dem som uppmuntrades att doktorera anses kontakter med betydelsefulla personer inom institutionens hierarki vara vik- tiga för att få finansiering och/eller doktorandtjänst. En man med utländsk bakgrund beskrev: Nej, jag var en duktig student på i [ger namn på ämnet]. Jag blev uppmuntrad av mina lärare att läsa vidare, jag hade ett intresse för det sociala. Eh och man märker trots allt att man begriper sig på det där mer och mer och lärarna är där och säger sök in, sök in till forskarutbildningen, förmodligen kommer du komma in. Och det gjorde jag också, det var inte så mycket konkurrens , , var det bra arbetsmarknad. Det var inga problem att komma in. [ ] Att komma in var inga problem, det var lite svårare med finansieringen . Så att man till och med kan säga att lärarna uppmuntrade mig, skolan, så det var nästan omvänd diskrimi- nering, jag var lärarnas favorit, det var så. [ ] Där hamnar man i en annan problematik, det beror först och främst på vilken handledare man har och om han, läraren, har en stark vilken position så att säga vid institutionen. Och min var en docent. Jag var inte doktorand för någon av de där kända professorerna. Och hamnar man ... jag uppfattades som mindre meriterad än professorernas doktorander. Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin Hans resonemang vilar på en meritokratisk idé då han betonar sina meriter samt förväntade resultatet, att han var populär och blev uppmuntrad att söka doktorandutbildningen. beskriver han att något annat var problematik[en] när han väl kom in på institutionen och fick en handledare. Först då inser han betydelsen av socialt kapital där handledare rangordnas och därmed också doktoranderna. Vi konstruerade en skala baserad på 4 frågor från enkätunder- sökningen för att undersöka skillnader mellan doktorandernas erfa- renheter. Resultaten av enkäten visar att utlandsfödda akademiker får mindre stöd från sina institutioner än svenskfödda akademiker (se tabell 2). Utlandsfödda akademiker blev mindre ofta uppmunt- rade att söka forskningsanslag eller tjänster, och de blev mer sällan erbjudna att söka forskningsanslag tillsammans med en docent eller professor. Skillnaderna i skalan var signifikanta på femprocents- nivån bland respondenterna med minst en förälder som inte var född i (se tabell 4). Situationen som doktorand från enkätundersökningen av personer som disputerade mellan 1990–1999 i ekonomisk historia, psyko- logi, sociologi och statsvetenskap % ja för utlandsfödda % ja för svenskfödda Frågade om framtid (n=384) Uppmuntrade att söka forsk.anslag (n=385) Erbjudna att söka forsk.anslag (n=384) Uppmuntrade att söka tjänst (n=386) Alpha=,764 Standardiserade alpha=,762 Det mindre stödet från institutionen kopplades av fler informanter till ett mindre socialt och kulturellt kapital och sågs som ett hinder för rörligheten på institutionen. Intressant nog kopplade några informanter det till brister hos doktorander med utländsk bak- grund. Som förklarning till varför de inte fick stöd eller blev inne- slutna i viktiga nätverk angavs att de hade fel socialt och kultu- rellt kapital. Exempelvis säger en kvinna med utländsk bakgrund att invandrare de [har] inte kunskap, man måste veta, man måste ha en struktur och det finns en kod, invandraren saknar det. En annan informant, en man med utländsk bakgrund, betonar hur vik- Uteslutningsmekanismer och etnisk reproduktion inom Akademin tigt kulturellt kapital är för rörligheten inom akademin, och kopp- lar detta både till klass och till etnicitet. Självklart, man har ju olika habitus, det hade jag inte, jag kommer inte från en akademisk familj och i likhet med många andra som har en lik- nande bakgrund som jag så förstod vi inte hur akademin fungerade, hur viktigt det är med, just det här att man inte kan ta sig fram med hjälp av bara meriterna utan det är dom sociala nätverken som det sociala, det betyder väldigt mycket, där tror jag att det kan naturligtvis finnas, att det kan vara svårare för oss som inte har svensk bakgrund, självklart är det så. Hans berättelse beskiver hur viktigt rätt kulturellt kapital, utöver meriter, är för att få tillgång till betydelsefullt nätverk, alltså socialt kapital. Denna kunskap erhåller en person genom sin uppväxt i en specifik klass och i en etnisk präglad miljö. Enligt hans beskrivning skulle denna sorts kunskap (och därmed kulturellt kapital) saknas i icke-svenska och icke-akademiska miljöer. En kvinna med utländsk bakgrund betonade också hur viktigt socialt kapital och relationer (särskilt relationen till handledaren) är för rörligheten på institu- tionen. Även om hon upplevde stöd från handledaren framkommer det att hon inte fick hjälp vare sig med innehållet i avhandlingen eller med de oskrivna, men för framtiden så viktiga, reglerna på hennes institution: Hon har talat om för mig när det är dags att söka pengar där och där och gett mig... och gett mig tid. Hennes roll har inte varit stor när det gällde innehållet i avhandlingen. Där fick jag hjälp genom mitt nät- verk och genom vistelsen i [ger namn på ett universitet i ] och handledare där. Det har jag skött själv helt och hållit. Alla de kontak- terna när det gäller avhandlingen. Hennes roll har varit praktisk, social... emotionell... där har hon haft den viktigaste funktion. Så jag levde lite grand i en skyddad verkstad. Jag hade ingen undervisning under hela min doktorand tid. Sen det här med institutionen. Relatio- ner med andra på institutionen byggde på mina egna initiativ. Vän- skapsrelationer, kafferummet. Jag var aldrig inblandad i de här kon- flikterna på institutionen. Aldrig inblandad i planerandet av kurser. Jag hade ingen kollegialitet på det sättet. var jag fullständigt avskärmad från systemets funktionssätt. Jag hade ganska stora pro- blem där ibland med att förstå hur saker och ting fungerade.