sou · GUB353 · 2007-01-01 00:00:00 — Även om de flesta framhåller att man inte kan påminna sig att man tagit särskild hänsyn till centrala riktlinjer så är inte alltid minnesbilden helt klar, och olika former av uttalanden och direktiv kan även ha haft inflytande på nomineringsproceduren och de kriterier som tillämpas genom andra som känner till direktiven. Detta kan exemplifieras med tillämpandet av principen om var- annan damernas, som flera personer inte känner till exakt i vilka dokument och hur den uttrycks, men som ändå i samtliga partier utom i uppges vara en central princip i samman- sättningen av kandidatlistorna. Några av de nomineringsansvariga tar också upp att man från partiledningens sida mer allmänt kan betona vikten av att öka andelen personer med invandrarbakgrund. före- rädare i säger: Det har man pratat om i partistyrelsen, att det är viktigt att få till oss de här grupperna, för deras röster är mycket viktiga. Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... Den nomineringsansvarige för i uppger också, liksom flera andra intervjupersoner, att även om man främst utgått från eget huvud så har man också läst de särskilda rekommendationer som riksnivån kommit med. Dessa rekommendationer är, liksom i flera andra partier, inte offentliga dokument på samma sätt som stadgarna, så den intervjuade kristdemokraten väljer att läsa utantill i dessa rekommendationer: Det står här: Partistyrelsen rekommenderar därför med eftertryck att listorna utformas så att kandidater med olika bakgrund – kön, ålder, kompetens, egenskaper, yrke bostadsort, intresse etcetera – återfinns på alla listor. Precis som toppkandidater påverkar listans attraktionskraft, så är det ett välkänt faktum att också valsedelns sista namn har betydelse. Jaha, vi rekommenderar med eftertryck dessutom, va. att de utformas så att kandidater med olika bakgrund återfinns. Det är då alltså kön som står allra först. Som framgår av detta exempel ingår inte etnicitet bland de kriterier som angivits av partistyrelse. Detta är dock något som intervjupersonen inte ser som ett tecken på att etnicitet inte är viktigt. Kanske skulle begreppet olika bakgrund kunna tolkas i termer av etnicitet, menar han. Inför valet har dock en betydande förändring här skett just i , genom att man från partistyrelsen i sin valplan anvisar som ett mål att av kandidaterna på listorna bör ha invandrarbakgrund. Vi har sett att grupptillhörighet, däribland etnicitet, uppges ha fått ökad betydelse för partiernas nomineringsarbete. I kommande avsnitt får de nomineringsansvariga beskriva vilken betydelse etnicitet anses ha i jämförelse med andra grupptill- hörigheter. 4.5.3Hur rangordnar man de olika grupperna? De tidigare studier som tagit upp vilken vikt olika gruppkriterier tillmäts har gett något olika resultat. Den enkätstudie som genomförts inom ramen för forskningsprojektet i förändring, där 1 605 personer från olika delar av makteliten tillfrågats, gav resultatet att den politiska makteliten såg avspegling av kvinnor och män som särskilt viktig (Wängnerud och 2005). Därefter följde i tur och ordning olika socialgrupper, olika invandrargrupper, olika åldersgrupper, olika geografiska områden och olika sexuell läggning. De olika grupperna tillmättes i stort sett Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... lika hög betydelse i den politiska eliten som i den övriga makteliten, med undantag för etnisk tillhörighet som betonades högre i den politiska eliten. Även (1999) har med hjälp av en omfattande enkätstudie efter valet undersökt hur olika grupptillhörigheter rangordnades. studie skiljer sig dock genom att de partimedlemmar som svarat är ordförande i partidistriktens valberedningar. Även i denna studie framgår att kön sågs som den viktigaste grupptillhörigheten. Här placeras dock ålder betydligt högre, på andra plats, och geografi redan på tredje plats, medan etnicitet hamnar på fjärde. En orsak till skillnaderna kan vara att det sker en förändring av kriterierna, inte minst när det gäller etnicitet som kan spela en mer framträdande roll. Som vi senare ska se exempel på finns även en viss risk för att respondenterna, i stället för att reflektera över vilken vikt man tillmäter en avspegling av de olika grupperna, tenderar att betona de gruppers representation man anser behöver öka, det vill säga grupper vars representation fått ökad upp- märksamhet och som ligger längst ifrån en jämn representation. En annan förklaring kan vara att studie riktar sig direkt till de nomineringsansvariga, och därmed kan antas ge mer specifika svar kring hur den praktiska rangordningen i valberedningarna går till. Att olika socialgrupper rangordnades betydligt högre än klasstillhörighet kan indikera den betydelse som ordvalet kan ha och att socialgrupp rimmar bättre med inslagen av ökad betoning av grupper och grupprepresentation. I vår undersökning ombads de 14 intervjuade nominerings- ansvariga att rangordna i vilken utsträckning man i nominerings- arbetet brukar lägga vikt vid att sex centrala grupptillhörigheter är proportionellt representerade i kommunfullmäktige, nämligen kön, ålder, etnicitet, geografi, yrke och utbildning. Den rangordning som visade sig vara vanligast i vår studie var: kön, ålder, etnicitet, geografi, yrke och utbildning. Inte oväntat rangordnade alla inter- vjupersoner kön högst. I likhet med resultat blev sedan ålder sammantaget rangordnat som tvåa, en rangordning som drygt hälften av alla intervjupersoner gjorde. På tredje plats kom etnicitet, som alltid rangordnades som tvåa till fyra. Geografi, som kom på fjärde plats, varierade mer och kom i två fall tvåa och i ett fall näst sist. Yrke kom i nästan samtliga fall näst sist, medan utbildning alltid kom sist. Inom kategorin ålder framgår tydligt att det främst är vikten av att få in ungdomar som de nomineringsansvariga ser som centralt i Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... Företrädaren för i säger: Grundläggande är ju kön och ålder, för alla människor har en ålder och ett kön. Så de kriterierna är i en egen division. Det tycker jag nog. Man kan möjligen sätta kön något före. Men ålder blir allt viktigare, av det skälet att förändringstakten är så hög, att skillnaden i synsätt mellan olika generationer blir allt större och tydligare. Geografi hamnar generellt längre ned i än i . Den centrala förklaringen till detta förefaller vara att kommun består av fyra valkretsar med sinsemellan relativt olika områden. Eftersom valsystemet här innebär att partierna förlorar på att ha större skillnader i röstetal mellan olika valkretsar blir det viktigare att partierna tar större hänsyn till den geografiska fördelningen av röster i kommunen. Vad gäller etnicitet är ett intressant mönster att denna kategori rangordnas betydligt högre av och i , än vad det gör av samma partier i . Något som dock indikerar vissa praktiska problem i fråga om att ha en någorlunda proportionell etnisk representation i är de geografiska hänsyn som dessa intervjupersoner beskriver. Den nominerings- ansvarige för i anger att: Vi har aldrig diskuterat Hur många har vi från , respektive invandrare? Det har vi aldrig gjort. Den nomineringsansvarige för i uppger också att det inte står högt på prioritetsordningen att rekrytera invandrare från områden med en stor andel invandrare, medan det mer välbeställda blivit ett centralt rekryteringsområde: Vi bryr oss inte om bor i . Det är dock förstås möjligt att man ser en proportionell representation av personer med invandrarbakgrund, i förhållande till deras andel i stadens befolkning, som mycket viktigt för såväl den nomineringsansvarige för som i , men att de grupper som man önskar kunna få inte främst är de personer med invandrarbakgrund som bor i så kallade utsatta områden utan andra grupper av invandrare som ligger närmare till hands att ingå i partiets väljarkår och rekryteringsunderlag. Som tidigare nämnts kan det dock även finnas en risk, när frågan ställs om vikten av en jämn avspegling av befolkningen på ledande positioner, att man som respondent kan ledas till att fokusera på Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... vilka grupper man särskilt mycket skulle vilja öka andelen av, i stället för att mer principiellt fundera över vilken relativ vikt man tillmäter en proportionell representation av de olika grupperna. Ett exempel på denna svårighet med frågan är att den nomi- neringsansvarige för i inledningsvis till och med rangordnar en jämn spegling i fråga om etnicitet högst. Han motiverar detta som följer: För etnicitet är vi inte i närheten. Så där vill jag påstå att vi står med öppna armar. Så etnicitet är nummer ett och kön nummer två. Sen tror jag man börjar öppna upp för det här med utbildning och titel. Det har varit en svaghet i att man ska ha en väldigt fin titel för att komma nånstans. Och det tror jag man börjar lära sig nu att det är inte sådär väldigt bra att bara ha högskolestuderande och advokater. Du måste ha lite vanligt folk När svaret kontrolleras med en följdfråga placeras dock etnicitet i stället på andra plats. I citatet framgår också att utbildning i tidigare tillmätts stor betydelse, även om det är på väg att förändras. Han väljer så också att placera utbildning sist. En tydligt ännu mindre betoning i fråga om utbildning ges av i . Citatet nedan är också ett exempel på hur de nomineringsansvariga kan resonera sig fram till en rangordning: Alla ska ju förhållandevis vara företrädda, men att jag menar är det någon som kommer som utlänning så och är väldigt duktig och så vidare så skulle den naturligtvis accepteras. Det är väl inget Alla människors lika värde är ju vägledande. //Det har stor betydelse att det inte blir tre karlar först. Utbildning däremot om det kommer någon som upplevs väldigt duktig, med sunt bondförstånd, så utbildningen betyder väldigt lite. En professorstitel skulle inte påverka särskilt mycket. Men skulle vi ha en lista på fem karlar högst, det skulle tidningarna kasta sig över i valrörelsen Och inte skulle kvinnorna känna någon större samhörighet. 4.5.4Högt placerade personer med invandrarbakgrund – hur påverkas valresultatet? En viktig bevekelsegrund för partiernas handlande som brukar framhållas i statsvetenskaplig forskning (se t.ex. och 2001), och som även visat sig i vår studie är i vilken mån man i partierna anser att man belönas röstmässigt för sitt handlande; där de kandidater som får representera partiet förstås kan vara en central aspekt. En ytterligare vägledning till hur viktiga invandrare Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... som grupp är för partierna skulle därför kunna ges genom frågan om huruvida partierna tror sig bli belönade av att placera invandrare högt på valsedeln för kommunfullmäktige. Två nomineringsansvariga från menar att invandrare högt upp på fullmäktigelistan inte ger positiv eller till och med något negativ effekt. Detta kan, av deras beskrivningar att döma, spegla de effekter som mobilisering kring den mångkulturella frågan får för partierna i , det vill säga förekomsten av en invandrar- negativ opinion, men också att invandrare inte ses som en tillräck- ligt lönsam väljargrupp. Den nomineringsvansvarige för centerpar- tiet i säger: (I) Tror du att partiet belönas av att ha invandrare högt upp på listan? Nej, inte på kort sikt. Det tror jag inte // Men möjligen , att du får mer etablerat naturligt med invandrare på i förtroende- uppdrag i partierna, att man höjer valdeltagandet i invandrartäta områden. Ett resonemang som förs av den nomineringsansvarige för folk- partiet i som säger att inställningen till att personer med invandrarbakgrund ges framträdande placeringar är positiv bland främst ledande partimedlemmar, medan partiets väljare inte tillför en positiv kraft när det gäller att öka andelen invandrare: Jag tror inte att – detta sagt med den skånska horisonten – så tror jag inte att invandrare, kvinnor och andra minoriteter premieras av väljarna. I vårt parti så tror jag att väljarna de innebär inte ett tillskott som gör att minoriteter ges fördel. Även om denne nomineringsansvarige, liksom andra intervju- personer, väljer att gå över till att knyta samman stödet för invandrare med det bristande stödet också för andra minoriteter, så blir det senare under intervjun tydligt att han menar att just högt placerade invandrare inte innebär ett väljartillskott för partiet. Den folkpartistiske företrädaren ser det också som naturligt att andra partier, särskilt de till vänster, gynnas mer av att ge personer med invandrarbakgrund högre placeringar på listan; detta mot bakgrund av att man tydligare riktar sig till arbetare och personer med lägre inkomst, till vilka invandrarväljare ofta brukar räknas. Det är vanligare bland partiföreträdarna överlag att framhålla att väljarnas inställning snarare bör ha en positiv än negativ påverkan. En nomineringsansvarig i , från , menar att deras väljare inte är motståndare till att ha invandrare högre upp på listan: Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... Jag tror inte att vi förlorar på det i alla fall. De som inte gillar det går väl över till andra partier. Vi har ju speciella partier för dem. Men sen kan det ju vara dem som inte är sådär blivit uttalade fientliga. De som kanske om vi skulle Men nej, jag tror inte vi förlorar på det. Flera personer tar särskilt upp att just en total avsaknad av invandrare på listan inte är positivt. Att ha någon kandidat med invandrarbakgrund på listan beskrivs av flera personer vara viktigt för att öka möjligheten att locka invandrare. Ytterligare en förklaring ges av i . Han anser att det är ganska positivt att ha invandrare på listorna, och skälet till detta uppger han är: Att man visar att man som parti är öppet för alla grupper i samhället. Den nomineringsansvarige från i är inne på liknande tankebanor och menar att någon person med invandrarbakgrund på listan kan vara viktigt för att visa att man inte har problem med fördomar. Han säger också att han tror att det är lönsamt för partiet att ha en invandrare högt placerad på listan, och att partiet också haft högt placerade invandrare på listan för kommunfullmäktige. Att svaren på de direkta frågorna ibland är motsägelsefulla framgår dock när denne nomineringsansvarige senare beskriver att det förefaller ha varit lönsamt för i att ha kandidater med tydligt invandrarkritiska åsikter; något som han exemplifierar med att den tidigare moderate riksdagsledamoten, och sverigedemokraten, lockat mycket röster till partiet. Detta fall illustrerar att detta är en mycket komplicerad fråga. Även när ambitionen är att ge personer med invandrarbakgrund lika politiska inflytandemöjligheter så kan ett behov tänkas finnas av att ta hänsyn till en invandrarkritisk opinion. 4.5.5Bilden av grupptillhörighetens betydelse I avsnitt 4.4 framgick att grupprepresentation ofta ansågs ha ökat i betydelse, även om också framför allt kandidaternas personliga kvaliteter, men även deras erfarenhet, spelade en viktig roll för valberedningarnas rangordning. I det senaste avsnittet, där de nomineringsansvariga gavs möjlighet att ytterligare utveckla sin syn på grupptillhörighet visade sig grupptillhörigheten betraktas som viktig även i förhållande till principen om åsiktsrepresentation. Även om bilden var delad kan detta ge underlag för att betoningen Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... av gruppers representation är väl etablerad. Detta har också, som nämnts i kapitel 1, indikerats i tidigare forskning. Partiernas rekommendationer om en jämn fördelning av olika grupper föreföll man dock mindre ofta ha haft som vägledning i arbetet i valberedningarna. uppgavs dock riksorga- nisationernas allmänna betoning på vikten av att representera olika grupper vara väl känd i partiorganisationerna, och denna inställning kan förstås komma till valberedningarnas kännedom genom bland annat politiska uttalanden och andra dokument. När de nomineringsansvariga uppmanades att göra en inbördes rangordning mellan traditionellt centrala grupptillhörigheter framstod, precis som i en tidigare undersökning () kön som viktigast och ålder som näst viktigast i nominerings- förfarandet. Därefter, på tredje plats, placerade sig etnicitet, följt av geografi, yrke och utbildning. Ett intressant resultat var att de partier som placerade etnicitet högst säger att repre- sentationen i så kallade invandrartäta områden inte tillmäts någon vikt i det egna partiet. Rangordningen av etnicitet skiljde sig inte heller åt mellan partierna. forskning indikerar dock att ledande partiföreträdare bör kunna ha en mer positiv inställning till minoritetskandidater än den genomsnittlige väljaren. Att döma av en omfattande enkät- undersökning ser svenska väljare det som mindre betydelsefullt än ledande partiföreträdare att representationen av invandrare på ledande positioner avspeglar deras andel i samhället (Wängnerud och 2005). Sammanfattningsvis har vi också kunnat konstatera att de flesta nomineringsansvariga menar att deras parti sammantaget varken skulle gynnas eller missgynnas av förekomsten av högt placerade invandrare på partiets valsedel till kommunfullmäktige. I vår studie har ett par av de nomineringsansvariga som intervjuats uppgett att man eventuellt tror sig kunna förlora väljare om invandrare ges framträdande placeringar på listan till kommunfullmäktige. En fråga är om de intervjuades svar påverkas av att ledande parti- företrädare vill undvika att partiets väljare utmålas som fördoms- fulla. Om det förekommit en snedvridning av utsagorna i riktning mot en bild av väljarna som överdrivet positiva till kandidater med invandrarbakgrund är svårt att uttala sig om. De nomineringsansvarigas betoning av etnicitet kan även tänkas vara uttryck för önskemål om en ökad etnisk representation; önskemål som sedan i den praktiska politiken vägs mot andra Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... hänsyn, bland annat en potentiellt invandrarskeptisk opinion i partiernas medlems- och väljarkår. Partierna har ställts inför lik- nande problem när det gäller kvinnors underrepresentation, det vill säga att väga en delvis konservativ eller direkt kritisk medlems- och väljaropinion mot kvinnors rätt till lika representation. Emellertid har man hanterat det motstånd som funnits mot kvinnors lika representation genom att samtliga partier, bortsett från mode- raterna, officiellt tillämpar principen om varannan damernas som en form av positiv särbehandling. Partierna har på detta sätt närmast neutraliserat frågan om kvinnors representation, genom att göra den till en icke partiskiljande fråga. Något motsvarande instru- ment för att lösa frågan om invandrares underrepresentation finns inte . 4.6Kriteriet politisk erfarenhet och kravet på medlemskap 4.6.1Går det att komma in i kommunfullmäktige som ny medlem? Underrepresenterade gruppers möjlighet att komma in i partiet och få förtroendeuppdrag uppges ofta vara beroende av partiernas förmåga att ge plats för nya medlemmar. De olika aspekter av krav på erfarenhet som finns i partierna och som visat sig ha betydelse för kandidatlistornas sammansättning kan vara ett särskilt hinder just för invandrares möjlighet att bli aktuella för förtroende- uppdrag. I detta avsnitt utvecklas vilken betydelse inskolningstid och medlemskap kan ha i partierna. På frågan om inskolningstidens betydelse, här definierat som en viss tids erfarenhet i partiet, menar många av de nominerings- ansvariga att denna lärotid inte är absolut nödvändig för valbar plats till kommunfullmäktige. Man menar överlag att placering av någon helt nytillkommen medlem på valbar plats bara skulle ske i särfall. Detta uppges kunna ske i de fall de nya kandidaterna skulle vara kända för att ha en särskild lyskraft eller vara kända som pålitliga. På frågan om man kan rekrytera per- soner utan erfarenhet nämner den nomineringsansvarige för folk- partiet just en politiker med invandrarbakgrund, folk- partiets riksdagsledamot : Ja, men inte på valbar Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... Om det inte är någon alldeles speciell. [skratt] Som kanske har sån lyskraft. Vilka skäl har då partierna till att betona behovet av inskolning och politisk erfarenhet? Gidlund och (1999) beskriver att inskolningen delvis är naturlig mot bakgrund av att medlemmen därigenom får kunskaper om partiets politik, och partiet får kun- skap om att medlemmen har ett gott omdöme och delar partiets värderingar. Att tilldela erfarenhet av tidigare partiarbete betydelse har också getts delvis annorlunda motiv. Socialdemokraterna i framhåller de begränsade möjligheter till chansningar som finns när det gäller platser i kommunfullmäktige: Det är ju så att det liksom inte får klicka, särskilt inte till valda parlament. Det är lättare att testa till nämnder och styrelser. Om det inte fungerar så kan man byta där. Men det har vi aldrig hamnat i den sitsen. (I) Att ni har behövt byta folk i nämnder? Bara för någon som hade ekonomiska affärer, men det är något annat. Även om man inte vill ta risken med nya medlemmar i fullmäktige så framgår alltså att de nya personer man gett möjlighet att komma in i nämnder inte i praktiken visat sig innebära något större risk- tagande. Socialdemokraterna i menar också att ett annat problem med att göra avsteg från kravet på erfarenhet är att kandidater som tidigt ges mer framträdande platser i fullmäktige inte alltid är betjänta av det, eftersom de till följd av sin bristande erfarenhet inte fullt ut kan utnyttja de möjligheter till inflytande som positionen ger. Hon menar att sådana personer lätt riskerar att uppfattas som alibin. En annan orsak som anges till att inskolning, i form av en tids partipolitiskt arbete, ses som betydelsefull är att det är viktigt att visa att man accepterar att göra arbete på gräsrotsnivå. Många av de nomineringsansvariga menar att inskol- ningstiden är på väg att minska, och flertalet är snarare positiva till att inskolningstiden förkortats. Detta är också en utveckling som partiföreträdare beskrivit i tidigare studier (2001). Vi har också undersökt de nomineringsansvarigas syn på medlemskap. Ett av de förslag som framförts för att underlätta inträdet i partierna är att tillåta friare anslutningsformer i partiet än medlemskap (Proposition 2001/02:80). Att göra partikarriär – nomineringsprocessens struktur ... En fråga i vår undersökning har berört hur partierna ser på kravet på medlemskap just när det gäller nomineringar till kom- munfullmäktige. Det framgår av Gidlund och enkät- undersökning att man i av partierna har övervägt friare anslutningsformer (Gidlund och 1999). En tydligt större öppenhet för att förändra anslutningsformerna fanns hos och kommunorganisationer. Längst hade några miljöpartiavdelningar gått genom att nominera icke-medlemmar till nämnder och styrelser (ibid.) Inför valet skedde här en förändring i när man övergav kravet på medlemskap för att få kandidera till förtro- endeuppdrag. Den nomineringsansvarige för i beskriver hur man i var de första som, med i spetsen, drev frågan och man fick sedan stöd från partistyrelsen. Av de enstaka medlemmar på listorna i och som inte löst medlemskap, var dock ingen aktuell för valbara platser och båda de folkpartistiska nomineringsansvariga uppger också att dessa tidigare icke-medlemmar numera blivit medlemmar. Det framgår att sannolikheten att få stöd i partiet om man väljer att inte vara medlem varit begränsad. En uppluckring av kravet på partimedlemskapet beskrivs som högst kontroversiell även i folk- partiet. Den nomineringsansvarige för i säger: Sen var det ju intressant att en person inte ens var medlem i partiet, det var ju något nytt. Han hamnade långt ned, men sen efteråt så gick han ju med. (I) Hur såg ni på det? Det var ju naturligtvis oerhört kontroversiellt. Och lite nytt också, från partiet. Men det var ju något vi fick acceptera. Även i gäller enligt stadgarna att icke parti- medlemmar kan sättas upp som kandidater (2004).