sou · GUB320 · 2007-01-01 00:00:00 — Uppskovsbeloppet kan skrivas av med en viss procentsats och återföras till beskattning om fartygen säljs för ett belopp som överstiger restvärdet. Utredaren får självfallet pröva andra modeller för att lösa det beskrivna problemet. Utredaren bör i sammanhanget uppmärksamma möjligheten att sälja fartyg indirekt genom att sälja ett bolag som äger fartyget (s.k. förpackning). En annan fråga gäller hur ett företag skall vara bunden vid schablonbeskattningen och i vilken utsträckning det skall krävas att samtliga närstående företag omfattas av systemet. Skall ett företag efter utgången av den föreslagna perioden kunna beskattas konven- tionellt för att därefter åter övergå till tonnagebeskattning? Vad skall gälla i fråga om ett tonnagebeskattat företag som efter en ägarförändring kommer att ingå i en företagsgrupp i vilken fartygen inte tonnagebeskattas? Utredaren skall överväga de frågeställningar som uppkommer i fråga om redovisning, inkomstberäkning och taxering. Hur för- håller sig den tonnagebeskattade inkomsten till övriga inkomster? Vad bör gälla i fråga om avdrag för kostnader som avser både den schablonbeskattade och den konventionellt beskattade verksam- heten? Bör ett tonnagebeskattat företag kunna ge och ta emot koncernbidrag med skatterättslig verkan? Bör avdrag för avsättning till periodiseringsfond få göras även för den del av inkomsten som beräknats schablonmässigt? Bör utländsk skatt som betalats för inkomst på tonnagebeskattad verksamhet få avräknas från svensk skatt? Vad bör gälla i fråga om tidigare års underskott? Bör underskott avseende den konventionellt beräknade inkomsten få dras av från den schablonmässigt beräknade inkomsten? Utredaren skall vidare överväga vilka administrativa regler som behövs. Vilka särskilda regler kan behövas för att motverka missbruk av systemet? Hur skall deklarations- och uppgifts- skyldigheten fullgöras och hur skall skatten debiteras och betalas? Utredaren skall föreslå en lämplig nivå på skatteuttaget. Tonnage- klasser och procentsatser i andra EU-länder bör beaktas. Utredaren skall beakta vad som anges i kommissionens ovannämnda meddelande. Utredarens förslag skall vara neutrala för den offentliga sektorn. Om förslagen beräknas medföra högre statsfinansiella kostnader skall utredaren lämna förslag på hur reformen skall finansieras vilket främst bör ske inom sjöfartssektorn. Utredaren skall vidare redovisa de administrativa konsekvenserna av sina förslag. Utredningsuppdraget skall vara avslutat före utgången av . skatteutredningen (Fi 2004:20) Beslut vid regeringssammanträde . Förlängd tid för uppdraget Med stöd av regeringens bemyndigande tillkallade finansministern en särskild utredare med uppdrag att utreda förutsättningarna för att införa ett system med s.k. tonnageskatt för sjöfartsnäringen (dir. 2004:165). Utredningen skall enligt direktiven redovisa sitt uppdrag före utgången av . Utredningen skall istället redovisa sitt uppdrag . Utredningen har diskuterat olika alternativ för att behandla rederi- ernas latenta skatteskulder. Nedan redovisas ett författningsförslag som skulle kunna användas om den danska modellen skulle införas. Företag som enligt 16 § valt att beräkna inkomsterna med stöd av reglerna i detta kapitel skall upprätta ett övergångssaldo och ett utjämningssaldo enligt bestämmelserna i b–c §§. Övergångs- och utjämnings- saldo Vid övergång till tonnage- beskattning skall det skatte- mässiga värdet på sådana inven- tarier som avses i 18 kap. fördelas proportionellt på sådana inven- tarier som skall ingå i den tonnagebeskattade verksamheten och övriga inventarier, efter det värde som dessa inventarier tagits upp till i räkenskaperna. Det skattemässiga värde som enligt första stycket fördelas på de inventarier som vid inträdet skall ingå i den tonnagebeskattade verksamheten skall tillföras företagets övergångssaldo. uppkomna förbättringsutgifter som inte utgör reparations- eller underhållsutgifter på dessa inventarier skall också tillföras övergångssaldot. Anskaffningsutgiften för inven- tarier som anskaffas efter inträdet i tonnagebeskattningen skall, med tillägg för sådana förbättrings- utgifter som inte utgör repara- tions- eller underhållsutgifter, tillföras företagets utjämnings- saldo. Med anskaffningsutgift enligt första stycket likställs även kontraktssumma avseende bind- ande avtal om leverans av fartyg . Om inventarier, som avses i b § andra stycket och c §, överlåts skall övergångssaldot respektive utjämningssaldot minskas med belopp motsvarande försäljnings- priset, dock högst motsvarande anskaffningsutgiften, med tillägg för sådana förbättringsutgifter som inte utgör reparations- och underhållsutgifter. Övergångssaldot och utjäm- ningssaldot skall skrivas ned med x procent. Om över- gångssaldot är negativt skall utjämningssaldot endast skrivas ned med mellanskillnaden. Nedskrivningen av kontona får inte dras av. Om övergångssaldot blir nega- tivt och inte motsvaras av ett positivt utjämningssaldo skall mellanskillnaden tas upp till beskattning. Övergångssaldot skall justeras med motsvarande belopp. Vid överlåtelse av tillgångar som avses i b § andra stycket och c § skall vinst beräknad enligt andra stycket tas upp till beskattning. Vinsten beräknas som skillna- den mellan försäljningspriset och anskaffningsutgiften med tillägg för sådana förbättringsutgifter som inte utgör reparations- eller underhållsutgifter. Avdrag från vinst enligt första stycket får göras för förlust vid avyttring av fartyg och andra tillgångar som såväl förvärvats som avyttrats under beskattnings- året. Företag som upphör med att beräkna inkomsten enligt detta kapitel skall bestämma det skatte- mässigt värdet på de inventarier som använts i den tonnage- beskattade verksamheten till summan av övergångssaldot och utjämningssaldot vid utträdestid- punkten. Överlåts andra tillgångar än sådana som omfattas av bestäm- melserna i 18 kap. tillämpas inte bestämmelserna i detta kapitel på överlåtelsen. Statistisk översikt av rederibranschen Förslaget om att kvalificerade rederier skall ges möjlighet att beräk- na sin inkomst av verksamheten med en schablon baserad på rede- riets disponibla nettodräktighet innebär ett avsteg får gällande norm. Därför behövs en beräkning av vad detta får för statsfinan- siella konsekvenser. För detta ändamål har utredningen fått ett av- identifierat register över rederier och deras skatteuppgifter från () avseende . Uppgif- terna berör rederier inom SNI-kod1 61101 (Färjetrafik över hav eller kustsjöfart), 61102 (Övrig havs- och kustsjöfart [ej färjetra- fik]) samt 61200 (Sjöfart på inre vattenvägar). Dessa uppgifter är kompletterade med fartygsuppgifter från . Fördelningen av de 944 rederierna enligt SNI-kod ger att anger SNI-kod 61101, anger SNI-kod 61102 medan anger SNI-kod 61200. I tabell 1 ges en bild av rederiernas ekonomiska situation. Tabell 1 Översikt rederibranschen (SNI 61101, 61102 samt 61200) Totalt avsatt till periodiseringsfonder Årets avsättning till periodiseringsfond 1 Svensk näringsgrens indelning 2002. Bilaga 5 SOU 2006:20 Statlig inkomstskatt (Bolagsskatt) Slutlig skatt (inklusive bolagsskatt) Branschen har en nettoomsättning på ca . Vinsten för branschen uppgick till ca , varav nio bolag stod för ca . Det skattemässiga överskottet, dvs. den taxerade inkomsten av verksamheten uppgick till . De rederier som gick med förlust hade sammantaget gjort en för- lust på , där fem bolag stod för ca . Det skattemässiga underskottet uppgick till . Fem bolag stod för ca av dessa . Det totala ackumulerade underskottet för branschen är ca , varav fem bolag står för ca . Branschen har totalt av- satt ca till periodiseringsfonder inklusive avsättning på ca . har rederibranschen gjort överavskrivningar på ca och totalt ackumu- lerat ca i överavskrivningar. Av dessa ackumulerade överavskrivningar står fem rederier för ca . Totalt betalade branschen ca i skatt, varav ca i bolagsskatt. gjorde av branschen en vinst och enbart gjorde en förlust. Dock redovisar branschen ett resultat för näringsverksamheten, efter skattemässiga justeringar, där enbart gick med överskott medan gick med underskott. Detta beror bland annat på de stora ackumulerade underskotten . Branschen redo- visar även stora latenta skatteskulder genom stora ackumulerade överavskrivningar. En närmare granskning av de registeruppgifter som utredningen fått från SCB påtalar några problem. Inledningsvis skall en över- gång till schablonberäknad verksamhetsinkomst enligt utred- ningens förslag enbart få göras av bolag som har därför kvalificerad verksamhet (se kapitel 6 Kvalificerad verksamhet). Med utgångs- punkt av de taxeringsuppgifter och bolagsuppgifter som utred- ningen fått ta del av går det inte att avgöra vilka bolag inom branschen som uppfyller villkoren för kvalificerad verksamhet. Således ligger samtliga inom branschen verksamma rederiers uppgifter som underlag för konsekvensanalysen. För att kompen- sera för en överskattning av inkomster redovisade i dagens skatte- system, kommer effekterna av en schablonberäknad tonnage- inkomst även beräknas på samtliga inom rederibranschen verksamma fartyg. Huruvida detta till fullo ger en kompensation för en överskattning är svårt att uttala sig om. Ett exempel klargör. Inkomster från ett bolag som enbart har uthyrning av fartyg som verksamhet, vilket därmed gör att detta bolag inte kvalificerar sig för tonnagebeskattning, samt inkomster från det bolag som hyr in det första bolagets fartyg ligger som jämförelse med de tonnageinkomster som sagda fartyg genererar. Således skall en schablonberäknad inkomst baserad på en uppsättning fartyg svara mot två bolags sammanlagda nuvarande verksamhetsinkomster, varav det ena bolagets inkomster felaktigt kommer med i jämförelsen. För att ytterligare komplicera bilden så visar det sig att de uppgifter från det som påförts rederiernas skatteuppgifter inte till fullo redogör för bolagens totala disponibla flotta. Av de 944 rederierna redovisar endast 217 rederier innehav av sammanlagt 597 fartyg enligt fartygsregistret. Uppgifterna i fartygsregistret omfattar inte de fartyg som rederierna disponerar genom inhyrning eller som de har flaggat utomlands. En översikt av fartygsregistret visar på svårigheten att uppskatta det korrekta antalet disponibla fartyg som rederierna hanterar. Omfattningen av den uppmätta svenska handelsflottan varierar beroende på vilken källa som används. Till utredningens hjälp har delgivit uppgifter från () avseende disponibla fartyg för rederierna. Dessa uppgifter innefattar bland annat utlandsflaggade fartyg. Tyvärr går dessa uppgifter inte att sammanföra med taxeringsuppgifterna, vilket gör att vi inte kan se individuella bolags förändrade situation vid en beräkning av tonnageinkomst. Bilaga 5 SOU 2006:20 Ekonomisk översikt givet uppgift i fartygsregistret Om man antar att rederier med uppgifter om fartygsinnehav i fartygsregistret i större utsträckning än andra rederier har en verksamhet som är kvalificerad för beräkning av tonnageinkomst, blir det intressant att få en överblick på deras ekonomiska situation. I tabell 2 nedan återges en översikt av de rederier som enligt fartygsregistret disponerar fartyg. Dessa rederier har totalt , varav nio bolag står för ca . Enbart uppger en förlust på sammanlagt ca , varav fyra bolag står för ca . Efter skattemässiga justeringar uppger av rederierna ett sammanlagt överskott på ca , varav fyra bolag står för ca . Av rederierna uppger dock ett under- skott på sammanlagt ca . Det ackumulerade underskottet bland dessa rederier anges till ca , där tre bolag står för ca . Avsättning till periodiserings- fond görs med ca och totalt finns ca avsatta i periodiseringsfonder. görs skattemässiga överavskrivningar på ca . Fem rederier står för ca av dessa ackumulerade överavskrivningar. Rederierna redovisar en slutlig skatt på ca , varav ca i bolagsskatt. Tabell 2 Översikt rederibranschen givet fartygsregistret Totalt avsatt till periodiseringsfonder Årets avsättning till periodiseringsfond Statlig inkomstskatt (Bolagsskatt) Slutlig skatt (inklusive bolagsskatt) Sammantaget indikerar de båda översiktsbilderna att bolags- skatteintäkterna för rederibranschen ligger i intervallet 29 till . Den beskattningsbara intäkten för statlig inkomst- skatt ligger mellan ca 103 till . I dessa siffror ligger, som påpekats tidigare, ett visst mått av överskattning, dock oklart hur mycket. Utredningen skall ta hänsyn till nuvarande nivå på statens skatteintäkter från branschen. Detta innebär att ett förslag på beräknad tonnageinkomst skall generera ungefär samma skatte- intäkter som nuvarande skattesystem. Utredningens förslag om tonnageinkomst innebär att ett rederi anger som verksamhetsintäkt en schablonmässigt beräknad intäkt baserat på de fartyg som rederiet disponerar. Schablonintäkten beräknas på varje enskilt fartygs nettodräktighet och dygn som rederiet innehar fartyget, oavsett om fartyget är i drift eller ligger vid kaj. Således garanteras en viss nivå på beskattningsbar inkomst oavsett verksamhetens lönsamhet. Vidare innebär förslaget att rederierna som övergår till denna schablon fråntas möjligheten till förlustavdrag. Det innebär att även om verksamheten enligt dagens skattesystem redovisar en förlust, garanterar tonnageinkomstberäkningen en beskattningsbar inkomst. Detta ger upphov till en fråga om jämförande skatteuttag mellan nuvarande system och beräknad tonnageinkomst. Enligt förslaget låses ett rederi i ett system, nuvarande eller tonnage- inkomst, för en period . omfattar troligen en konjunkturcykel. Eftersom tonnageinkomstberäkningen inte tar hänsyn till konjunktursvängningar blir denna statisk även vid förändrade ekonomiska förhållanden. Visserligen kan ett rederi ändra sin flottstorlek men frågan blir hur lätt det är att göra sig av med ett fartyg under en lågkonjunktur. Detta leder till att det vore rimligt att lägga en schablonberäknad tonnageinkomst på snittavkastningen för verksamheten . Således skulle det ovan angivna inkomstintervallet mellan ca 103 och ca ställas mot vad snittavkastningen skulle vara. Då uppgifter för att ta reda på detta saknas i utredningens taxeringsmaterial, kan en sådan jämförelse inte göras. Enligt är en approximering av rederiernas genomsnittliga bolagsskatt på ca Detta skulle motsvara en beskattningsbar inkomst på ca . Dock går det inte att uttala sig om hur pass bra denna approximering är. Förslaget innebär att tonnageinkomsten beräknas utifrån fartygets nettodräktighet. Den föreslagna modellen för inkomstberäkningen ligger i paritet med övriga europeiska beräkningsgrunder (se kapitel 11 Beräkning av tonnageinkomst). Inkomsten beräknas för varje kvalificerat fartyg med följande grundbelopp per 100 nettoton (NT) per påbörjat dygn: Till och med 1 000 NT per 100 NT, från 1 001 NT till och med 10 000 NT per 100 NT, från 10 001 NT till och med 25 000 NT per 100 NT, mer än 25 000 NT per 100 NT. För att kunna göra en beräkning av tonnageinkomst måste ytter- ligare antaganden göras. Först görs ett antagande att innehavet av fartygsbeståndet varit och således att inga ytterligare fartyg har används . Vidare görs antagandet att samtliga fartyg används , dvs. beräkningen görs baserat för varje fartyg. Inga uppgifter om fartyg baserat på senare byggår än 2003 tas med i beräkningen. Givet ovanstående beräkningsgrund ger en tonnageinkomstbe- räkning baserad på nettodräktighet i fartygsregistret ca i beskattningsbar inkomst för rederierna. Detta ger ca i bolagsskatt. Om istället SAI:s uppgifter används ger det en total beräknad tonnageinkomst på ca . Den beräkna- de bolagsskatten blir då ca . Inkomstberäkningens intervall mellan ca 29 till ca skall jämföras med rede- riernas taxeringsuppgifter som anger ett intervall på ca 103 till . Inkomstintervallet baserat på taxeringsuppgifterna är en överskattning av den kvalificerade verksamhetens nuvarande överskott av verksamheten. Problemet är att kvantifiera överskatt- ningen. Det beräknade tonnageinkomstintervallet, baserat på far- tygsregistret och data från , överlappar inte det inkomst- intervall som taxeringsregistret anger. beräknade tonnageinkomst, givet inkomstregeln och antaganden, generera en lägre beskattningsbar inkomst för verksamheten än nuvarande skattessystem. Nästa fråga blir då hur pass represen- tativt inkomstår 2003 är i jämförelse med en genomsnittlig be- räknad verksamhetsinkomst. Om inkomstår 2003 överskrider denna genomsnittliga inkomst kan nuvarande förslag till beräkning av tonnageinkomst fortfarande ligga nära normalinkomsten för kvalificerad rederiverksamhet. har gjort en uppskattning på normal- beskattningen av rederierna. Deras uppskattning anger en snitt- beskattning (bolagsskatt) på rederierna på ca , vilket motsvarar ca i beskattningsbar inkomst. Enligt data- basen kan man se en genomsnittlig beskattningsbar inkomst för rederibranschen3 på ca för åren 1997 . Detta resulterar i en genomsnittlig bolagsskatt på ca . Dessa siffror avser hela rederiverksamheten. Således omfattar dessa siffror såväl kvalificerad som icke kvalifice- rad verksamhet. Vidare kan sägas att då samtliga fartyg enligt SAI:s uppgifter, dvs. inklusive de som håller på att färdigställas och de som kommer att byggas, tas med i tonnageinkomstberäkningen blir den beskattningsbara tonnageinkomsten ca och den beräknade bolagsskatten ca . Sammanfattningsvis ger en beräkning av beskattningsbar in- komst enligt nettodräktighet en för inkomståret lägre beskatt- ningsbar inkomst än nuvarande skattesystem. Dock indikerar, för utredningen tillgängliga uppgifter, att den beräknade beskattnings- bara tonnageinkomsten enligt är, och framförallt kommer att vara, relativt väl anpassad till en genomsnittlig verksamhets- inkomst för rederibranschen. Rederibranschen redovisar totalt ackumulerade överavskrivningar på ca . Detta motsvarar en latent skatteskuld på ca . Enligt nu gällande regler kommer dessa över- avskrivningar att återföras vid försäljning av tillgångarna. Om branschen totalt skulle sälja av sina tillgångar och lägga ned verksamheten skulle dessa överavskrivningar återföras till besk- 2Företags Register och Individ Databas (urvalsdatabas , ). 3Dock enbart Aktiebolag enligt snigrupp 61101, 61102 och 61200. Men om verksamheten skall fortsätta och ersättnings- investeringar görs så är det inte säkert att någon beskattningseffekt uppstår. Även i det fall verksamheten skulle upphöra, men tillgångarna används till dess deras ekonomiska livslängd är till ända, är det inte säkert att någon återföring ger beskattnings- effekter. Detta på grund av att återföringen balanseras av plan- mässiga skattemässigt avdragbara avskrivningar. Således ger dagens skattesystem incitament att återinvestera och bibehålla verksam- heten på samma eller högre nivå . Om återinvesteringar inte görs vid försäljning av tillgångar sker beskattning av de skattemässiga avskrivningarna som överstiger de ekonomiska planmässiga avskrivningarna. För att kunna se vad utredningens förslag (se kapitel 9 Latenta skatteskulder och fartygsvinster) till hantering av de skattemässiga överavskrivningarna har för effekt ges ett exempel. I exempel 1 återges ett rederi och detta rederis hantering av fartygsbeståndet enligt nu gällande regler. För att förenkla görs en del antaganden. Inga andra tillgångar hanteras i exemplet än fartyg. Inköp av fartyg görs , således kan avskrivningar för detta fartyg göras. Försäljning av fartyg sker så att ingen avskrivning under gällande verksamhetsår kan göras för det specifika fartyget. Ingen inflation antas. Planmässiga avskrivningar är betingade av ekonomisk livslängd och görs av inköpsvärdet . Skattemässiga avskrivningar görs enligt kompletterings- regeln, dvs. Detta gör att fartyget , i skattehänseende, inte längre betingar något värde. I exempel 1 (se tabell 1 i slutet av bilagan) startar rederiet sin verksamhet . Inköp av fartyg A sker detta år. införskaffas fartyg B och 1999 införskaffas fartyg C. Vid utgången av betingar inget av fartygen något skattemässigt tillgångs- värde. Ackumulerade överavskrivningar uppgår då till kvarvarande planmässigt restvärde av fartygen. Följande år kommer de ackumulerade överavskrivningarna att minska, dvs. återföring av överavskrivningar sker. Dock uppstår ingen beskattningseffekt beroende på att de återförda överavskrivningarna balanseras av avdragsgilla planmässiga avskrivningar. säljs fartyg A för 7 000. Då inget skattemässigt tillgångsvärde finns att utjämna mot uppstår en beskattningsbar vinst på 7 000. Ett annat sätt att se detta på är följande. Planmässigt restvärde för fartyg A, vid ingången av , är 5 200. Således säljs fartyg A för 1 800 mer än sitt Underlaget för planmässiga avskrivningar minskas med kvarvarande värde för fartyg A. Planmässiga avskriv- ningar sker på återstående fartyg med 800. Detta resulterar i ett planmässigt restvärde för fartyg B och C på 12 000. Ackumulerade överavskrivningar återförs för 6 000. Således uppstår ett beskattningsunderlag på 1 800 – 800 + 6 000 = 7 000. införskaffas fartyg D för 12 000. Fartyg B säljs för 7 000. Då ett skattemässigt tillgångsvärde för fartyg D finns, minskas underlaget för skattemässiga avskrivningar med försäljningsvärdet för fartyg B. Ingen beskattningsbar effekt uppstår. Fartyg E anskaffas och försäljning av fartyg C sker 2011. anskaffas fartyg försäljning av fartyg D uppstår en beskattningsbar effekt liknande den vid försäljningen av fartyg A. till och med , upp- kommer sammanlagt en beskattningsbar vinst på 16 000 vilket ger 4 480 (16 000 x 0,28) i skatt. Vid utgången av redovisas en post av ackumulerade överavskrivningar på 17 280. Dagens skattesystem ger således starka incitament för att åter- investera. Sker ingen återinvestering och verksamheten avvecklas uppkommer beskattningsbara effekter av de skattemässigt gjorda avskrivningarna över plan. Tilläggas kan att om försäljning av fartyg A i exemplet ovan och inköp av fartyg D skett hade ingen beskattningsbar effekt uppstått av försäljningen av fartyg A. Det innebär att om återanskaffning planeras att sammanfalla med försäljning av tillgång, behöver ingen beskattningsbar inkomst uppstå på grund av försäljningen. I exempel 2 (se tabell 2 i slutet av bilagan) återges samma scenario för det tänkta rederiet. Dock övergår detta rederi till tonnagebeskattning enligt utredningens förslag vid ingången av . Både fartyg och verksamhet definieras som kvalificerade. Således skall rederiet tillämpa övergångsmodellen för hantering av de skattemässiga överavskrivningarna på samtliga fartyg. Vid ingången av skall det kvarvarande skattemässiga restvärdet fördelas på respektive fartyg. Fördelningen sker i förhållande anskaffningspris dividerat med summan av anskaffningspriserna för samtliga fartyg. I detta fall är alla fartyg införskaffade till priset 10 000 vilket ger fördelningsgrunden 10 000/30 000, dvs. en tredjedel på vart och ett av fartygen. Men då det skattemässiga restvärdet är noll blir fördelningen till respektive fartyg även noll. Skillnaden mellan det planmässiga restvärdet på tillgången och det fördelade skattemässiga restvärdet på tillgången utgör beskatt- ningsgrund för tillgången vid ett avyttrande. Det planmässiga restvärdet på 18 000 i exempel 2 fördelar sig med 5 200 på fartyg A, 6 000 på fartyg B och med 6 800 på fartyg C. Dessa värden utgår också beskattningsgrund för respektive fartyg då det skattemässiga restvärdet är noll. I övergångsmodellen sker en successiv avtrappning av skillnaden , dvs. I tonnagebeskattningen tillåts inga avdrag för värdemässig förslitning på tillgångarna, dock skall en fiktiv planmässig värdeminskning ske på fartygen av anskaffningsvärdet . Fartyg A säljs vid ingången av . Enligt övergångsmodellen genererar detta ett skattepliktigt belopp på 5 200. Dock sker ingen beskattning om rederiet gör en återanskaffning till den tonnage- beskattade verksamheten motsvarande minst det sålda fartygets restvärde. Bindande avtal om återanskaffning av fartyg likställs med direkt återanskaffning.