sou · GUB344 · 2007-01-01 00:00:00 — Enligt föreligger det ett sådant problem, som skulle kunna motverkas genom ett förtydligande av arbetsmiljö- Arbetsmarknadspolitiska program i arbetsmiljölagen Även har tillstyrkt att arbets- miljölagen förtydligas i detta avseende. Problematiken har inte kunnat lösas genom information. Detta kan möjligen ha ett samband med att de som försöker ordna platser för deltagare i dessa program inte alltid har något större intresse av att framhålla att arbetsmiljölagen skall tillämpas. Dessutom talar systematiska skäl för att bestämmelserna i 1 kap. arbetsmiljölagen om lagens tillämpningsområde bör vara ut- tömmande. Enligt rubriken på första kapitlet skall det innehålla lagens ändamål och tillämpningsområde. Det är då ologiskt och missvisande att ett helt område för lagens tillämpning över huvud taget inte omnämns däri. Ett förtydligande av arbetsmiljölagens tillämpningsområde för deltagare i arbetsmarknadspolitiska program bör därför göras. Detta kan åstadkommas genom att arbetsmiljölagen kompletteras med en hänvisning till 7 § lagen om arbetsmarknadspolitiska program. Ett alternativ till en sådan hänvisning kunde tänkas vara att de bestämmelser om arbetsmiljölagens tillämpningsområde som finns i 7 § lagen om arbetsmarknadspolitiska program i stället flyttas över till arbetsmiljölagen. Då uppstår emellertid problemet att bestämmelsen i 7 § första stycket – om i vilka fall deltagare av arbetsmarknadspolitiska program skall anses som arbetstagare – knappast kan tas bort från lagen om arbetsmarknadspolitiska pro- gram. Den bestämmelsen kan nämligen ha relevans även för andra områden än arbetsmiljölagen. hänger samtliga stycken i 7 § ihop; de andra och tredje styckena relaterar till det första stycket och blir ofullständiga utan detta. En dubbelreglering med samma regler i båda lagarna bör också undvikas. Detta talar för att behålla bestämmelserna i lagen om arbetsmarknadspolitiska pro- gram och göra en hänvisning dit från arbetsmiljölagen. Det föreslås följaktligen att det införs en bestämmelse i arbets- miljölagen som hänvisar till 7 § lagen om arbetsmarknadspolitiska program i frågan om arbetsmiljölagens tillämplighet för deltagare i sådana program. Arbetsmarknadspolitiska program i arbetsmiljölagen 7.5Bestämmelsens placering i arbetsmiljölagen Bestämmelsen handlar om arbetsmiljölagens tillämpningsområde och hör därför hemma i lagens första kapitel. Eftersom det i en annan del av betänkandet föreslås att den nuvarande bestämmelsen i 1 kap. 4 § AML skall upphävas, blir den paragrafen ledig – se kapitel 8, Arbete i arbetsgivarens hushåll. Den nya bestämmelsen om arbetsmarknadspolitiska program kan därför placeras där. Den avsedda konsekvensen med förslaget är att tydliggöra att arbetsmiljölagen gäller – helt eller delvis – även för deltagare i arbetsmarknadspolitiska program. Risken för att dessa skall förbi- ses i arbetsmiljösammanhang torde därmed minska. En mindre önskvärd effekt av förslaget skulle kunna tänkas vara att det blir svårare att ordna platser för deltagare i arbetsmarknads- politiska program i och med att det blir tydligare för den som skall tillhandahålla en sådan plats att deltagaren omfattas av arbetsmiljö- lagen. Det måste emellertid ses som en fördel att de som upplåter sådana platser gör det med full insikt om vad det innebär och hellre avstår från detta om de inte anser sig kunna ta ett arbetsmiljöansvar för deltagaren i fråga. Eftersom förslaget endast är ett förtydligande av gällande rätt medför det inga ekonomiska eller andra särskilda konsekvenser i övrigt. 8 Arbete i arbetsgivarens hushåll Förslag: Arbetsmiljölagens undantag för arbete i arbetsgivarens hushåll i 1 kap. 4 § AML upphävs. görs följdändringar i 1, 8 och 15 §§ lagen (1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbete. Uppdraget är att pröva om det är lämpligt att upphäva undantaget från arbetsmiljölagen i 1 kap. 4 § AML när det gäller arbete i arbetsgivarens hushåll. Om utredningen föreslår ett upphävande, skall nödvändiga ändringar föreslås i lagen om arbetstid m.m. i husligt arbete. Arbetstidsbestämmelserna i lagen om arbetstid m.m. i husligt arbete omfattas inte av utredningens direktiv och berörs därför inte av förslaget. 8.3Den nuvarande regleringen och dess tillkomst Undantag från arbetsmiljölagstiftningen för arbete i arbetsgivarens hushåll infördes genom en ändring av arbetarskyddslagen. Av propositionen till lagändringen1 framgår att arbetar- skyddslagen, som var begränsad till rörelse, inte hade omfattat husligt arbete i arbetsgivarens hem. Dåvarande Arbetar- skyddsstyrelsen anförde i samband med lagstiftningsärendet att sådant arbete även i fortsättningen borde falla utanför lagen 1963:126 s. 65. Arbete i arbetsgivarens hushåll eftersom privatlivet skulle vara skyddat mot insyn. Tillsyn av lagens efterlevnad skulle enligt styrelsen stöta på svårigheter. Samtliga remissinstanser godtog detta utom som anförde att de husligt anställda behövde en myndighet att vända sig till. Departementschefen anförde i detta sammanhang följande. Jag finner det i och för sig önskvärt att principen om arbetarskydds- lagens generella giltighet kunde beaktas även för arbetstagare, som utför husligt arbete i arbetsgivarens hem. På grund av de speciella problem, som skulle vara förknippade med tillsynen över lagens efter- levnad på detta verksamhetsområde, och med hänsyn också till den särskilda hembiträdeslagen, vilken är föremål för utred- ning, finner jag mig dock böra förorda, att arbete i arbetsgivarens hus- håll undantages från arbetarskyddslagens tillämpningsområde. I samband med att hembiträdeslagen (1944:461) upphävdes tillkom i stället lagen (1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbete samma datum. I den utredning som föregick lagen om arbetstid m.m. i husligt arbete konstaterades att arbetarskyddslagen inte gällde för husligt arbete, och utredningen undersökte då möjligheten att införa skyddsbestämmelser som var tillämpliga på sådant arbete. I propo- sitionen till lagen finns följande motivering till införande av vissa skyddsbestämmelser för husligt arbete.2 Med hänsyn till att det finns betydande risker för olycksfall i hemmet i samband med felaktigt handhavande av maskiner och kemikalier, anser utredningen att det kan vara av visst värde att arbetsgivare och arbets- tagare genom uttryckliga föreskrifter i lag förpliktas svara för att sådana risker motverkas. Av propositionen till lagen framgår också att med uttrycket arbete i arbetsgivarens hushåll avses arbete som matlagning, servering, diskning, bakning, konservering, städning, eldning, tvätt, stryk- ning, sömnad och barnskötsel. Utanför lagens tillämpningsområde låg husligt arbete vid vårdinstitutioner.3 När en ny arbetsmiljölag trädde i kraft föreskrevs som ett undantag att arbetsmiljölagen inte skulle gälla arbete som ut- fördes i arbetsgivarens hushåll, i enlighet med vad som gällt tidigare. 1970:150 s. 23. 3Prop.1970:150 s. 44. Arbete i arbetsgivarens hushåll Av nuvarande bestämmelse i 1 kap. 4 § AML framgår att arbetsmiljölagen inte gäller för arbete som utförs i arbetsgivarens hushåll av den som fyllt . För arbete i arbetsgivarens hushåll av någon som fyllt gäller i stället bestämmelserna i lagen om arbetstid m.m. i husligt arbete. är arbetsmiljölagen och dess föreskrifter däremot tillämpliga vid arbete om utförs i arbetsgivarens hushåll om arbets- tagaren är . Av 1 § framgår när lagen om arbetstid m.m. i husligt arbete är tillämplig. 1 § Denna lag är tillämplig på arbete som arbetstagare utför i arbets- givarens hushåll. Lagen gäller dock inte om arbetstagaren är medlem av arbetsgivarens familj, utom i det fall arbetstagaren är personlig assistent enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funk- tionshindrade. För arbetstagare som inte har fyllt gäller endast 11–14, 20 och 21 §§. Arbetstagare under omfattas dessutom av arbetsmiljölagen (1977:1160), som innehåller föreskrifter om bl.a. minimiålder, arbets- tid, skydd mot ohälsa m.m. I lagen finns en skyddsregel i 8 § med följande lydelse. 8 § Arbetsgivare är skyldiga att vidta alla åtgärder som behövs för att förebygga att arbetstagare utsätts för ohälsa eller olycksfall i arbetet. I arbetet skall arbetstagare iaktta tillbörlig försiktighet och i övrigt medverka till att förebygga ohälsa och olycksfall. har tillsyn enligt lagens 15 §, men tillsynen är begränsad genom att undersökningar på arbetsstället endast får göras på begäran av part eller om det annars finns särskild anled- ning. Motsvarande bestämmelse återfinns i 15 § AMF som avser inspektionsbesök för arbete som utförs i hemmet. Genom lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funk- tionshindrade (LSS) tillkom en ny yrkesgrupp som benämns personliga assistenter. De personliga assistenterna utför ofta arbete i arbetsgivarens hushåll och faller då under bestämmelserna i lagen om arbetstid m.m. i husligt arbete. Arbete i arbetsgivarens hushåll I utredningsdirektiven konstateras att lagen om arbetstid m.m. i husligt arbete ställer betydligt lägre krav på arbetsgivaren än arbetsmiljölagen och ger tillsynsmyndigheten sämre möjligheter att ingripa mot brister i arbetsmiljön. Frågan om särbehandling i arbetsmiljöhänseende har även be- rörts i en skrivelse till regeringen där Arbetarskydds- styrelsen bl.a. anförde följande. Ny lagstiftning på det sociala området har lett till att många äldre och handikappade får hjälp i sitt hem av personliga assi- stenter. är dessa anställda av en kommun, ett bolag eller någon annan juridisk person. I sådana fall gäller arbetsmiljölagen på vanligt sätt. Det förekommer emellertid också att det är den handikappade själv som personligen är arbetsgivare för sin eller sina assistenter. I sådana fall blir det fråga om arbete i arbetsgivarens hushåll, vilket medför att arbetsmiljölagen gäller bara om arbetstagaren är . I övrigt gäller lagen om arbetstid m.m. i husligt arbete, den s.k. hembiträdeslagen, vilken ställer betydligt lägre krav på arbetsgivaren och ger tillsynsmyndigheterna sämre möjligheter att ingripa mot brister i arbetsmiljön. Denna skillnad måste anses som föråldrad och bör slopas. Att vara personlig assistent måste betraktas som ett yrke som alla andra och det finns ingen anledning till att de skall ha sämre skydd för sin arbetsmiljö än andra arbetstagare. genomförde –2002 ett tillsyns- projekt som riktade sig mot verksamheter som bedrev personlig assistans enligt LSS. riktade sig enbart mot verk- samhet som bedrevs av juridiska personer, främst kommuner. De krav som ställde på grund av uppmärk- sammade brister i arbetsmiljön berörde bl.a. följande. De person- liga assistenterna skulle ha god kännedom om assistansens omfatt- ning och innehåll samt veta hur de skulle undvika risker för- knippade med dessa. Arbetsgivarna skulle uppmärksamma och till- godose personalens behov av utökade kunskaper och färdigheter. Arbetsgivaren skulle slutligen tillgodose assistenternas behov av arbetsledning och stöd. I rapport4 sägs vidare att den otrygghet som fanns beträffande anställningsförhållandet bl.a. förde med sig att många assistenter inte vågade påpeka brister och risker i arbets- miljön, av rädsla för att bli oense med brukaren och då bli upp- Arbete i arbetsgivarens hushåll Detta försämrade i sin tur arbetsgivarens möjligheter att be- driva ett systematiskt arbetsmiljöarbete. Vidare har sammanställt en rapport5 och gjort en kartläggning av de personer som arbetar som person- liga assistenter. undersökning visar på brister i arbets- givarens systematiska arbetsmiljöarbete. Av rapporten framgår bl.a. att var femte personlig assistent utsatts för våld och hot i sitt arbete och att anställningsvillkoren är dåliga liksom arbetsmiljön. En slut- sats i rapporten är bl.a. att bättre utvecklingsmöjligheter i arbetet och en bättre arbetsmiljö skulle leda till en ökad professionalisering av yrket. tar fram statistik på hur många som blivit beviljade assistansersättning efter arbetsgivartyp. Av denna sammanställning för framgår att antalet egna arbetsgivare som har anställd personal för arbete i arbetsgivarens hushåll uppgår till 403, i förhållande till 13 135 arbetsgivare som är arbetsgivare inom kommun, brukarkooperativ eller annan service- organisation. Av de 403 arbetsgivarna är ca 100 bundna av kollektivavtal. Utredningen har tagit upp regleringen i 1 kap. 4 § AML med arbetsgivarorganisationerna Kooperationens förhandlingsorganisa- tion (KFO) och Kommunala Företagens () samt med och Handikapp- ombudsmannen. Samtliga anser att undantaget i 1 kap. 4 § AML kan upphävas. Man har även upplyst att de kollektivavtal som finns på området och som KFO har slutit med anger att arbetsmiljölagen skall tillämpas fullt ut. KFS medlemmar utgörs av assistanssamordnare som är aktiebolag och för deras medlemmar gäller redan arbetsmiljölagen. Resultaten av ovan angivna rapporter visar omfattande brister i arbetsmiljön vid arbete i hemmiljö. De fall som granskats har i första hand rört juridiska personer där arbetsmiljölagen i sin helhet redan varit tillämplig. Man kan anta att bristerna i arbetsmiljön är minst lika allvarliga för dem som är anställda för att utföra arbete i arbetsgivarens hushåll i fall där lagen om arbetstid m.m. i husligt arbete är tillämplig. Det framstår enligt vår mening inte längre som försvarbart att denna grupp av arbetstagare inte skall omfattas av det skydd som arbetsmiljölagen ger. 5 Personliga assistenters arbetssituation. Arbete i arbetsgivarens hushåll Det framgår vidare att den grupp arbetsgivare som kan tänkas bli berörda av en lagändring är av begränsad omfattning. De berörda arbetsgivarorganisationer som tillfrågats har inte heller något att invända mot ett slopande av undantaget i arbetsmiljölagen. De tillämpar redan arbetsmiljölagen genom de kollektivavtal som finns på området. Utöver gruppen arbetstagare som arbetar som personliga assi- stenter kan det finnas andra arbetstagare som är anställda för att utföra husligt arbete i arbetsgivarens hushåll, t.ex. barnpassning (au pair), städning eller annat husligt arbete. Även denna grupp arbetstagare bör omfattas av det skydd som arbetsmiljölagen ger. Det bör uppmärksammas att myndighetstillsynen i fråga om arbete som utförs i hemmet är begränsad genom bestämmel- serna i 15 § AMF. Sammanfattningsvis har det inte framkommit något skäl emot ett upphävande av undantaget i arbetsmiljölagen, som det finns goda skäl för att göra lagen fullt ut tillämplig vid husligt arbete. Vi föreslår därför att undantaget i 1 kap. 4 § AML upphävs. Den föreslagna ändringen i arbetsmiljölagen innebär en utökad tillämpning av samtliga bestämmelser i arbetsmiljölagen för arbete i arbetsgivarens hushåll. Den grupp egna arbetsgivare som erhåller assistansersättning, och kan tänkas bli berörda av en lagändring, är dock liten. För en del av dessa gäller redan arbetsmiljölagen genom de kollektivavtal som finns på området. Förslaget innebär att enhetligare regler kommer att gälla för hela denna grupp arbetsgivare. För den grupp arbetsgivare som i övrigt anställer arbetstagare för arbete i sitt eget hushåll för t.ex. barnpassning och städning kan lagändringen naturligtvis innebära ett utökat arbetsmiljöansvar. I brist på kunskap om de nuvarande förhållandena vid denna typ av hushållsarbete är det dock ogörligt att bedöma hur stora de praktiska konsekvenserna kommer att bli. Det bör också underlätta vid tillsyn av arbetsmiljön att reglerna är desamma oavsett vem som är arbets- givare. Det uppstår dock knappast något direkt merarbete ur till- Arbete i arbetsgivarens hushåll synssynpunkt med tanke på att inspektionsbesök i hemmet fort- farande begränsas av 15 § AMF. 8.5.2Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män Utredningen har försökt ta fram en uppgift om hur könsfördel- ningen ser ut inom gruppen personliga assistenter. Någon officiell statistik finns dock inte på området. I assistenters arbetssituation som utkom finns uppgifter om att det arbetade över 50 000 personer som personliga assistenter. Fyra av fem var kvinnor, flertalet och en av fyra arbetade heltid. Det finns anledning att tro att könsfördelningen är densamma även i dagens läge. Förslaget innebär därför en förbättring av arbetsmiljön särskilt för kvinnor som har en utsatt yrkesroll. Det finns också skäl att utgå från att de övriga arbetstagare som är anställda i arbetsgivarens hushåll och arbetar med t.ex. barnpass- ning och städning till övervägande del är kvinnor. Förslaget innebär därför att man kan förbättra arbetsmiljön även för dem. 9Produktinformation enligt 3 kap. 8 § AML Förslag: 3 kap. 8 § tredje stycket AML förtydligas så att det ut- tryckligen framgår att kravet på produktinformation om tekniska anordningar innefattar krav på anvisningar för monte- ring, installation, användning och skötsel av anordningen. 9.2Den nuvarande regleringen och dess tillkomst Enligt 3 kap. 8 § första stycket AML skall den som tillverkar, importerar, överlåter eller upplåter en maskin, ett redskap, skydds- utrustning eller annan teknisk anordning se till att anordningen erbjuder betryggande säkerhet mot ohälsa och olycksfall. Enligt samma paragraf tredje stycket skall uppgifter om anord- ningen som är av betydelse för att förebygga ohälsa och olycksfall (produktinformation) lämnas vid avlämnandet genom tydlig märk- ning eller på annat sätt. Därefter följer en bestämmelse om marknadsföring som kan förbigås i detta sammanhang. Den aktuella formuleringen i tredje stycket kom till vid de ändringar som gjordes 1991. Den tidigare motsvarigheten till bestämmelsen hade följande lydelse: De anvisningar som behövs för anordningens montering, användning och skötsel skall medfölja vid avlämnandet. Anordningen skall vara tydligt märkt med uppgifter av betydelse för att förebygga ohälsa och olycksfall. Avsikten var att den nya formuleringen skulle vara mer generell utan att inskränka de skyldigheter som gällde enligt den tidigare lydelsen. I samband med ändringen uttalades att bestämmelsen har ändrats så att uppgiftsskyldigheten omfattar inte bara märkning Produktinformation enligt 3 kap. 8 § AML och anvisningar för montering, användning och skötsel utan alla uppgifter som kan vara av betydelse för att förebygga att anord- ningen förorsakar ohälsa och olycksfall efter avlämnandet.1 Uppdraget är att pröva om det är lämpligt att ändra lydelsen av 3 kap. 8 § tredje stycket AML så att den tydligare uttrycker den avsedda innebörden. I utredningsdirektiven anges att det har visat sig att den nya for- muleringen av 3 kap. 8 § tredje stycket AML ofta ger upphov till oklarhet eftersom det inte framgår klart för läsaren att den om- fattar även monterings- och bruksanvisningar och liknande. Denna problematik har påtalats av dåvarande Arbetarskyddsstyrelsen i en skrivelse till regeringen . Arbetarskyddsstyrelsen föreslog då att bestämmelsen skulle kompletteras så att vissa delar av den gamla formuleringen åter togs in i lagtexten. Enligt kvarstår fortfarande behovet av ett förtydligande av lagtexten. Därvid har framhållits att bestämmelsen även bör ange att anvisningar för installation skall medfölja. har också föreslagit en språklig förbättring av lagtexten. Som har framgått ovan var avsikten med den nya lydelsen att skyldigheten att lämna produktinformation skulle utvidgas i för- hållande till vad som tidigare gällt. Ett resultat av förändringen har dessvärre blivit att det är tydligt att de skyldigheter som tidigare fanns i fråga om bruks- och monteringsanvisningar m.m. fortfarande kvarstår. Ett förtydligande av 3 kap. 8 § tredje stycket AML bör därför göras så att det uttryckligen framgår att kravet på produktinforma- tion om tekniska anordningar innefattar krav på anvisningar för montering, installation, användning och skötsel av anordningen. Sådana anvisningar torde ofta bestå av handlingar, vilket bör åter- speglas genom ett tillägg om detta i lagtexten. 1990/91:140 s. 137. Produktinformation enligt 3 kap. 8 § AML bättring föreslås på så sätt att lämnas vid avlämnandet ersätts av medfölja vid avlämnandet. Syftet med förslaget är att lagtexten skall bli tydligare och lättare att förstå. Detta kan i sin tur medföra att bestämmelsen efterlevs i högre utsträckning. Eftersom förändringen endast är ett förtydli- gande av gällande rätt medför förslaget inga ekonomiska eller andra särskilda konsekvenser i övrigt. 10.1Förslag till ändringar i arbetsmiljölagen 1 kap. 3 § Vi föreslår ingen ändring av arbetsmiljölagens tillämpningsområde i fråga om den som genomgår utbildning. Punkten 1 i paragrafens första stycke är alltså oförändrad, vilket innebär att lagen är tillämplig för personer under utbildning från och med förskoleklass (6-års) och uppåt, men inte för barn i förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. Se vidare kapitel 3, Bör arbetsmiljölagen utvidgas till barn i förskola och fritidshem? I andra stycket föreslås att ordet elever byts ut mot de som genomgår utbildning. Därigenom blir det tydligare att lagen inte bara gäller för skolelever, utan även för vuxna studerande på exem- pelvis högskola samt för barn i förskoleklass. 1 kap. 4 § Enligt förslaget upphävs det undantag från lagens tillämpnings- område som finns för arbete som utförs i arbetsgivarens hushåll av den som har fyllt . Se vidare kapitel 8, Arbete i arbetsgivarens hushåll. Den nya bestämmelse som föreslås i paragrafen är en hänvisning till lagen om arbetsmarknadspolitiska program, där det framgår i vilken utsträckning arbetsmiljölagen är tillämplig för deltagare i sådana program. Bestämmelsen innebär ingen ändring av gällande rätt utan utgör endast ett förtydligande. Se vidare kapitel 7, Arbetsmarknadspolitiska program i arbetsmiljölagen. 1 kap. 6 § Paragrafen är ny och innehåller endast en hänvisning till bestäm- melsen om dispositivitet i 3 kap. 2 a § AML. 3 kap. 2 a § Paragrafen har tillförts ett nytt fjärde stycke som gör bestämmel- serna i paragrafens första till tredje stycken dispositiva på så sätt att de kan ersättas av kollektivavtal. Två alternativa utformningar har lämnats (se mer om detta i kapitel 5, Avtal om systematiskt arbets- miljöarbete och rehabilitering). Enligt det ena alternativet görs reglerna dispositiva med EG- spärr. Kollektivavtalen får då inte innebära mindre långtgående skyldigheter för arbetsgivarna än ramdirektivets bestämmelser därom (artiklarna 5–12). Bestämmelserna i 3 kap. 2 a § tredje stycket torde inte utgöra något genomförande av EG-lagstiftning. För det fall en bestämmelse med EG-spärr införs kan parterna alltså ändå avtala bort den delen av paragrafen utan att bekymra sig om ramdirektivet. Om ett avtal inte uppfyller ramdirektivets miniminivå skall be- stämmelserna i paragrafen fortfarande gälla. Detta bör gälla i den utsträckning som EG-kraven inte är uppfyllda, dvs. ett fel i något visst avseende skall inte behöva innebära att blir utan verkan. Att paragrafen under angivna förhållanden fortfarande gäller innebär också att då är bibehållet sin till- synsrätt i motsvarande mån. Den alternativa utformningen innebär att bestämmelserna i lagen i stället skall kunna föras över till kollektivavtal. En förutsättning för att ett sådant avtal skall gälla i stället för reglerna i lagen är alltså att bestämmelserna i avtalet har samma innehåll som lagen. I klar- hetens intresse skall framhållas att den möjlighet att därutöver fylla ut ett kollektivavtal över lagens nivå, som redan nu finns, givetvis kvarstår oförändrad. För att de aktuella bestämmelserna i 3 kap. 2 a § skall ersättas av ett kollektivavtal krävs att detta varit avsikten med avtalet. Enbart det förhållandet att ett kollektivavtal innehåller bestämmelser på dessa områden behöver ju inte innebära att avsikten varit att avtala bort lagreglerna. Här blir de vanliga reglerna om tolkning av Inget hindrar att parterna väljer att avtala bort endast delar av paragrafen. Avtalen skall slutas eller godkännas av central arbetstagar- organisation och ges in till . Begreppet central arbetstagarorganisation har här samma innebörd som i med- bestämmandelagen (se 6 § andra stycket MBL). 3 kap. 8 §