sou · GUB360 · 2007-01-01 00:00:00 — Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig P: Hur var det, du bodde här ? I: Ja. P: Kommer du inte ihåg vad poliserna gjorde och det, lasermannen och allt. Det man indirekt fick instruktioner om, att inte ingripa. Polisen fick det. Jag har sett flera dokumentärer där de har sagt det också. Det var ju ganska mycket främlingsfientlighet. Det var Ny demokrati och . Det är inget parti som är ett bra parti. lär oss ett antal saker här: för det första att en vägran att rösta inte nödvändigtvis är ett tecken på politisk okunskap, utan kan indikera just det motsatta. Det kan vara ett tecken på att vara för medveten om faran som viss politik leder till, likväl som att ha en klar politisk position som inte är representerad i det politiska spektrumet. Parallellt med avståndstagandet till den politiska prak- tiken att rösta, är absolut en uppmärksam politisk person, väl informerad om politisk utveckling och politiska program. För det andra blir ganska otålig över intervjuarens korta minne och vi lär oss därigenom att för dem som upplevt dessa händelser, som skapade en livshotande situation, finns minnena ständigt närva- rande. Slutligen, har vi lärt oss att acceptera – kanske till vår miss- belåtenhet – att kännedomen om rasism inte nödvändigtvis leder till engagemang att skapa sociala relationer inom vilka alla männi- skor har jämlika tillgångar till materiella och immateriella resurser. är ganska tydlig i sitt förakt till människor som inte har samma tillgång till resurserna, genom att kalla dem parasiter. Han visar också detta avståndstagande till fattiga när han beskriver sitt tidigare bostadsområde: I: Hur tyckte du att det var i ? T: Det var okej fast folk började flytta in och förstöra mer och mer området, det blev smutsigare. Då kan man inte bo där, om grannarna ovanför och under håller på och väsnas och kissa i porten och i hissen då kan man inte bo där. intar en utsatt position: han vill distansera sig själv från allting som är associerat med bilden av en person med invandrarbakgrund och betraktar sig själv som svensk rörande kultur och förmågor – därigenom stärker han idén om det svenska som en överlägsen kultur. är han för rigorös i sin analys för att ignorera de exkluderande praktikerna och olika former av rasism inom den politiska arenan. Som ett slags motstånd mot detta accepterar han titeln invandrare. Emellertid är hans motstånd begränsat. Han utmanar inte de föreställningar som är associerade med termen och Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig han ser inte heller någon poäng med att utmana rasistiska struktu- rer, som han pekar ut i samband med händelserna kring laserman- nen. försöker att distansera sig från den status som samhället tillhandahåller människor som definieras som personer med invandrarbakgrund genom att placera sig själv i olika subjektpositioner: som en person med invandrarbakgrund utmanar han rasistiska strukturer och politik, som den svensk han vill vara talar han nedsättande om personer med invandrarbakgrund som i grund och botten okultiverade. Ett sätt att bibehålla denna omöj- liga splittring är att ta in det postmoderna begreppet av en man, vilken kan bli vad som helst under vilken tidpunkt som helst i för- hållande till den bild han vill framhålla. Hur seriöst han tar fram- förandet av en viss subjektivitet blir tydligt i hans konversation under den andra intervjun. Jag vill citera denna del av samtalet utförligt därför att a) det händer väldigt sällan att intervjupersoner tar upp intervjusituationen och hur man gör sig själv genom den, och b) den tillhandahåller en intressant grund för att diskutera metodologiska överväganden angående intervjuers tillförlitlighet: I: Nej, jag tror att jag har frågat om det jag skulle faktiskt. Vill du fråga mig om någonting? P: Off the record eller dig? I: Ja, det spelar ingen roll. Jag tänkte om projektet eller om det är någon fråga som du undrar över eller så där. P: Okej, vad tyckte du om mig som person? I: Jaha. (skrattar) Ja, jag känner inte dig, men i vilken aspekt då? P: Med tanke på förra intervjun, tänkte jag. I: Jaha. Det är lite svårt. Jag tyckte väl att du verkar väldigt målmed- veten. P: Man kan ge tusen bilder när man har en mikrofon framme. Jag kunde låtsas vara värsta nassetypen, värsta kommunisten också. Så egentligen, intervjuerna bygger mycket på att den som intervjuas talar sanning. I: Ja. Jo, det måste man ju nästan utgå ifrån när man jobbar med intervjumaterial. P: Vill jag föra fram vissa åsikter så kanske jag betonar dem extra mycket. Jag tror nästan inte att jag stod för dem så mycket. I: Men varför vill du föra fram vissa åsikter? P: Alltså just nu har jag bara pratat på. Men skulle du fråga mig om två, igen så kanske jag inte skulle säga samma saker. Jag vet inte själv uppriktigt sagt. Men det där fungerar automatiskt också. För förra gången så lät jag som världens hypermoderat. Den här gången låter jag mer som en sosse. Jag var ju medveten om det under intervjun. Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig I: Men känns det som att du har fått fram flera olika bilder, känns det som att du har fått säga det du ville säga? P: Ja. I: () tycker du att du har sagt de saker som du ville säga till det här projektet? P: Ja. Mer än förra gången. Uppenbarligen vill inte att intervjuaren ska se honom i ljuset av sin förra intervju, där han presenterade sig själv, inte enbart som konservativ utan också som någon med en väldigt negativ inställ- ning gentemot invandrare. Han gör sig besväret med att förändra de föreställningar i den nya intervjun och presentera sig själv med total kontroll över de bilder han producerar: I: Jo, när jag lyssnade på det här bandet från då, då hade du gan- ska starka politiska åsikter. P: Jag visste om att hon verkade vara den där gröna typen. För hon sa ju när vi kom in i klassrummet, innan intervjun, vi fick papper. Till exempel det där papperet, det står ju något på framsidan. Hon sa det att i stället för att ta nya papper så skulle vi skriva på baksidan. Jag tycker helt klart att det är fint. Jag tänkte också att då måste man vara en grön-röd person, jag tänkte att vad fan då kan jag provocera henne lite extra. I: Ja. Så hur liksom, tänker du fortfarande lika politiskt eller? P: Nja, jag tänkte inte politiskt då heller. Vi kan se hur lätt det är för intervjuaren att visa sin politiska posi- tion! Då definitivt lyckades provocera i betydelsen av att hans syfte att göra det var framgångsrikt. Frågan blir därmed om han verkligen presenterade sig själv som en totalt annan person, som en socialdemokrat i den andra intervjun? För att svara på den frågan utförligt skulle man vara tvungen att systematiskt gå igenom båda intervjuerna, vilket inte är möjligt i denna kontext. Emellertid bely- ser hans beskrivning av Socialdemokraterna i citatet ovan redan ett problem. En socialdemokrat, även en som anses tillhöra den högra falangen i sitt parti skulle troligtvis inte kalla personer som får soci- alt stöd för parasiter och skulle inte tolka att sitt partis politik vill betjäna människor som begår brott – åtminstone inte när han vill presentera sig själv som sosse, som hävdar i sin andra inter- vju. Vi kan här tolka påståenden som argumenterande med sig själv (Billig 1991), eller att anpassa sitt uppträdande på det sätt som han vill att hans interlokutör ska se honom. Dock hade han inte i någon av intervjuerna total kontroll över sitt uppträdande, Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig även då han var medveten om att han framförde en karaktär och ville göra detta på ett visst sätt. På det sätt han uttryckte sina poli- tiska åsikter i de båda intervjuerna visade att han använde ett antal diskurser: den konservativa diskursen om lag och ordning, den nyliberala diskursen samt den antirasistiska diskursen. Medan han är en just kombination av dessa diskurser tvingar sig språkbruket och innebörden av dessa på honom, även när han vill fly in i en annan, i detta fall den socialdemokratiska. Då han inte är bekant med den diskursen i den utsträckning att han har internaliserat dess språk, innebörd och värderingar, har han inte möjlighet att repro- ducera dem, utan faller i stället tillbaka till den nyliberala konserva- tiva diskursen. Medan vi vet att politiska diskurser förändras och innebörder rör sig från en politisk arena till en annan, finns det dock markörer som kan ses som tillhörande kärnan av en viss politisk fraktion – åtminstone . Sammanfatt- ningsvis, om hade brytt sig mer om hur personer med invand- rarbakgrund är representerade i det svenska samhället, skulle han knappast bidragit till en nedsättande bild genom att beskriva dem som han gjorde. I den grad är medveten om den karaktär han vill framföra och presentera, kan tolkas som ett resultat av hans dubbeltydiga position som ung, begåvad man som är dömd av sam- hället att inta en position som marginaliserad individ, medan hans övertygelser och hans kulturella bakgrund främst placerar honom i en position i mitten av samhälle. Medan han ibland lekfullt presen- terar sig själv som besittandes olika subjektiva positioner, kan man också känna en osäkerhet över hans position angående hur han insisterar på att hans framställning i den första intervjun var endast en provokation. På en mer metodologisk nivå, rörande tillförlitigheten av inter- vjuer, kan vi lära oss att trots att individer försöker presentera sig själva, i vad de bedömer vara i bästa av ljus (eller värsta om syftet är att provocera en intervjuare), besitter de inte obegränsade repertoa- rer som tillåter dem att framställa sig själva på sätt som rör sig långt in i sociala meningssammanhang som de inte är del av. Naturligtvis har människor i olik utsträckning erfarenheter och kunskap om olika arenor, men i princip kan vi endast framställa de subjektiva positionerna, som vi besitter genom praktiker och övertygelser. Om det sker förändringar beror det på att dessa positioner själva är motsägelsefulla och föränderliga. Detta innebär inte att individer är dömda att inneha den underordnade position som samhället har erbjudit dem. Men det betyder att de lever genom inre motsägelse Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig när de försöker hantera antagonistiska positioner. Det betyder också, att när de har valt en viss kombination av tillgängliga diskur- ser, är förmågan att inta en annan position begränsad. Att politisera underordnade positioner är ett tydligt exempel på en ung person med invandrarbak- grund som försöker undkomma föreställningar om invandrare genom medvetenheten att han alltid kommer att ha den etiketten, oberoende hur han vill definiera sin relation med det svenska sam- hället. , å andra sidan, ansluter sig till positionen invand- rare dock på ett specifikt, politiskt sätt. Hans mamma har invand- rarbakgrund medan hans pappa är svensk med en bra position inom IT-branschen. På grund av boendet i ett dominerande svenskt medelklassområde, hade han svårigheter som en av väldigt få med invandrarbakgrund och bestämde sig för att välja en annan grundskola med högre andel personer med invandrarbak- grund (intervjun utfördes på engelska): M: Its – the people dont call me stupid things because I am an immi- grant here, because there are maybe 50 percent other immigrants here and if someone – like in the school I went to before, the primary school, there people could listen to like, racist music and they could go around and do things. And if someone would do something like that here – no one dares to. they dont accept immigrants more, but they dont show it. historia kastar vissa tvivel över argumentet att människor med invandrarbakgrund tillhandahåller bättre möjligheter och enklare vägar in i det svenska samhället genom att leva tillsammans med svenskar. saknar verkligen inte kulturella resurser: båda hans föräldrar har kvalificerade jobb, hans pappa är svensk och de lever i ett bra område, omringade av svenskar med medelklass- bakgrund. Emellertid hindrar det honom inte från att ha erfaren- heter av rasism. Jag har hört liknande erfarenheter från unga män- niskor liksom från vuxna om och om igen under mina intervjuer. och många andras erfarenheter antyder att i den utsträck- ning som personer med invandrarbakgrund föredrar sällskapet med människor med liknande erfarenheter sker inte detta på grund av – eller inte enbart – att de vill vara med sina egna, utan för att de vill undvika att bli exponerade för vardagsrasism (och naturligtvis, som [1997] har visat, försätter rasifieringsprocesser männi- skor i specifika fack). I detta avseende var inte ett undantag Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig i vår undersökning. Han var ett undantag bland unga människor med invandrarbakgrund som kom från medelklassen, i avseendet att majoriteten tenderade att distansera sig från sin invandrarbak- grund. kunde identifiera sig med den sociala positionen som en person med invandrarbakgrund får utan att känna sig socialt degraderad, eftersom han kunde avindividualisera sin erfarenhet och analysera den politiskt. Detta blev tydligt i många av hans reflektioner under intervjuerna och följande är ett exempel på detta: N: And how about the teachers? How were the teachers in primary school and how are they here? M: I think here it is strange because its many immigrants here but no teacher is an immigrant, I havent seen anyone. My Swedish teacher is from or , but not from another part than Europe. No teacher, but the cleaners and the food providers, they are mostly, like 60 or 70 percent or something, are immigrants. De tre intervjuerna med är fyllda med analyser av maktrela- tioner inom det svenska samhället specifikt och generellt på en glo- bal nivå. Han talade inte länge om sina personliga erfarenheter utan att sätta in dem i ett större politiskt perspektiv av orättvisor och maktrelationer. Det är intressant att jämföra hans synsätt kring fattigdom och kriminalitet i förorten med dem från ovan: M: If you hear the discussion of the problems of immigrants in Swe- den in politics, they discuss the Swedish test to become a member of society and they discuss labour immigration. They dont discuss dis- crimination or poverty. And when they talk about that there is so much crime in the suburbs, it seems like they think that the salvation is to get more in. But in every area that has high poverty there is high criminality too. If you had a better integration then there wouldnt be so much criminality. I motsats till , som beskyller enskilda individer för de förut- sättningar de lever under, syftar att förstå de mekanismerna i samhället som leder till vissa resultat. Jag konfronterar inte dessa två ställningstagandet i syfte att bedöma vilken som är korrekt. Vad som är intressant att analysera är att intresse av att förstå hur samhället fungerar och producerar vad han ser som orättvisor räddar honom från dilemmat att växla mellan två motverkande positioner; som en person med medelklassbakgrund liksom en per- son med invandrarbakgrund. På grund av sina politiska insikter har Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig den möjligheten att positionera sig som invandrare utan att underordna sig dess förolämpande konnotation eftersom han analyserar hur dessa föreställningar produceras i samhället i stort: M: the media doesnt show a fair picture of the situation of immi- grants. And the (Swedish students) rely on the picture in the media and they rely on a friend they heard has been robbed by an immigrant and they think that all these immigrants, they talk so funny. And as for , they think they are wicked and they think that they are weird. And then they just see that. , grundare av en tysk inriktning inom kritisk psy- kologi, skiljer i sitt teoretiserande kring hur individer handlar för att ha kontroll över sina livsvillkor mellan begränsad handlings- förmåga (restriktive Handlunsfähigkeit) och samhällelig hand- lingsförmåga (gesellschaftliche handlungsfähigkeit). I båda fallen syftar individer till att konstruera sig själva som subjekt för sitt öde. Det vill säga, som människor som har förmågan att bestämma hur de ska utforma sitt liv och handla för att uppfylla sina mål. I det första fallet gör de detta inom givna parametrar inom de sam- hälliga förutsättningar de lever under. När det gäller västerländska industrialiserade länder inkluderar det att människor är en del i en tävling om materiella och immateriella resurser. I syfte att vinna resurser, makt och status måste individer avvärja andra, som söker samma resurser. Därför kan de bara vinna större resurser och mer trygghet på bekostnad av andra, vilket innebär att de inte ifråga- sätter under vilka förutsättningar deras egna tillgångar och fram- tidsutsikter ovillkorligen förstör andras möjligheter. I motsatts till detta innebär en samhällig handlingsförmåga möjligheten att se sin ställning och sin positionering som en del i en större maktrelation i samhället i stort. Det skulle inkludera försök att förbättra sin till- gång på materiella och immateriella resurser genom att förbättra sociala förutsättningar generellt i samhället, tillsammans med andra och inte på bekostnad av andra. Enligt Holzkamps teori är denna samhälliga handlingsförmåga mer tillfredställande för individer, eftersom den tillåter dem att utveckla sina kapaciteter i större utsträckning, mer än vad som är möjligt för en isolerad individ. Jag tycker att och kan förstås med hjälp av dessa två begrepp rörande förmågor. försöker distansera sig från den sociala grupp med vilka han delar erfarenheter med genom etiket- ten invandrare och sålunda förnekad legitimiteten av att vara svensk. Denna distansering ökar hans handlingsförmåga eftersom Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig den öppnar upp ett annat utrymme för honom än det som vanligt- vis är tillgängligt (beträffande statistiken) för unga människor med invandrarbakgrund klassificerade som invandrare. är dessa individuella strategier källan till konflikt som han måste brottas med: positionerande sig själv i oförenliga positioner på samma gång och spenderar mycket energi kring frågan hur han ska framställa sig själv. däremot som undviker individualiserade praktiker, genom att visa intresse för hur sociala positioner är kon- struerade, har förmågan att definiera ett eget utrymme som gör hans handlingar och sin själv positionering mer sammanhängande: han kan använda sina resurser för att förstå samhället och dess påverkan. Till exempel, fortfarande i skolan skapade han ett forsk- nings projekt, intervjuade sina skolkamrater om rasism och under- sökte antidiskriminerings policy i andra länder för att lägga fram förslag kring nya tillvägagångssätt om hur rasismen i skulle kunna utmanas. Han använde både sin invandrarbakgrund och sin medelklassbakgrund som resurs för att förstå hur underordning och underordnade positioner var skapade, för att utmana de förut- sättningar som producerar personer med invandrarbakgrund som en underordnad kategori, i stället för att utmana sitt tillhörande till denna kategori. Motstånd som inte utmanar tillhörigheten till en social grupp, utan i stället den sociala strukturen som producerar sådana katego- rier, har historiskt inkluderat beslagtagandet och omvandlingen av den underordnade positionen. Arbetarklassen frambringar stolthet och självförtroende som arbetare, kvinnor frambringar stolthet av att vara kvinnor, svarta för att vara svarta och så vidare. Sådana rörelser har försökt omvandla underordningen av respektive social grupp genom att skapa en känsla av tillhörighet och solidaritet mellan sina medlemmar. Detta är endast möjligt i den utsträckning individer känner igen sig själva som medlemmar av en underordnad grupp. I våra två exempel här är det som identifierar sig med kategorin invandrare och just genom denna identifikation står emot den underordning som hör ihop med denna position. spenderar inga synliga ansträngningar på att framställa sig själv på ett visst sätt. I hans tre intervjuer var han mer intresserad av att diskutera sociala relationer i det svenska samhället, frågor rörande västvärldens imperialism och integrationspolitik snarare än om honom som person. Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig Problematiska ungdomar: olika former av att vara marginell Efter att ha lyft fram några unga människor med invandrarbak- grund, vilkas enda problem är att de konstrueras som ett problem, vill jag introducera några exempel på problematiska unga männi- skor som jag mötte under intervjuerna. Problematiska innebär i detta sammanhang att och arbetsförmedlingens kontor, likväl som ungdoms projekt anser att de är speciellt pro- blematiska. Vissa har deltagit i speciella program för unga männi- skor som är långtidsarbetslösa, andra har endast gått ur grundsko- lan. Det skulle vara naivt att förneka att vissa unga människor, som inte finner ett jobb, verkligen är problematiska i termer av bris- tande utbildning och attitydproblem, deras förmågor eller deras motivation kring anställning för ett betalt arbete. Genom att lyfta fram några av dessa unga människor (vilka var i minoritet i vår undersökning) vill jag föreslå ett annat sätt att se på dessa männi- skor och ett annat sätt att hantera deras problem på. Dessa unga människor är: Kendo, med ett kriminellt förflutet, som hoppade av skolan och letar desperat efter ett jobb för att blir stabil. , som kom till från sitt krigshärjade land, utan någon speciell utbildning men med stark beslutsamhet att arbeta oberoende plats och uppgift. Han har snabbt lärt sig bra svenska men har aldrig erhållit något svar från sina 50 jobbansökningar. , med alla möjliga kulturella resurser, med en familj med universitetsjobb och tillräckligt pengar men utan någon speciell drivkraft att skaffa ett jobb eller att studera. När jag såg honom senast hade han bestämt sig för att avsluta sin utbildning och att inte göra någonting. Orsa- ken var att han var uttråkad, som han uttryckte det. , en ung musiker, som inte vill göra någonting annat en musik, även om han inte tjänar tillräckligt mycket pengar för att överleva genom sitt yrke. , som vill ha ett liv utan stress och utan att någon talar om för honom vad han ska göra och är nöjd med att leva med lite pengar så länge som han kan undvika ett obehagligt arbete. , som till slut har bestämt sig för att utbilda sig och är väldigt för- väntansfull över att börja studera av olika jobb. , med en väldigt sorglig familjehistoria som inkluderar dödsfall, separa- tion och uteslutning, som hoppas att hon åtminstone blir tillräcklig lycklig att hitta ett jobb och som till slut har flyttat till ett annat land och börjat studera. , som har ett antal sjukdomar och även många förmågor och är fortfarande hoppfull att hitta ett sta- Föreställ dig att du är en invandrare och ingen bryr sig digt jobb, där han kan använda sina kunskaper. hjälper han sina vänner, bekantar och andra människor att reparera deras datorer eller andra elektroniska apparater. , som var med- lem i en våldsam ungdomsgrupp, vill nu ägna sin tid åt att förhindra att andra unga människor begår samma misstag som honom. Han har en artistisk ådra och skulle vilja leva på sin konst men har satt igång att packa upp fisk. , som älskar att arbeta praktiskt men inte att läsa eller studera. Han är stolt över alla saker han gjorde på bageriet innan det stängdes och gjorde honom arbetslös. arbetar han med samma engagemang som städare av industriella maskiner och jobbar och riskerar sin hälsa med farliga rengöringsmedel. Endast de två första av dessa unga människor har invandrarbak- grund. Var och en har en unik historia och ett unikt sätt att hantera sin situation som ung arbetslös och det skulle vara intressant att skriva om alla i detalj. Emellertid har jag bara ett begränsat utrymme och jag kommer enbart att presentera två av dessa i detalj: Kendo och . Kriteriet för att välja dessa två är att de är likvär- diga rörande deras ekonomiska situation.