sou · GUB352 · 2007-01-01 00:00:00 — för valar- betare 1994 ville man att den svenska flyktingmottagningen skulle ökas, att flyktingbegrepp skulle vidgas till att omfatta även de som flydde från krig, svält eller miljöförstöring, att visumkrav för flyktingar från krigsområden skulle upphävas och att dokumentlöshet inte skulle minska möjligheten få asyl. Från har jag inte funnit något material som på pre- ciserade punkter krävde ändringar i den restriktivare flyktingpoliti- ken. I partiledarintervjun tog dock avstånd från principen om tillfälliga uppehållstillstånd med argumentet att regeringen gjort väldigt annorlunda bedömningar om när det var lämpligt att skicka tillbaks flyktingar än vad flyktingarna själva gjort och med berått mod skickat människor tillbaka till en säker fängelsevistelse eller död. Jag har inte funnit att talade om flyktingpolitiken i något specialmaterial under denna valrörelse. Med tanke på den kognitiva dissonans som torde ha uppstått i ett parti som i valet innan mycket tydligt tagit ställning för en på preciserade punkter generös och rättssäker flyktingpolitik men , som in- nehavare av det ministerium som hade ansvaret för flyktingfrågor, varit med om att införa visumtvånget för Jugoslavien-flyktingarna och de tillfälliga uppehållstillstånden, är detta kanske inte så kons- tigt. Det fanns med andra ord en ny restriktivitet i flyktingpolitiken som låg i linje med Ny Demokratis krav i valrörelsen . Det är dock inte klart vilken betydelse Ny Demokrati hade för denna ut- veckling. Det ökade antalet asylsökande var en av anledningarna till den förändrade politiken. En tolkning som gjorts är att Ny Demo- kratis retorik i själva verket bidrog till att skjuta den åtstramning av flyktingpolitiken som redan var aviserad med re- geringspropositionen och som hade stöd av . Enligt denna tolkning låg innehållet i propositionen mycket nära Ny Demokratis förslag, bland annat vad gällde förändringar i de kategorier som kunde få asyl och uppehållstillstånd för att de var anhöriga till flyktingar. Tonen var naturligtvis annorlunda. 1994: Stramhet gentemot de många mat för främst socialdemokraterna, men även , var hur man skulle kunna genomdriva dessa förändringar utan att associe- ras med Ny Demokrati och flyktingfientlig retorik. Detta kan vara en anledning till att en ny proposition med detta innehåll inte pre- senterades förrän av den socialdemokratiska regeringen (se Abiri 2000). Flyktingpolitiken var även detta år kontroversiell. Flera andra frå- gor som hade att göra med den invandrade delen av befolkningen fördes in på den centrala valagendan, dels avsiktligt av Ny Demo- krati, dels för att TV valde att föra in några sådana frågor. Kategorisering företogs på samma grunder som tidigare, det vill säga att invandrare, flykting och svensk var centrala kategorier i diskussionen om dessa frågor. I många resonemang talades om in- vandrare och svenskar som olika, icke överlappande grupper och i vissa formuleringar gjordes skillnad mellan svenskar och svenska medborgare med utländsk bakgrund respektive svenska ungdomar och ungdomar med invandrarbakgrund, indikerande att för att vara svensk behövs något utöver svenskt medborgarskap, troligen också utöver att vara född och uppvuxen i och ha svenskt medborgarskap. Vissa formuleringar inkluderade dock in- vandrarna bland svenskarna. Distansering uttrycktes möjligen i något högre grad i detta års valretorik än 1991. Flera partier talade om kulturella skillnader. Ny Demokrati uttalade sig om flyktingpolitiken från ett hotper- spektiv, vilket de andra partierna inte gjorde. Dock torgförde mo- deraterna de förändringar i flyktingpolitiken som den borgerliga regeringen hade genomfört och som gick i den av Ny Demokrati förespråkade riktningen som något bra, det vill säga som att hot- perspektivet åtminstone delvis var rimligt och krävde denna sorts åtgärder. I det centrala materialet går det inte att utläsa något spe- cifikt perspektiv på flyktingpolitiken hos de övriga partierna. Spår av såväl generositets- som rättighetsperspektivet återfinns dock i det mindre centrala materialet. Diskriminering och rasism omnämndes kort i delar av det cen- trala materialet. I det mer perifera materialet utvecklades vissa re- sonemang. I något fall uttryckte dessa en strukturalistisk syn, i nå- got ett tydligt fördomsperspektiv. I ett par program förekom en 1994: Stramhet gentemot de många glidning mellan eller sammankoppling av frågor om diskriminering och om etniska motsättningar. Relationerna mellan oss svenskar och flyktingarna uttrycktes både som att vi är mottagare av dem och att vi har skyldig- heter gentemot dem. Flyende människor framställdes också som gäster. De svenska subjektspositionerna mottagare och värdar är positioner av kontroll, medan de formuleringar där flyktingar fram- ställdes som rättighetsinnehavare gentemot oss placerar svens- karna i en mindre stark position. Relationer mellan invandrare och svenskar uttrycktes bland annat i resonemang om två grup- per på ett eller annat sätt relaterade till samma system, ibland i ter- mer av samverkan. Invandrare beskrevs också som en resurs eller tillgång för oss, som vi hypotetiskt kan värna om eller förslösa. Denna senare relation är naturligtvis maktojämlik. I ett samman- hang fann jag att vi tog oss rätten att ställa krav på dem. Även detta år var den TV-sända valrörelsen i hög grad en svensk affär. Dock lät TV några invandrade personer representera väljarna. Ny Demokrati-medlemmar, vars budskap fördes in i den centrala valrörelsen av TV, gjorde nedsättande generaliseringar om flyk- tingar, invandrare och muslimer. Partiets företrädare uttalade sig också på ett sätt som lätt kunde tolkas som att många flyktingar inte var riktiga flyktingar. Metaforen om flyktingar som vatten- massor förekom även detta valår. Framför allt förknippades flyk- tingar med allehanda otrevliga fenomen. Det förefaller också som om oacceptabla fenomen som tvångsäktenskap och könsstympning hade börjat uppmärksammas mer än tidigare och kopplas samman med invandrades kulturer. Segregation och konflikt förefaller också ha lyfts fram tydligare än tidigare men skulden lades då inte enty- digt på de invandrade. Valrörelsen var inte objektifierande gentemot invandrare eller flyktingar. Men i flera fall talades om till vilken stor nytta de in- vandrade skulle kunna vara och vilken resurs för . Detta in- dikerar existensen av resonemang utanför den centrala valrörelsen där flyktingars och invandrares nytta för var ifrågasatt. Jag har resonerat kring några förslag som rörde den invandrade delen av befolkningen i avsnittet om förslag som pekar mot negativ särbehandling. Ett tydligt sådant var om att flyktingar som inte var svenska medborgare bara skulle ha rätt till av socialbidraget. I övrigt har jag berört kravet på hemspråkets av- skaffande. Ny Demokrati krävde utvisning av utländska brotts- 1994: Stramhet gentemot de många Medan det är något oklart om detta skulle förstås som en skärpning av praxis eller inte, var tydliga i att de krävde en hårdare praxis. krävde också hårdare krav för erhållande av svenskt medborgarskap. Fler partier uttryckte sig kravställande vad gällde invandrades svenskstudier. Även om detta kanske inte kan klassas som förslag till negativ särbehandling an- tyds en ny, kravställande, ton i materialet. Ny Demokratis påverkan på valrörelsen i dessa frågor var sanno- likt begränsad. Vissa av deras förslag, till exempel det lägre social- bidraget för flyktingar som inte var svenska medborgare, hade uppenbarligen ingen genklang hos övriga partier. Men ifråga om flyktingpolitiken fanns en förändring hos flera partier i den av Ny Demokrati utpekade riktningen. För det första har jag noterat en förändring i den övergripande retoriken som inträffade mellan va- len 1991 och 1994. Från att svaret på Ny Demokratis hotperspektiv på flyktingpolitiken, varit ett allmänt hävdande av generositetsper- spektivet 1991, understött i det mer perifera materialet av ganska tydliga rättighetsargument, hade det 1994 blivit till ett allmänt av- ståndstagande. För det andra fanns det i det mer perifera materialet 1994 flera exempel på att samma slags förändringar som Ny De- mokrati förespråkade också förespråkades av andra partier. Tydli- gast var detta hos . hade förändringen i in- ställning till flyktingpolitiken redan påbörjats före Ny Demokratis bildande. 5Val 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna I valet hade alla de borgerliga partierna förlorat mandat, utom som behöll sitt antal. Ny Demokrati nådde inte upp till 4 %-spärren. gick framåt och socialdemokraterna gjorde ett mycket bra val. nådde ånyo över spärren och kom in i . Detta ledde till den borgerliga regeringens av- gång och socialdemokraterna bildade en ny minoritetsregering. Ja, , varför är det så tyst från folkparti- ets sida i den här valrörelsen om invandrare och flyktingar? – jag tycker inte det är tyst när såna frågor kommer upp, till ex- empel när man ser den här hårdheten i hanteringen av flyktingärenden, då har ju jag reagerat och andra folkpartister. Jag reagerade oerhört hårt när jag tyckte polisen uppträdde flata mot nazistiska demon- stranter vid samband med firande, så att visst håller vi på våra ideal. –Men vad är din reaktion då, i tidigare valrörelser så har ju folkpar- tiet drivit den här frågan mycket hårt. har vi letat då i ert valmate- rial och lyssnat på dina tal. Det här har försvunnit i stort sett, varför det? –Ja det är ju så här att inträffade ju en flykting- katastrof i . Det kom väl hit 100 000 människor från ex- . har ju flyktinginvandringen minskat dramatiskt och därför har vi inte samma tryck i den här frågan. Men det behövs ju opinionsbildning där vi gör klart att, att måste vara ett tolerant samhälle, ett generöst samhälle mot människor som flyr för sina liv. –Kan det vara så att det här är en fråga som man trots allt inte vin- ner så mycket väljare på? –Nej, det är det förmodligen inte men det är en hederssak och en hjärtefråga för varje liberal att stå för ett tolerant samhälle. –Men ingen profilfråga för er som förut ändå? –Jag tror aldrig vi har sett det som en, så att säga som en röstvin- narfråga. Kom ihåg hur det var , vi hade haft en 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna folkomröstning i om man över huvud taget skulle ta emot in- vandrare. Vi hade fått ett, Ny Demokrati hade bildats, det sprang om- kring en dåre i och sköt med lasergevär på mörkhyade. Det var en väldigt otäck stämning. I det läget hade den dåvarande folkpar- tiledaren inget annat att göra än att ställa sig i spet- sen för den opinion emot dom här mörka krafterna och det måste ett liberalt parti vara berett att göra. (Reporter och folkpartiledaren i Till svars, 27/8 1998)1 Ovanstående utdrag ur en av TVs partiledarutfrågningar illustrerar något väsentligt i valrörelseretoriken 1998. Flyktingfrågan hade praktiskt taget försvunnit från den offentliga agendan. Detta hade flera orsaker. En viktig faktor bakom frågans (temporära) avpoliti- sering var den nya flyktinglagstiftning som införts . efter den socialdemokratiska regeringens tillträde efter valet hade en utredning tillsats, vars betänkande (SOU 1995:75) låg till grund för den nya propositionen (1996/97:25). Här föreslogs bland annat en förändring i vilka kategorier som var asylberättigade och snävare kriterier för anhöriginvandring. Det tillfälliga skyddet av flyktingar kom att gälla för vissa grupper , även om individer inom gruppen skulle varit berättigade till asyl. Propositionen röstades igenom med stöd i alla delar av modera- terna och stöd till vissa delar av . Förändringarna kom att gälla (Abiri, 2000: 24). En annan förklaring till det relativa ointresset för flyktingpolitiken var, som påpekade, Ny Demokratis försvinnande ur och från den offentliga arenan. Men även om flyktingfrågan var temporärt avpolitiserad i valrö- relsen hade debatten om invandring och invandrare förts även års val. I omfattande pro- gramskrift Land för hoppfulla, som utkom , ingick ett avsnitt om invandring som kom att bli omdiskuterat. Där förebådades några av de frågor som kom att bli centrala på valagendan 2002. För det första talades redan i Land för hoppfulla om att öppna igen för arbetskraftsinvandring och även för att arbetskraftsinvandrare, åt- minstone inte initialt, skulle ha likvärdiga sociala rättigheter med svenska medborgare. För det andra förebådades här den diskussion om invandrares bidragsberoende som kom att bli ett centralt in- slag i valrörelsen . 1 I avsnittet om distansering kommenteras en del av denna dialog. 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna I detta val dominerade inte debatten om ekonomi och arbetslöshet såsom i det föregående valet, präglat som det ju var av den ekono- miska krisen. Naturligtvis var ekonomisk politik och skattefrågor viktiga även 1998, men frågor om bland annat skola, arbetstidsför- kortning, EU och barnomsorg var också relativt centrala. Flera frågor som knöts till invandrare eller flyktingar berördes i det centrala valmaterialet. Flyktingpolitiken behandlades mycket kortfattat i några av partiledarutfrågningarna. Ett större diskus- sionsämne var den höga arbetslösheten bland invandrare, en fråga som TV förde in i flera av utfrågningarna. Reportrarna tog i dessa intervjuer också upp kommunplacering av flyktingar då kommuner ville säga nej, samt antal och koncentration av flyk- tingar och invandrare i , respektive i vissa bostadsområ- den. Svenskundervisning för invandrare berördes också samt reli- gionsfrihet för muslimer i . Diskriminering och rasism nämndes av ett par av partiledarna. Integration/segregation mer allmänt nämndes i slutdebatten. av 10 timmars TV-utfrågning och -debatt äg- nades ämnen som knöts till flyktingar eller invandrare detta valår. Att dessa fick detta innehåll berodde huvudsakligen på att reportrarna i utfrågningarna förde in frågor som handlade om invandrare i . I slutdebatten, där partiledarna själva initie- rade vad som skulle tas upp, ägnades åt så- dana ämnen och i Duellen mellan och berördes de inte alls. I alla valmanifest eller -plattformar nämndes frågor som koppla- des till invandrare eller flyktingar: integrationspolitik, arbetslös- het, samt arbetsmarknadsåtgärder och förändringar i arbetsrätten som specifikt tänktes vara bra för invandrare och svenskunder- visning för invandrare. Socialdemokraterna, , och nämnde i sina manifest eller motsvarande rasism, främlingsfientlighet eller diskriminering. , mil- jöpartiet och hade formuleringar om flyktingpolitik. Flyktingpolitiken hade tonat bort som en kontroversiell och omdiskuterad fråga. Intresset hade i högre grad vänts mot dem som redan invandrat. Men inte heller frågor som gällde dem var speciellt centrala i denna valrörelse, även om TV alltså valde att föra upp dem på agendan i några sammanhang. Att partiernas intresse var begränsat jämfört med de två föregående valrörelserna (och den 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna som skulle följa) visas av att inget av dem producerade specialpro- gram om dessa frågor under 1998.2 tog fram en speciell rapport om (Schengen – öppna gränser för knarket och höga murar mot flyktingar?, rapport nr 1 1998) där EUs politik gentemot asylsökande var ett viktigt tema, men huvudämnet för rapporten var inte flyktingpolitiken. producerade ett litet valmaterial om flyktingpolitiken och ett som kalla- des Flyktingar och invandrare. Socialdemokraterna tog fram ett blad om integration.3 Tre inlägg på var för- fattade av politiker och berörde frågor av intresse för studien. Det rörde sig om en debatt mellan personer som själva kallade sig in- vandrarpolitiker eller politiker med invandrarbakgrund och handlade om en enskild politikers, , kampanjstil. På ett par valaffischer fanns anknytning till dessa teman. Vänsterpar- tiet hade en textaffisch med det centrala valbudskapet 9 punkter för ett rättvisare . En av punkterna handlade om segrega- tion och integration, men vilka grupper det gällde framgick inte; en punkt behandlade asylrätt. hade en affisch med budskapet vill bygga ett nytt land och en bild av en mörk- och en ljushyad manshand som höll i varandra. Vanliga kategorier var fortfarande de som benämndes invandrare, flykting och asylsökande. Uttryck som människor med in- vandrarbakgrund, utomnordisk invandrare, anhöriginvandrare och de facto-flykting förekom också. liksom tidigare förekom att invandare och svenskar skiljdes åt som separata grupper: 2Eftersom det inte varit helt lätt att få fram material från de olika valrörelserna är det inte uteslutet att jag kan ha missat något program producerat men det påverkar inte slutsatsen att materialproduktionen kring dessa frågor från partierna detta valår var liten jämfört med tidigare och . 3Dessa blad från och socialdemokraterna har jag funnit i materiallistor men tyvärr inte lyckats få tag på, så de ingår inte i analysen som redovisas i kapitlet. 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna har inte invandrare samma möjligheter på arbetsmarknaden som infödda svenskar. I alltför stor utsträckning lever invandrare och svenskar isolerade från varandra. (Med omtanke om framtiden. 1998, s) användes uttrycket nya svenskar, uppenbarligen med samma referens som invandrare: – De som verkligen är drabbade av arbetslöshet i , det är ju faktiskt de nya svenskarna, invandrarna. (Reporter i Till svars 30/8 1998) Som framgår ovan användes uttrycken svensk och invandrare (och gammal respektive ny svensk) som fasta kate- gorinamn som skiljde mellan de förmenta grupperna, på samma sätt som i de föregående valrörelserna. Jag har inte funnit några distanserande beskrivningar i materialet . Då det handlade om skillnader sades de inte bero på hur olika grupper är eller beter sig. Den skillnad som man återkom till var den i arbetslöshet, då framför allt utomnordiska invandrare sa- des ha en hög sådan. I ett fall pekades invandrade somalier ut som en grupp med specifikt hög arbetslöshet, men ingen förklaring till detta förhållande erbjöds (Till svars 27/8 1998). I sammanhanget vill jag också återge delar av en dialog, nämligen den mellan reportern och i det inledningsvis cite- rade Till svars. Reporterns inledande fråga var mycket otydlig: Ja, , varför är det så tyst från sida i den här valrörelsen om invandrare och flyktingar? valde att besvara detta med att han reagerat mot hård- heten i hanteringen av flyktingärenden och mot att polisen varit flat i samband med en nazistisk demonstration. Reportern fortsatte genom att tala om den här frågan, som alltså tidigare bara precise- rats till att vara något som handlade om invandrare och flyk- tingar: – Men vad är din reaktion då, i tidigare valrörelser så har ju drivit den här frågan mycket hårt. har vi letat då i ert valmaterial och lyssnat på dina tal. Det här har försvunnit i stort sett, varför det? 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna valde att i svaret behandla den här frågan som om den gällde flyktinginvandring. Reportern fortsatte på samma oprecisa sätt: – Det är färre som kommer visserligen, men det här är ändå nåt som fortfarande väcker starka känslor i befolkningen, kring invandrare och flyktingar. Hur har det påverkat den här försiktigheten från er sida? svarade med att berätta att han nästan fick flyktingfientliga brev. Reportern fortsatta att tala om en fråga som man inte vinner så mycket väljare på. svarade att man nog aldrig sett det som en röstvinnarfråga och talade vidare om de liberala politikernas ansvar att bilda opinion mot de mörka krafterna. Efter detta övergick reportern till att fråga vad man skulle göra när invandrartäta kommuner inte ville ta emot fler flyktingar, om staten skulle bestämma var flyktingarna skulle få bo, samt vad man skulle göra för att undvika att få bostadsområden eller förorter där det i stort sett bara bor invandrare. Intressant för distanseringsaspekten är hur i denna dialog en spe- cifik fråga kunde urskiljas bara genom att den handlade om in- vandrare och flyktingar, det vill säga att det existerade en flyk- ting- och invandrarfråga. Partiledaren ifråga lyckades också, utan att be om preciseringar, urskilja fler olika teman som han kunde tala om. Detta tyder på att de personer man ansåg sig tala om fram- stod som en mycket speciell grupp. Det förefaller mig osannolikt att andra grupper som också omnämndes i valrörelsen skulle kun- nat diskuteras på detta sätt. Man talade till exempel om småföreta- gare och sammanhanget var då hur man skulle kunna förbättra de- ras möjligheter att driva företag. Det verkar inte troligt att detta hade kunnat göras till en småföretagarfråga på samma synbarli- gen enkla sätt. Reportern skulle sannolikt inte ha frågat varför det var så tyst från sida om småföretagare, utan i så fall preciserat frågan till att gälla småföretagarnas eller småföretagan- dets villkor. Valrörelsens diskurs om småföretagarnas villkor skulle troligen inte heller ha möjliggjort för partiledaren att fånga upp en rad skilda teman som kunde samlas under detta namn. Det är svårt att tänka sig reportern fråga om nåt som väcker starka känslor, kring småföretagare utan att precisera sig vidare. Att man skulle ha diskuterat svenskar på detta sätt är uteslutet. 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna Även om jämförelsevis lite sades om flyktingpolitiken denna valrö- relse kan noteras att inriktningen från den föregående valrörelsen, nämligen att det inte längre var generositetsperspektivet som man närmast automatiskt anslöt sig till i diskussionerna, gällde även . På några ställen i det centrala materialet kom man visserligen nära. , pressad på frågan varför i denna valrö- relse, till skillnad mot den föregående var så tysta om invandrare och flyktingar, svarade alltså: – att måste vara ett tolerant samhälle, ett generöst samhälle mot människor som flyr för sina liv. I sitt valmanifest argumenterade dock inte längre för en generös flyktingpolitik. I stället uttryckte man det som att männi- skor som flyr måste få hjälp och att kan bli en tillflykt för några av dem. Också nämnde i TV-intervjun, som svar på re- porterns fråga vad han ville säga till dem som tyckte att har för många invandrare och flyktingar, att han tyckte att skulle vara ett generöst och öppet land. var det enda parti som i sitt övriga material möjligen verkade utgå från ett generositetsperspektiv, åtminstone i vissa resonemang: Vi har råd att vara generösa, när alternativet är att skicka tillbaks folk till tortyr och förföljelse. (Så här tycker vi – en argumentationssamling för valarbetare, mp) Trots dessa enstaka omnämnanden av generositet uppfattar jag att tankeschemat en generös flyktingpolitik försvunnit från diskursen. Jag har alltså inte ens funnit uttrycket generös flyktingpolitik, som ju var mycket frekvent tidigare. kom nära en argu- mentation mot den generösa flyktingpolitiken uppfattad som nå- got borde ägna sig åt. uttryckte, såsom antyd- des , att flyktingpolitik inte borde vara mer generös än vad den redan var; man hade varit generös men måste andra länder ta ansvar: –Min fråga är då om , hur ska vi i bli mer generösa i flyktingpolitiken? –Neej, att vi ska arbeta för att EU för en gemensam flyktingpolitik som är generösare . Sen vill jag också att vi ska ha ett fördel- ningssystem, jag var ju med när vi fattade beslutet om bosnienflyk- tingar, 80 000 personer som vi gav en 1998: Problemet med de arbetslösa invandrarna –Men om jag förstår er rätt, det är alltså inte vi i som ska bli generösare. Varför inte det då? –Jo då. Jag tycker att vi är generösa. tror jag inte, det är svårt att bedöma detta så där alldeles akademiskt tror jag. I Bosnien-läget, så fattade jag det generösaste beslut vi nånsin har fattat. Jag blev mycket kritiserad för det, också ibland inom mitt parti, det ska jag säga, av för att ta ett konkret exempel. Jag står för det beslutet. Det var det generösaste flyktingbeslut som jag tror något europeiskt land har fattat, det var mycket dyrt, det var kostsamt, det var svårt, men det var rätt. Men om detta inträffar igen.