sou · GUB321 · 2007-01-01 00:00:00 — Projekten ger sysselsättning åt sysslolösa invandrare och leder för- hoppningsvis till riktiga arbeten för invandrare som annars har svårt att erhålla vanliga arbeten. Bilden som frammanas i denna typ av artiklar är: invandrare som grupp ligger samhället till last och är i behov av hjälp. Den andra typen kan vi benämna den segregerade invandraren. Här fokuseras allmännyttans problematiska bostads- områden och en vanlig, mer eller mindre explicit, vinkel på artik- larna är beskrivningen av invandrare som en del av och orsak till områdenas problem. Bilden som tecknas är att invandrare, sociala problem, arbetslöshet och boende går hand i hand. Invandrare som kollektiv blir i medierna ett segregerat kollektiv, en delvis missvi- sande bild av faktiska förhållanden i . Denna relativt ytliga betraktelse över vad som poängteras och vad som undertrycks i mediernas rapportering kan enbart på ett enkelt plan säga något om lokalpressens representation av invand- rare. Flera aspekter kring mediers roll i skapandet av invandrarbil- den och på vilka sätt det kan ske kommer vi ägna oss åt härnäst. Vi återkommer till spörsmålet om mediers konstruktion av invandrar- bilden i slutet av kapitlet, men först skall vi mer ingående penetrera olika sätt att forma bilden av invandrare och indirekt svenskars självbild i relation till dem som representeras som främmande och avvikande. Invandrarbilden och lokalpolitiska policyfrågor I den kvalitativa innehållsanalysen är utgångspunkten tolkning av text i artiklar som handlar om fyra olika lokala policyområden. Den teoretiska utgångspunkten är att medier överlag skapar och repro- ducerar förenklande och stereotypa bilder som på ett eller annat sätt bidrar till att forma uppfattningar och åsikter om invandrare (och indirekt svenskar), från att oreflekterat använda vissa utpe- kande uttryck till mer eller mindre avsiktligt deltagande i den rasis- tiska diskursen. Processen mellan bildskapandet och hur motta- garna anpassar sina uppfattningar och åsikter därefter går vi inte närmare in på. Analysen syftar inte till att bringa klarhet i den. Vi får anta att det finns en korrespondens mellan bildskapande och åsiktspåverkan. I analysen kommer vi således att söka efter ett antal, närmare be- stämt fem, olika aspekter i mediers framställning som formar bil- den av invandrare. En sammantagen analys ger möjligtvis en upp- Husbondens röst i etnifierad lokalpress fattning om hur texten kan tänkas påverka läsaren (jfr Altheide 1996; van Dijk 1991; 1999; 2000) och en förståelse för den strukturella diskrimineringens reproduk- tionsmekanismer. Två spegelartiklar per policyområde, inalles åtta artiklar, har granskats. Med spegelartikel menas att både NA och ÖK publicerat varsin artikel om samma händelse eller företeelse. Varje policyområde inleds med en kort redogörelse för innehållet i artiklarna. Därefter granskas artiklarna utifrån nämnda aspekter i figuren. Figur 5.2 Mediers sätt att forma bilden av invandrare - Oreflekterat användande av vissa termer och uttryck - Kontrasterar Vi och Dom - Passivt stödjande till officiell politisk retorik och expertis Källa: Figuren är en modifierad variant av Khakee & : 17. De fem aspekter i mediers framställning av invandrare som används i analysen är: oreflekterad användning av ord och uttryck som kan skapa och förstärka negativa uppfattningar om invandrare invandrare framställs i kontrasterande termer där invandrares situation och handlingar ställs mot motsvarande för majori- tetsbefolkningen och kontrasten blir mellan det säkra, be- kanta och det främmande, osäkra kulturella förklaringar används i konstruktionen av dom eller de andra i medier. Invandrares situation och aktiviteter be- skrivs ofta som något främmande, tillhörande en annan kul- tursfär som med nödvändighet är bunden att skapa konflikter (1998) Husbondens röst i etnifierad lokalpress medier skapar stereotyper. Termer som flyktingar, utlänningar och avvikare blandas samman i nyhetsbevakningen. Stereoty- perna används ofta för att förstora problemen (1998) medier beskriver okritiskt dominanta politiska åsikter, bl.a. genom att enbart låta inflytelserika personer komma till tals och definiera problem och lösningar, och blir då passivt stöd- jande till den förda politiken som legitimeras. Möjligheten för invandrare att uttala sig och definiera sina egna positioner sker sällan (Löwander 1997). Med rubrikerna Örebromodell ska ge flyktingar jobb (NA) och Örebromodell för invandrare (ÖK) presenterar de båda tidning- arna ett kommunalt projektförslag den 14 respektive . Inledningsvis får vi reda på att 135 invandrare och flyktingar skall [] slussas ut i arbetslivet (NA) eller får arbete (ÖK) genom den tidigare beprövade Örebromodellen som handlar om utbildning varvad med praktik. Kostnaden beräknas uppgå till , varav 3,8 miljoner är kommunens bidrag. Tid- ningarna prioriterar att lyfta fram kostnadsfrågan för projektet. Omkring 500 av totalt sett 2 000 öppet arbetslösa är flyktingar i , skriver NA. I NA: s artikel, men ej i ÖK: s, följer en närmare beskrivning av projektet. Här sägs att 50 av de 135 platserna skall sortera under Örebromodellen. Det står dock ingenting om de resterande plat- serna och varför dessa inte ingår i modellen. En stor del av den ut- bildning som föreslås handlar om hemtjänst- och barnomsorgsut- bildning. Utbildningarna riktar sig i huvudsak mot anställningar inom den offentliga sektorn. Ändå framhålls i artikeln målsätt- ningen att näringslivets attityd skall ändras så att fördelningen mellan offentliga sektorn och den privata arbetsmarknaden skall bli mera jämt fördelad. Vidare bygger båda tidningarnas artiklar på två intervjuer. Ett och samma kommunalråd finns med i båda artiklarna, medan NA intervjuar länsarbetsnämndens direktör och ÖK chefen för ar- betsförmedlingen i . Kommunalrådet vänder på frågan om kostnaden för projektet i NA: s artikel genom att säga det är bara en bråkdel av vad det skulle ha kostat av kommunala medel med dessa flyktingar overksamma och passiva i samhället. Husbondens röst i etnifierad lokalpress rande kommentar till kostnadsfrågan i ÖK säger kommunalrådet att [p]å sikt kostar det oss dock mindre pengar eftersom vi på det här sättet behöver betala ut mindre social- och bostadsbidrag. Det finns uppenbara risker att livet i deras nya hemland blir pas- sivt och det ökar risken för invandrarfientlighet. direktör menar att syftet med försökspro- jektet bl.a. är att visa näringslivet att det bland invandrar- och flyktinggrupperna finns gott om människor som kan vara med och ta jobb på arbetsmarknaden. I artikeln framkommer i anslutning till detta att det privata näringslivet i mycket liten utsträckning varit intresserade av arbetssökande utländska medborgare. I ÖK: s artikel uttalar sig chefen för arbetsförmedlingen på liknade sätt: Vi hoppas att det här projektet ska öka intresset från när- ingslivet att anställa flyktingar och invandrare som trots en bra kompetens ofta har svårt att få jobb. Det förekommer i båda artiklarna en oreflekterad användning av ord som kan skapa eller förstärka negativa uppfattningar om in- vandrare. Exempel på detta är beskrivningen av invandrare och flyktingar som passiva och overksamma. Med ordval som får arbete och med hjälp av befästs bilden av invandrare som inaktiva offer som behöver någon som ordnar arbete för dem, eftersom de inte klarar det själva. Det talas i båda artiklarna om invandrare, flyktingar och utländska medborgare, men inte vad som avses med orden. Genom denna språkliga konvention skapas också kontrasterande termer där svenskar indirekt uppträder som motsatsen till invand- rare och flyktingar, ett vi och dom. Även arbetslösa svenskar kostar pengar för samhället, men det uttalas aldrig något generellt om ar- betslöshet. Kostnaden för arbetslösheten läggs på invandrare och flyktingar. Några kulturella förklaringar presenteras inte explicit i artiklarna. Däremot tycks det finnas en skillnad mellan offentliga och privata arbetsgivares syn på att anställa invandrare, flyktingar eller utländska medborgare. Ingen av tidningarna undersöker varför det förhåller sig så. En stereotyp framträder när tidningarna refere- rar kommunalrådets motivering om att förhindra overksamhet och passivitet. Genom detta späds en fördom på: invandrare har en benägenhet att hemfalla åt lathet och ett i allmänhet tärande bete- ende. Det finns dock vissa nyanserande drag i artiklarna då de andra två intervjuade personerna nämner att invandrare och flyktingar ofta har utbildning och kompetens av mycket hög klass. Husbondens röst i etnifierad lokalpress Slutligen kan tidningarna sägas passivt stödja förslaget på olika sätt och därmed bidra till en legitimering av det. Ett sätt är att ar- tiklarna i största allmänhet är okritiska. En mängd frågor uppstår som saknar ett tillfredsställande svar. Vad innebär Örebromodel- len? Kommer modellen att fungera och har den gjort det tidigare? Vilka invandrare och flyktingar skall medverka i projektet? Hur skall näringslivets attityd ändras? Det hela ger intrycket av att det bara finns en modell och att alternativa lösningar saknas. Ett annat sätt är tidningarnas benägenhet att enbart intervjua eliten. Ingen invandrare ur den grupp som kommer ifråga för åtgärden blir inter- vjuad. skriver NA om ett nytt socialdemo- kratiskt förslag för förnyelse av vissa bostadsområden i kommu- nen. Artikelrubriken är : Hyresgästerna sköter själva sina områden och handlar i visionära ordalag om hur pro- blematiska bostadsområden skall bli bra områden . ÖK: s motsvarande artikel är mer modest i rubriksättningen: Inflytande för hyresgäst. I ÖK: s artikel finns en intervju med det ansvariga kommunalrådet, medan NA: s artikel saknar intervjuer och verkar, till skillnad från ÖK: s, vara baserad på ett pressmeddelande eller dylikt. Upplägget skiljer sig något mellan artiklarna. NA lägger mer tonvikt på de bakomliggande problemfaktorerna, medan ÖK kon- centrerar sig på det kommande implementeringsarbetet. Båda artiklarna låter oss förstå att det föreligger en ojämn befolkningsfördelning i kommun. Det hela framställs som underförstått genom att man skriver om framtiden. I Varberga, Vivalla och Brickebacken med flera områden bor männi- skor med varierande inkomster, utbildning, ålder och nationell här- komst. Borta är de segregerade områden som enekligen [sic!] ÖK skriver följande i sin ingress: ska fördelningen av gamla och unga, svenska [sic!] och in- vandrare, människor med sociala problem och olika inkomster vara jämnare i bostadsområden. Åtminstone mätbart jämnare. Husbondens röst i etnifierad lokalpress I båda tidningarna berättas därefter kort om beslutsprocessen hit- tills rörande det socialdemokratiska förslaget. ÖK skriver vidare att förslaget skall leda till att befolkningsminskningen i Vivalla, Var- berga och Brickebacken stoppas, att Stiftelsen () decentraliseras och att 75–125 lokala självförvaltningsen- heter skapas. Hyresgästerna bestämmer själva om man skall sköta planteringar och snöröjning eller om Stiftelsen skall utföra arbetet och därmed påverka hyresnivån. NA berättar att arbetet skall inriktas på att aktivera de boende, att få dem intresserade av att ta ansvar för sitt område och öka trivseln och hålla kostnaderna nere. Detta skall göras för att möta de stora bo- stadsområdenas problem. Många lämnar de stora bostadsområdena. Det kostar stora pengar för både Stiftelsen och kommunen. Åldersfördel- ningen är ojämn i flera områden, människor med social [sic!] problem är koncentrerade till få områden och liksom finns [sic!] merparten av invandrarna i ett fåtal bostadsområden. Vi kan i artiklarna om boende se oreflekterad användning av ordet invandrare. Det ges ingen förklaring till vilka dessa är utan använd- ningen tycks ske slentrianmässigt. Dessutom anges att områdena kostar stora pengar, utan att ge läsarna en bild av hur mycket det rör sig om i reda kronor. Invandrare, merparten utan att säga hur många det rör sig om, som specificerad problemgrupp kostar pengar och ges tillsammans med andra boende del i en ekonomisk skuld genom att de bidrar till kostnader för Stiftelsen och kommu- nen. I artiklarna tecknas bilder i kontrasterande termer. Vi kan i båda artiklarna se kopplingen mellan invandrare och begreppet segrega- tion. Man nämner inte att vissa andra områden domineras av per- soner med svenskt ursprung, höga inkomster och hög utbildning som segregerade. Det är människor boende i ett fåtal områden som är segregerade, däribland invandrare. Därmed uppstår ett förhål- lande där svenskar inte är segregerade medan invandrare är det. Några kulturella förklaringar till områdenas problem finns inte ex- plicit, även om det framställs underförstått att invandrare, oavsett etnisk bakgrund, verkar vilja bo tillsammans. Artiklarna bidrar till att odla stereotyper. Invandrarna som bor i dessa segregerade områden sammankopplas med andra karaktäris- tika. Detta framkommer endast implicit genom att förslaget som diskuteras i artiklarna handlar om att aktivera de boende och få Husbondens röst i etnifierad lokalpress Det betyder att det är precis motsatsen som beskrivs av de boende i områdena. De är passiva och behöver därför aktiveras, de är ointresserade och därmed behöver man väcka deras intresse. Invandrare som konstruerad kategori passar in i detta mönster. Bilden som skapas när invandrare länkas till segregation läses som att det är invandrarna i sig som är problemet. Invandrare framställs som ett dem som bor alldeles för tätt. Slutligen kan vi konstatera att tidningarna återigen passivt stödjer förslaget genom en okritisk rapportering. Båda artiklarna väcker mer frågor än de ger svar. Hur skall det genomföras? Hur väcker man de boendes intresse? Hur mycket inflytande får de boende? Kommer förslaget förändra något över huvud taget? Inte heller i detta fall görs några intervjuer med dem som berörs av förslaget, bl.a. invandrare, vilket kan tyckas vara egendomligt då invandrare utpekas som en del av problembilden. Artiklarna förmedlar bara elitens sätt att se på frågan. Svensk skola och muslimsk friskola rapporterar NA En muslimsk friskola till i Öre- bro? har fått ytterligare en ansökan. I ingressen sum- meras tre centrala delar: 1) att [ä]nnu en muslimsk stiftelse har sökt tillstånd att få starta en friskola, 2) att s-politikerna vill fortfarande inte ha några religiösa skolor i kommunen och 3) att politikerna har större möjlighet att stoppa skolan. ÖK rubricerar , med likartat upplägg på ingressen, sin artikel Ny islamisk friskola – den får också nobben. Det intervju- ade socialdemokratiska kommunalrådet är måttligt förtjust [] men jag vet redan vad vi kommer att svara när verket ber oss om yttrande: Nej!. NA: s artikel är ensidig. Läsarna får bara ta del av kommunalrå- dets syn på frågan om den eventuella friskolan. Efter ingressen konstateras att den nuvarande ansökan är knapphändig. Sedan nämns att en annan islamisk stiftelse redan fått tillstånd att starta en skola och att den socialdemokratiska ledningen försökt stoppa den men det brydde sig inte om. Socialdemokraterna har inte ändrat uppfattning i frågan och kommunalrådet säger: Egentligen är vi inte så mycket emot friskolor, men vi är väldigt mycket för grannskapsskolor. De fungerar som smältdegel där svenskar, invandrare och flyktingar träffas och lär känna varandra. Husbondens röst i etnifierad lokalpress Kommunalrådet säger att friskolor fungerar omvänt, speciellt reli- giösa friskolor, där elever med bara en och samma bakgrund träffas. Han tror att det leder till ökad segregering i samhället. Jag ser däremot helt annorlunda på friskolorna i Tysslinge och Frid- hem, som är ett uttryck för föräldraopinion, säger kommunalrå- det. Även i ÖK: s artikel får enbart kommunalrådet komma till tals. Vi får inledningsvis reda på att ansökan om friskola motiveras med att man fått många förfrågningar [] från föräldrar som till och med är beredda att flytta för att låta sina barn gå i islamisk skola. Kommunalrådet poängterar att chanserna ökat att stoppa etable- ringen den här gången eftersom måste ta hänsyn till kommunernas ekonomi. Förra gången stoppades kom- muns överklagande i domstolen då det konstaterades att kommu- nen inte var part i målet. Kommunalrådet har svårt att dölja sin upprördhet över detta [sic!] domstolens tidigare resonemang. Vi- dare menar han att [v]i får brev från med klagomål på vår [kommunens] skola. släpper man loss såna här extra- vaganta grejor, som bevisligen kostar pengar som måste tas från övrig skolverksamhet. NA berättar att en ytterligare inskränkning i den skolans chanser att lyckas är av indirekt slag. Det Islamiska kommer att starta eftermiddagsverksamhet för muslimska barn. Det finns många muslimska föräldrar som vill att deras barn skall gå i svenska skolor men ändå ha möjlighet att gå där deras speciella behov kan mötas. Kommunalrådet tror därför att behovet av mus- limska friskolor minskar när verksamheten, som bl.a. kommer att innehålla svenskundervisning parallellt med att eleverna fortsätter att gå i den svenska skolan, sätter igång. Jämfört med tidigare artiklar är dessa mer konfliktbetonade. Tidningarna låter läsaren veta att det inte råder konsensus i denna fråga. Det kan vi se i mängden av oreflekterad användning av ord. Båda artiklarna ger redan i rubrikerna och ingresserna intrycket av att formligen svämmas över av muslimska friskolor genom uttryckssätt som En till, ytterligare en ansökan, den får också nobben, och Ännu en och att det finns ett uttalat mot- stånd. Framställningen i kontrasterande termer mellan vi och dom är tydlig. Här framställs detta genom att tala om det normala kontra det avvikande. Exempel på denna gränsdragning är vår skola, vi vill inte ha någon muslimsk friskola, extravaganta grejor, Husbondens röst i etnifierad lokalpress svenska skolor, Däremot klagar de på hur våra skolor uppfyller deras behov, vanliga klasser, och svenska skolan. I båda artiklarna kan vi finna spår av kulturella förklaringar i be- tydelsen hot mot svensk identitet, bl.a. genom att läsa mellan raderna när den muslimska skolan ställs mot andra former av friskolor. Friskolor med en i huvudsak svensk prägel, Tysslinge och , är godkända då de tillkommer som ett uttryck för för- äldraopinion. Att den muslimska ansökan baseras på önskemål från en muslimsk föräldraopinion är tydligen inte i sin ordning. Dessutom tycks muslimska friskolor bidra till segregation, men inte svenska friskolor. Vad gäller stereotyper är dessa inte så fram- trädande men finns i bakgrunden i diskussionen: den segregerade invandraren (en figur som segregerar sig från det svenska samhäl- let) och den tärande invandraren (extravaganta friskolor kostar pengar). Slutligen kan vi se flera exempel på passivt stödjande. Precis som tidigare låter tidningarna bara eliten komma till tals genom ett soci- aldemokratiskt kommunalråd, vars åsikter inte heller överens- stämmer med de borgerliga partiernas uppfattningar om friskolee- tableringar. Någon representant för friskolan ifråga intervjuas inte för att nyansera framställningen. Vidare har båda artiklarna som vinkel att en muslimsk skola innebär problem för kommunen. Det illustreras med uttryck som het potatis, åderlåter kommunens budget, en ökad åtskillnad i samhället, hoppas kunna stoppa tillståndet, och stoppa skolan. Det görs ingen ansats till att spegla eventuella positiva aspekter med en muslimsk friskoleetable- ring. Genom en ensidig framställning produceras bilden av att det bara finns en åsikt. Ensidigheten befäster den svenska överhöghe- ten och legitimerar den dominerande åskådningen. När kulturen måste stävjas Med rubriken nära att starta upplopp berättar ÖK sönda- gen , följt av underrubriken – stor polisstyrka kallad till kyrkobråk, om en dramatisk händelse i Öre- bro. Den syriansk-ortodoxa församlingen fick besök av biskop . Bråket beror, enligt ÖK, på att två falanger inom försam- lingen, den ena för biskopen, den andra emot, drabbade samman. urartade det hela i tumult och slagsmål. I detta jättebråk skadades fyra lindrigt, varav en var helt nedblodad i Husbondens röst i etnifierad lokalpress Den ambulanspersonal som fanns på plats behövde dock inte göra så stora insatser. Vidare förtäljer artikeln att ett 20- tal poliser kallades till i för att avstyra ett våldsamt upplopp. Utanför kyrkan hade många människor samlats för att följa dramat och stämningen där var mycket hetsk [sic!] Polisens närvaro hindrade falangerna att komma i närheten av varandra. En präst från inkal- lades som medlare och förhandlingar pågick i kyrkan. Artikeln avslutas med: Enligt uppgift är det här inte första gången det uppstår bråk mellan de olika falangerna i syrianska för- samlingen. NA har dagen därpå rubriken fick avstyra kyrkotu- mult. Ingressen förtäljer att församlingen i är på väg att splittras. Utlösande faktor till splittringen sägs vara det tumult som inträffade när den nye biskopen kom på besök. Detta fick käns- lorna i svallning. I övrigt inleds NA: s artikel med att fyra perso- ner skadades lindrigt, att 20 poliser tillkallades för att avstyra yt- terligare tumult och att stämningen var mycket hotfull utanför kyrkan där 200–300 församlingsbor hade samlats för att följa dramat. Polisens insatschef säger att det rörde sig om en minoritet som var helt emot den nya biskopens besök. Tillsam- mans med insatschefen blev prästen i medlare mellan de olika falangerna. Vi får också reda på att bråket fortsatte då samma minoritet försökte hindra biskopen att förrätta gudstjänst. Polisen fick ånyo rycka ut, nu med 25 man. Insatschefen uttalar sig: Vi fick skärpa tonen i förhandlingen [] Jag gjorde klart för alla parter att gudstjänsten skulle genomföras till varje pris. Om inte biskopen släpptes fram till kyrkan hotade jag med att ta hit våra polishundar. Den protesterande falangen lämnade platsen utanför kyrkan och gudstjänsten kunde sedermera genomföras utan problem. I NA: s artikel finns också en intervju med ordföranden för den syrisk-ortodoxa församlingen. Hans första ord är Jag skäms på församlingens vägnar. Han fortsätter: av våra 2 000 medlemmar respekterar vilka spelregler som gäller, även om alla förstås innerst inne har egna och i bland avvikande åsikter. Vidare får vi av ordföranden reda på att det rör sig om två små grupper som är för respektive emot den nye biskopen. De divergerande åsikterna mellan de två grupperna inom församlingen gör att den troligen kommer att splittras i två delar, menar ordföranden. Detta har hänt i . Han ser dock att detta innebär ett problem Husbondens röst i etnifierad lokalpress Vilken av grupperna skall bli tvungen att bygga en ny kyrka? Alla har ju bidragit till byggandet av och alla har således lika stor rätt till den. Artiklarnas narrativa framställning skiljer sig åt. ÖK betonar polisen och representant som ordningsskapare, medan NA, utan att förminska polisens betydelse, låter en repre- sentant för församlingen komma till tals för att ge en bredare för- ståelse av det som har hänt. Båda artiklarna ackompanjeras av bilder som illustrerar olika stämningar och symboler. ÖK: s bild förestäl- ler en ödslig parkering med kyrkan långt i bakgrunden. Framför kyrkan kan man skymta ett litet antal människor formerade i tre små grupper och bilden ger ett händelsefattigt intryck. I förgrun- den ser vi frontpartiet av en bil med POLIS textat på motorhuven. Här har ordningen återställts, vilket också bildtexten säger. Svensk auktoritet över etniskt kulturuttryck kan inte tydligare illustreras. NA: s bild är mer dramatisk. Här ser vi en stor skara människor stående på trottoaren utanför kyrkan och tittar på en polisbil och en ambulans som står parkerade på gatan. Både människorna och bilarna är bildens centrala objekt. Bland åskådarna, som i huvudsak verkar vara syrianer, finns alla åldrar representerade. En polisman är vänd bortåt, tittar åt ett annat håll. Bilden signalerar rörelse. Något sker, något som bara åskådarna på bilden kan skymta.