sou · GUB319 · 2007-01-01 00:00:00 — Under det senaste årtusen- det har det uppstått tydliga dialektklyvningar inom samiskan och språket delas upp i tre huvuddialekter: östsamiska, centralsamiska och sydsamiska. 6 (2003) s 4 Samiska – ett gammalt språk rikt på variation Samiska språkområden (2005) Inom dessa huvuddialekter finns flera olika dialekter eller varieteter.7 1.Tersamiska (bl.a. akkalasamiska) 7.Pitesamiska (eller Arjeplogssamiska) 7 Ájtte: Samerna – Solens och Vindens folk (1993) s 48 Samiska – ett gammalt språk rikt på variation I talas central- och sydsamiska varieteter. Gränserna för de samiska språkområdena sammanfaller inte med nationsgränserna och gränserna mellan de olika varieteterna är inte skarpa utan för- ändras gradvis. Samerna i Nordskandinavien blev språkligt upp- splittrade för att de var nomader och vandrade längs älvdalarna och sjösystemen med sina renar. Skillnaden i ordförråd och grammatik är stor mellan de olika va- rieteterna. Det kan vara svårt att förstå varandra mellan de olika samiska dialektområdena. Skillnaderna mellan sydsamiska och nordsamiska kan liknas med svenska och färöiska. I gränsområdet mellan två dialekter förstår man ofta varandra. Själva språkförhållandena har stor betydelse för språkbytespro- cessen och möjligheterna att vända den. Språkforskare har kom- menterat det på följande sätt: Dialektsplittringen inom det samiska området är ett av de stora pro- blemen när det gäller språkbevarande. Eftersom skillnaderna mellan de olika varieteterna är omfattande, är det inte möjligt att använda samma skriftspråk, och därmed måste de resurser som används för språkstan- dardisering, språkmodernisering, publikationer etc. splittras. Dialekt- skillnaderna markerar också skilda gruppidentiteter. Detta innebär att talarna inom respektive dialekt i många fall i första hand är lojala mot sin egen varietet [D]en samiska dialektsplittringen är en negativ faktor i strävandena mot språkbevarande. Det är uppenbart att de olika samiska varieteterna har helt olika förutsättningar för bevarande.8 Eftersom Sápmi är uppdelat på flera stater råder det även olika för- hållanden och förutsättningar för att bevara språket i respektive stat. Samiskan talas framför allt inom Sápmi och närområdet till Sápmi. Det samiska språket kan inte stärkas genom att det till- kommer ett antal nya individer eller potentiella förstaspråkstalare utifrån. Eventuella nya förstaspråkstalare måste genereras från den egna gruppen. Det samiska folket kan därmed inte få draghjälp utifrån. Det finns inga säkra statistiska uppgifter på antalet personer som talar samiska. Antalet samisktalande inom hela Sápmi upp- skattas till ca 20 000, men även denna siffra är osäker.9 Samiska 8Hyltenstam (1999) s 71 9Uppgifter från , , 2005 Samiska – ett gammalt språk rikt på variation språkrådet har uppskattat antalet talare av samiska till 25 000. Med talare avses personer som kan följa med i ett samtal på samiska. Av dessa samisktalande tror man att cirka hälften kan läsa, skriva och tala samiska.10 I förs ingen statistik på befolkningens språktillhörighet eller någon annan form av språklig registrering. Det går således inte att ange vare sig antalet samer eller antalet sa- misktalande i Sverige.11 Nordsamiska är den varietet som har den största spridningen, både inom det nordiska området och inom . Uppskattnings- vis 16 000–18 000 personer i hela det samiska området talar nord- samiska, varav cirka 9 000–10 000 personer i , cirka 5 000– 6 000 personer i och cirka 2 000 personer i . Det innebär att 80–av dem som talar samiska talar nordsa- miska. Nordsamiskan kan indelas i sjösamiska, som talas i kustområdet i , finnmarkssamiska som talas i i och an- gränsande områden i , bl.a. Utsjoki/Ohcejohka samt torne- samiska som talas norr om /Jiellevárri i och an- gränsande områden i och . På orter som Kautokeino/Gouvdageaidnu och Karasjok /Kárášjohka i norra finns språkliga miljöer där nordsamiska är det dominerande språket. Nordsamiskan har även fått spridning i lulesamiska och sydsamiska miljöer genom att nordsamer tvångs- förflyttades till framför allt . Dessa befolkningsförflyttningar har således påverkat den språkliga kartan. Stora delar av det nordsamiska området ingår i det svenska för- valtningsområdet för samiska. I /finns svenska Same- tingets huvudkontor och i /Jåhkkåmåhkke finns flera samiska institutioner, bl.a. Sameskolstyrelsen, Samernas utbild- ningscentrum, lokalkontor för , och Samernas arkiv och bibliotek. Även på norsk sida omfattas det nordsamiska området av det särskilda förvaltningsområdet för samiska (Karasjok, Kautokeino, Nesseby/Unjarga, Porsanger/Porsáŋgu, /Deatnu och 10Norska St. meld. 34 2001–2002 11De enda tillgängliga uppgifterna är mycket gamla. I anslutning till folkräkning undersöktes hur många personer i som använde samiska språket som hemspråk i familjen eller föräldrahemmet. Totalt angavs då 4 100 personer ha samiska som språk i föräldrahemmet. SOU 1975:99 s 37 Samiska – ett gammalt språk rikt på variation /Gaivuotna kommuner).12 Det innebär att nordsamiskan stärks genom att språket har officiell status i det traditionella nord- samiska området. Samiska är även ett av landets två officiella språk i , vilket stärker samiskans ställning.13 I norska Sameloven an- ges att samiska och norska är likvärdiga språk. I har man också inrättat ett motsvarighet till samiskt förvaltningsområde sammanfallande med det s.k. hembygdsområ- det, som omfattar Enontekis/Eanodat, Enare/Anár, Utsjoki och Sodankylä/Soađegilli kommuner. I talar nordsamiska, och enaresamiska och skoltsamiska talas av var. Lulesamiska talas i , /Árjeplouvve och Gäll- vare och kring Tysfjord/Divtasvuodna i . Lulesamiska och nordsamiska är nära besläktade och talarna kan förstå varandra ganska bra. I områden där nord- och lulesamiska möts flyter språ- ken samman och det går inte att dra en skarp gräns. Det saknas säkra uppgifter om antalet talare av lulesamiska, men antalet talare har uppskattats till ca 800 talare i . Det lulesa- miska området ingår i det samiska förvaltningsområdet i , vilket stärker lulesamiskans ställning i samhället. På norsk sida på- går arbete för att Tysfjord skall bli en del av det samiska förvalt- ningsområdet.14 På norsk sida uppskattas antalet lulesamer till ca 2 000 och av dessa brukar ca 600 språket aktivt. Enligt norska är lu- lesamiskan ofta ett språk som används endast i hemmet. Språket används i mycket liten omfattning i offentliga sammanhang. Pres- sen från majoritetsspråket är stark. Eftersom lulesamiskan ännu inte utvecklat så mycket terminologi som dagens samhälle kräver, är det ofta lättare för de unga att använda norska istället, enligt Sa- metinget. Norska uppger att lulesamiskan har stärkts genom att mediautbudet på lulesamiska ökat. Sändningstiden bör dock utökas ytterligare. Genom etablering av flera samiskspråkiga institutioner i Tysfjord har det samiska samfundet blivit mer syn- ligt och samiska används i flera situationer. I Tysfjord finns bl.a. Árran lulesamiskt center, vars uppgift är att stärka och utveckla 12Council of Europe: Application of the Charter in , 3 Sept 2003, ECRML (2003) 13Samiskan är således inte ett minoritetsspråk i . Däremot har i ratificeringen av minoritetsspråkskonvention angett att det samiska språket skall ges skydd under konventionens del II och del III. 14Norways Third Periodical Report to , 2 2005, MIN- LANG/PR (2005) 3 s 11 Samiska – ett gammalt språk rikt på variation lulesamisk kultur, språk och samhällsliv. I verksamheten ingår bl.a. kunskapsförmedling på olika utbildningsnivåer och olika utbild- ningsområden. En viktig del är distansundervisning i lulesamiska. Enligt norska tappar lulesamiskan mark till majori- tetsspråket, bl.a. för att antalet lulesamiska språkanvändare minskar och för att det alltjämt finns få lulesamiska språkarenor. Språksitu- ationen är kritisk och kraftansträngningar krävs för att revitalisera lulesamiskan, annars kommer språket sannolikt att dö. Revitalise- ringen försvåras av bristen på lärare och andra med språkkompe- tens inom forskning, läromedelsproduktion, media och litteratur. Detta försvårar arbetet inom förskolan och skolan. Det behövs kompetenshöjande åtgärder för lulesamiskan i hela det lulesamiska området. Norska uppmanar därför myndigheterna att möjliggöra att alla som vill studera lulesamiska på en högre nivå skall ges möjlighet till det genom öronmärkta medel inom det or- dinarie utbildningsväsendet. En viktig del av revitaliseringsarbetet är kontinuerligt återkommande utbildningar för alla som vill lära sig lulesamiska på olika nivåer. På norsk sida har man goda erfaren- heter från samisk förskoleverksamhet och barn i sådan verksamhet har blivit tvåspråkiga.15 har påpekat att och har goda förutsättningar för att gemensamt främja lulesamiskan genom samarbete.16 Pitesamiska eller arjeplogssamiska är en centralsamisk varietet som traditionellt talas och har talats i Arjeplogsområdet. Varieteten har mycket få talare kvar. Sydsamiska förekommer på båda sidor om den svensk-norska gränsen från i norr till /Iejra och Röros i sö- der. Det sydsamiska området på svenska sidan omfattar Väster- botten, , delar av och . Sydsamiskan kan delas in i tre varieteter: umesamiskan, en mellangrupp och en sydlig grupp som ofta kallas rörossamiska. har konstaterat att sydsamiskan är mycket hotad och att språket riskerar att dö om främjandeåtgärder inte vidtas. har efterlyst svensk-norskt samarbete för att förbättra situationen för sydsamiska, eftersom språkgränserna 15Norska till : 032/04: Europeisk pakt om regions- eller minoritetsspråk – rapport, se även Third Periodical Report to , 2 2005, MIN-LANG/PR (2005) 3 s 11 16Council of Europe: Application of the Charter in , 3 Sept. 2003, ECRML (2003) Samiska – ett gammalt språk rikt på variation korsar nationsgränserna.17 ligger det sydsamiska området utanför förvaltningsområdena för samiska både på svensk och på norsk sida. I har Snåsa/Snåese kommun ansökt om att få bli en del av det norska förvaltningsområdet för samiska och denna fråga är under beredning.18 Samernas förhistoria är i många avseenden fortfarande oklar, lik- som samernas äldre språkhistoria. har det förts fram hypoteser om att i varje fall sydsamiskan har en annorlunda historia än övriga samiska språk.19 Som stöd för en sådan hypotes anförs att sydsamiskan skiljer sig väsentligt från övriga samiska språk ifråga om ordförråd och grammatik. Sydsamiskan är för öv- rigt det enda samiska språk som saknar stadieväxling, vilket både finska och övriga samiska dialekter har.20 Antalet sydsamer uppskattas uppgå till drygt 2 000 personer på både norsk och svensk sida, varav ca 1 000 bor på svenska sidan, utspridda på ett ganska stort område. Ungefär 600–800 personer i och talar fortfarande sydsamiska. I det sydsamiska området har språkbytesprocessen pågått än i det nordsamiska området. Inom det sydsamiska området på svensk sida finns en sameskola i /Dearna, där det även bedrivs samisk förskola. Integrerad samisk undervisning bedrivs i några kommuner. På norsk sida finns två sameskolor inom det sydsamiska området, en i Hattefjell- dal/Aarborte i Nordland och en i Snåsa i Nord-Tröndelag. Vid Elgå oppvekstsenter i Hedmark startades /1996 undervisning på sydsamiska. Det norska driver ett språk- motiveringsprojekt vid Elgå oppvekstsenter, som riktar sig till för- skolebarn och föräldrar. Norska har även stött sydsa- miska barn inom den kommunala förskolan. Det norska språkstyre kommenterar sydsamiskans situation på bl.a. följande sätt i en rapport till . Det sydsamiska språksamfundet i dess helhet står inför många svåra 17Council of Europe: Application of the Charter in , 3 Sept. 2003, ECRML (2003) 18Norways Third Periodical Report to , 2 2005, MIN- LANG/PR (2005) 3 s 11 19Mikael Svonni (under utg.): Umesamiskan – det gåtfulla språket i , (red.) Sápmi Y1K – Livet i samernas bosättningsområde ., Samiska studier 3, skriftserie om samernas språk, kultur och samhälle, Sámi dutkan/samiska studier vid 20Stadieväxling betyder att en konsonantgrupp inne i ordet växlar mellan en trycksvag och en tryckstark stavelse, t.ex. att pm/Sápmi/ växlar med m/sámi/. Uppgifter från , , 2005 Samiska – ett gammalt språk rikt på variation uppgifter och mycket banbrytande arbete kvarstår. Bristen på lärare med sydsamisk språkkompetens och kompetens inom en rad om- råden som forskning, produktion av läromedel, media och litteratur sinkar arbetet med utvecklingen av det sydsamiska språksamfundet. Detta innebär en fara, särskilt för förskolans och skolans verksam- het. Norska anser därför att det, precis som för lulesa- miskan, finns ett stort behov av utbildning och kompetenshöjning i hela det sydsamiska området. Språksituationen bedöms som så kri- tisk att om det inte görs en kraftansträngning för att revitalisera sydsamiskan, kommer den med all sannolikhet att dö ut. Norska uppmanar därför myndigheterna att möjliggöra att alla som vill studera sydsamiska på en högre nivå skall ges möjlighet till det genom öronmärkta medel inom det ordinarie utbildningsvä- sendet. En viktig del av revitaliseringsarbetet som behövs är en eta- blering av kontinuerliga möjligheter till alla som vill lära sig sydsa- miska både muntligt och skriftligt på alla nivåer. För att sydsamis- kan åter skall bli ett dagligt använt språk behövs det insatser på många olika områden, bl.a. inom media. Norska konstaterar också att i en svag språkställning har rennäringen som kulturbärande faktor haft större betydelse för sydsamerna som grupp än för andra samiska grupper inom Sápmi.21 Även på svensk sida utgör rennäringen miljöer där samiskan haft och har ett starkt fäste, vilket bl.a. undersök- ningar har visat.22 Rennäringen är en stark kulturbärare i det sa- miska samhället och dess fortlevnad har även betydelse för det sa- miska språkets möjligheter att bestå. I det sydsamiska området ut- gör rennäringen viktiga språkliga öar där språket är ett levande språk och används i det dagliga arbetet. Umesamiskan som talas eller har talats i södra , kämpar för att överleva. Umesamiskan har ett fåtal talare och riskerar att försvinna. Umesamiskan är en varietet av sydsamiskan, som har drag från både nordsamiska och sydsamiska. De första böckerna som trycktes på samiska var skrivna på umesamiska. De östsamiska varieteterna enare- och skoltsamiska talas i . Cirka 500 personer hör till vardera språkgruppen, men det finns inga uppgifter om antalet talare. Östsamiska varieteter talas också , där samiskans ställning är svag. 22Sameutredningen: Samerna i – Stöd åt språk och kultur, SOU 1975:99 och 1975:100; se SOU 1975:100 s 324 Samiska – ett gammalt språk rikt på variation på är allvarligt hotade. Av den samiska befolkningen på ca 2 000 personer i har uppemot 35–kunskaper i samiska. Den största dialekten i är kildinsamiska, som talas av ca 600–700 personer. Tersamiska, akkalasamiska (en varietet av tersamiska) och notozerosamiska (en varietet av skoltsamiska) talas av väldigt få personer.23 Skoltsamiska talas endast av ett fåtal personer i . 4.3Samiskt skriftspråk och ortografi När det gäller det samiska skriftspråket kan man konstatera att det finns en gammal skriftspråkstradition, som går tillbaka till 1600- talet. har det dock funnits flera konkurrerande ortografiska24 system. De första böckerna skrivna på samiska i , en ABC- bok och en mässbok, utkom på umesamiska . Framtagande av böcker på samiska var ett led i den kristna mis- sionsverksamheten som inleddes på allvar . Tanken var att framföra budskapet på samernas eget språk så att de lättare skulle förstå ord och bli kristnade. Det fanns ett poli- tiskt intresse att kristna samerna eftersom samerna därigenom skulle betraktas som svenska kungens undersåtar och landet de be- bodde kunde kallas svenskt. Den svenska staten hade visserligen tagit upp skatt från samerna , men det räckte inte för att hävda kronans rätt till landet, eftersom även /och tog upp skatt i norr. Kristnandet av samerna under- stöddes därför av svenska kungen. beslutade kungen att kyrkor skulle byggas på fem platser i Sápmi. Samerna blev skyldiga att infinna sig till kyrkplatserna vid särskilda för att erlägga skatt, bevista ting och delta i kyrkans gudstjänster, undervisning och förhör.25 23 , och : Språkbyte, språkbevarande, revitalisering. Samiskans ställning i svenska Sápmi i Hyltenstam (1999) s 44 24 Ortografi handlar om stavning, interpunktering, bruket av versaler och gemener, avstavning och särskrivning. Ortografi kan oftast direkt översättas med skriftspråk. Man kan också med ordet avse relationen, samspelsmönstret, mellan ett språks grafem (skrivtecken) och dess fonem (språkljudsenheter), tryckaccenter och tonaccenter m.m. I finskans ortografi, t.ex., dubbeltecknas lång vokal, medan så ej är fallet i svenskans ortografi. 25 : Samernas historia (1996) s 18 Samiska – ett gammalt språk rikt på variation Upphovsmannen till de första böckerna på samiska var , som fick generöst understöd av . åtog sig att undervisa samebarn i att läsa samiska, svenska och latin. Verksamheten fick dock mycket begränsad omfattning och böckerna fick ingen större användning.26 publicerades även en på samiska och en förklaring till den.27 översattes de viktigaste kyrkliga böckerna till samiska och krav ställdes på att de präster som verkade i lappmar- kerna kunde predika på samiska.28 För att komma till rätta med de ortografiska problemen har man inom det samiska samfundet bedrivit ett omfattande standardise- rings- och moderniseringsarbete. Den samiska språknämnden har utarbetat ortografiska normer för de skilda samiska varieteterna. Ortografin för sydsamiska hade utvecklats och godkändes av den samiska språknämnden . Ett gemensamt nordsamiskt skriftspråk godkändes av samekonferensen och denna god- kändes senare av svenska, norska och finska myndigheter för an- vändning inom skolan. godkände den samiska språknämn- den ortografin för lulesamiska.29 Dessa tre samiska varieteter i , för vilka det finns godkända ortografier, är de varieteter som nämns i förarbetena till dagens officiella användning av sa- miska inom förvaltningsområdet i län.30 4.4De samiska språkens situation i samhället Det är betydande skillnader mellan de samiska språkens situation i samhället inom Sápmi. Nordsamiska har ett visst lagligt skydd inom vissa geografiska områden i , och . I täcker lagstiftningen vissa kommuner i det område där nordsamiska talas och i täcker lagstiftningen ett område som innefattar förutom nordsamiska även enare- och skoltsamiska. I gäller lagstiftningen inom det lule- och nordsamiska området. 26SOU 1975:100 s 386 27Lennart : Så länge vi har marker – Samerna och staten under (1998) s 52 28Lundmark (1998) s 57 29Hyltenstam (1999) s 72 Samiska – ett gammalt språk rikt på variation Lagstiftningen täcker således inte det lulesamiska området i och överhuvudtaget inte sydsamiska, varken i eller i . I finns ingen språklagstiftning alls som gäller specifikt de samiska språken. Språklagstiftningen har, framför allt i , gett upphov till ett omfattande språkarbete när det gäller t.ex. översättning av doku- ment. I har språklagstiftningen inte haft någon större betydelse för användningen av samiska hos de myndigheter som omfattas av lagstiftningen. Efterfrågan på samiskspråkiga tjänster inom förvaltning och domstolar har i allmänhet varit låg enligt de uppföljningar som gjorts.31 Däremot har minoritets- språkslagstiftningen haft en viktig statushöjande effekt i Norrbot- tens län.32 Lagstiftningen har givit de nationella minoriteterna större legitimitet i deras strävanden att värna språken och förståel- sen för minoriteternas behov har ökat i samhället. Det är också betydande skillnader i fråga om utbud av undervis- ning och utbildning i de samiska språken på universitetsnivå. Nord- samiska har undervisats vid universiteten i både , och , medan övriga samiska språk har förekommit i mindre skala: lule- och sydsamiska i /Ubmeje, och i /Romssa, enaresamiska i . Nordsamiska undervi- sas nu vid universiteten i , , och och vid den samiska högskolan i Kautokeino. Nordsamiska har undervisats på grundskolenivå i , och i ganska många decennier och även på gymnasienivå, framför allt i . Möjligheten att få undervisning i lulesamiska och framförallt i sydsamiska har varit begränsad och utbudet har gällt några få timmars undervisning . Professor forskning om skolbarnens samiska har visat att en sådan begränsad undervisning i minoritetsspråk hade liten betydelse för språkinlärning, åtminstone på kort sikt.33 Både i lulesamiskt och enaresamiskt område har försök gjorts med s.k. språkreden/språkbon enligt modell från Nya Zeeland.34 Frågan om undervisning i och på samiska behandlas närmare i av- snitt 13. 31se och (2002), Hyltenstam och Milani (2004) 33Mikael Svonni: Att lära sig samiska – ett minoritetsspråk. Vilken roll har skolan? i , (red): Mer än ett språk – En antologi om två- och trespråkighet i norra 1997 s 149 språkbo-verksamhet i se även avsnitt 8.5 Samiska – ett gammalt språk rikt på variation Utbudet av media på samiska varierar. Det finns två nordsamiska tidningar som utges på norsk sida. Dagliga radiosändningar i hu- vudsak på nordsamiska förekommer i både , och . Redaktionerna i Karasjok och Enare/Anár sänder vardagar nästan , medan redaktionen i sänder drygt 1 varje vardag (inom vissa områden). Via internet kan man i lyssna på samiskspråkig radio. Både på norsk och svensk sida förekommer begränsade sändningar på lule- och sydsamiska regelbundet liksom enare- och skoltsamiska på finsk sida. På rysk sida startar man nu sändningar på samiska efter ett samarbete med de nordiska ländernas sameradio. Överhuvudtaget har nordsamiskan en stark ställning i samhället jämfört med övriga samiska språk och dialekter. I Kautokeino och Karasjok på norsk sida samt Utsjoki på finsk sida (samtliga inom det nordsamiska området) utgör samerna majoritet i kommunerna. 4.5Nordisk reglering av vissa språkförhållanden finns en nordisk språkkonvention, som ger nordiska medborgare rätt att, inför myndigheter och andra offentliga organ, muntligt eller skriftligt använda sitt eget språk i ett annat nordiskt land. Detta gäller förutom kontakt med domstolar även sjukvårds-, hälsovårds-, socialvårds- och barnavårdsmyndigheter samt arbets- marknads-, skatte-, polis- och skolmyndigheter. I har man ansett att den nationella lagstiftningen (förvaltningslagen) uppfyl- ler konventionens krav. De nordiska samarbetsministrarna () har beslutat att utvidga konventionens tillämpningsområde till att omfatta även samiska, grönländska och färöiska. Ändringen har inte ännu ratificerats och det pågår en översyn av konventionen. Intressant är att utvidgningen av samiska kan innebära att samer från ett annat nordiskt land i princip kan få bättre rättigheter än samerna i det egna landet, eftersom de inhemska samernas språkliga rättigheter är begränsade till vissa områden i landet. Samiska – ett gammalt språk rikt på variation 4.5.2Utkast till nordisk samekonvention avlämnat presenterades förslag till en nordisk samekon- vention utarbetad av en finsk-norsk-svensk-samisk expertgrupp.35 Expertgruppen tillsattes av de nordiska ministrarna ansva- riga för samefrågor och respektive sametingspresidenter. Ansvaret för fortsatt arbete inför en ratifikation vilar på respektive regering och sameting. En avsikt är att uppnå en harmonisering av samepo- litiken i de tre nordiska länderna. I betänkandet ingår en konventionstext bestående av 51 artiklar. De frågor som behandlas är av mycket skiftande karaktär, från det samiska folkets allmänna rättigheter och utnyttjande av naturresur- ser till självbestämmande genom sametingen. Förslaget kan liknas vid en rättighetskonvention för samerna och innehåller motsva- rande förpliktelser för staterna. I detta avseende illustrerar förslaget den utveckling som pågår för samernas folkrättsliga ställning. Samiskt språk och kultur behandlas i ett sammanhang som in- kluderar utbildning i och på samiska, samiska media, traditionell kunskap och kulturyttringar.