sou · GUB399 · 2007-01-01 00:00:00 — Regeringen ansåg dock att de invänd- ningar som gjorts mot förslaget hade avsevärd tyngd.TPF151FPT Enligt kritikerna fanns det hos kommissionen i realiteten betydande praktiska svårigheter att upprätthålla bestämmelsen enligt dess innehåll. Vidare ansågs faran med att anmälningspliktiga koncentrationer undandrogs prövning liten. Företagen tog risker, om de vidtog ekonomiska dispositioner innan anmälan gjorts. Att företagen på egen risk genomförde en företagskoncentration och därefter anmälde den kunde nämligen inte åberopas som skäl för att en koncentration skulle få en mer gynnsam behandling än andra anmälda företagskoncentrationer. En sen anmälan torde i de flesta fall bero på att man inte hunnit ta fram underlag för anmälan. Sammantaget ansåg regeringen att nackdelarna med att genomföra förslaget övervägde fördelarna. Med anledning därav var regeringen inte beredd att föreslå någon 149TP PT Dir. 2004:128 s 12 150TP PT SOU 1998:98 151TP PT var positivt till den föreslagna tidsfristen. Flera andra remissinstanser, främst advokatbyråer, var uttalat kritiska till utredningens förslag och ansåg att tidpunkten för anmälan inte borde regleras. regel om när en företagskoncentration senast skulle anmälas. I stället borde den nuvarande flexibla ordningen kvarstå.TPF152FPT Det bör i konkurrenslagen föras in en bestämmelse om att en anmälan om företagskoncentration får göras så snart part eller annan medverkande kan visa att de avser att genomföra en koncentration. Det bör också av lagen uttryckligen framgå att en anmälnings- pliktig företagskoncentration skall anmälas till Konkurrens- verket innan den genomförs. Det bör dessutom göras tydligt i konkurrenslagen att Kon- kurrensverket, från det att en fullständig anmälan kommit in till verket, skall antingen meddela beslut om att genomföra en särskild undersökning av företagskoncent- rationen eller meddela beslut om att lämna koncentrationen utan åtgärd. Det saknas praktiska skäl för att föreslå regler om direkta sanktioner mot bristande uppfyllelse av anmälnings- plikten. Inte heller i övrigt har det kommit fram några skäl som talar för att närmare överväga om bör få sådana sanktionsmöjligheter och utredningsbefogenheter som kommissionen har enligt förordning nr 139/2004. Företagskoncentrationer som faller under tillämpningsområdet för EG:s koncentrationsförordning skall förhandsanmälas, dvs. anmä- las till kommissionen. Anmälningspliktiga koncentrationer får inte genomföras innan de har godkänts av kommissionen. I EG:s äldre koncentrationsförordning reglerades särskilt när företagskoncentrationer senast skulle anmälas till kommissionen. Enligt kommissionen har emellertid de senaste tolv årens praxis visat att en bestämmelse med strikta tidsfrister för när en anmälan senast skall ges in till kommissionen varken är realistisk eller nöd- vändig. Företagen är angelägna att få genomföra koncentrationen och det torde, enligt kommissionen, ligga i företagens intresse att få en företagskoncentration godkänd så fort som möjligt.TPF153FPT 152TP PT Prop. 1998/99:144 s 73 153TP PT Se t.ex. kommissionens grönbok om översynen av rådets förordning nr 4064/89 Med anledning härav innehåller EG:s nya koncentrationsförord- ning flexiblare regler både när det gäller tidpunkten för när en anmälan skall ges in till kommissionen och den händelse som utlö- ser krav på anmälan. En företagskoncentration med gemenskaps- dimension skall anmälas till kommissionen innan den genomförs och efter ingåendet av avtalet, tillkännagivandet av det offentliga budet eller förvärvet av en kontrollerande andel. En anmälan får också göras innan ett bindande avtal har ingåtts eller ett offentligt bud har tillkännagetts, om de berörda företagen kan visa för kom- missionen att de har en ärlig avsikt att ingå ett avtal eller, när det gäller ett offentligt bud, när de offentligt har gett till känna en avsikt att lägga ett sådant bud. Det krävs dessutom att planen för den föreslagna företagskoncentrationen är tillräckligt konkret, t.ex. genom ett principavtal, ett samförståndsavtal eller en avsiktsför- som undertecknats av berörda företag, s.k. letter of intent.TPF154FPT Vi har tidigare funnit att det finns vägande skäl för att sträva efter rättslikhet mellan det gemenskapsrättsliga och det svenska regelverket. Det kan även konstateras att möjligheten enligt EG:s koncentrationsförordning att anmäla en koncentration innan ett bindande avtal har ingåtts mellan de samgående parterna stämmer överens med vad som är praxis i många andra jurisdiktioner. Det är också vad som rekommenderas av Network.TPF155FPT En sådan bestämmelse i svensk rätt skulle därmed inte endast öka likheten med EG-rätten på detta område, utan också bringa svensk rätt i överensstämmelse med vad som gäller i många andra länder. Vidare underlättar det för företagen och deras ombud om bestämmelserna rörande anmälan om företagskoncentration är desamma i svensk rätt som i EG-rätten. De företag som kan komma att omfattas av anmälningsskyldighet enligt konkurrens- lagens bestämmelser om koncentrationer är verk- samma också på andra håll inom den gemensamma marknaden. Enhetliga regler för när en anmälan om företagskoncentration får ske torde således öka förutsebarheten för företagen och deras ombud. Även om förordning nr 139/2004 syftar till att minska 154TP PT Artikel 4.1 första och andra stycket samt artikel 7.1 i förordning nr 139/2004 och skäl 34 i ingressen till förordningen 155TP PT Se punkt 63 i kommissionens förslag till rådets förordning om kontroll av företags- koncentrationer och avsnitt III A och B i Networks rekom- menderade metoder för förfarandena för anmälan av koncentrationer (Recommended Practices for Merger Notification Procedures) behovet av att anmäla en koncentration i flera medlemsstater, kan så behöva ske i vissa fall. Enhetliga regler torde då kunna underlätta genomförandet av en företagskoncentration, bl.a. med hänsyn till behovet av sekretess. En risk med att tillåta anmälningar om företagskoncentrationer innan bindande avtal har ingåtts är att kan tvingas handlägga ärenden där parterna saknar verklig avsikt att gå samman eller där sammanslagningen kommer att avbrytas i ett senare skede av samgåendeprocessen. Denna fara skall dock inte överdrivas. Erfarenheterna från länder som tillåter tidiga anmäl- ningar visar, t.ex. när det endast finns ett letter of intent, att detta inte leder till att ett större antal oseriösa anmälningar ges in. Kost- naderna för företagen och risken för oönskad publicitet kring anmälda koncentrationer medför att företag drar sig för att anmäla alltför lättvindigt.TPF156FPT Till detta kommer att en anmälan om företagskoncentration i skall göras skriftligen på en av utfärdad särskild blankett. Av blanketten med tillhörande anvisningar fram- går att en rad uppgifter om koncentrationen skall lämnas för att en anmälan skall anses fullständig. Om verket anser att en anmälan inte är fullständig, inleds ingen prövning av företagskoncentratio- nen. Även om det inte skulle krävas ett civilrättsligt bindande avtal för prövning, torde det ändå i praktiken vara omöjligt att ge in en fullständig anmälan i ett tidigt skede av en sammanslagnings- process. En anmälan skulle, enligt vår bedömning, sannolikt inte kunna göras förrän den tänkta koncentrationen har kommit att konkretiseras i flertalet avseenden och endast någon enstaka del av processen återstår. Vidare har vi, till skillnad från regeringen, svårt att se att tid- punkten för när en företagskoncentration tidigast kan anmälas till skulle vara beroende av att verket, till skillnad från kommissionen, inte har rätt att självt fatta beslut i ett koncent- rationsärende.TPF157FPT Att det i vissa fall räcker med ett letter of intent eller motsvarande skriftlig handling för att skall acceptera en anmälan torde inte innebära något hinder för verket att väcka talan om ingripande mot en företagskoncentration. Vad domstolen har att pröva är om koncentrationen skall förbjudas eller inte. Vilka konsekvenser ett eventuellt förbud får för en rätts- 156TP PT Avsnitt III A i Networks rekommenderade metoder för förfarandena för anmälan av koncentrationer 157TP PT Se dir. 2004:128 s 9 handling som utgör en del i företagskoncentrationen prövas inte av domstolen. Däremot kan tingsrättens dom om att förbjuda en företagskoncentration komma att åberopas i en civilprocess mellan berörda företag. Domen får alltså rättslig betydelse i en sådan process. Vårt förslag i denna del kräver dock en viss justering av konkur- renslagens regel om att ett förbud mot en koncentration innebär att en rättshandling som utgör en del i koncentrationen därefter blir ogiltig. I de undantagsfall där prövningen av koncentrationen inte grundar sig på bindande avtal måste ogiltigheten drabba dels de rättshandlingar som må finnas för prövningen, dels de rättshandlingar som uppkommer om parterna och andra med- verkande, trots förbudet, fullföljer koncentrationen. I syfte att öka tydligheten bör vidare anges att ogiltigheten endast kan drabba de rättshandlingar som konstituerar själva företagskoncentrationen.TPF158FPT Enligt vår uppfattning åstadkommer man en sådan ordning med en regel som innebär att ett förbud mot en företagskoncentration medför att rättshandlingar som konstituerar koncentrationens genomförande eller har till syfte att genomföra koncentrationen är ogiltiga. Det torde vara så att en anmälningspliktig koncent- ration skall anmälas till innan den genomförs. Det är dock lämpligt att detta kommer till uttryck i konkurrens- lagen. Vi anser däremot att det inte är nödvändigt att i lagen när- mare ange vilka omständigheter som skall utlösa anmälningsskyl- digheten, utan det är tillräckligt att det av konkurrenslagen framgår när en sådan anmälan tidigast får göras. I konkurrenslagen bör således införas en bestämmelse om att en anmälan får göras så snart de berörda företagen kan visa att de har för avsikt att genomföra en företagskoncentration som omfattas av anmälningsskyldighet eller som får anmälas frivilligt enligt konkurrenslagen. Bestämmelserna bör utformas efter förebild av motsvarande bestämmelser i koncentrationsförordning. Det bör dock betonas att det är som har att närmare ange vilka uppgifter som skall lämnas i en anmälan om företagskoncentration. Härvid skall vägledning hämtas från EG- rätten. Således är det i slutänden verket som har att avgöra när en anmälan är komplett och därmed föranleder en prövning hos Kon- kurrensverket. Det bör emellertid i konkurrenslagen göras tydligt 158TP PT Prop. 1998/99:144 s 63 f att verket skall, från det att en fullständig anmälan kommit in till verket, antingen meddela beslut om att genomföra en särskild undersökning av företagskoncentrationen eller meddela beslut om att lämna koncentrationen utan åtgärd. Till skillnad från kommissionen får inte genomföra undersökningar hos företag. enda möjlighet att ingripa mot en part i en företagskoncentration som inte uppfyller anmälningsplikten är att förelägga parten att komma in med anmälan eller att väcka talan vid om att koncentrationen inte får fullföljas förrän fråga om förbud eller åläggande slutligt har avgjorts. Ett föreläggande eller fullföljds- förbud får förenas med vite. Det har inte kommit fram några uppgifter om att dessa möjlig- heter skulle vara otillräckliga för att komma till rätta med företag som underlåter att anmäla, och att verket därför skulle behöva sanktionsmöjligheter motsvarande de som kommissionen har.TPF159FPT Det synes således inte vara något praktiskt problem i . Enligt vår mening finns inte heller något direkt behov av överens- stämmelse mellan EG-rätten och svensk rätt i denna del. Därför ser vi inget praktiskt skäl för att föreslå direkta sanktioner mot bristande uppfyllelse av anmälningsplikten. Inte heller i övrigt har det kommit fram några skäl som talar för att närmare överväga om bör få sådana sank- tionsmöjligheter och utredningsbefogenheter som kommissionen har enligt förordning nr 139/2004. För övrigt kan nämnas att ver- ket får, även om det i regel sker i ett senare skede av utredningen, ålägga den som förväntas kunna lämna upplysningar i saken att inställa sig för förhör på tid och plats som verket bestämmer. Kon- kurrensverket har i detta avseende större utredningsbefogenheter än kommissionen. 159TP PT Vi har t.ex. i våra kontakter med fått veta att verket inte ser något behov av ytterligare sanktionsmöjligheter. Företrädare för har inte heller ansett att verket har behov av att få genomföra undersökningar hos företag vid utredningar av anmälda koncentrationer. Även flexibiliteten när det gäller tidsfristerna under kommissionens utredning av en koncentration har ökat med förordning nr 139/2004. I förordningen har det bl.a. införts bestämmelser om att tidsfristen för kommissionens inledande prövning respektive för- djupade undersökning skall förlängas närhelst de berörda företagen lämnar åtaganden. Vidare finns det numera en möjlighet att för- länga tiden för kommissionens fördjupade undersökning, om kommissionen och parterna är överens om att så bör ske. Tiden får dock maximalt sträckas ut med . Dessutom kan kommissionen, i undantagsfall, tillfälligt avbryta de i förordningen angivna tidsfristerna, om ett företag som deltar i koncentrationen har agerat på sådant sätt att kommissionen tvingas begära in upp- lysningar eller besluta om en inspektion.TPF160FPT Den sist nämnda regeln återfanns även i förordning nr 4064/89. Med hänsyn till ändringarna i förordning nr 139/2004 finns det anledning att överväga om konkurrenslagens regler om tidsfrister för prövningen av koncentrationer bör ändras på motsvarande sätt. Det bör i konkurrenslagen föras in en bestämmelse som innebär att tidsfristen för beslut om att genomföra en särskild undersökning av en koncentration eller lämna den utan åtgärd förlängs i de fall part lämnar åta- ganden. Som redovisats tidigare uppställer konkurrenslagen olika tidsfrister för de skilda faserna för prövningen av en koncentration. Ett beslut om särskild undersökning skall fattas från det att en fullständig anmälan har kommit in till . Verket måste vidare väcka talan om förbud eller åläggande från beslutet om särskild undersökning.TPF161FPT Även för pröv- ningen i domstol uppställs olika tidsfrister, och ytterst gäller en tidsfrist om att förbud eller åläggande inte får meddelas senare än 160TP PT Artikel 10.1 och 10.3-4 i förordning nr 139/2004 samt skäl 35 i ingressen till förordningen 161TP PT 38 § andra stycket och 39 § andra stycket konkurrenslagen efter det att en koncentration uppkom.TPF162FPT Med undantag för beslut om särskild undersökning ger dock konkurrenslagen redan möjlighet att förlänga de angivna tidsfristerna så länge man håller sig inom den yttersta tidsgränsen . Regleringen synes vidare mer ändamålsenlig än motsvarande regler i förordning nr 139/2004, eftersom den ger större möjligheter att förlänga en frist utan att samtliga parter och andra medverkande i en koncentration samtycker till det. Enligt konkurrenslagen får domstol förlänga en frist mot parts eller annan medverkandes vilja, om det finns syn- nerliga skäl. Däremot ger lagen ingen möjlighet att förlänga tids- fristen för beslut om att genomföra en särskild undersökning av koncentrationen. Vidare bör framhållas att konkurrenslagens regler, såvitt nu är i fråga, är anpassade till det svenska förfarandet för prövningen av koncentrationer. Som redan framgått föreslår vi inga ändringar i denna del, till följd varav värdet av rättslikhet mellan de svenska reglerna och EG-rätten blir av mindre betydelse. Vid nu angivna förhållanden finner vi endast skäl att närmare överväga om det finns anledning att införa bestämmelser i konkur- renslagen som ger verket möjlighet att förlänga tidsfristen för ver- kets beslut om särskild undersökning. När det gäller den situationen att företag lämnar åtaganden under den inledande prövningen av en koncentration synes den regel i förordning nr 139/2004 som innebär att tidsfristen i sådana fall automatiskt förlängs ändamålsenlig. Det är självfallet en god arbetsekonomisk ordning att får skäligt rådrum för att överväga om åtagandena kan avhjälpa eventuella konkurrensproblem, innan verket tar ställning till frågan om särskild undersökning av koncentrationen skall ske eller om koncentrationen skall lämnas utan åtgärd. Den nuvarande ord- ningen kan sätta under onödig tidspress och kan innebära att verket fattar beslut om särskild undersökning i fall då det inte är befogat. Enligt vår uppfattning bör därför, med förebild i förordning nr 139/2004, införas en regel i konkurrenslagen som innebär att tidsfristen för beslut om särskild undersökning skall genomföras eller om koncentrationen skall lämnas utan åtgärd förlängs , om part lämnar åta- ganden. 162TP PT 42 § konkurrenslagen Däremot anser vi att den möjlighet som kommissionen har att, i undantagsfall, tillfälligt avbryta tidsfristerna för den inledande prövningen och den fördjupade undersökningen inte bör införas i konkurrenslagen. Som framgår av bestämmelsens ordalydelse synes den närmast vara tänkt att tillämpas på tredskande parter eller par- ter som försöker ställa kommissionen inför fullbordat faktum. Enligt vår uppfattning är det bättre att sådant beteende även fort- sättningsvis sanktioneras genom att går vidare i processen, t.ex. genom att besluta om särskild undersökning. Detta gäller inte minst mot bakgrund av att det i allmänhet torde ligga i företagens intresse att prövningen av koncentrationen sker så snabbt som möjligt. 10.4.10Reglerna om bistånd till kommissionen när den genomför en undersökning i medlemsstaterna Enligt våra direktiv skall vi överväga frågan om huruvida reglerna för svenska myndigheters bistånd till kommissionen, när denna genomför en undersökning här, är ändamålsenliga.TPF163FPT När kommissionen genomför sina inspektioner har dess företrä- dare, liksom de hade enligt den gamla koncentrationsförordningen, rätt att bereda sig tillträde till företags lokaler, mark och transportmedel, granska räkenskaperna och andra handlingar som hänför sig till verksamheten samt göra eller erhålla kopior av eller utdrag ur räkenskaper eller affärshandlingar. Liksom tidigare får företrädarna även begära förklaringar till uppgifter eller dokument. Denna sistnämnda befogenhet har i förordning nr 139/2004 utsträckts till att omfatta också förklaringar avseende allt som har samband med föremålet för och syftet med inspektionen. En nyhet enligt förordning nr 139/2004 är också att kommissionens företrä- dare får försegla företags lokaler, räkenskaper eller affärshand- lingar, och i den omfattning det är nödvändigt för inspek- tionen.TPF164FPT Vidare har kommissionen getts befogenhet att intervjua fysiska personer. Bestämmelsen tillåter kommissionen att proto- kollföra muntliga redogörelser och använda dem som bevis i förfa- 163TP PT Dir. 2004:128 s 12 164TP PT Artikel 13.2 i förordning nr 139/2004 randena, allt dock under förutsättning att den som intervjuas sam- tycker till det.TPF165FPT Kommissionen har, liksom tidigare, rätt att själv genomföra alla inspektioner hos företag i som den anser nödvändiga.TPF166FPT Den har också rätt att, i stället för att själv genomföra inspektioner, begära att medlemsstaternas behöriga myndigheter genomför de inspektioner som kommissionen anser nödvändiga.TPF167FPT Tjänstemän som är anställda vid eller bemyndigade eller utsedda av den behöriga myndigheten i den medlemsstat inom vars territo- rium kommissionens inspektion skall genomföras skall, på begäran av den myndigheten eller kommissionen, aktivt bistå kommissio- nen. Enligt den gamla koncentrationsförordningen utövade dessa tjänstemän, när de på detta sätt bistod kommissionen, sina befo- genheter enligt nationell lagstiftning. föreskrivs i förord- ning nr 139/2004 i stället att tjänstemännen skall, när de bistår kommissionen, ha samma befogenheter som kommissionens tjänstemän och övriga av kommissionen bemyndigade personer.TPF168FPT Företag är skyldiga att underkasta sig de inspektioner som kommissionen har beslutat om. Skyldigheten är sanktionerad genom böter och viten.TPF169FPT Om ett företag motsätter sig en inspek- tion som har beslutats av kommissionen, skall den berörda med- lemsstaten lämna kommissionen det bistånd - vid behov handräck- ning av polisen eller annan motsvarande verkställande myndighet – som behövs för att inspektionen skall kunna genomföras. För det fall sådant bistånd kräver tillstånd av en rättslig myndighet enligt nationella bestämmelser, skall ett sådant tillstånd begäras. Ett sådant tillstånd skall kunna begäras i förebyggande syfte.TPF170FPT Det är här att märka skillnaden mellan den situationen att en medlemsstats behöriga myndighet bistår kommissionen när denna själv genomför en inspektion och den situationen att en medlems- stats behöriga myndighet själv genomför en inspektion på begäran av kommissionen. I den förstnämnda situationen framgår alltså, numera, myndighetens tjänstemäns befogenheter direkt av förord- ning nr 139/2004, medan i den andra situationen tjänstemännen 165TP PT Artikel 11.7 i förordning nr 139/2004 166TP PT Artikel 13.1 i förordning nr 139/2004 167TP PT Artikel 12.1 i förordning nr 139/2004 168TP PT Artikel 13.5 i förordning nr 139/2004 169TP PT Artiklarna 13.4, 14.1 d och 15.1 b i förordning nr 139/2004 170TP PT Artikel 13.6-7 i förordning nr 139/2004 alltjämt skall utöva sina befogenheter i enlighet med nationell lag- stiftning.TPF171FPT Bestämmelsen i 3 § andra stycket lag avseende Kon- kurrensverkets befogenheter när verket bistår kommissionen vid undersökningar bör upphävas. I övrigt bedöms reglerna för svenska myndigheters bistånd till kommissionen, när denna genomför en undersökning i , vara ändamålsenliga. Övriga bestämmelser lag som rör tillämpningen av bör arbetas in i konkurrenslagen. Som redovisats har tjänstemän enligt förordning nr 139/2004 samma befogenheter som kommissionens tjänstemän när verkets tjänstemän bistår dessa. Som en allmän princip gäller att EG-rätten inte tillåter nationell reglering av sådant som redan följer av EG-rätten. Det bör därför inte komma i fråga att lag ha kvar bestämmelser om vilka åtgärder som har befogenhet att vidta vid kom- missionens inspektioner, då detta numera följer direkt av förord- ning nr 139/2004.TPF172FPT Bestämmelsen i 3 § andra stycket lag avseende befogenheter när det bistår kommis- sionen vid undersökningar bör därför upphävas. Däremot bör bestämmelsen om tjänstemäns befogenheter när verket genomför inspektioner på begäran av kommissionen kvarstå. Som nämnts tidigare skall tjänstemännen i dessa fall utöva sina befogenheter i enlighet med nationell lagstift- ning. Det behövs därför en reglering av tjänstemännens befogen- heter enligt svensk rätt. Kommissionens tjänstemän har visserligen vid inspektioner möjligen en något större rätt att ställa frågor till företagens företrädare eller medarbetare än vad personal har enligt nationell lagstiftning. Lagstiftaren har dock inte tidigare ansett frågan så betydelsefull att det skulle vara nödvändigt att i denna del ändra konkurrenslagens bestämmelser.TPF173FPT Vi finner 171TP PT Artikel 12.1 i förordning nr 139/2004 172TP PT Jfr prop. 2003/04:80 s 116 173TP PT 50 a och 51 §§ konkurrenslagen och prop. inte skäl att göra någon annan bedömning.TPF174FPT Det återstår då att se om även lagregleringen av handräckning är ändamålsenlig. Som redovisats har , när kommissionen beslutat om en undersökning, rätt att få handräckning av . Handräckningen skall avse genomförande av de åtgärder som omfattas av befogenheter enligt lag. lag har emellertid verket inte getts befogenhet att försegla företagslokaler m.m. Det har i tidigare lagstiftningsarbete dock konstaterats att Kro- nofogdemyndigheten , med stöd av reglerna i utsök- ningsbalken, har rätt att vidta behövliga åtgärder när handräckning lämnas.