sou · GUB373 · 2007-01-01 00:00:00 — när många människor som bor i förorterna är arbetslösa stärker detta den kollektiva känslan av farlighet, vilket sociologerna djupt beklagar. Enligt dem är de viktigaste orsakerna till oroligheterna i städerna först och främst arbetslösheten – och dess direkta följder som till exempel splittrade familjer och kapade sociala band samt ungdomarnas försämrade skolgång och utbildning – och för det andra den demografiska utvecklingen med en allt större andel unga – arbetslösa – människor. Alla dessa resonemang har framhävt otryggheten och den bristande integrationen hos stora grupper av befolkningen till följd av liberalismens och individualismens frammarsch . Andra kritiserar vad de kallar bestraffningen av fattigdom i industriländerna.TPF 2 FPT Enligt dem har nyliberalismens och individualismens landvinningar samt välfärdstatens fall uppmuntrat till säkerhetsåtgärder mot människor som har drabbats av utanförskap och uppfattas som huvudansvariga för kriminaliteten i . Dessutom anklagas polisen för att provocera ungdomarna och för tjänstefel när de spelar på den kollektiva rädslan. De som betonar säkerhetsaspekterna, och försöker isolera små farliga ungdomsgrupper, sägs nonchalera de djupare liggande orsakerna till våldet. Sålunda anklagas både högern och vänstern för att inte ha lyckats TP 2 PT , Punir les pauvres. Le nouveau gouvernement de linsécurité sociale, , Agone, 2004. SOU 2006:73 Förortsupploppen i lösa förorternas problem: högerns repressionspolitik och vänsterns förebyggande politik anses ha varit fullständigt ineffektiva. Media anklagas för att ha skapat problemet eller åtminstone för att ha förstärkt det genom sin sensationsjournalistik. I det här avseendet resulterade förra höstens oroligheter i en snöbollseffekt. Till följd av detta sägs det eskalerande våldet ofta vara berättigat, även – vilket är något nytt – våldet mot statliga symboler som skolor, daghem, brandmän och offentliga institutioner – organisationer, utrymmen avsedda för fritidsaktiviteter – vilket får en del människor att tala om självdestruktion. Våldet i städerna uppfattas då som ett symptom på socialt våldTPF 3 FPT: stor arbetslöshet och instabilitet, försämrade arbetsvillkor, arbetarnas rämnande politiska representation och arbetaridentitet, allt större områden med social exil och bostadssegregation kort sagt, arbetarnas identitet, värderingar och solidaritet har försvunnit. Som en konsekvens av detta sägs deras barn, som är de största offren för arbetslösheten i , ha anammat vissa normer och beteenden, till exempel aversion mot och den sociala hierarkin. Det sägs också att de känner social osäkerhet och saknar framtidsvisioner. Detta är en ond cirkel: gäng och territoriella regler och uppdelningar uppstår ur strukturell ungdomsarbetslöshet, en svart marknad, uppluckrade familjeband, ungdomsbrottslighet, institutionernas förfall, koncentrationen av invandrare som bara har ökat. Men arbetslösheten förklaras också med diskriminering vid anställningar. Den socioekonomiska retoriken återanvänder alltså delvis antirasistiska resonemang, som växte fram i det franska samhället . Enligt den socioekonomiska förklaringen fullgör institutionerna inte sin uppgift; den enda lösningen skulle då vara att reformera dem. Storstadsvåldet sett som en omöjlig social rörelse Eftersom upploppen inte var strukturerade anser vissa journalister och debattörer att det är mycket svårt, till och med omöjligt att angripa dem politiskt eller på religiösa grunder. Vissa sociologiska trender har fokuserat på den politiska andan hos unga människor som bor i underprivilegierade förorter. Genom TP 3 PT Se exempelvis , , Violences , violence sociale. Genèse des nouvelles dangereuses, , Fayard, 2003. Förortsupploppen i SOU 2006:73 att framhäva hur innehållslösa deras liv är samt bristen på ekonomiska och sociala framtidsperspektiv såg de ungdomarna som en potentiell social aktör, som skulle kunna komma att ersätta den mobilisering bland arbetare eller fackföreningar som hade försvunnit . Den ekonomiska kris som började , det nya postindustriella samhället, den ökande individualiseringen och stärkta liberala värderingar, de antitotalitära rörelserna och studentrörelsens död samt det sinande aktiva engagemanget bidrog samtliga till att försvaga andan i de sociala rörelserna, som hade sin guldålder under senare halvan av . Fokuseringen på den skådade marginaliseringen av ungdomen – som saknar kollektiv identitet – och ungdomsvåldet blev sedan en alternativ utgångspunkt för att studera social förändring.TPF 4 FPT Mellan krisen och förändringen av såväl samhället som sociala rörelser brukade ungdomsbrottsligheten, som gör ungdomar till en ny farlig klass, uppfattas som en förutsättning för nya tillvägagångssätt, nya kollektiva sociala aktörer som kunde genomföra något slags social revolution. Men var det inga journalister eller debattörer som tog upp hypotesen att ungdomsbrottslighet skulle kunna skapa en samlad social rörelse. Även om storstadsvåldet har erkänts som ett slags språk, även om det kan ses som meningsfullt, var det ingen som kunde se att det hade någon politisk betydelse. Fokuseringen på religion och, mer generellt, på identitetsfrågor Andra teser har lagts fram sedan början och till och med mitten av . När föll och utländska debattämnen nådde , speciellt om mångkultur, blev den socioekonomiska tolkningen av förortssituationen mindre frapperande. Till viss del används den universalistiska republikanismens utgångspunkt för att försvara den traditionella franska sekulariseringen mot hotet från anglosaxisk kommunitarism. I glömmer de flesta debattörer – vare sig de är journalister, akademiker eller experter – ogärna den republikanska ramen när invandrarfrågan kommer på tal. Men som vi kunde se anses den republikanska universalismen antingen vara det effektivaste skyddet mot upploppen eller, tvärt om, det som bär huvudansvaret för dem på grund av att TP 4 PT Se exempelvis , La galère. en survie, , Fayard, 1987. SOU 2006:73 Förortsupploppen i den inte har lyckats uppnå sitt integrationsmål. Efter att ha varit konsensuell har integrationspolitiken, huvudsakligen baserad på socioekonomiska kriterier, mer och mer fått ge vika för kritiken. Som vi sa tidigare var integration ett ledmotiv för alla regeringar : enligt republikanska värderingar har alla människor rätt – och skyldighet – att integrera sig i samhället, oberoende av sin etniska, kulturella och religiösa bakgrund. gjordes därför speciella insatser för ungdomar vars föräldrar hade immigrerat – tillgång till fritidsaktiviteter, extrapersonal och mer pengar till skolor i underprivilegierade områden. I förorterna hotas dessutom de sociala banden, till och med genom religionen enligt vissa debattörer: trots att somliga religiösa ledare gjorde vissa försök sägs kommunitarismen inte ha kunnat skapa några sociala band. Ordet gettofiering användes väldigt mycket i media, och anglosaxiska länder var en negativ förebild. Å andra sidan har vissa franska aktivister och intellektuella i sin kamp mot antimuslimsk rasism, som fick en politisk plattform genom , varit ett starkt stöd för den arabiska och muslimska kulturen. Man kan sedan undra om de hårdaste kritikerna av den republikanska och sekulariserade modellen är en pervers effekt av antirasism. De flesta sociologer som arbetar med immigration arbetade tidigare med arbetarklassen.TPF 5 FPT Resonemanget om integration genom arbete har därför ibland övergått till ett resonemang om integration genom islam. Nya resonemang och nya aktörer Vissa nya resonemang om förorterna har funnits med i större debatter som står högst på medias dagordning, det vill säga ungdomsarbetslösheten, situationen för barn till invandrade föräldrar och senare tiders debatter om historia. Plikten att komma ihåg (devoir de mémoire) slaveri, kolonisering och avkolonisering har faktiskt blivit ett ledmotiv . Detta har att göra med att historien håller på att skrivas om utifrån de tidigare koloniserade folkens perspektiv. Vi kan se en viktig konsekvens av detta: att resonemanget om rasism har återuppstått i en modernare tappning, först och främst ett fördömande av antivit rasism eller omvänd rasism, som ger näring åt tanken om naTP 5 PT Bland andra , , , . Förortsupploppen i SOU 2006:73 preferenser. Enligt den radikala högern drabbas riktiga franskättlingar (de souche) av diskriminering till förmån för människor av muslimskt, arabiskt eller afrikanskt ursprung. Politisk korrekthet får skulden för en ökad kollektiv rädsla för att framstå som rasist: vita sägs vara offer för rasism i sitt eget land inom områden som ekonomi, välfärd, utbildning och kultur. Fördomen att se invandrare som profitörer, som utvandrar till just för att få socialbidrag, är tillbaka. Dessutom sägs ungdomar av utländskt ursprung, speciellt nordafrikaner och svarta, stå för det mesta av den brottslighet som förekommer i franska förorter och städer. Med andra ord, om invandringen stoppades eller om polisen och rättsväsendet var mindre toleranta mot dessa människor skulle kriminaliteten nästan försvinna. Ett sådant resonemang var särskilt vanligt under förortsupploppen, även om det ibland kombinerades med hård kritik av förorternas struktur. Å andra sidan har nya etniska aktörer – till exempel svarta med afrikanskt ursprung – svårt att få gehör för sina erfarenheter i en kontext som fortfarande handlar väldigt mycket om klass och präglas av resonemanget om rasism. Men har fler och fler ledare för etniska, religiösa och kulturella organisationer dykt upp i media och på den politiska men även kulturella scenen – speciellt genom filmer och musik med mera. På så sätt har de blivit allt synligare, delvis som vittnen till krisen men också för att de anses vara viktiga aktörer – vare sig de är för eller emot upplopp. uppmuntrades de undertryckta ibland – och i ett visst skede av upploppen – att uttala sig, speciellt genom svarta eller nordafrikanska organisationer. Vissa av dem uttryckte sig i media och till och med i akademiska böcker.TPF 6 FPT Generellt sett har dels storstadspolitiken och dels utflyttningen från centrum, som började , avsevärt stärkt andra lokala aktörers makt. Borgmästaren har till exempel blivit den viktigaste samtalspartnern för dem som ansvarar för olika storstadsprojekt. har politikerna dessutom, av valtaktiska skäl, satt kriminaliteten överst på sin agenda. Sålunda har säkerheten blivit en lokal fråga som omfattar såväl sociala åtgärder som finansiering och lokala faciliteter. Borgmästare i några av de städer som drabbats av ungdomsvåld uttalade sig i media under upploppen 2005. De beklagade situationen och sa antingen att de skulle vidta drastiska åtgärder som utegångsförbud för ungdomar , eller TP 6 PT , , Pays de malheur ! Un jeune de cité écrit à un sociologue, , La Découverte, 2004. SOU 2006:73 Förortsupploppen i räknade upp alla innovativa preventiva åtgärder de hade vidtagit sedan de blev valda. Eftersom lokal politisk kommunikation nu har fått stor betydelse, kunde de inte låta bli att ge en positiv bild av sin stad så fort de fick chansen. Detta är förmodligen något nytt, jämfört med mediabevakningen under förortsoroligheterna på 1980 och . Slutsats Trots alla dessa tolkningar av förortsoroligheterna verkar dagens experter och politiker paradoxalt nog sakna relevanta idéer som kan förklara – och a fortiori lösa – problemet. Nästan det enda vi har är en massa kritik. Kritiken av stadsplaneringen har mer och mer fått träda tillbaka för kritiken av integrationspolitiken. Denna förändring har dock inte givit något resultat. Dagens uttalanden om förorterna visar att somliga debattörer har övergivit vissa teman, till exempel arbetarrörelsen, storstadspolitiken och socialt arbete. Men vi hittar inga innovativa tolkningar, bland annat för att resonemangen kring krisen huvudsakligen återanvände gamla förklaringar. Det faktum att situationen inte kan få någon egen specifik tolkning och att den alltid måste förklaras i ett bredare perspektiv är ett av skälen till detta. Krisen var ett tillfälle för nya aktörer att göra sig hörda eller för gamla resonemang att återuppväckas, moderniseras och bli dominerande. Bland de nya aktörerna märks organisationer som bildades i direkt anslutning till krisen, till exempel CRAN (Conseil Représentatif des Associations Noires – ett råd med representanter från sammanslutningar för svarta). CRAN är en av de första etniskt definierade organisationer som protesterar mot ras-etnisk diskriminering som man kallar det. Att börja använda ord som ras för att beskriva dessa frågor är ett avsteg från den dominerande universella republikanska ideologin, och kan därför tyckas tjäna kommunitariska intressen. Men CRAN är en liten paraplyorganisation, och åsikterna lanseras endast av en svart minoritetselit där vissa av medlemmarna står partipolitiken nära (ordföranden är kommunpolitiker för UDF, det kristdemokratiska partiet). Betydligt mer dominant i efterdyningarna av upploppen är emellertid de invandrarfientliga resonemangen, vilka nu har blivit ett normalt inslag i den politiska hanteringen av en kris som den här. Förortsupploppen i SOU 2006:73 Referenser . and Le Guennec N. (2002), Violences . : , (1st ed. Beaud S., Amrani Y., Pays de malheur ! (2004), Un jeune de cité écrit à un sociologue. : La Découverte. Beaud S. and Pialoux M. (2003), Violences , violences sociales. Genèse des nouvelles dangereuses. Dubet F. (1987), La galère. Jobard, F. (2002), Bavures policières ? La force politique et ses usages. : La Découverte. (2001), Violence et insécurité. Mythes et réalités dans le débat français. Tévanian P. and Tissot S. (2001), Stop quelle violence?, : LEsprit frappeur. (2004), Punir les pauvres. Le nouveau gouvernement de linsécurité sociale. (1999), Violences en . : Le Seuil. SOU 2006:73 Förortsupploppen i Bilaga: Händelsekronologi : N. använder beteckningen slödder om förortsungdomar i Argenteuil. : och dör i Clichy-sous-Bois (). Den tredje unge mannen, Muttin, får allvarliga brännskador. Dödligt angrepp mot en fotograferande man (J.-C. Irvoas) i Epinay (). Motivet påstås vara att stjäla hans kamera. : Domstolen i Bobigny förnekar att de två ungdomarna jagades av polisen när de dog. : Den tysta marschen De dog för inget (pour rien) i Clichy-sous-Bois till minne av de två döda. : En tårgasgranat kastas framför en moské. N. framträder i kvällsnyheterna på TF1. A. Begag framträder i kvällsnyheterna på 2. : Upploppen breder ut sig i Ile-de-France : D. de Villepin träffar Ziads och Banous familjer. : En funktionshindrad kvinna får allvarliga brännskador vid en attack mot en buss i Sevran (). : D. de Villepin träffar en grupp ungdomar från förorterna för att diskutera de speciella svårigheter som de möter. En man (J.J. Le Chenadec) attackeras i Stains (). Han avlider senare av skadorna. : Ett möte till minne av J.C. Irvoas anordnas i Epinay (). Mötet störs av aktivister från extremhögern, Les Identitaires. : En ung man från förorterna misshandlas av en grupp poliser. Scenen filmas av journalister från 2 och visas på kvällens nyhetsprogram. D. de Villepin framträder i kvällsnyheterna på TF1. : Slagordet : älska det eller lämna det dyker upp på ett (extremhögern). : Undantagstillstånd och utegångsförbud införs i flera departement – dock inte i Ile-de-France, där upploppen startade. J. talar till nationen på tv. : N. framträder i ett specialinsatt kvällsprogram på 2. Förortsupploppen i SOU 2006:73 : En moské sätts i brand i Carpentras. Gruppen Banlieues Respect genomför en liten demonstration i . : Upplopp i . En brandbomb kastas på moskén. : Historikern . Carrère dEncausse ger en intervju i den ryska tv-kanalen , där hon menar att orsaken till upploppen är polygami. Nationella fronten demonstrerar mot upploppen i . : En kyrka sätts i brand och blir delvis förstörd. : Ett möte hålls mellan arbetsgivare i förorterna och unga, kvalificerade arbetssökande med invandrarbakgrund. Det organiseras av arbetsgivarorganisationen . : En vaktmästare på en gymnasieskolan dör av en hjärtattack efter att ha försvarat skolan mot upploppsmakarna. : En marsch anordnas till minne av den döde vaktmästaren. : CRAN (Representativa rådet för svartas förbund) träffas . 6 Släcka eld med bensin Om institutionell rasism och polisens arbete i förorterP 1 P 1 FPT svepte upprorets brand över . Den tändande gnistan var två unga pojkars död under oklara omständigheter. I vad som förefaller vara en panikartad flykt undan polisen tog de sig in på en kraftstation och brändes till döds. Denna avgörande händelse kom också att prägla de fortsatta kravallerna: konfrontation, hat och motstånd mot polisen. Så som framkom i media menade många ungdomar som deltog i kravallerna att de försvarade sina områden mot polisen. En del liknade sina förorter vid de palestinska ockuperade områdena och liknade den franska polisens intrång i dessa vid israeliska militärens räder på och i (de Wenden, 2005). Så sa också en fransk minister att kriminella i dessa områden försöker hindra Republiken från att inträda i deras kvarter (de Wenden, 2005:1). Huvudsakligen var det gentemot kravallpolis konfrontationerna skedde, vid ett antal tillfällen blev polisen beskjutna och under kravallerna attackerades också polisstationer. I denna antipati mot polisen är de fattiga Parisförorterna knappast unika. återger hur han under sitt fältarbete där han följde poliser i ett svartTPF 2 FPT ghetto i TP 1 PT Artikeln grundar sig på en uppsats av författaren : Ett svenskt ? – Om institutionell rasism i rättsväsendet, Juridicum, . Materialet har dock omarbetats och sätts här in i ett nytt sammanhang. En del av forskningsredovisningen som presenteras i inledningen bygger på en forskningsredovisning om strukturell diskriminering i rättsväsendet författaren skrev till Utredningen om strukturell diskriminering, vilken publicerades i SOU 2005:56 Det blågula – strukturell diskriminering i . TP 2 PT I artikeln kommer jag att använda begreppen svart och vit. Dessa begrepp är ytterst problematiska då de i sig är en produkt av rasismen. används dessa begrepp frekvent, inte bara av majoritetssamhället utan även inom de rasifierade grupperna själva. De tillfällen där de kan vara användbara är just i beskrivningen av rasism då denna ofta yttrar sig just i form av maktutövande av de som definierar sig som vita gentemot vilka de definierar som svarta. medverkar man ofrånkomligt till reproduktionen av dessa begrepp när man använder dem. För att försöka minska denna effekt har jag valt att sätta begreppen inom citationstecken. Jag är medveten om att detta inte är en optimal lösning, men i detta sammanhang har jag ändå bedömt fördelen med att använda begreppen överstiga nackdelarna. Släcka eld med bensin SOU 2006:73 observerat hur invånarnas hat mot polisen lett till massivt folkligt motstånd när polisen ingripit mot någon av ghettots invånare: several occasions while riding with officers, I and my students observed ghetto residents hostility toward the manifested in overt attacks and disruptive behavior. On one occasion pursuing a car for speeding stopped the car in a cul-de-sac. People sitting on their front porches began pummeling the with rocks, kitchen utensils, and even childrens toys. On another occasion when were arresting a man outside a convenience store, a crowd gathered and tried to free him. someone in a nearby began firing a pistol . It was not clear whether the shots were intended to hit anyone, but they were clearly intended to prevent the from making the arrest. In neither of these instances did the people opposing the know the men being arrested; nor were the being brutal or even using much physical force to make the arrest. The hostility expressed was a generalized hostility toward the that reflects a widespread feeling in the black community that the are the enemy. (Chambliss, 1999:76) När Utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering genomförde fokusgruppstudier i marginaliserade och stigmatiserade förorter runt , och visade sig bland deltagarna en mycket stor misstro mot polisen: Jag har aldrig träffat en polis som behandlat mig schysst, och jag har aldrig träffat en invandrare som inte blivit illa behandlad av polisen. (Man i ) (SOU 2005:69 s. 110) De kanske kommer om någon av svenskarna ringer. Det kommer ingen polis om man ringer från . (Man i ) (a.a. s. 110) I sin jakt efter gömda flyktingar går polisen och kollar id-kort på invandrare. Har man uppehållstillstånd så upplever man det som förnedring . Varför av alla människor ska jag ta fram identifiering? Vad har jag gjort för fel? (Kvinna i ) (a.a. s. 112) Jag har hört att det hänt i att polisen tar ungdomarna in i bilen och kör dom till en skog och ger dom en rejäl omgång där och sedan lämnar tillbaka dom. Men det är ungdomar, de hatar polisen. (Man i ) (a.a. s. 115) Misstron och hatet är dock knappast förvånande med tanke på vad forskningen visat angående polisens arbete i dessa områden. Det tidigare återgivna citatet som beskrev hur invånare i det svarta ghettot angrep polisen är som nämnts hämtat från fältstudie. Under denna följde han Rapid Deployment 154 SOU 2006:73 Släcka eld med bensin Unit (RDU), en enhet i Washingtonpolisen som ursprungligen upprättades efter 1960-talets upplopp, med särskild uppgift att patrullera ghettot. Chambliss fann att poliserna när de patrullerade och gjorde ingripanden i de svarta områdena ofta var våldsamma, använde kraftigt förolämpande och rasistiskt språk och hotelser om våld. Man stannade och visiterade människor helt utan synbar anledning och struntade ofta i deras rättigheter. Ingenting av detta förekom dock då poliserna patrullerade de mer välbeställda vita bostadsområdena. Enligt Chambliss är det med tanke på detta knappast märkligt att ghettots invånare känner sådan motvilja mot polisen att de solidariserar sig mot vem som helst polisen kommer för att ingripa mot. Han ger en mängd exempel på typiskt agerande från polisens sida, varav ett kan vara värt att återge, just för att ge en bakgrund till det tidigare citatet: It is 10:25 at night when an undercover agent purchases of crack cocaine from a young black male. The agent calls us and tells us that the suspect has just entered a and gone in to an apartment. We go immediately to the apartment. The enter without warning with their guns drawn. Small children begin to scream and cry. The adults in the apartment are thrown to the floor, the are shouting, the three women in the apartment are swearing and shouting You cant just barge in here like this where is your goddam warrant? The suspect is caught and brought outside. The identification is made and the suspect is arrested. The suspect is sixteen years old. While the suspect is being questioned one policeman says, I should kick your black ass right here for dealing that shit. You are a worthless scumbag, do you realize that? Another officer asks, What is your mothers name, son? My mistake she is probably a whore and you are just a ghetto bastard. Am I right? The suspect is cooperative and soft-spoken. He does not appear to be menacing or a threat. He offers no resistance to the . It seems that the suspects demeanor (beteende, min anmärkning) is causing the officers to become more abusive verbally. The suspect is handled very roughly. Handcuffs are cinched tightly, and he is shoved against the patrol car. His head hits the door frame of the car as he is pushed into the back seat of the patrol car. One of the officers comments that it is nice to make a clean arrest. [The arresting officer was asked whether or not it is legal to enter a home without a warrant.] This is Southeast [] (En fattig stadsdel till stor del bebodd av afrikanamerikaner, min anmärkning) and the Supreme Court has regard for shit like busting in on someone who just committed a crime involving drugs Who will argue for the juvenile in this case? No one can and no one will. (Chambliss, 1999:65 f) 155