sou · GUB322d3 · 2007-01-01 00:00:00 — Diskrimineringsförbud skall enligt förslaget gälla för diskrimine- ringsgrunderna etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfatt- ning, sexuell läggning och funktionshinder i fråga om –arbetsmarknadspolitisk verksamhet, –start eller bedrivande av näringsverksamhet, –medlemskap, medverkan och medlemsförmåner i arbetstagaror- ganisationer, arbetsgivarorganisationer eller yrkesorganisationer, samt –varor, tjänster och bostäder. Därutöver skall förbudet för diskrimineringsgrunderna etnisk till- hörighet, religion eller annan trosuppfattning gälla i fråga om –, färdtjänst, riksfärdtjänst och bostadsanpassnings- bidrag, –socialförsäkringen och anslutande bidragssystem, –arbetslöshetsförsäkringen, och –hälso- och sjukvård och annan medicinsk verksamhet. Lagen om förbud mot diskriminering och de övriga lagändringarna föreslås träda i kraft . I propositionen nämns ett antal frågor som behöver övervägas närmare (prop. 2002/03:65, s. 75ff, 137, 159, 164, 192–195) varav flertalet redan ingår i kommitténs nuvarande uppdrag. Frågor som skall utredas i särskild ordning Regeringen har bedömt att vissa frågor om diskriminering bör be- handlas med förtur. Skälen till det är bl.a. att föreskrivna tidsfrister för att fullt ut genomföra EG-direktiven bör respekteras. är det viktigt att inte splittra eller försvåra Diskrimineringskom- mitténs arbete med att överväga en gemensam lagstiftning mot dis- kriminering som omfattar alla eller flertalet diskrimineringsgrunder och samhällsområden. Följande frågor kommer därför att utredas i särskild ordning: –ett skydd mot diskriminering som tar sikte på dels skolväsendet och andra utbildningsformer än högskoleutbildning och forskar- utbildning, dels studiestöd, –i vilken utsträckning och under vilka förutsättningar en privat- person skall omfattas av ett diskrimineringsförbud i fråga om varor, tjänster och bostäder, –hur arbetsgivares skyldigheter i fråga om stöd- och anpassnings- åtgärder under pågående anställning skall regleras, och –ett skydd mot diskriminering på grund av sexuell läggning som tar sikte på det sociala området, dvs. , socialförsäk- ringen och anslutande bidragssystem, arbetslöshetsförsäkringen samt hälso- och sjukvård och annan medicinsk verksamhet. har, med anledning av flera motioner om en samordning av ombudsmännen, uttalat att det inte är acceptabelt att direktiven till utredningen inte omfattar . Enligt utskottet bör samtliga ombudsmän under regeringen omfattas av direktiven till kommittén (bet. 2001/02:KU15). Vad utskottet anfört har gett regeringen till känna (rskr. 2001/02:191). Vidare har arbetsmarknadsutskottet konstaterat att frågan om domstolsprocessen i diskrimineringsmål omfattas av Diskrimine- ringskommitténs uppdrag. Utskottet har dock velat försäkra sig om att kommittén noga överväger de olika förslag som har förts fram i denna fråga och har därför uttalat att regeringen bör se till att kommittén uppmärksammas på detta (bet. 2002/03:AU03). Vad utskottet anfört har gett regeringen till känna (rskr. 2002/03:104). I sitt yttrande över den lagrådsremiss som föregick regeringens proposition 2002/03:65 framförde Lagrådet att de skillnader om skadestånd för överträdelser av förbud mot diskriminering som finns mellan olika regleringar kan föranleda såväl teoretiska som prak- tiska samordningsproblem. Enligt Lagrådet hade det varit värdefullt med en mer ingående belysning av de samordningsproblem som regleringarnas olika utformning kan ge upphov till. Lagrådet note- rade emellertid att liknande samordningsproblem redan finns enligt gällande rätt samt att problemen får antas komma att belysas av . uppgifter och ansvarsområden har behandlats i proposition 2001/02:96 En förstärkt . I proposi- tionen föreslogs vissa åtgärder för att förstärka Barnombudsman- nen och renodla ombudsmannarollen. Bland annat föreslogs vissa lagändringar för att ge ombudsmannen en ökad självständighet i för- hållande till regeringen. skulle dock fortfarande vara en myndighet under regeringen. ställde sig bakom propositionens förslag till åtgärder för att förstärka Barn- ombudsmannen samt noterade att regeringen har för avsikt att i tilläggsdirektiv ge i uppdrag att se över frågan om ställning (bet. 2001/02:SoU17). Lagändringarna trädde i kraft . Mot bakgrund av vad som här redovisats samt av vad som an- förts i regeringens proposition 2001/02:96 s. 12f och i tidigare tillkännagivande om samordning av ombudsmännen under regeringen skall kommittén i sina överväganden rörande ombuds- männen i tillämpliga delar inkludera även . Tillsynsansvar för bl. har ansvar för att se till att be- stämmelserna i jämställdhetslagen (1991:433) följs. gav statsrådet en utredare i uppdrag att undersöka och bedöma de rättsliga, ekonomiska och praktiska aspekterna på att utvidga tillsynsansvaret enligt jämställdhetslagen till att gälla även länsstyrelserna. Utredarens slutsatser och förslag redovisas i departementspro- memorian Tillsynsansvar över jämställdhetslagen – en uppgift för länsstyrelserna? (Ds 2001:37). I promemorian föreslås att även läns- styrelserna skall få tillsynsansvar över att arbetsgivare i länet följer jämställdhetslagens föreskrifter om aktiva åtgärder. Förslaget inne- bär att vissa ändringar skulle behöva göras i jämställdhetslagen. Med hänsyn till att kommitténs nuvarande uppdrag inkluderar att lämna förslag på hur tillsynen över efterlevnaden av en framtida diskrimineringslagstiftning skall utformas, är det lämpligt att kom- mittén i det sammanhanget även beaktar de förslag som presenteras i promemorian. Om kommittén anser att det är lämpligt att låta länsstyrelserna få ett sådant tillsynsansvar som föreslås i promemo- rian skall den även överväga om ett liknande tillsynsansvar bör in- föras beträffande övriga diskrimineringsgrunder. För flertalet dis- krimineringsgrunder är denna fråga avhängig av kommitténs ställ- ningstagande om aktiva åtgärder bör införas i arbetslivet även för dessa. En talerätt för organisationer i frågor om diskriminering har före- slagits av flera instanser, vilka anser att EG-direktiven kräver en sådan reglering, men något förslag till en sådan ordning har inte förelagts . Detta har flera orsaker, bl.a. delar regeringen inte bedömningen att direktiven skulle kräva en reglering angående talerätt för organisationer. Vidare medger den svenska processrätten som huvudregel inte att organisationer intar partsställning vid sidan av den egentliga parten i en process även om kretsen av sakägare och taleberättigade har breddats . I kommitténs arbete med att överväga en gemensam lagstiftning mot diskriminering och hur domstolsprocessen i diskriminerings- mål skall utformas är det dock naturligt att frågor relaterade till tillsynen och efterlevnaden av diskrimineringslagstiftningen behöver ses över. I det sammanhanget bör även frågan om organisationers talerätt ytterligare övervägas. Kommittén skall belysa fördelar och nackdelar med att införa en sådan reglering samt ange hur de orga- nisationer som skulle kunna tillerkännas talerätt skall avgränsas i rättsligt hänseende. Regeringen föreslår i proposition 2002/03:65 att det i den nya lagen mot diskriminering, arbetsrättsliga lagar och lagen om lika- behandling av studenter i högskolan införs bestämmelser som ut- tryckligen anger att instruktioner att diskriminera är diskriminering. De situationer som omfattas av förbudet är dock begränsade till instruktioner som lämnas åt någon som står i lydnads- eller be- roendeförhållande till den som lämnar ordern eller instruktionen eller gentemot denna åtagit sig att fullgöra ett uppdrag. Vidare anförs i propositionen att en instruktion som inte får effekt i princip inte skall omfattas av diskrimineringsförbudet. Flera av ombudsmännen har framfört kritik mot regeringens för- slag i denna del. De har gjort gällande att förbudet inte kommer att träffa många skyddsvärda situationer och inte kommer att ha någon praktisk betydelse. Det finns enligt regeringens mening anledning att närmare under- söka om det finns behov av såväl ett förbud mot instruktioner att diskriminera även utan ett lydnads- eller beroendeförhållande som ett förbud mot sådana instruktioner att diskriminera som inte leder till ett missgynnande i det enskilda fallet. Diskrimineringskommit- tén skall därför överväga behovet av en sådan reglering och ta ställ- ning till hur ett sådant förbud i så fall skall utformas och hur över- trädelser av förbudet skall sanktioneras. I proposition 2002/03:65 nämns ett antal frågor som behöver över- vägas närmare. Kommittén skall beakta det som sägs i propositionen om de frågor som bedöms ligga i kommitténs uppdrag (prop. 2002/03:65 s. 159, 164, 192–194). Kommittén skall också beakta vad arbetsmarknadsutskottet ut- talat om domstolsprocessen i diskrimineringsmål liksom vad Lag- rådet uttalat om skadeståndsfrågor. Vidare skall kommittén i möjlig mån ta till vara erfarenheterna av tillämpningen av den nya lagen mot diskriminering samt beakta eventuella brister i den. Kommittén skall följa de frågor som skall utredas i särskild ord- ning. Som har nämnts skall, enligt de ursprungliga direktiven, kommitténs uppdrag vara avslutat . Men hän- syn bl.a. till de nya uppgifter som kommittén nu får förlängs tiden för kommitténs uppdrag till . Med ändring av vad som tidigare angivits skall kommittén dock i ett delbetänkande redovisa uppdraget om ytterligare åtgärder är nödvändiga eller lämpliga med hänsyn till likabehandlingsdirektivet 76/207/EEG samt direktiven /7/EEG och 86/613/EEG. (N 2002:06) (N 2002:06) ges, utöver vad som om- fattas av redan beslutade direktiv, i uppdrag att lämna förslag till bestämmelser om planer för att främja lika rättigheter och möjligheter oavsett etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning i arbetslivet samt överväga om lik- nande bestämmelser bör införas också för andra diskrimine- ringsgrunder, i sina överväganden när det gäller tillgänglighetsfrågan beakta förslagen i och remissvaren över betänkandet Skolans ansvar för kränkningar av elever (2004:50) i de delar som rör diskriminering av personer med funktionshinder på grund av bristande tillgänglighet och användbarhet av lokaler i skolan, och överväga om ett skydd mot diskriminering även bör omfatta situationer där privatpersoner vänder sig till allmänheten vid tillhandahållande av varor, tjänster och bostäder. Men hänsyn bl.a. till de omfattande uppgifter som kommittén har skall kommittén slutligt redovisa sitt uppdrag i stället för . Regeringen beslutade att tillkalla en parlamen- tarisk kommitté med uppgift att överväga en sammanhållen diskrimi- neringslagstiftning (dir. 2002:11). Kommittén har antagit namnet . I uppdraget ingår att överväga en gemen- sam lagstiftning mot diskriminering som omfattar alla eller flertalet diskrimineringsgrunder och samhällsområden. Vidare ingår i kom- mitténs uppdrag bl.a. att lämna förslag på hur tillsynen över efter- levnaden av en sådan lagstiftning skall utformas. Förslagen skall bygga på kommitténs ställningstaganden i fråga om utformningen av en framtida diskrimineringslagstiftning. Kommittén skall därvid se över ansvarsområden och uppgifter för Jämställdhetsombuds- mannen, Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, Handikapp- ombudsmannen och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning. Kommittén skall också överväga möjligheterna till och analysera konsekvenserna av en sammanslagning av några eller samtliga dessa ombudsmän till en institution eller av en sam- ordning av dem på något annat sätt. Regeringen beslutade tilläggsdirektiv till kommittén (dir. 2003:69). Tilläggsdirektiven innebar bl.a. att kommittén gavs i uppdrag att i sina överväganden som rör ombudsmännen i tillämpliga delar inkludera även . Dessutom förlängdes utredningstiden för kommittén. Kommittén har redovisat vissa delar av uppdraget i delbetänkandet Ett utvidgat skydd mot könsdiskriminering (SOU 2004:55). Kommittén har, mot bakgrund av uppdragets omfattning, anhållit om förlängd utredningstid till . Krav på planer för att främja lika rättigheter och möjligheter Diskrimineringsförbuden i jämställdhetslagen (1991:433) och i lagen (1999:130) om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning har kom- pletterats med regler om aktiva åtgärder. Dessa regler ålägger arbets- givare att bedriva ett målinriktat arbete för att i arbetslivet aktivt främja jämställdhet respektive lika rättigheter och möjligheter oavsett etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning. Enligt jämställdhetslagen skall arbetsgivarna dessutom upprätta en plan för sitt jämställdhetsarbete. Skyldigheten att upp- rätta en jämställdhetsplan gäller arbetsgivare som har minst tio arbetstagare sysselsatta. Någon motsvarande skyldighet finns inte i lagen (1999:130) om åtgärder mot diskriminering i arbetslivet på grund etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning. olika sammanhang har regeringen uttryckt sin vilja att införa krav på arbetsgivare att upprätta planer för att främja lika rättigheter och möjligheter oavsett etnisk tillhörighet, religion eller annan trosupp- fattning. Kommittén skall lämna förslag till bestämmelser om planer för att främja lika rättigheter och möjligheter oavsett etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning i arbetslivet. Eftersom skyddet mot diskriminering bör vara så likartat som möjligt för samtliga diskrimineringsgrunder finns det anledning att överväga om liknande bestämmelser bör införas också för andra diskrimineringsgrunder. För flertalet diskrimineringsgrunder är denna fråga avhängig av kommitténs ställningstagande om aktiva åtgärder bör införas i arbets- livet även för dessa. Tillgänglighet för personer med funktionshinder beslutade regeringen direktiv till en särskild ut- redare med uppdrag att överväga ett skydd mot diskriminering och annan kränkande behandling inom skolväsendet m.m. (dir. 2003:114). Utredningen skulle bl.a. utreda hur ett skydd mot missgynnande av personer med funktionshinder på grund av bristande tillgänglighet och användbarhet av lokaler kan utformas beträffande de utbild- ningsområden som omfattades av uppdraget. Arbetet i denna del skulle, enligt direktiven, bedrivas så att får ett underlag för fortsatta överväganden. Utredarens slutsatser och förslag har redovisats i betänkandet Skolans ansvar för kränk- ningar av elever (2004:50) som överlämnades . Betänkandet har remissbehandlats och bereds inom . Med hänsyn till att kommitténs nuvarande uppdrag inkluderar att överväga om skydd mot missgynnande av personer med funk- tionshinder på grund av bristande tillgänglighet bör införas på andra samhällsområden än i arbetslivet och högskolan, skall kommittén i det sammanhanget även beakta de förslag som presenteras i det nämnda betänkandet samt remissinstansernas yttranden i denna del. De aktuella delarna i betänkandet och remissyttrandena över- lämnas därför till kommittén. Tillhandahållande av varor, tjänster och bostäder Enligt 9 § lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering är dis- kriminering som har samband med etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller funktionshinder för- bjuden vid yrkesmässigt tillhandahållande av varor, tjänster eller bostäder. Detta diskrimineringsförbud omfattar således inte transak- tioner när privatpersoner vänder sig till allmänheten. Fråga har uppkommit om vilken innebörd direktiv /43/EG om genom- förandet av principen om likabehandling av personer oavsett ras eller etniskt ursprung har i detta hänseende och om vilka krav som direktivet ställer på ett genomförande i nationell lagstiftning. Inom har en utredare haft i uppdrag att se över och analysera denna fråga. Utredaren har sammanfattningsvis ansett att det finns goda skäl för att utsträcka diskrimineringsför- budet i 9 § till att omfatta även privatpersoner som vänder sig till allmänheten med erbjudanden om tillhandahållande av varor, tjänster eller bostäder, men att undantag bör gälla om erbjudandet gäller förhållanden som berör privat- eller familjelivet. Bedömningen har inte omfattat diskrimineringsgrunden kön. Kommittén skall, med utgångspunkt i uppdragsbeskrivningen för utredaren, överväga om förbudet att diskriminera vid tillhanda- hållande av varor, tjänster och bostäder bör omfatta också privat- personer. Om kommittén kommer fram till att förbudet bör ut- vidgas, skall den vidare överväga om undantag från förbudet bör in- föras för erbjudanden som berör privat- eller familjelivet. Eftersom skyddet mot diskriminering bör vara så likartat som möjligt för samtliga diskrimineringsgrunder skall även diskrimineringsgrunden kön omfattas av kommitténs överväganden. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) presenterade rapporten av romer i . Kommittén skall i sina överväganden rörande positiv särbehandling på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning beakta DO:s rapport. Hiv/aids utredningen (S 2002:11) lämnade sitt betänkande Sam- hällets insatser mot hiv/STI – att möta förändring (SOU 2004:13) . Utredaren föreslår bl.a. att diskrimineringsskyddet för personer med funktionshinder även bör omfatta socialförsäk- rings- och arbetslöshetsförsäkringsområdet. Betänkandet har remiss- behandlats. Kommittén skall i sina överväganden om ett likartat skydd mot diskriminering oavsett diskrimineringsgrund och sam- hällsområde beakta förslagen och remissyttrandena i denna del. Enligt de ursprungliga direktiven (dir. 2002:11) skulle kommitténs uppdrag vara avslutat . I tilläggsdirektiv (dir. 2003:69) förlängdes tiden för kommitténs uppdrag till . Men hänsyn bl.a. till de omfattande uppgifter som kommittén har skall kommittén, med ändring av den beslutade tiden, slutligt redovisa sitt uppdrag . CONSLEG: 1976L0207 05/10/2002 Antal sidor: 7 1976L0207 SV 05.10.2002 001.001 1 Detta dokument är endast avsett som dokumentationshjälpmedel och institutionerna ansvarar inte för innehållet om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor (76/207/EEG) (EGT L 39, , s. 40) M1 och rådets direktiv /73/EG av L 269 1976L0207 SV 05.10.2002 001.001 2 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor (76/207/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekono- miska gemenskapen, särskilt artikel 235 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av yttrande (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och med beaktande av följande: I sin resolution av om ett socialt åtgärdsprogram (3) inbegrep rådet bland de angelägnaste uppgifterna åtgärder i syfte att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor, däribland lön. I fråga om lönen antog rådet direktiv /117/EEG om tillnärmningen av medlemsstaternas lagar om tillämpningen av principen om lika lön för kvinnor och män (4). Gemenskapens agerande för att realisera principen om lika behandling för kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran och andra arbetsvillkor förefaller också vara nödvändigt; likabehandling av kvinnliga och manliga arbetstagare utgör ett av ge- menskapens mål, när bl.a. harmoniseringen av levnads- och arbetsvillkoren skall främjas och förbättringen därvidlag bibehållas. Fördraget lämnar inte de speciella befogenheter som behövs för detta ändamål. Definition och successivt genomförande av principen om likabehand- ling när det gäller sociala trygghetsfrågor bör säkerställas genom framtida rättsakter. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Syftet med detta direktiv är att i medlemsstaterna realisera prin- cipen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, däribland befordran, yrkesutbildning, arbetsvillkor och, enligt de villkor som nämns i punkt 2, social trygghet. Denna princip kallas härefter likabehandlingsprincipen. Medlemsstaterna skall aktivt ta hänsyn till målet att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män när de utarbetar och genomför lagar och andra författningar samt politiska beslut eller riktlinjer och verksamhet på de områden som avses i punkt 1. För att att säkerställa att likabehandlingsprincipen i sociala trygg- hetsfrågor kommer att successivt genomföras skall rådet på förslag från kommissionen anta bestämmelser som klart anger dess väsentliga innehåll, dess räckvidd och åtgärderna för dess tillämpning. (1) EGT nr C 111, 20.5.1975, s. 14. (2) EGT nr C 286, 15.12.1975, s. 8. (3) EGT nr C 13, , s. 1. (4) EGT nr L 45, , s. 19. 1976L0207 SV 05.10.2002 001.001 3 1.I följande bestämmelser skall likabehandlingsprincipen innebära att det inte får förekomma någon som helst diskriminering på grund av kön, vare sig direkt eller indirekt, särskilt med hänvisning till äkten- skaplig status eller familjestatus 2.I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges: direkt diskriminering: när en person på grund av könstillhörighet behandlas mindre förmånligt än en annan person behandlas, har behandlats eller skulle ha behandlats i en jämförbar situation. indirekt diskriminering: när en skenbart neutral bestämmelse eller ett skenbart neutralt kriterium eller förfaringssätt särskilt miss- gynnar personer av ett visst kön jämfört med personer av det andra könet, om inte bestämmelsen, kriteriet eller förfaringssättet objektivt kan motiveras av ett berättigat mål och medlen för att uppnå detta mål är lämpliga och nödvändiga. trakasserier: när ett oönskat beteende som har samband med en persons könstillhörighet förekommer och syftar till eller leder till att en persons värdighet kränks och att en hotfull, fientlig, förned- rande, förödmjukande eller kränkande stämning skapas. sexuella trakasserier: när någon form av oönskat verbalt, icke- verbalt eller fysiskt beteende av sexuell natur förekommer som syftar till eller leder till att en persons värdighet kränks, särskilt när en hotfull, fientlig, förnedrande, förödmjukande eller kränkande stämning skapas. Trakasserier och sexuella trakasserier i den mening som avses i detta direktiv skall anses vara diskriminering på grund av könstillhö- righet och skall därför förbjudas. Det förhållandet att en person avvisar eller låter bli att reagera mot ett sådant beteende får inte ligga till grund för ett beslut som gäller denna person. 4.En instruktion att diskriminera personer på grund av könstillhö- righet skall anses vara diskriminering enligt detta direktiv. 5.Medlemsstaterna skall i enlighet med nationell lagstiftning, kollektivavtal eller allmän praxis uppmuntra arbetsgivare och dem som ansvarar för tillgång till yrkesutbildning att vidta åtgärder för att förebygga alla former av diskriminering på grund av könstillhörighet, särskilt trakasserier och sexuella trakasserier på arbetsplatsen. 6.Medlemsstaterna får i fråga om tillträde till anställning, inbegripet den utbildning som leder därtill, föreskriva att en sådan särbehandling som föranleds av en egenskap som hänförs till könstillhörighet inte skall utgöra diskriminering, om denna egenskap, på grund av yrkes- verksamhetens natur eller det sammanhang där den utförs, utgör ett verkligt och avgörande yrkeskrav, förutsatt att målet är berättigat och kravet är rimligt. 7.Detta direktiv skall inte påverka bestämmelser om skydd för kvinnor, särskilt beträffande graviditet och moderskap. En kvinna som är mammaledig skall vid mammaledighetens slut ha rätt att återgå till sitt arbete eller ett likvärdigt arbete, på villkor som inte är mindre gynnsamma för henne och komma i åtnjutande av de förbättringar av arbetsvillkoren som hon skulle ha haft rätt till under sin bortovaro.