sou · GUB394 · 2007-01-01 00:00:00 — Dämning och översvämningar av dagvatten och delar av spillvattennätet sker. Delar av VA-, el- och teleinfrastrukturen slås ut. Dösebacka i svämmas över, med driftstörningar i vattenproduktionen som konsekvens. är projekterad att byggas om på en nivå om 2,5 m över normalvattentillståndet i vilket säkerställer väg- transporterna. Ur översvämningssynpunkt krävs invallning inom låglänta bebyggda områden, främst nedströms . Omfattningen av bedömda åtgärder baseras på framtidsscenarier som ungefär mot- svarar en framtida medelvattennivå i havet. Behov av invallningar för areella näringar samt för att skydda nedströms inom har inte beaktats inom ramen för SGI:s studie. Ytterligare och högre invallningar krävs om översvämningar skall undvikas vid högre vattennivåer orsakade exempelvis av mer extrema havsnivåer. Utgående från bedömd ändring av erosions- och grundvatten- förhållandena för de två flödesscenarierna har översiktligt studerats hur stabiliteten förändras sikt genom studier av några typsektioner längs . Stabiliteten kvantifieras med hjälp av begreppet stabilitetsklass, där stabilitetsklass 1 motsvarar för- sumbar sannolikhet för skred och stabilitetsklass 4 motsvarar påtaglig sannolikhet för skred. Resultatet av den översiktliga studien är att stabilitetsklassen bedöms höjas en halv till en stabilitetsklass . I princip innebär detta genomgående en ökad skredsannolikhet inom delsträckor omfattande lösa lerjordar. De slänter som är på gränsen till att vara instabila, kan med de ovan beskrivna faktorerna av ökad erosion, höga porvattentryck och förändringar av vattennivåer komma att skreda om inte åtgärder vidtas. Även med dagens förhållanden är sanno- likheten för skred så stor för dessa slänter att geotekniska åtgärder är angelägna. Inom de delsträckor, motsvarande totalt strandlinje, där SGI för dagens förhållanden tidigare utfört s.k. skredrisk- analyser har en övergripande bedömning genomförts för de två flödesscenarierna enligt tabellen nedan. Tabell 4.15 Bedömd förändring av stabilitetsklasser och tillkommande omfattning på stabilitetsförbättrande åtgärder inom delsträckor där skredriskanalyser har utförts Bedömd omfattning på stabilitetshöjande förstärknings- åtgärder på grund av de framtida flödesscenarierna Flöde 1 030 m Flöde 1 400 m Källa: SGI, 2006. Inom de delsträckor, motsvarande totalt strandlinje, där tidigare låtit genomföra översiktliga stabilitets- karteringar för dagens klimatförhållande har motsvarande be- dömning gjorts för de två flödesscenarierna. Det bedöms att ca 0,5 2,5 km av delsträckorna behöver åtgärdas för flödesscenario /s. Motsvarande längd är ca 1,5 3,5 km för flödesscenario /s. Förutom de bedömda förstärkningsåtgärderna kommer mer detaljerade utredningar att krävas längs huvuddelen av del- sträckorna. Inom de delsträckor, motsvarande totalt strandlinje, där en skredriskanalys, för dagens klimatförhållande, påbörjats har motsvarande bedömning gjorts för de två flödes- scenarierna. Det bedöms att ca 1,5 4,5 km av delsträckorna behöver åtgärdas för flödesscenario /s. Motsvarande längd är för flödesscenario /s. Förutom de bedömda förstärkningsåtgärderna kommer mer detaljerade utredningar att krävas längs huvuddelen av delsträckorna. Inom övriga delsträckor, motsvarande strandlinje, saknas i stort sett underlag som baseras på moderna analysmetoder. Utgående från en bedömning av grundförhållanden och topografin har dock SGI utfört en mycket grov uppskattning av omfattningen av delområden där stabilitetshöjande åtgärder behövs. Vid ett ökat flöde från /s till /s kan vattenhastig- heten komma att öka med enligt . Med ett antagande att vattenhastigheten ökar med detta värde och att vattenytan stiger ca 0,8 m i älven både för medel- och maximalflöden kan erosionen komma att öka med och därmed ge en ökad total uttransport av sediment från älven. Erosionens förhållande mellan maximala flöden och medelvattenflöden bedöms bli samma som (ca 4 6 gånger större) vid valt scenario. Då det kommer att finnas behov av ett tappa ett högre flöde vid fler tillfällen jämfört med dagens klimat kommer erosionen i att öka. Detta kommer att ske även med bibehållen max- tappning av /s på grund av att det kommer att krävas en maximal tappning betydligt oftare . Baserat på överslags- mässiga beräkningar bedöms att erosionstakten ökar med i storleksordningen 15 vid bibehållen maxtappning /s. Fartygstrafiken påverkar erosionen på tre sätt: Förändringar i strömningshastighet och vattenstånd i älven på grund av att fartyget färdas i en begränsad vattenmassa. Inducerad strömning på grund av propellerrörelsen Ökad materialtransport på strandplanet på grund av vågbild- ning (svallvågor från fartyget) Vid bedömningen av effekten på erosionen har en utredning från SSPA (1996) av vattenhastighet på älvbotten och älvslänt från fartyg med en hastighet på använts som schablon. Studien antyder att fartygstrafiken kan stå för av bottenerosionen och av stranderosionen med dagens flöden. I de studerade framtidsscenarierna bedöms erosionsandelen förorsakad av fartygs- trafiken vara lika stor som . Vid ett ökat flöde kommer behovet av muddring av sediment att öka. Erosionen kan komma att öka med . För Sjöfarts- verket och Hamn innebär detta större underhållskost- nader. I , som inte muddras, kan en större sedimentering troligen innebära att viss underhållsmuddring kommer att erfordras. Underlag för omfattningen av muddring i har inte kunnat bedömas inom ramen för denna utredning. I det följande har kostnader och förslag på åtgärder uppskattats längs från till strax norr om i . har inte studerats inom ramen för utredningen, men kommer även att påverkas av ändrade flöden. Nedströms har enbart muddringsarbeten beaktats, dvs. inga åtgärder för att skydda hamnanläggningar etc. har beaktats. I de låglänta delarna söder om sluss som utgörs av strandängar, åkrar eller annan naturmark har inte in- vallning och eventuella tillhörande förstärkningsåtgärder kalkyle- rats. Inom flera områden utefter är skredrisken stor redan för befintliga förhållanden. Det är därför angeläget att åtgärda dessa områden , men behovet ökar ytterligare om de studerade klimatscenarierna uppkommer. Åtgärdskostnaderna har överslagsmässigt bedömts även för dagens förhållanden. Vid bedömningen av kostnader kopplade till stabilitetshöjande åtgärder har följande åtgärder beaktats: Avschaktning och stödfyllning vid låga slänter. Avschaktning och stödfyllning vid höga slänter. Vid bedömning av kostnader för invallning av låglänta områden har följande åtgärder beaktats: Utläggning av vall på markytan. Utläggning av vall på markytan samt tätning av genomsläpplig jordfyllning med t.ex. bentonitskärm. Vid bedömning av kostnader för utläggning av erosionskydd har följande åtgärder beaktats: Förhöjning av befintliga stranderosionsskydd. Utläggning av nya stranderosionsskydd. Utläggning av nya erosionsskydd i anslutning till undervattens- slänten vid den djupare farledsfåran (bottenerosionsskydd). Vid bedömningen av kostnaderna, se Tabell 4.16 har det förutsatts att ingen förändring sker av dagens lågvattennivåer i . En förändring av lågvattennivåer ökar risken för skred betydligt. Tabell 4.16 Tabell Bedömda kostnader för stabilitetsförbättrande åtgärder, invallningar och erosionsskydd för olika flöden tappning /s, tappning /s, höjd havsnivå () höjd havsnivå () Källa: SGI, 2006. Kostnaderna för stabilitetsförbättrande åtgärder och botten- erosionsskydd är klart dominerande och utgör ca 70 av totalkostnaderna i framtidsscenarierna. Underhållskostnaderna för erosionsskydd samt behov av mudd- ring kommer att stiga vid ett ökat tappningsflöde och/eller fler antal tillfällen då hög tappning sker. De bedömda årliga under- hållskostnaderna framgår av Tabell 4.17. Tabell 4.17 Bedömda årliga kostnader för underhåll tappning /s, tappning /s, höjd havsnivå, /år höjd havsnivå, /år Källa: SGI, 2006. Övervakning genom besiktning och kontrollstationer inom skred- känsliga områden behöver utökas på grund av mer varierande vattenstånd. Låg tappning påverkar stabiliteten negativt t.ex. efter kraftiga regn inom avrinningsområde som gör att vattentrycken i jorden ökar som man har ett lågt flöde i älven. Bedömda årliga kostnader för övervakning framgår av Tabell 4.18. Tabell 4.18 Bedömda årliga kostnader för övervakning tappning /s, tappning /s, höjd havsnivå, /år höjd havsnivå, /år Källa: SGI, 2006. saknas det skredriskanalyser eller stabilitetskarteringar över stora, främst glest bebyggda, sträckor längs . För att kunna möta de klimatförändringar som visas i de globala och regionala klimatscenarierna krävs en ökad kunskap om stabilitetsförhållan- dena längs hela . För att kunna göra heltäckande studier av stabilitetsförhållan- dena krävs kunskap om den pågående erosionen i älven samt effekter av förändrade grundvatten- och porvattentryck samt kun- skap om jordens egenskaper. Dessutom krävs bättre underlag rörande t.ex. flöden och vattennivåer och hur dessa varierar i tiden. Utredningar av erosionens omfattning, sedimenttransport från och biflöden, påverkan av fartygstrafik, korttidsreglering m.m. erfordras för att prognostisera framtida effekter av olika klimatscenarier. En sådan utredning, kompletterad med den ovan beskrivna erosionsövervakningen samt geotekniska analyser ger viktig kunskap rörande stabilitetsförhållanden men även kunskap till kommuner, muddringsföretag, sjöfart med flera. Sammantaget bedöms att kostnaden uppgår till ca 60 110 mil- joner kronor för ovan beskrivna utredningar rörande skredrisker, erosion och sedimentationstransport samt grundvatten. Utred- ningsbehovet är synnerligen angeläget , men behovet ökar ytterligare om de studerade flödesscenarierna blir aktuella. Utöver angivna utredningskostnader tillkommer detaljprojekte- ring inom de områden där ovannämnda utredningar kommer att påvisa att förstärkningsbehov föreligger. Dessa projekteringskost- nader bedöms uppgå till i storleksordningen av förstärk- ningsåtgärderna. För dagens förhållanden bedöms att kostnaderna för stabilitets- förbättrande åtgärder och utläggning av erosionskydd uppgår till i storleksordningen . Till detta kommer åtgärder vid befintliga vattenkraftverk och dammar. Åtgärder behövs åtminstone vid och . SGI gör bedömningen att en ökad tappning till 1 400 m³/s i kan accepteras vid en havsnivåhöjning med 0,5 m, under förutsättning att de lägsta vattenstånden inte minskar och att omfattande stabilitetsförbättrande åtgärder genomförs. 4.4.5Ny kanal eller tunnel En ny kanal eller tunnel skulle kunna användas för att avbörda vatten från . diskuterades möjligheten att bygga en kanal från till Uddevallatrakten främst i syfte att gynna Efter översvämningarna 2001 lanserades idén med en avtappningstunnel från till eller Gullmarn i av bl.a. VBB (, 2002) och förslaget presenterades för Landshövdingen i m.fl. tänkbara intressenter . Vi har med utgångspunkt i tidigare förslag låtit geoteknisk expertis analysera de byggtekniska möjligheterna för en kanal respektive tunnel mellan och . (et al., 2006) Vi har utgått från en avbördningsförmåga om /s. En ökad avtappning med denna volym bedöms kunna sänka de högsta vattenstånden i med ca 0,5 m. Från ca +45 m stiger marknivån väster om snabbt till ca +75 m i området omkring Ursand där ett tänkt intag till tunneln antas vara beläget. Längs den tänkta tunnelsträckningen mot förekommer höjder på upp till +90 m men också några dalgångar på nivåer runt +60 m. Norr om höjer sig terrängen upp mot till cirka +125 m. Där förekommer enstaka toppar på ca +140 omkring de tänkta tunnelsträckningarna. I riktning mot är terrängens höjdnivå cirka +90 m för att sedan brant falla till +5 m närmast fjorden. Väster om passerar tunneln i riktning mot Gullmarn den dalgång där järnväg och är anlagda. Där är lägsta marknivå cirka +60 m. Västerut mot Gullmarn är terrängen relativt kuperad med några toppar på ca +80 m. Området korsas av flera dalgångar med nivåer på ca +30 m. Invid Gullmarn stupar terrängen brant mot nivån +0 m. För en alternativ tunnelsträckning med utlopp i är terrängens nivå och profil jämförlig med ovan beskrivning av sträckan mellan och . Figur 4.22 Möjliga tunnelsträckningar. (De verkliga sträckningarna måste baseras på en teknisk och planmässig utredning) Källa: et al., 2006. Byggtekniska förutsättningar för en kanal Bäveåns dalgång stiger från havsnivån vid dess utlopp i till söder om där vattenytans nivå är ca +48 m. Där börjar ett sammanhängande vattensystem bestående av bäckar, åar och sjöar som leder i riktning mot . Vattenytans högsta punkt i vattensystemet ligger på cirka +55 m. Den sjö som har den högst belägna vattenytan på sträckan ligger från och har en vattennivå på ca +52 m. I Figur 4.23 visas ett översiktligt förslag på ett stråk i terrängen som skulle kunna tas i anspråk för ett alternativ där existerande vattensystem utnyttjas för kanalsträckningen. Figur 4.23 Översiktligt förslag på kanalsträckning visat som stråk i terrängen Källa: et al., 2006. För att bedriva sjöfart och övervinna höjdskillnad mellan och det högst belägna partiet antas att minst fyra slussar måste uppföras. Vid avbördning från måste vattenytan för sjöarna belägna mellan och avsänkas under vattennivå. högsta dämningsgräns är cirka +45 m och det naturliga djupet på sjöarna bestämmer schaktarbetenas omfattning. Det är troligt att flera sjöar måste fördjupas för att åstadkomma en avtappningskapacitet på /s men närmare studier av i vilken omfattning sådana fördjupningar behövs har inte utförts. För att bedriva sjöfart motsvarande dagens Vänersjöfart bör kanalen vara och (, 2006). Dessa dimensioner räcker dock inte för att avbörda /s. Över- slagmässiga beräkningar visar att för att avbörda /s behövs en tvärsnittsarea av . Vattenspegeln för en sådan sektion är vid . Denna kapacitet förutsätter en lutning per km. I sin nedre del skulle kanalen följa Bäveånssträckning. Dagens flöden i Bäveån varierar mellan 3 och /s. För en avbördning från runt /s skulle det alltså krävas omfattande mark- och schaktarbeten för fördjupning och breddning samt invallning. På den sista delen vidare mot sträcker sig Bäveån nära bostäder, industriområden och vägar. Här passerar ån genom två naturreservat samt tangerar gränsen på ytterligare ett naturreservat. huvudvattentäkt är och allt vatten till täkten pumpas från Bäveån. En kanal skulle alltså inverka på vattenförsörjning. Inom vattenområden finns också sex vattenkraftverk med tillhörande dammar. Tre vattenkraftverk med dammar ligger längs några kilometrar från . De övriga kraftverkens lägen har inte fastlagts i detalj. Det är oklart om det skulle vara möjligt att förlägga slussar i anslutning till existerande vattenkraftverk i Bäveån och . På flera sträckor finns också stabilitetsproblem och risk för ras- och skred. Byggtekniska förutsättningar för en tunnel Totala fallhöjden mellan och är ca 45 m. För att tillräcklig vattenmängd ska kunna tappas genom tunneln får inte de fallförluster som friktion mot tunnelväggarna mm ger överstiga fallhöjden. Med en tunnelarea om bedöms fallförlusterna bli ca 43 m vid ett flöde på /s om man tittar på den längsta tunnelsträckningen (till Gullmarn). För att säkerställa tunnelns tekniska funktioner behöver över- väganden göras beträffande utformning och design. Det påverkar i sin tur omfattningen av bergarbetena som ligger till grund för den grova kostnadsuppskattningen. Inom ramen för denna utredning omfattar övervägandena tunnelns höjdläge, täthetskrav samt minsta antal arbetsfronter som kan krävas, se Tabell 4.19. En tunnelarea motsvaras av en hästskoformad tunnel med en höjd och en spännvidd . Storleken är jäm- förbar med T-banestationer och tågstationerna under . Antagna tätningskrav är jämförbara med vad som gäller för järn- vägstunnlar i rural miljö. Tunnlarna har bedömts kunna utformas utgående från krav som ställs i den lägsta säkerhetsklassen. Denna bedömning baseras på att personer inte uppehåller sig i tunnlarna vid normal drift. De skall då vara fyllda med vatten oavsett om avbördning sker eller inte. Om tunneln också ska stängas av vid inloppet (för att kunna utföra underhåll och reparationer), påverkar detta konstruktionen såväl som de totala kostnaderna. Tabell 4.19 Tekniska överväganden som beaktas i kostnadsuppskattningen Vattentrycket i tunneln längs Trycklinjens läge bör i när tillflödet till och sträckan kommer att variera möjligaste mån inte överstiga nivån i så kräver och beroende på om vatten marknivå på någon del av tunneln är vattenfylld vid förhindra vatten att läcka ut Tunneltak kan ligga strax Tunneltakets nivå bör för- kan ligga nära markytan under lägsta vattennivå i läggas under nedre däm- ningsgränsen som är +43 m Utloppet i Gullmarn och i Turbulens eller virvelbildning i på -25 m viss marginal under lägsta Erosion av bottensediment av till -12 m i kanalens upp- Trycklinjens nivå befinner sig på cirka +45 m uppströms om lokalisering av denna kon- funktion är belägen nedströms att ett bergschakt mellan markyta och tunnel behöver För en optimera byggtid och ekonomi måste arbete be- drivas på flera tunnelfronter sträckningen så att berguttag byggtiden både när avbörd- ning inte sker och under av- och tillåten inläckning ansätts till 10 l/min, per 100 m tunnel Källa: et al., 2006. Geotekniska förutsättningar för en tunnel Berggrunden mellan och utgörs i stort av gråa åderrika sedimentgnejser med inslag av bredare områden bestående av gråa och röda medelkorniga graniter. Mellan och återfinns gråa, homogena eller bandade gnejser med förekomst av ögonförande gnejser och por- Längs denna del av tunnelsträckningen är berg- grundens sammansättning och ursprung liknande tunnlarna i och bergrummen i . Flera större regionala sprickzoner genomkorsar området med företrädesvis nord-sydlig strykning. En har observerats vid och andra kring Lane- Ryr. Söder om stora finns en överskjutningszon. I detta område förekommer även flera krosszoner. Längs hela tunnelsträckningen går urberget frekvent . I dalgångarna finns företrädesvis leror av glacialt ursprung. Ler- djupen uppgår till mellan ca 10 m och 15 m men lokalt finns observationer på djup som överstiger 25 m. och mossmarker är också frekvent förekommande speciellt i området mellan Udde- valla och . Endast lokalt finns isälvsavlagringar. Hydrogeologiska kartblad indikerar att bergområdet mellan och är tämligen genomsläppligt vilket är i överensstämmelse med förekomst av krosszoner. I området mellan och är berggrunden tätare. Här finns samman- hängande dalgångar innehållande mäktiga finkorniga sediment (lera) med möjlig förekomst av underliggande sand och grus vilket gör att en grundvattenpåverkan även vid små vattenuttag kan sprida sig långt ut och ge upphov till sättningar i marken. För den alternativa tunnelsträckningen med utlopp i bedöms de geologiska förutsättningarna ur byggnadsteknisk synpunkt vara likvärdiga de som förekommer mellan och Gullmarn. Söder om är bergrunden ur byggnadsteknisk synpunkt jämförbar med bergrunden väster om . Anläggningen skulle bestå av en intagskonstruktion i söder om , en tunnel med utlopp anordnat norr om väster om samt en ut- loppskanal som leder till vid Kärraåns utlopp. På sträckan skulle det behövas minst tre arbetstunnlar med en total längd av . Tunnelns sträckning förläggs i möjligaste mån utanför stadsmiljö för att reducera omgivnings- påverkan. De geologiska förutsättningarna bedöms ur tunnelbyggnads- teknisk synpunkt vara goda. Berggrunden utgörs längs stora delar av tunnelsträckningen av svenskt urberg av god kvalitet. med sämre kvalitet förekommer och vissa avsnitt bedöms komma att kräva mer omfattande tätnings- och förstärkningsarbeten. Tunnel från till Gullmarn Även här skulle en intagskonstruktion i söder om byggas. Här förutsätts en avstäng- ningskonstruktion samt undersjöutlopp anordnas i Gullmarn. På sträckan behövs minst arbetstunnlar med en total längd av . Berggrunden längs tunnelsträckan mellan och marn bedöms uppvisa en något större andel berg av god kvalitet än längs sträckningen mellan och . Men även här förekommer avsnitt som kommer att kräva mer omfattande tätnings- och förstärkningsarbeten. Samma sorts intagskonstruktion i söder om är aktuell ockå här. Även här byggs en avstängningskonstruktion samt undersjöutlopp i . På sträckan behövs minst arbetstunnlar med en total längd av . Berggrundens kvalitet längs hela tunnelsträckan bedöms ungefär ha samma fördelning som sträckan mellan och . Det vill säga att berggrunden längs stora delar av tunnelsträck- ningen utgörs av svenskt urberg av god kvalitet men att avsnitt förekommer som kommer att kräva mer omfattande tätnings- och förstärkningsarbeten. Ett stort utsläpp av sötvatten i skulle påverka eko- systemen. Hur stor påverkan som sker beror bl.a. av hur ofta tunneln skulle komma till användning. Gullmarn och sannolikt också fjord har större vattenomsättning än . Syresituationen i är ofta ansträngd och en tillförsel av lätt sötvatten skulle kunna bidra till ökad inströmning av salt, bättre syresatt havsvatten i fjorden. Liknande effekter skulle kunna uppstå i samt i Gullmarn. De negativa effekterna för arter kan dock bli betydande och miljökonsekvenserna av en avtappningstunnel behöver därför noga utredas innan ett beslut fattas. Kostnader för de olika tunnelalternativen De här redovisade byggkostnaderna baseras på rådande marknads- priser. Berguttag för tunnel och arbetstunnlar inklusive bergför- stärkning, tätning, konstruktioner för intag och utlopp samt förundersökningar och projektering utgör av den totala kost- naden. Beställarens och utförarens allmänna omkostnader samt påslag för risk och vinst utgör av de uppskattade totala bygg- kostnaderna. Kostnader för marklösen, tillståndsprocesser, etc., ingår ej. Byggkostnaden för tunneln mellan och har beräknats till ca inklusive schakt för ut- loppskanal. Byggkostnaden för tunneln mellan och Gullmarn har uppskattas till ca 4,6 miljarder. Det vill säga för en förlängning till Gullmaren från tillkommer byggkostnader på totalt ca 1,1 miljarder. Byggkostnaden för tunneln mellan till fjord har beräknats till ca 3,8 miljarder. Tid för byggande beror på ett antal parametrar. De som påverkar mest i detta skede är längden på tunneln, kapacitet för berguttag och antalet parallella arbetsfronter. Med en kapacitet per arbetsfront på mellan 65 och 80 m per arbetad månad tar det mellan 5 och att färdigställa tunneln, beroende på valt alternativ. Utökas antalet arbetsfronter med två, i form av ytterligare en arbetstunnel, kan byggtiden förkortas med uppskattningsvis 12 . För projektet i sin helhet tillkommer tider för förundersökning, framtagande av bygghandling och miljökonsekvensbeskrivning samt berörda myndigheters tillståndsprocesser. ställande efter beslut om uppförande kan således uppgå till . Möjlighet att producera vattenkraft Om ett vattenkraftverk uppförs och ansluts till tunnelalternativet har det bedömts att det skall dimensioneras för ett flöde genom tunneln på ca /s. Vid detta flöde blir fallförlusterna i tunneln betydligt mindre och är ca 6 m för den längsta tunneln till Gull- marn. Den alstrade effekten för ett vattenkraftverk med ovan flöde kan uppskattas till mellan 40 och 45 MW, beroende på vilket tunnelalternativ som beaktas. SWECOS utredning belyser möjligheten att förlägga en vattenkraftanläggning i anslutning till huvudtunneln för alternativ Gullmarn. En sådan anläggning borde även vara möjlig att utföra för de två andra tunnelalternativ som föreslås här. Konsekvenser av en eventuell vattenkraftanläggning ur teknisk eller ekonomisk synvinkel beaktas dock inte i denna utredning. Vår bedömning är dock att utformningen på avtappningstunneln och deras sträckningar inte utgör någon byggnadsteknisk begränsning för att uppföra en vattenkraftanläggning. 4.4.6Kostnader för olika åtgärder Huvudsakligen fyra typer av åtgärder för att minska översväm- ningsrisken är möjliga: öka avtappningskapaciteten, dvs. det maximala flödet som kan tappas från ,