sou · GUB322d3 · 2007-01-01 00:00:00 — RÄTTSMEDEL OCH SÄKERSTÄLLANDE AV EFTERLEVNADEN 1.Medlemsstaterna skall säkerställa att alla som anser sig förfördelade på grund av att principen om likabehandling inte har tillämpats på dem har tillgång till rättsliga och/eller admi- nistrativa förfaranden, inbegripet, när de anser det lämpligt, förlikningsförfaranden, för att säkerställa efterlevnaden av skyl- digheterna enligt detta direktiv, även efter det att den situation i vilken diskrimineringen uppges ha förekommit har upphört. 2.Medlemsstaterna skall säkerställa att föreningar, organisa- tioner eller andra rättsliga enheter som i enlighet med de kriterier som fastställs i deras nationella lagstiftning har ett berättigat intresse av att säkerställa att bestämmelserna i detta direktiv efterlevs får, på den klagande personens vägnar eller för att stödja denne, med hans eller hennes tillstånd, engagera sig i de rättsliga och/eller administrativa förfaranden som finns för att säkerställa efterlevnaden av skyldigheterna enligt detta direktiv. 3.Punkterna 1 och 2 påverkar inte tillämpningen av natio- nella regler om tidsfrister för att väcka talan när det gäller principen om likabehandling. 1.Medlemsstaterna skall, i enlighet med sina nationella rättssystem, vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att det, när personer, som anser sig kränkta genom att principen om likabehandling inte har tillämpats på dem, inför domstol eller annan behörig myndighet lägger fram fakta som ger anledning att anta att det har förekommit direkt eller indirekt diskrimi- nering, skall åligga svaranden att bevisa att det inte föreligger något brott mot principen om likabehandling. 2.Punkt 1 skall inte förhindra att medlemsstaterna inför bevisregler som är fördelaktigare för käranden. 3.Punkt 1 skall inte tillämpas på straffrättsliga förfaranden. 4.Punkterna 1, 2 och 3 skall också tillämpas på förfaranden som inleds enligt artikel 7.2. 5.Medlemsstaterna kan avstå från att tillämpa punkt 1 på förfaranden där det åligger domstolen eller det behöriga organet att utreda fakta i målet. Medlemsstaterna skall i sina rättsordningar införa nödvändiga bestämmelser för att skydda enskilda mot ogynnsam behand- ling eller ogynnsamma följder på grund av klagomål eller förfa- randen för att se till att principen om likabehandling följs. Medlemsstaterna skall se till att på lämpligt sätt och på hela sitt territorium informera berörda personer om de bestämmelser som antas enligt detta direktiv och om relevanta bestämmelser som redan gäller. Dialog mellan arbetsmarknadens parter 1.Medlemsstaterna skall, i enlighet med nationella sedvanor och praxis, vidta lämpliga åtgärder för att främja dialogen mellan arbetsmarknadens parter i syfte att främja likabehand- ling, inklusive genom att övervaka praxis på arbetsplatser, kollektivavtal, etiska regler, forskning eller utbyte av erfaren- heter och god praxis. 2.Medlemsstaterna skall, när detta står i överensstämmelse med nationella sedvanor och praxis, uppmuntra arbetsmarkna- dens parter att, utan att deras oberoende åsidosätts, på lämplig nivå avtala om bestämmelser mot diskriminering på de områden som avses i artikel 3 och som faller inom räckvidden för förhandlingar om kollektivavtal. Dessa överenskommelser skall beakta de minimikrav som föreskrivs i detta direktiv och motsvarande nationella genomförandeåtgärder. Dialog med icke-statliga organisationer Medlemsstaterna skall främja en dialog med lämpliga icke-stat- liga organisationer som i enlighet med nationella lagar och praxis har ett berättigat intresse av att motverka diskriminering på grund av ras och etniskt ursprung i syfte att främja prin- cipen om likabehandling. ORGAN FÖR FRÄMJANDE AV LIKABEHANDLING 1.Medlemsstaterna skall utse ett eller flera organ för främ- jande av likabehandling av alla personer utan åtskillnad på grund av ras eller etniskt ursprung. Dessa organ får utgöra en del av organ som på nationell nivå har till uppgift att tillvarata de mänskliga rättigheterna eller att ta till vara enskildas rättig- heter. 2.Medlemsstaterna skall säkerställa att behörigheten för dessa organ omfattar följande: Att på ett oberoende sätt bistå personer som utsatts för diskriminering genom att driva klagomål om diskrimi- nering, utan att det påverkar rättigheterna för personer som har blivit diskriminerade eller för föreningar, organisationer eller andra rättsliga enheter som anges i artikel 7.2. Att genomföra oberoende undersökningar om diskrimi- nering. Att offentliggöra oberoende rapporter om och lämna rekommendationer i frågor som rör sådan diskriminering. L 180/26 Europeiska gemenskapernas officiella tidning Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säker- ställa att a)lagar och andra författningar som strider mot principen om likabehandling upphävs, b)bestämmelser som strider mot principen om likabehandling som finns i individuella avtal eller kollektivavtal, i interna regler för företag samt i regler för vinstdrivande eller icke- vinstdrivande föreningar, för fria yrkesutövare och för arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer förklaras eller kan förklaras ogiltiga eller ändras. Medlemsstaterna skall bestämma vilka sanktioner som skall tillämpas på överträdelser av de nationella bestämmelser som antas i enlighet med detta direktiv och vidta alla åtgärder som behövs för deras genomförande. Sanktionerna, som kan bestå av skadestånd till den utsatta personen, skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande. Medlemsstaterna skall anmäla bestämmelserna till kommissionen och eventuella ändringar av dessa utan dröjsmål. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall bestämmel- serna innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. 1.Medlemsstaterna skall , och därefter , till kommissionen överlämna all infor- mation som kommissionen behöver för att utarbeta en rapport till och rådet om tillämpningen av detta direktiv. 2.Kommissionens rapport skall ta vederbörlig hänsyn till synpunkterna från det europeiska centrumet för övervakning av rasism och främlingsfientlighet samt till synpunkterna från arbetsmarknadens parter och relevanta icke-statliga organisa- tioner. I enlighet med principen om integrering av ett jämställdhetsperspektiv skall denna rapport bland annat inne- hålla en bedömning av vilken inverkan de vidtagna åtgärderna haft på kvinnor och män. Mot bakgrund av den mottagna informationen skall rapporten, om så är nödvändigt, omfatta förslag till översyn och uppdatering av detta direktiv. Detta direktiv träder i kraft som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv eller kan på gemensam begäran av arbetsmarknadens parter överlåta åt dessa att genomföra detta direktiv i fråga om bestämmelser som omfattas av kollektivavtal. I sådana fall skall medlemsstaterna säkerställa att arbetsmarknadens parter , i samförstånd inför de åtgärder som behövs; medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att kunna säkerställa de resultat som föreskrivs i detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. L 303/16 Europeiska gemenskapernas officiella tidning RÅDETS DIREKTIV 2000/78/EG av om inrättande av en allmän ram för likabehandling EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 13 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av yttrande (2), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), med beaktande av yttrande (4), och av följande skäl: (1)Enligt artikel 6 i Fördraget om Europeiska unionen bygger Europeiska unionen på principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och på rättsstatsprin- cipen, vilka principer är gemensamma för medlemssta- terna, och unionen skall som allmänna principer för gemenskapsrätten respektera de grundläggande rättighe- terna, såsom de garanteras i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grund- läggande friheterna och såsom de följer av medlemssta- ternas gemensamma konstitutionella traditioner. (2)Principen om likabehandling av kvinnor och män har slagits fast i många av gemenskapens rättsakter, särskilt i rådets direktiv /207/EEG av om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor (5). (3)Vid genomförandet av principen om likabehandling bör gemenskapen i enlighet med artikel 3.2 i EG-fördraget sträva efter att undanröja bristande jämställdhet mellan kvinnor och män och främja jämställdhet mellan dem, i synnerhet som kvinnor ofta utsätts för flera olika former av diskriminering. (4)Rätten till likställdhet inför lagen och skydd mot diskri- minering för alla och envar är grundläggande rättigheter som erkänns i den allmänna förklaringen om de mänsk- liga rättigheterna, i FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor, i om medborgerliga och politiska rättigheter och om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter samt i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, vilka har undertecknats av alla medlemsstater. I Internationella arbetsorganisationens () konvention nr 111 förbjuds diskriminering i arbetslivet. EGT C 177 E, 27.6.2000, s. 42. Yttrandet avgivet (ännu ej offentliggjort i EGT C 204, , s. 82. EGT C 226, , s. 1. EGT L 39, , s. 40. (5)Det är viktigt att respektera sådana grundläggande rättig- heter och friheter. Detta direktiv kränker inte rätten till föreningsfrihet, inbegripet rätten för var och en att till- sammans med andra bilda fackföreningar och att ansluta sig till dessa för att skydda sina intressen. (6)I Europeiska gemenskapens stadga om grundläggande sociala rättigheter för arbetstagare erkänns betydelsen av att bekämpa alla former av diskriminering, däribland behovet av att vidta lämpliga åtgärder för social och ekonomisk integration av äldre och personer med funk- tionshinder. (7)I EG-fördraget tas även främjandet av samordning mellan medlemsstaternas sysselsättningspolitik upp som ett mål. Ett nytt kapitel om sysselsättning har därför lagts till i EG-fördraget i syfte att utveckla en samordnad europeisk sysselsättningsstrategi för att främja en kvalifi- cerad, utbildad och anpassningsbar arbetskraft. (8)I riktlinjerna för sysselsättningen , som godkänts av i den 10–, framhålls behovet av att främja en arbetsmarknad som är gynnsam för social integration genom utformningen av enhetliga strategier för att motverka diskriminering av grupper som t.ex. funktions- hindrade. I dessa understryks även att särskild vikt skall fästas vid stöd till äldre arbetstagare så att de i högre grad skall kunna delta i arbetslivet. (9)Sysselsättning och arbete är grundläggande faktorer när det gäller att garantera lika möjligheter för alla och bidrar i hög grad till att medborgarna kan delta fullt ut i det ekonomiska, kulturella och sociala livet och till deras personliga utveckling. (10)Rådet antog direktiv /43/EG om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung (6), genom vilket skydd redan ges mot sådan diskriminering i fråga om sysselsättning och arbete. (11)Diskriminering på grund av religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning kan under- gräva förverkligandet av målen i EG-fördraget, särskilt förverkligandet av en hög sysselsättningsnivå och en hög nivå på det sociala skyddet, en höjning av levnadsstan- darden och livskvaliteten, ekonomisk och social sammanhållning och solidaritet samt fri rörlighet för personer. (12)Därför bör all direkt eller indirekt diskriminering på grund av religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning på de områden som omfattas av detta direktiv förbjudas i hela gemenskapen. Detta förbud mot diskriminering bör också gälla medborgare i (6) EGT L 180, , s. 22. Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 303/17 tredje land men omfattar inte särbehandling på grund av nationalitet och påverkar inte bestämmelser om inresa, bosättning och tillträde till anställning och sysselsättning för medborgare i tredje land. (13)Detta direktiv gäller inte system för social trygghet och socialt skydd vilkas förmåner inte jämställs med lön i den betydelse denna term ges vid tillämpningen av artikel 141 i EG-fördraget, och inte heller statliga utbe- talningar som syftar till att ge tillträde till anställning eller fortsatt anställning. (14)Detta direktiv påverkar inte de nationella bestämmel- serna om pensionsålder. (15)Bedömningen av händelser av vilka den slutsatsen kan dras att det har förekommit direkt eller indirekt diskri- minering är en fråga för nationella rättsliga instanser eller andra behöriga organ, i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis. Särskilt vad gäller indirekt diskri- minering kan sådana regler innebära att alla medel, inklusive statistiska bevis, används för att fastställa att diskriminering föreligger. (16)Åtgärder för att anpassa arbetsplatserna till funktions- hindrade personers behov spelar en viktig roll när det gäller att bekämpa diskriminering på grund av funk- tionshinder. (17)Detta direktiv innebär inte något krav på att anställa, befordra, utbilda eller ge fortsatt anställning åt en person som saknar kompetens eller förmåga eller som inte står till förfogande för att utföra den aktuella tjänstens grundläggande uppgifter eller följa en given utbildning, skyldigheten att vidta rimliga anpassningsåtgärder för personer med funktionshinder påverkas dock inte. (18)Detta direktiv får i synnerhet inte leda till att försvars- makten, polisen, kriminalvårdsmyndigheterna eller rädd- ningstjänsten åläggs att anställa eller ge fortsatt anställ- ning åt personer som inte har den förmåga som krävs för att utföra samtliga uppgifter som de kan åläggas att utföra med hänsyn till dessa myndigheters legitima krav på att vara funktionsdugliga. (19)För att medlemsstaterna skall kunna fortsätta att upprätthålla försvarsmaktens kapacitet kan de välja att för hela eller delar av försvarsmakten inte tillämpa de bestämmelser i detta direktiv som rör funktionshinder och ålder. De medlemsstater som vill utöva denna rätt måste fastställa tillämpningsområdet för detta undantag. (20)Lämpliga åtgärder bör vidtas, dvs. effektiva och praktiska åtgärder för att organisera arbetsplatsen med hänsyn till personer med funktionshinder, t.ex. inredning av lokaler eller anpassning av utrustning, arbetstakt, arbetsfördel- ning, utbildningsmöjligheter eller arbetsledning. (21)I syfte att avgöra huruvida åtgärderna blir alltför betung- ande, bör man särskilt beakta de ekonomiska och andra kostnader som åtgärderna medför, organisationens eller företagets storlek och ekonomiska resurser och möjlig- heten att erhålla offentliga medel eller annat stöd. (22)Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av nationell lagstiftning som gäller civilstånd och de förmåner som är avhängiga därav. (23)Under mycket begränsade omständigheter kan en särbe- handling vara berättigad, när en egenskap som avser religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning utgör ett verkligt och avgörande yrkes- krav, förutsatt att syftet är legitimt och kravet är rimligt. Sådana omständigheter skall ingå i den information som medlemsstaterna skall lämna till kommissionen. (24)Europeiska unionen har i sin förklaring nr 11 om kyrkors och konfessionslösa organisationers ställning, fogad till slutakten till Amsterdamfördraget, uttryckligen uttalat att den respekterar och inte ingriper i kyrkors och religiösa sammanslutningars och samfunds ställning i medlemsstaterna enligt nationell rätt samt att den även respekterar filosofiska och konfessionslösa organisatio- ners ställning. Medlemsstaterna får härvidlag bibehålla eller föreskriva särskilda bestämmelser om verkliga, legi- tima och nödvändiga yrkeskrav för utövning av en yrkesverksamhet inom dessa områden. (25)Förbudet mot åldersdiskriminering är en viktig faktor för att uppnå de mål som fastställs genom riktlinjerna för sysselsättning och för att uppmuntra mångfald inom sysselsättningen. Särbehandling på grund av ålder kan dock motiveras under vissa förhållanden och kräver alltså särskilda bestämmelser som kan variera efter förhållandena i medlemsstaterna. Det är följaktligen mycket viktigt att göra en skillnad mellan berättigad särbehandling, särskilt sådan som motiveras av de legi- tima målen för sysselsättningspolitiken, arbetsmark- naden och yrkesutbildningen och den diskriminering som bör vara förbjuden. (26)Förbudet mot diskriminering bör inte hindra att bestäm- melser får bibehållas eller antas för att förhindra eller kompensera nackdelar för en grupp av personer med en viss religion eller övertygelse, ett visst funktionshinder, en viss ålder eller en viss sexuell läggning, och sådana åtgärder kan innebära att organisationer för personer med en viss religion eller övertygelse, ett visst funktions- hinder, en viss ålder eller en viss sexuell läggning är tillåtna om deras huvudsakliga syfte är att främja dessa personers särskilda behov. L 303/18 Europeiska gemenskapernas officiella tidning (27)Rådet fastställde i sin rekommendation 86/379/EEG av om anställning av personer med funk- tionshinder i gemenskapen (1) en vägledande ram, i vilken det ges exempel på positiva åtgärder för att främja anställning och utbildning av personer med funktions- hinder, och bekräftade i sin resolution av om lika möjligheter till sysselsättning för personer med funktionshinder (2) betydelsen av att särskild uppmärksamhet bland annat ägnas åt anställning, fort- satt anställning, utbildning och praktik under hela livs- tiden för personer med funktionshinder. (28)I detta direktiv fastställs minimikrav, vilket ger medlems- staterna möjlighet att införa eller behålla mer förmånliga bestämmelser. Genomförandet av detta direktiv får inte åberopas som skäl till inskränkningar i det skydd som finns i varje medlemsstat. (29)Personer som har diskriminerats på grund av religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning bör tillförsäkras ett lämpligt rättsligt skydd. För att ett effektivare skydd skall tillhandahållas bör föreningar eller juridiska personer också ges befogenhet att, på det sätt medlemsstaterna bestämmer, engagera sig, antingen på den utsatta personens vägnar eller för att stödja denne, utan att detta påverkar tillämpningen av de nationella regler som rör ombud och försvar vid domstol. (30)För att principen om jämlikhet skall kunna genomföras i praktiken krävs ett lämpligt rättsligt skydd mot repressa- lier. (31)För att principen om likabehandling skall kunna till- lämpas effektivt måste reglerna om bevisbördan anpassas på så sätt att bevisbördan övergår till svaranden när det föreligger prima facie-fall av diskriminering. Det åligger dock inte svaranden att bevisa att käranden tillhör en viss religion, har vissa övertygelser, ett visst funktionshinder, är av en viss ålder eller har en viss sexuell läggning. (32)Medlemsstaterna kan underlåta att tillämpa reglerna om bevisbördan på sådana förfaranden där det åligger domstol eller annat behörigt organ att utreda fakta i målet. De förfaranden som avses är sådana där käranden inte behöver bevisa de fakta som det åligger domstolen eller det behöriga organet att utreda. (33)Medlemsstaterna bör främja dialogen mellan arbetsmark- nadens parter samt, inom ramen för nationell praxis, med de icke-statliga organisationerna för att motverka och bekämpa olika former av diskriminering på arbets- platsen. (34)Nödvändigheten av att främja fred och försoning mellan de viktigaste samhällsgrupperna i kräver att särskilda bestämmelser införs i detta direktiv. (1) EGT L 225, , s. 43. (2) EGT C 186, , s. 3. (35)Medlemsstaterna bör föreskriva effektiva, proportionella och avskräckande påföljder för åsidosättande av skyldig- heterna enligt detta direktiv. (36)Medlemsstaterna kan på gemensam begäran av arbets- marknadens parter överlåta åt dem att genomföra detta direktiv när det gäller de bestämmelser som omfattas av kollektivavtal, om medlemsstaterna vidtar alla nödvän- diga åtgärder för att säkerställa att de kontinuerligt kan garantera de resultat som föreskrivs i detta direktiv. (37)I enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EG- fördraget kan målet för detta direktiv, nämligen att i gemenskapen skapa möjligheter att verka för likabe- handling i arbetslivet, inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna, och det kan därför, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, bättre uppnås på gemenskapsnivå. I enlighet med proportiona- litetsprincipen går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Syftet med detta direktiv är att fastställa en allmän ram för bekämpning av diskriminering i arbetslivet på grund av religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning, för att principen om likabehandling skall kunna genomföras i medlemsstaterna. 1.I detta direktiv avses med principen om likabehandling att det inte får förekomma någon direkt eller indirekt diskrimi- nering på någon av de grunder som anges i artikel 1. 2.Enligt punkt 1 skall a)direkt diskriminering anses förekomma när en person på någon av de grunder som anges i artikel 1 behandlas mindre förmånligt än en annan person behandlas, har behandlats eller skulle ha behandlats i en jämförbar situa- tion, b)indirekt diskriminering anses förekomma när en skenbart neutral bestämmelse eller ett skenbart neutralt kriterium eller förfaringssätt särskilt missgynnar personer med en viss religion eller övertygelse, ett visst funktionshinder, en viss ålder, eller en viss sexuell läggning jämfört med andra personer, om inte i)bestämmelsen, kriteriet eller förfaringssättet objektivt motiveras av ett berättigat mål och om medlen för att uppnå detta mål är lämpliga och nödvändiga, eller Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 303/19 ii)när det gäller personer med ett visst funktionshinder, arbetsgivaren eller varje person eller organisation på vilken detta direktiv är tillämpligt är skyldig, enligt den nationella lagstiftningen, att vidta lämpliga åtgärder i enlighet med principerna i artikel 5 för att undanröja de nackdelar som denna bestämmelse, detta kriterium eller förfaringssätt för med sig. 3.Trakasserier skall anses vara diskriminering enligt punkt 1 när ett oönskat beteende som har samband med någon av de grunder som anges i artikel 1 syftar till eller leder till att en persons värdighet kränks och att en hotfull, fientlig, förned- rande, förödmjukande eller kränkande stämning skapas. Begreppet trakasserier får i detta sammanhang definieras i enlighet med medlemsstaternas nationella lagstiftning och praxis. 4.En föreskrift att diskriminera en person på någon av de grunder som anges i artikel 1 skall anses vara diskriminering enligt punkt 1. 5.Detta direktiv skall inte påverka de åtgärder som före- skrivs i nationell lagstiftning och som är nödvändiga i ett demokratiskt samhälle för den allmänna säkerheten, ordningens bevarande, förebyggande av brott samt skydd för hälsa och andra personers fri- och rättigheter. 1.Inom ramen för gemenskapens befogenheter skall detta direktiv tillämpas på alla personer, såväl inom den offentliga som den privata sektorn, inklusive offentliga organ, i fråga om följande: a)Villkor för tillträde till anställning, till verksamhet som egen- företagare och till yrkesutövning, inklusive urvalskriterier och krav för anställning inom alla verksamhetsgrenar på alla nivåer i arbetslivet, inbegripet befordran.