sou · GUB390 · 2007-01-01 00:00:00 — I perfekt konkurrensmodellen antas allmänt att företagen är små, och alltså inte kan påverka priserna, samt att det inte finns några hinder för in- och utträde på marknaden (på lång sikt). Av detta följer direkt slutsatserna rörande skatteincidensen. Vid diskussion om skatteincidens är utgångspunkten i allmänhet att belysa vad som händer med priserna om man inför en viss skatt. För vårt syfte är det centrala i första hand vad som händer med priserna om man tar bort alternativt sänker en viss skatt (eftersom man velat påverka köpkraften hos vissa grupper genom lägre pris på en, som man antar, för dem särskilt betydelsefull vara, nämligen livsmedel). Detta gör att det vi diskuterar här inte avser fördelning av skattebörda, utan snarare fördelning av skattelättnad. I perfekt konkurrens blir prisgenomslaget på kort sikt ofull- ständigt, eftersom man antar att efterfrågekurvan inte är vertikal 26 T.ex. Konsumenterna, matpriserna och konkurrensen, rapportserie 2004:2. och utbudskurvan inte horisontell. Ett mindre än 100-procentigt prisgenomslag innebär att lönsamheten i varje företag ökar vid en sänkning av skattesatsen och att företagen gör vinst. På lång sikt etablerar sig nya företag om det gäller en skattesänkning, utbudet på marknaden ökar och processen fortsätter tills det åter råder nollvinst, dvs. prisgenomslaget är fullständigt, dvs. Vid imperfekt konkurrens blir diskussionen mer komplex. För- utom distinktion mellan kort och lång sikt finns det olika modeller som beskriver imperfekt konkurrens och dessutom har vi att ta hänsyn till efterfrågans utseende (en i grunden empirisk fråga). I den s. k. Cournotmodellen förutsätts att varje företag maxi- merar sin vinst under antagande om att övriga företag på mark- naden håller kvantiteten . Effekten av en momshöjning enligt denna modell varierar starkt beroende på vad som antas om marknadsefterfrågan. Med s.k. linjär efterfrågan är prisgenomslaget , men närmar sig när antalet företag ökar. Med s.k. konstantelastisk efterfrågan blir prisgenom- slaget alltid oberoende av antalet företag. Det kan dock tyckas mer verklighetsnära att tänka sig en situation där företagets strategiska variabel är priset, inte kvan- titeten. I den s.k. Bertrandmodellen antas just detta, dvs. företagen sätter det pris som maximerar vinsten under antagandet att övriga företag håller sina priser konstanta. Om företagen producerar homogena produkter ger Bertrandmodellen i princip samma resul- tat som perfekt konkurrensmodellen; prisgenomslaget på kort sikt bestäms av efterfrågans priselasticitet och marginalkostnadskurvans lutning. Bertrandmodellen med homogena produkter brukar emellertid inte ses som en realistisk beskrivning av en marknad med imperfekt konkurrens, eftersom jämvikten blir densamma som i perfekt konkurrens redan när antalet företag på marknaden är två. Det kan tyckas orealistiskt att perfekt konkurrens skulle kunna uppnås när enbart två företag konkurrerar på marknaden. Det antagande som krävs för att Bertrandmodellen skall leda till imperfekt konkurrens (i betydelsen priser högre än företagens marginalkostnader) är att de producerade varorna inte är perfekta substitut, dvs. vi antar att företagen producerar differentierade i stället för homogena produkter. I bilaga 3 refereras en studie där skatteincidensen jämförs i en differentierad Bertrandmodell och i en homogen Cournotmodell. Slutsatserna är att effekterna av en värdeskatt i hög grad överens- stämmer i fallet med linjär efterfrågan: prisgenomslaget är alltid . Vid konstantelastisk efterfrågan kan dock prisgenomslaget bli såväl större som , be- roende på efterfrågans priselasticitet. Om efterfrågan är elastisk (dvs. om absolutbeloppet av priselasticiteten är större än 1) blir prisgenomslaget , s.k. overshifting, i annat fall blir prisgenomslaget . Ett flertal andra studier refereras och resultaten är inte entydiga. I en modell där konsumenterna antas få högre nytta ju fler varianter av produkten som finns på marknaden blir resultatet att en värdeskatt får 100 procents prisgenomslag (efterfrågan är här lik den konstantelastiska). I en annan modell (den s.k. spatiala cirkel- modellen) fås s.k. undershifting både , men i högre grad på kort sikt, vilket innebär att prisgenomslaget alltid är . Man kan ställa sig frågan vad overshifting innebär i en situation som avser nedsättning av skattesats. Detta skulle ju betyda att pris- genomslaget blev större än vad som motiverades av skattenedsätt- ningen. Detta borde i sin tur medföra att lönsamheten i branschen (på kort sikt), till följd av ett lägre konsumentpris, blev lägre än i en situation utan skattenedsättning, såvida inte företagen kan öka sin försäljning till följd av det lägre konsumentpriset och på så sätt öka sina vinster. Det senare kan vara svårt att uppnå i de fall varan i fråga inte är särskilt priskänslig. Även om ett lägre konsumentpris givetvis skulle upplevas som positivt av konsumenterna, och även medföra positiva fördelningspolitiska effekter givet skillnader i konsumtionsandelar för livsmedel mellan olika hushållstyper, före- faller det knappast troligt att branschen skulle önska behålla en ordning som innebar att lönsamheten påverkades negativt till följd av skattenedsättningen. Om varan bedöms ha låg priselasticitet och om branschen förefaller intresserad av en fortsatt nedsättning, som t.ex. är fallet när det gäller nuvarande nedsättning av momssatsen för livsmedel i , är det svårt att se att overshifting utgör en rimlig beskrivning av förhållandena inom området. På lång sikt antar man allmänt att alla produktionsfaktorer kan varieras. Det finns tid (och möjlighet) för nya företag att etablera sig på marknaden och för olönsamma företag att lämna den. I bilaga 3 förs resonemang som visar att under antaganden om fritt inträde så får man delvis, men inte uteslutande, resultat som liknar de från perfekt konkurrensmodellen, nämligen att prisgenomslaget närmar sig , även om det skiljer sig åt på kort sikt. Det är dock ingen självklar utgångspunkt att i imperfekt kon- kurrens anta att det råder fritt inträde på marknaden, tvärtom är det vanligt att man tänker sig att imperfekt konkurrens är förenat med inträdeshinder av något slag. Om man antar att det finns inträdeshinder i branschen blir resonemanget följande (vid en skattesänkning). Om företagets lönsamhet är relativt hög när skatten sänks (till följd av imperfekt konkurrens) och skattens prisgenomslag är ofullständigt på kort sikt så ökar lönsamheten i branschen ytterligare. Detta är en stark signal till nya aktörer att etablera sig. Om detta dock inte är möjligt på grund av marknads- hinder kommer prisgenomslaget inte att öka , dvs. priserna kommer inte att falla. Den långsiktiga effekten skulle då bli densamma som den kortsiktiga. Vad har då detta för betydelse när det gäller den svenska livsmedelssektorn? I bilaga 3 förs ett resonemang som landar i att det tycks som om den differentierade Bertrandmodellen är den som bäst beskriver branschen. Det förefaller rimligt att göra ett sådant antagande för olika former av handel där man säljer varor som finns på lager eller kan beställas till ungefär kostnad och där priserna bestäms någon tid i förväg och annonseras i butik och medlemsblad, reklam etc. Butikerna är vidare något olika i sortiment och läge. I den teoretiska genomgången fann vi att prisgenomslaget i den differentierade Bertrandmodellen är vid linjär efterfrågan, medan det vid konstantelastisk efterfrågan kan vara större eller mindre (se dock diskussionen ovan om over- shifting i samband med en skattenedsättning). Detta gällde framför allt på kort sikt, men inte heller på lång sikt är det givet att pris- genomslaget närmar sig . Teorin ger inte någon entydig slutsats, utan prisgenomslaget av en värdeskatt blir en empirisk fråga. På lång sikt blir frågan om huruvida det råder fritt inträde eller ej av betydelse. Här refereras i studien olika bedömningar. Författa- ren drar slutsatsen, i likhet med , att konkurren- sen i den svenska livsmedelssektorn tycks ha förbättrats , men att det fortfarande föreligger vissa inträdes- hinder, främst kommuners tillämpning av (PBL). Det är alltså inte klart vilka skillnader som finns mellan prisgenomslaget när det gäller just mat- momsen. En aspekt på en sänkning av momsen är att ett ofullständigt prisgenomslag bör leda till högre lönsamhet i livsmedelshandeln, något som dock inte undersökts närmare här. Ett ofullständigt prisgenomslag skulle även kunna ta sig uttryck i form av högre kostnader, dvs. ökad ineffektivitet, eller i ökad lönsamhet/lägre effektivitet i tidigare försäljningsled alternativt i tillverkningen av livsmedel, något som heller inte har studerats här. Sammanfattningsvis kan man hävda att frågan om prisgenom- slaget av skattenedsättningen på livsmedel 1996 inte entydigt kan bedömas från teoretiska utgångspunkter. Det finns visst teoretiskt stöd för att det kan ha varit på kort sikt, s.k. undershifting, men detta är inte entydigt, bl.a. beroende på den osäkerhet som finns när det gäller efterfrågekurvans utseende. På lång sikt ökar förutsättningarna för ett fullständigt pris- genomslag enligt teorin, men detta förutsätter då fritt inträde på marknaden. Detta är ett antagande som enligt vissa bedömare inte kan sägas vara uppfyllt fullt ut på den svenska livsmedelsmark- naden. I takt med att konkurrensen på marknaden ökar och fler aktörer vinner tillträde ökar givetvis också förutsättningarna för ett full- ständigt prisgenomslag av livsmedelsmomsen. Utredningen kommer därför i sin fortsatta analys av fördelnings- effekterna att utgå från en långsiktig bedömning av prisgenom- slaget och ett fullständigt prisgenomslag, under antagande om att konkurrensen på marknaden fortsätter att utvecklas.27 3.5.3Konsumtionsmönster och konsumtionsandelar för livsmedel i Då möjligheterna till omfördelning och stöd via en lägre mer- värdesskatt på livsmedel är beroende av hur konsumtionen av livsmedel ser ut i olika inkomstskikt och för olika hushållstyper har utredningen undersökt hos SCB vilken information som finns rörande sådana data och vilka möjligheter som finns att beskriva denna utveckling genom en tidsserie. Vad som vore önskvärt är att 27 Det är dock inte givet att utgångsläget vid en eventuell höjning av matmomsen avspeglar en situation där priserna hunnit anpassas till nuvarande momssänkning fullt ut. Detta skulle i så fall betyda att priserna vid en eventuell höjning inte stiger i en utsträckning som motsvaras av momshöjningen. Detta är dock inget som utredningen valt att beakta i sin analys av fördelningseffekterna i samband med en höjning av matmomsen i avsnitt 3.6.3. kunna jämföra hushållstyperna under olika år, men även att kunna jämföra hushåll med olika sammansättning med varandra. SCB publicerar data rörande hushållens utgifter på basis av för- frågningar till urval av hushåll. De senast tillgängliga uppgifterna gäller . SCB har emellertid tillbaka genomfört undersökningar av hushållens utgifter. 1908 genom- förde SCB de första statistiska undersökningarna av utgifter bland låginkomsthushåll i . SCB har publice- rat sammanlagt 12 större undersökningar med ett för befolkningen representativt urval. Utredningen har mot den bakgrunden velat undersöka hur konsumtionsmönstren förhåller sig till kon- sumtionsmönstren när mervärdesskatten infördes , och särskilt vilka förändringar i konsumtionsmönstret som kan ha skett sedan skattesatsen för livsmedel sänktes med fördelningspolitiska motiv 1996. Frågorna avser dels hur livsmedlens andel av de totala utgifterna har förändrats dels hur skillnaderna mellan olika hushåll och inkomstgrupper har förändrats. Då metodiken vad gäller urval, undersökningsområden etc. skiljer sig åt mellan de olika undersökningarna har det varit svårt att via SCB få fram en så lång tidsserie som egentligen vore önsk- värt. SCB har emellertid för utredningens räkning genomfört bearbetningar av det statistiska underlaget avseende åren 1995, 1996, 2003, 2004 och 2005 i syfte att öka jämförbarheten mellan åren när det gäller livsmedel inklusive alkoholfria drycker i förhållande till totala konsumtionsutgifter. Undersökningarna skiljer sig åt när det gäller hur detaljerat uppgifterna samlats in samt när det gäller urvalsstorlek och ålder för urvalspersonerna. Även ålder på dem som ingår som barn har förändrats. Uppgifter från bearbetningen återges längre fram i detta avsnitt samt i bilaga 4. Som bakgrund och historisk referens till denna redogörelse väljer utredningen att översiktligt presentera en del material gällande hämtat från statliga utredningar. Källan även för dessa uppgifter är SCB:s hushållsbudgetundersökningar. Det bör betonas att detta material inte kan länkas till de bearbetningar som SCB nu genomfört avseende senare år och då tolkas som en samman- hängande tidsserie, beroende på skillnader i undersökningsmetodik som utnyttjats under olika perioder m.m. Utredningen väljer ändå att redovisa vissa uppgifter, eftersom de indikerar förändringar som förefaller rimliga mot bakgrund av den ekonomiska utvecklingen SOU 2006:90 Mervärdesskatten på livsmedel och den allmänna standardhöjningen i samhället . års skatteutredning (SOU 1977:91) analyserade för- delningspolitiska effekter mot bakgrund av det redan då återkom- mande kravet att mervärdesskatten på livsmedel skulle slopas eller sättas ned (se ovan under avsnitt 3.3.2). Till grund för analysen låg den då senast tillgängliga hushållsbudgetundersökningen från SCB avseende förhållandena . För att motsvara samma köpkraft som framskrevs den disponibla inkomsten , då slutbetänkandet publicerades, med utgångspunkt i ökningen av konsumentprisindex. Konsumtionsmönstret antogs emellertid vara detsamma som . I utredningen redovisades en tabell över konsumtionsutgifter för livsmedel samt mervärdesskattens storlek för olika inkomstklasser i förhållande till disponibel inkomst avseende . Värdena avsåg genomsnitt för samtliga hushållstyper. Konsumtionsutgifter och konsumtionsandel för livsmedel för olika inkomstklasser utifrån konsumtions- mönster enligt SCB:s hushållsbudgetundersökning Källa: SOU 1977:91 Av tabellen framgår den stora relativa betydelse som livsmedels- utgifterna hade för hushållen . Andelen varierade enligt dessa uppgifter från av hushållens dispo- nibla inkomster. För de tre lägsta inkomstklasserna gick ca 30 pro- cent av hushållets disponibla inkomster till inköp av livsmedel. 28 Utredningens egen beräkning, dvs. division av kolumn två med kolumn ett. Vidare framgår att andelen sjönk med stigande inkomst, men att mer välbärgade hushåll ändå använde av sina inkomster för livsmedelsinköp. Detta innebar emellertid en inte obetydlig spridning på 8 i förhållande till de disponibla inkomsterna mellan hushåll med låga respektive höga inkomster. I SOU 2001:57, Välfärdens finansiering och fördelning – en antologi från Kommittén Välfärdsbokslut, finns en redogörelse för hur konsumtionsmönster och välfärd förändrades under 1990- talet.29 Syftet var att göra en genomgång av hushållens konsum- tionsmönster och utgiftsförändringar ur ett socialpolitiskt, för- delningspolitiskt och välfärdsmässigt perspektiv. En central fråga var vilka effekter som inkomstmässiga och andra förändringar fick för konsumtionsutrymme och konsumtionsmönster. Grundmaterialet var de hushållsutgiftsundersökningar som SCB genomförde 1988, 1992 och 1996. Avsikten var att fånga effekterna av dels högkonjunkturen och den snabbt växande konsumtionen runt decennieskiftet 1980 1990, dels den kraftiga ekonomiska för- sämringen . I utredningen redovisas medelvärden och andelar av total konsumtion för olika typer av utgifter uppdelat på hushållstyper 1988, 1992 och 1996 (priser). Uppgifterna rörande livs- medel redovisas i nedanstående tabell.30 29Konsumtionsmönster och välfärd , och , SOU 2001:57. 30Studeras utgifter måste man, som i tabell 3.4, ta hänsyn till hur inflationen ut- vecklats . Man får då ett mått på hur mycket de reala utgifterna har förändrats för en given hushållstyp. För att kunna jämföra (totala) utgiftsnivåer (eller dis- ponibla inkomster) mellan olika hushåll bör man ta hänsyn till hur många som ingår i hushållet liksom till hur sammansättningen ser ut när det gäller vuxna respektive barn. SCB anger detta med begreppet konsumtionsenhet. Normerar man data med hänsyn till detta kan man studera variationer i konsumtionen utöver vad som kan förväntas till följd av olikheter i hushållets storlek och sammansättning. SOU 2006:90 Mervärdesskatten på livsmedel Medelvärde respektive andel för livsmedel 1988 1996 av total konsumtion, olika hushållstyper, priser Källa: SOU 2001:57 Livsmedel svarade alltså enligt utredningen för mellan 13 och av utgifterna för de olika hushållsgrupperna . Genomsnittligt sett låg livsmedelsutgifterna några procentenheter högre hos barnfamiljerna, särskilt gällde detta för ensamstående med barn jämfört med ensamstående utan barn. Detta kan sägas beskriva situationen när mervärdesskatten för livsmedel sänks . Livsmedelsutgifterna hade dock enligt utredningen uppvisat en successiv och mycket kraftig minskning 1988- 1996. Särskilt stor uppges minskningen vara för just barnhushållen. För ensamstående med barn minskade utgifterna för mat, realt sett, från till 1996, vilket innebar en minskning med . För parhushåll med barn var motsvarande minskning . Utredningens kommen- tar till detta var att det var svårt att veta huruvida minskningarna skulle hänföras till att hushållen tvingats dra ner på livsmedels- utgifterna för att kompensera för ökade bostadsutgifter31, eller om det berodde på livsmedelprisernas relativa utveckling som varit mycket gynnsam under en stor del av . Av de uppgifter som SCB bearbetat för utredningens räkning framgår att livsmedelsutgifterna fortsatt att sjunka som andel av de totala utgifterna för de olika hushållstyperna. Notera att det i tabell 3.5 också ingår alkoholfria drycker (som uppgår till av utgifterna). 31 Bostadskostnadernas relativa andel ökade enligt utredningen för samtliga fyra hushålls- kategorier . För ensamstående med barn svarade de för nästan 38 pro- cent av de totala utgifterna , medan motsvarande andel för sammanboende med barn låg . Mervärdesskatten på livsmedel SOU 2006:90 Medelvärde respektive andel av konsumtionen som utgörs av köpta livsmedel inkl alkoholfria drycker 1995 2005, olika hus- Källa: SCB, bearbetning av HUT 1995, 1996, 2003, 2004 och 2005 (bilaga 4), egna beräkningar. uppgick livsmedel inkl alkoholfria drycker enligt SCB till mellan knappt 11 och av utgifterna för de olika hushållsgrupperna. Genomsnittligt sett låg livsmedelsandelen fort- farande något högre för barnfamiljerna, men skillnaden uppgick endast till ett par procentenheter. Av tabellen framgår även att utgifterna i reala termer för samtliga grupper är tämligen konstanta . I tabell 3.6 redovisas motsvarande uppgifter för decilgrupperna. 32 är urvalsgruppen för liten för att möjliggöra en uppskattning. SOU 2006:90 Mervärdesskatten på livsmedel Medelvärde respektive andel av konsumtionen för köpta livs- medel inkl alkoholfria drycker 1995 2005, olika decilgrupper, Källa: SCB, bearbetning av HUT 1995, 1996, 2003, 2204 och 2005 (bilaga 4), egna beräkningar. Även av dessa data framgår, som väntat, att livsmedel svarade för 11 av hushållens totala utgifter samt att andelarna för samtliga grupper, förutom möjligen för decilgrupp 1, sjunkit . Noteras kan att även skillnaderna mellan de olika inkomst- klasserna har minskat, särskilt gäller detta om man ser till upp- gifterna för . Vidare framgår hur utgifterna, realt sett, har utvecklas . Utgifterna sjunker realt sett eller är oförändrade i alla decilgrupper förutom i den lägsta och, kanske något förvånande, i den högsta gruppen. Av tabellen framgår att utgifterna i den högsta decil- gruppen är nära så stora som i den lägsta decilgruppen. Eftersom hushållen har olika sammansättning skulle ju detta för- hållande helt kunna förklaras av att det helt enkelt är fler personer, vuxna och barn, i den senare gruppen. Normeras uppgifterna för för det av SCB angivna konsumtionsenhetsbegreppet blir skillnaden också mindre. 1 blir utgiften per konsum- tionsenhet 13 481 medan den är 17 226 i decilgrupp 10. Det före- faller alltså som att en stor del av skillnaden faktiskt beror på hushållens sammansättning, men att detta inte kan förklara hela skillnaden. Matmomssänkningen värderad i kronor beror ju emellertid på vilka faktiska utgifter som hushållet har för mat och då kvarstår det som ett faktum att stödet till decilgrupp 2005 blir nästan så stort som till decilgrupp 1. En fråga som uppkommer är givetvis hur säkra dessa data är. SCB har även levererat uppgifterna i kronor och då angivit kon- fidensintervall för skattningarna. Detta gäller såväl hushållstyper som inkomstklasser. Uppgifterna finns redovisade i bilaga 4. Intervallen för de olika hushållstyperna lappar i vissa fall över varandra. Det finns således en viss statistisk risk för att det i dessa fall inte föreligger någon skillnad mellan grupperna. Vidare framgår att osäkerheten är störst vad gäller gruppen ensamstående med barn, (där uppskattningar för övrigt saknas ). Slutligen redovisas även uppgifter om hushållens totala konsum- tionsmönster . När det gäller livsmedel redovisas här även konfidensintervallen för uppskattningarna. SOU 2006:90 Mervärdesskatten på livsmedel Hushållsgrupp – andel av totala utgifter per hushåll 11,5-13,1 6,1-12,5 12,1-13,1 12,5-14,9 11,7-14,3 10,4-12,8 Källa: Hushållens utgifter , SCB Av statistiken framgår bl.a. att svenska hushåll lade ner av sina utgifter på boende . För ensamstående med barn går av utgifterna till boende medan av utgifterna för sammanboende med barn går till boende. Noteras kan även den relativt stora betydelse som såväl transporter som fritid och kultur har för samtliga hushållstyper. Spridningen mellan grupperna är större vad gäller transporter än vad gäller fritid och Noteras kan att båda dessa utgiftsposter överstiger livs- medel som andel av hushållens totala utgifter, förutom för ensam- stående med barn, där livsmedelsutgifterna ligger något högre än utgifterna för transporter (men lägre än utgifterna för fritid och kultur). Sammanfattningsvis har det tydligen skett stora förändringar beträffande den betydelse som livsmedel har för hushållens utgifter. Det förefaller finnas en allmän tendens att livsmedel svarar för en allt mindre del av utgifterna, sett över , något som kanske inte bör förvåna med tanke på den ekonomiska utvecklingen i samhället . Skill- naderna mellan hur mycket olika hushåll och inkomstklasser lägger ut på inköp av livsmedel, sett som andel av de totala utgifterna, tycks också vara på väg att jämnas ut. svarar dock livsmedel för en något större andel av utgifterna hos barnfamiljer, kanske främst hos ensamstående med barn, och i viss mån även i hushåll med lägre inkomster. Det kan också noteras att andra utgifter varierar mer mellan hushållen än vad livsmedelsutgifterna gör. Detta gäller främst utgifterna för boende. Fördelningseffekten vid (fullt) prisgenomslag till följd av en lägre moms på mat än på övriga varor och tjänster kan beskrivas i tre dimensioner: 1.Hur förändras skattebördan för hushåll med låga inkomster mätt i relation till deras totala utgifter (alternativt inkomster) jämfört med skattebördan för hushåll med högre inkomster? Ökar progressiviteten, dvs. minskar låginkomsthushållens genomsnittliga skattebelastning i jämförelse med mer bemedlade hushålls? 2.Hur mycket ökar deras köpkraft mätt i absoluta termer, dvs. hur mycket mer blir det att handla för, och hur förhåller sig detta till förändringen för mer bemedlade hushåll? Hur för- håller sig detta stöd till andra stöd som t.ex. barnbidrag? 3.Hur är träffsäkerheten på totalnivå, dvs. hur stor del av skattebortfallet (skatteutgiften) tillfaller prioriterade grupper i förhållande till övriga grupper?