sou · GUB365 · 2007-01-01 00:00:00 — Detta har även påtalats av flera av de kommuner vi haft kontakt med och några länsstyrelser kommente- rar i sina rapporter också bristen på statistik. Det finns dock några uppgifter om vart våldsutsatta kvinnor väljer att vända sig. I omfångsundersökningen Slagen dam tillfråga- des våldsutsatta kvinnor om de sökte hjälp hos någon instans.TPF1FPT Alternativen som angavs var kvinnojour, brottsofferjour, socialjour, socialsekreterare, advokat, familjerådgivning, psykiatrin, annan sjuk- vård eller annan instans.TPF2FPT En tredjedel av kvinnorna hade sökt hjälp någonstans: hade vänt sig till psykiatrin, till annan sjukvård, hade vänt sig till familjerådgivningen, till advokat. hade sökt hjälp hos en soci- alarbetare, hos kvinnojour, vände sig till en socialjour och slutligen till en brottsofferjour. Enligt denna undersökning är det alltså jämförelsevis relativt få våldsut- satta kvinnor som söker sig till en kvinnojour. I studien från Väst- manland som tidigare refererats har våldsutsatta kvinnors kontak- ter med individ- och familjeomsorg, ungdomsmot- tagningar, brottsofferjourer samt kvinnojourer undersökts.TPF3FPT Här framkom att den absoluta majoriteten av besök, kontakter och 1TP PT , , , G., Westerstrand, J. & , A-M. (2001). 2TP PT Som bas för dessa beräkningar ingår 1373 kvinnor, dvs. de som i enkäten uppgivit att de har utsatts för våld av en tidigare make/sambo eller att de är utsatta för våld i sin nuvarande relation. Enligt författarna är dock bortfallet stort i denna del av enkäten, . (Ibid.) 3TP PT , P. (2005). ärenden om våldsutsatta kvinnor rapporterades från IFO, (177 stycken). Kvinnojouren stod för (36 stycken), ungdomsmottagningar och brottsofferjour för 2 respek- tive . Även i denna studie är det alltså relativt få kvinnor som vänt sig till en kvinnojour och jämförelsevis relativt många som vänt sig till . i för ett resonemang om bristen på statistik i relation till verksamhet enligt social- tjänstlagen: I 3 kap. 3 § SoL framgår att kvaliteten i verksamhet systematiskt och fortlöpande ska utvecklas och säkras.TPF4FPT Enligt kan det vara en del av det systematiska kvali- tetsarbetet att föra statistik över hur många våldsutsatta kvinnor som har kontakt med . Finns en sådan statistik kan också planera sitt fortsatta arbete och ta fram kon- kreta mål som kan relateras till denna. i skriver vidare att av 3 kap. 3 § SoL framgår att insatser inom social- tjänsten ska vara av god kvalitet och att kvaliteten i verksamheten systematiskt och fortlöpande ska utvecklas och säkras. Man menar att för att kunna genomföra ett målinriktat arbete för exempelvis målgruppen våldsutsatta kvinnor förutsätts att man till en början har någon form av statistik som beskriver problemets omfattning. konstaterar att för att kunna genomföra en uppfölj- ning av det målinriktade arbetet är det viktigt att det finns bak- grundsmaterial i form av statistik att relatera till. Annars är det svårt att bedöma om arbetet lett till förändringar. i för ett liknande resonemang om arbete med våldsutsatta kvinnor och deras barn.TPF5FPT Man skriver att behovet av statistik över verksamhet företrädesvis uppstår av ekonomiska skäl och att den statistik som förs inte i första hand är utformad för att undersöka problembilder. har ett ansvar att fortlöpande utvärdera och följa upp verksamhetens kvalitet och stämma av hur väl verk- samheter uppfyller lagstiftningens krav och intentioner, samt kommunala mål och riktlinjer. i skriver att alla kommuner bör ha ett statistiksystem avseende både kvinnor 4TP PT (2003). 5TP PT (2005). och barn i våldsmiljöer.TPF6FPT anser detta vara nödvändigt för att säkerställa uppföljning av om barnen och kvinnorna fått det stöd och den hjälp de har rätt till. Sociala tillsynsenheten på påpekar också att stati- stik över insatser för våldsutsatta kvinnor och deras barn kan vara ett bra verktyg för tillsynen. En annan aspekt av att föra den typen av statistik är att det kan motivera kommuner att satsa mer på det förebyggande arbetet, när man väl ser hur mycket insatserna kostar. Om det finns mer kunskap om vad insatserna kostar kan detta även användas då man äskar resurser uppåt i organisationen.TPF7FPT En nödvändig förutsättning för att en misshandlad kvinna ska söka hjälp är att hon får veta vilka möjligheter som finns och vilka rättig- heter hon har.TPF8FPT Några länsstyrelser lyfter i sina rapporter fram betydelsen av informationsmaterial om insatser som riktar sig till våldsutsatta kvinnor. Man konstaterar att många kom- muner saknar dylikt material. Av de kommuner vi haft kontakt med, är det några som tagit fram material, andra inte. De som inte har sådant material hänvisar bl.a. till att kvinnojouren har ett mate- rial, eller att man inte tagit fram någon information eftersom man tycker att man inte har så mycket att erbjuda: Vi går inte ut och marknadsför vilka insatser vi kan erbjuda av det skälet att det är skralt med vad vi faktiskt kan erbjuda. I sammanhanget kan det också nämnas att ett antal av de handlingsplaner som vi granskat, innehåller uppgifter om att informationsmaterial bör utarbetas – detta vanligen under rubriker som Vad behöver utveckla och förbättra. Vikten och behovet av sådant material har således uppmärksammats i en del kommuner. 6TP PT (2004). 7TP PT Intervju Sociala tillsynsenheten, , . 8TP PT (1999), s. 41. Information till de särskilda grupperna Några länsstyrelser påpekar också att det är en stor brist att infor- mationsmaterial inte finns på de olika språk som förekommer i kommunen, dvs. riktade till kvinnor med utländsk bakgrund. I Handi- kappombudsmannens studie om olika verksamheter för våldsutsatta kvinnor framkommer också att informationsmaterial i alternativt format (såsom information på talkassett eller i punktskrift) för kvinnor med funktionshinder saknas i stor utsträckning.TPF9FPT Enligt socialtjänstlagen ska dock socialnämnden informera om social- tjänsten (3 kap. 1 § SoL) och i den uppsökande verksamheten upplysa om och erbjuda grupper och enskilda sitt stöd (3 kap. 4 § SoL). Informationsmaterial som specifikt vänder sig till våldsutsatta kvinnor med missbruksproblem nämns sällan, om än alls i de sammanhang vi granskat. Andras skyldighet att informera I detta sammanhang bör det också påpekas att även andra kan informera om insatser. Enligt bestämmelserna i för- undersökningskungörelsen, 13 a §, har polisen en skyldighet att informera brottsoffer om vilka myndigheter, organisationer och andra som kan lämna stöd och hjälp. Genom polisens informa- tionsskyldighet kan våldsutsatta kvinnor alltså få vetskap om att kan lämna stöd och hjälp. Polisen kan dock brista i sin informationsskyldighet; undersökningar har visat att endast vart femte brottsoffer får vetskap om möjligheten att få stöd och hjälp från myndigheter och ideella organisationer.TPF10FPT Även i proposi- tionen Stöd till brottsofferTPF11FPT konstateras att det finns brister i hur rättsväsendet fullgör sin informationsskyldighet gentemot brotts- offer. Här framgår att polisen anser att den måste bli bättre på att informera brottsoffer. Diskussionen om polisens informations- skyldighet kretsar ofta kring vikten av att polisen informerar mål- sägande om ideella organisationer som kan lämna stöd och hjälp. När polisens informationsskyldighet förstärktes, i ovan nämnda proposition, syftade detta till att underlätta för de ideella organisa- tionerna att komma i kontakt med brottsoffer. 9TP PT (2003). 10TP PT , M. & , J. (2003), s. 14. 11TP PT Prop. 2000/01:79. lertid uppgifter om hur polisen informerar målsägande om social- tjänsten, som faktiskt har det yttersta ansvaret i denna fråga.TPF12FPT Informationsmaterial som förebyggande arbete Bra informationsmaterial som är tillgängligt för alla i kommunen kan vara en del i ett förebyggande arbete. Ju längre en kvinna lever i en våldsam relation, desto större är risken att hon blir allt mer soci- alt isolerad och nedbruten. Våldet kan, som tidigare nämnts, också eskalera eller bli grövre . I anslutning till detta resone- mang, kan man dra en parallell till något som uttrycker: Kan- ske är det att börja tänka på skyddat boende som den sista ut- vägen, snarare än som den första åtgärden?TPF13FPT Även om det nog all- tid kommer att finnas en grupp kvinnor och barn som behöver skydd mot mäns våld, kan man genom andra stödjande åtgärder förhindra att det går så långt. Ett bra informationsmaterial kan vara ett verktyg för att komma i kontakt med en våldsutsatt kvinna i ett så tidigt skede som möjligt. Likaså kan det, av samma anledning, vara viktigt att komma i kontakt med våldsamma män. Utan sådan information kan det också vara svårt för allmänheten att veta vilket stöd de kan förvänta sig av . Detta kan i sin tur leda till orealistiska förväntningar på – att man tror att ska och kan göra betydligt mer eller annat än vad som faktiskt är fallet. Sådana tankar har förts fram av några som vi talat med. Det kan också bidra till att man inte alla gånger är nöjd med det stöd man får. Att man inte känner till möjlighet till stöd kan också leda till att man inte söker sig dit överhuvudtaget. Medan man kanske har en ganska klar bild av vad andra aktörer gör – exempelvis sjukvården och polisen – kan bilden av vara betydligt grumligare för många och därmed kanske inte alls framstår som ett alternativ. Bilden av kan också vara starkt förknippad med vissa verksamheter, framför allt dess repressiva inslag. Att det finns våldsutsatta kvinnor som drar sig för att söka hjälp hos av rädsla för att barn ska bli omhändertagna har påtalats av många. Man har en bild av att så sker näst intill per automatik. 12TP PT (2004a), s. 13TP PT , L. (2002). Vi vill mot bakgrund av ovanstående resonemang gärna poäng- tera vikten av att det finns bra informationsmaterial om det stöd som finns att få i kommunerna. 7.3Insatser för männen som utövar våld Att närmare beakta männen som utövar våld och insatser för dessa ingår inte i utredningens uppdrag. Vi vill dock i korta ordalag kom- mentera detta område. Flertalet av länsstyrelsernas rapporter berör männens situation och insatser för dessa – eller snarare bristen på sådana insatser. Enligt exempelvis i kan enstaka kommuner bistå med råd och stöd eller förmedla samtals- kontakt.TPF14FPT Ytterligare några kan bistå med adekvata myndighets- kontakter, medan andra inte kan erbjuda några insatser alls. nämner att mannen och kvinnan kan få var sin soci- alsekreterare. Behovet av ökade kunskaper om männen som utövar våld påtalas generellt i dessa rapporter, likaså att det behövs mer fokus på och åtgärder för männen. Insatser för männen nämns också av flera av de myndigheter, fri- villigorganisationer och kommuner vi talat med. Generellt uttrycks ett behov av att utveckla detta arbete. Vid ett seminarium i Rädda Barnens regi med representanter för olika verksamheter som arbe- tar med barn som upplevt våld i nära relationer, framhölls exempel- vis att den stora metodutvecklingsfrågan just nu handlar om hur man inom ska närma sig den våldsutövande mannen. Männen är inte sällan också pappor, som barnen måste kunna för- hålla sig till på något sätt. En kommun menar att måste ta ett aktivt ansvar för de män som utövar våld och att det vore bra om man på något sätt kunde bygga in en yttre motivation för att mannen ska kunna tvingas till behandling. Flera påpekar också att insatser för männen är ett viktigt förebyg- gande arbete. Det kan förhindra att mannen utövar våld i kom- mande relationer. En våldsutsatt kvinna kan dessutom vara mer motiverad att söka och acceptera hjälp att förändra sin situation om hon vet att mannen också kan erbjudas hjälp. Ytterligare en före- byggande aspekt är att värna om barnens välmående och hälsa och att förhindra att nästa generation också utövar våld i nära relationer – även om sådana kausala samband inte är lätta att dra. 14TP PT (2004). Kommunernas handlingsplaner kan ses som en barometer på hur man har uppmärksammat männen som utövar våld och vilka insat- ser man avser eller menar sig kunna ge. Enligt och länsstyrelsernas inventering av handlingsplaner finns männen med i merparten av planerna som en viktig målgrupp att nå för att före- bygga våldshandlingar.TPF15FPT Då vi själva granskat handlingsplanerna utifrån detta perspektiv, finner vi dock att beskrivningarna av till- gängliga insatser/rutiner/rekommendationer för detta arbete är oerhört skiftande och i många fall knapphändiga. I ett flertal fall där männen nämns görs detta mycket kortfattat: En misshand- lande man bör rekommenderas kontakt med mansjouren i X-stad. ; Den misstänkte förövaren erbjuds kontakt med handläggare för sam- tal om eventuellt behov av stöd, vård samt ansvar. Mannen får en annan handläggare än kvinnan. och Erbjud mannen fortsatt kontakt för råd och stöd. Den absolut vanligaste typen av skrivning när det gäller sådan kortfattad information är: Mannen och kvinnan ska erbjudas separata handläggare. Det finns också ett antal exempel på handlingsplaner där upp- gifter om insatser för männen utgörs av en kortare beskrivning av någon typ av verksamhet, dit kan hänvisa mannen. Exempel på detta är beskrivningar av Frideborg- respektive Utväg- verksamheterna. Skrivningar om att hänvisa mannen till den psyki- atriska vården förekommer också. Några planer innehåller dock också mer elaborerad information om stöd till män- nen. Här beskrivs ganska konkret olika typer av insatser och för- hållningssätt, exempelvis vikten av separata handläggare för man- nen och kvinnan, att mannen måste förmås att ta ansvar för sina våldsamma handlingar, motiverande stödsamtal för att förändra sitt beteende m.m. Intressant är också att det i ett antal planer uttrycks en tanke om det värdefulla av insatser för männen, men denna tanke tycks stanna upp då arbetet ska konkretiseras. I en handlingsplan kan man således inledningsvis läsa att i X kommun ska socialnämnden verka för att barnen, kvinnan och mannen genom stöd och hjälp ges möjlighet till att förändra sin situation (andra mål räknas också upp, med fokus på kvinnor). I de handläggningsrutiner och i den check- lista som sedan följer nämns insatser för männen i en av samman- lagt nitton punkter på insatser: Mannen och kvinnan ska erbjudas var sin handläggare och möjlighet till separata enskilda samtal med 15TP PT och Länsstyrelserna (2005a). I en annan handlingsplan beskrivs inledningsvis arbetet med att ta fram planen. En mängd punkter räknas upp, som utgjort riktlinjer för arbetet. En av dessa punkter är: Åtgärder för kvinnor respektive män. Så mycket mer om mannen finns sedan inte i dokumentet, där själva rutinerna beskrivs. De få uppgifter som finns, rör enkom rättsväsendet. Att insatser för den våldsutövande mannen i regel behandlas styvmoderligt i dessa handlingsplaner kan bero på ett antal – i sam- manhanget ganska självklara – faktorer. Det primära syftet med planerna är för det första att stärka och förbättra arbetet för vålds- utsatta kvinnor. Därav följer att den våldsutsatta kvinnan också sätts i fokus. För det andra är våld och övergrepp ett brott; den våldsutövande mannen är gärningsman vilket gör att detta i första hand kan tyckas vara en uppgift för rättsväsendet och inte social- tjänsten. Men långt ifrån alla män som begår denna typ av över- grepp kommer i kontakt med rättsväsendet. Ett antal män söker däremot hjälp hos mansmottagningar och dylikt för att få hjälp med att förändra sitt beteende.TPF16FPT En del av de män som utövar våld kan också, likt några av de våldsutsatta kvinnorna, vara klienter hos med anledning av andra orsaker och våldet kan upp- dagas efterhand under pågående kontakt. kommer också i kontakt med männen i samband med familjerättsliga frågor, som inte sällan uppstår i familjer där mannen utövar våld mot kvin- nan. Kort sagt, män som misshandlar finns inom ramen för social- tjänstens verksamhet eller kommer i kontakt med denna – vare sig man vill eller inte och oavsett eventuella kontakter med rättsväsen- det. Goda exempel på formaliserade och etablerade verksamheter där socialtjänst, kriminalvård m.fl. samverkar kring såväl männen som utövar våld, de våldsutsatta kvinnorna och kring barnen finns, exempelvis och . Låt oss till slut återgå till resonemanget ovan om handlingsplaner och den i mångt och mycket bristande informationen om insatser för dessa män. Vid sidan om de orsaker som redan nämnts – hand- lingsplanernas primära syfte samt gärningsmannaperspektivet – är det inte orimligt att anta att detta också kan bero på en viss osäker- het beträffande dessa insatser. Vi har inom ramen för vårt arbete ingen möjlighet att undersöka detta närmare och därmed slå fast (eller avfärda) att så skulle vara fallet men vissa indikatorer finns 16TP PT Kriscentrum för män i får exempelvis kontakt med män på olika sätt. En del blir hänvisade av familjerätt, övrig socialtjänst eller psykiatrisk vård m.m. Men många män söker och hittar också själva till centret, bl.a. via dess hemsida. Som ovan nämnts är det flera aktörer som uttrycker ett stort behov av att utveckla insatserna för våldsutövande män inom soci- altjänsten eller i samverkan med andra. Handlingsplaner som uttrycker en tanke om värdet och behovet av sådana insatser, men där tanken sedan stannar upp då arbetet ska konkretiseras kan också vara ett uttryck för detta. Viljan tycks finnas, men verktygen saknas. Tilläggas i detta sammanhang bör också att förövare av våld i samkönade parrelationer också behöver stöd att förändra och bear- beta sitt förhållande till våld och aggressivitet. Homosexuella män kan måhända omfattas av de verksamheter och insatser som vänder sig till våldsutövande män. Vart lesbiska kvinnor som utövar våld i nära relationer ska vända sig är dock en öppen och obesvarad fråga.TPF17FPT 17TP PT , C. & Stjernqvist, U. (2005), s. 35. 8 Överväganden och förslag På föregående sidor har en ganska problemfylld bild av socialtjäns- tens insatser för våldsutsatta kvinnor och deras barn tecknats. Vi har dock sett ett antal goda exempel och områden med potential att utvecklas. I en del kommuner har man utsett någon att speciellt ansvara för området, som håller kunskapen uppdaterad m.m. I andra kommuner finns det särskilda enheter eller team som speci- fikt arbetar med frågan. I några kommuner samverkar man i hög utsträckning med andra aktörer, inte minst med kvinnojourerna. Det finns också exempel på kommunöverskridande samverkans- verksamheter. Vi vill dock inte lägga fram några förslag på hur man inom soci- altjänsten bör organisera arbetet. Kommunernas förutsättningar och organisation skiljer sig åt – det som fungerar utmärkt i en kommun, behöver nödvändigtvis inte göra det i en annan. Det kommunala självstyret måste dessutom beaktas. För- hoppningsvis kan de olika exempel som vi beskrivit istället tjäna som inspiration för hur arbetet kan bedrivas. De förslag vi presen- terar är snarare att betrakta som verktyg att använda i arbetet – de utgör en grund att stå på. De är utformade så att de så långt som möjligt svarar mot de mest framträdande bristerna vi funnit. Med de förslag vi lägger, vill vi bygga en struktur som stärker stödet till våldsutsatta kvinnor och deras barn. Ur perspektiv handlar det bl.a. om stöd till kunskap och bra metoder, ur kvinnornas och barnens perspektiv handlar det om att få sina behov av skydd och stöd tillgodosedda. Ytterst är det en fråga om deras rättsskydd. Förslagen bildar tillsammans en kedja där varje länk är en viktig förutsättning. Förslagen bör därmed ses i ett hel- hetsperspektiv. Ramen för förslagen utgörs av en lagändring som tydliggör kommunernas ansvar för våldsutsatta kvinnor. Vid tillämpningen av denna lagstiftning bör kommunerna kunna hämta stöd i ett all- För att kunna planera och beräkna vilka resurser som krävs för att stödja och hjälpa våldsutsatta kvinnor bör insatserna bli en del av den officiella socialtjänststatistiken. När kvinnorna på något sätt aktualiseras inom bör hennes behov av insatser bedömas på ett klokt och korrekt sätt och inte påverkas av vilken handläggare man möter eller vilken kom- mun man söker hjälp i. Som stöd för detta föreslår vi att social- tjänsten ska kunna använda sig av ett bedömningsinstrument. Insat- serna bör sedan utgöras av det som enligt vetenskap och beprövad erfarenhet är definierade som best practice och som också är obe- roende av handläggare och kommun. Kunskapsbaserade riktlinjer utgör ett stöd för i detta. Vissa av dessa insatser kan enskilda kommuner ha svårt att på egen hand bistå med. Det kan därför finnas skäl för kommuner att samordna sina insatser. Det gäller inte minst det skyddade boendet. Likaså kan en del övergri- pande områden behöva samordnas, så som kunskap och kompe- tensutveckling. Tillsynen bör tydliggöras för att ytterligare för- bättra och stödja kommunernas arbete. Dödsfallsutredningar bör göras i de fall kvinnor avlider på grund av det våld de utsatts för, så att brister i det samhälleliga systemet (socialtjänst, rättsvårdande myndigheter, hälso- och sjukvård etc.) kan identifieras och åtgär- das. 8.1Ändring av 5 kap. 11 § socialtjänstlagen Utredningen föreslår att 5 kap. 11 § SoL får följande lydelse: skall vid behov ge stöd och hjälp till den som ut- satts för brott samt till dennes anhöriga. Nämnden skall härvid ge stöd och hjälp till kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp av närstående. Barn som upplevt våld eller andra övergrepp av eller mot närstående vuxna är offer för brott och socialnämnden skall vid behov ge dem stöd och hjälp. 5 kap. 11 § socialtjänstlagen bör verka för att den som utsatts för brott och dennes anhöriga får stöd och hjälp. bör härvid sär- skilt beakta att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp i hemmet kan vara i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation. Lydelse enligt prop. (Lagen träder i kraft ) bör verka för att den som utsatts för brott och dennes anhöriga får stöd och hjälp. bör särskilt be- akta att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp i hemmet kan vara i behov av stöd och hjälp för att för- ändra sin situation. Nämnden bör också beakta att barn som bevitt- nat våld eller andra övergrepp av eller mot närstående vuxna är offer för brott och kan vara i behov av stöd och hjälp. Vi föreslår följande lydelse: skall vid behov ge stöd och hjälp till den som utsatts för brott samt till dennes anhöriga. Nämnden skall härvid ge stöd och hjälp till kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp av närstående. Barn som upplevt våld eller andra över- grepp av eller mot närstående vuxna är offer för brott och social- nämnden skall vid behov ge dem stöd och hjälp. Innebörden av en lagändring Av utredningens inventering av insatser för våldsut- satta kvinnor framgår att det inte sällan finns brister i dessa insat- ser. Den hjälp en våldsutsatt kvinna får kan variera beroende på kommunens resurser, prioriteringar, kompetens och intresse etc. En del kommuner överlåter till stora delar sin skyldighet att ge stöd och hjälp till våldsutsatta kvinnor på ideella krafter. Det kan således vara påkallat att ytterligare förtydliga ansvar. Ge- nom att ändra bör till skall och ta bort orden verka för och beakta görs lagstiftningen tydligare. En lagändring skulle även göra kommunerna uppmärksammade på skyldigheten att ge kvin- norna den hjälp och det stöd de enligt lagen har rätt till. Ändringen från bör till skall i 5 kap. 11 § SoL förtydligar so- cialtjänstens ansvar. har dock enligt 2 kap. 2 § SoL det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp de behöver. Vidare ska kommunen enligt 3 kap. 1 § SoL svara för omsorg och service, upplysningar, råd, stöd, och vård, ekonomisk hjälp och annat bistånd till dem som behöver det. Kommunen har således , oaktat ordvalet i 5 kap. 11 § SoL, en skyldighet att ge stöd och hjälp till våldsutsatta kvinnor.