sou · GUB349 · 2007-01-01 00:00:00 — Överföring av föräldrarnas stress och bekymmer till barnen är ett mycket vanligt problem. Om barnens hälsa/ohälsa i allmänhet Släktäktenskapen leder till många nyfödda med olika funktionsned- sättningar (fysiska och mentala). Sjukdom och funktionshinder uppmärksammas ofta inte vid födseln och barnet beskrivs som friskt medan det kan ha olika neurologiska störningar. Psykiatriska kliniker i landet rapporterar ett mycket högt antal barn med neurologiska störningar. Vanliga psykiatriska störningar bland barn är depression, ångest, mardrömmar, post traumatisk stress synd- rom, enures och allvarliga varianter av autism. Flera psykiska stör- ningar, bl. a. depression, betraktas inte som en sjukdom och behandlas i familjen och genom nätverket. har epilepsi och även schizofreni ökat bland barnen. Inga fall liknande fallen med asylsökande barn med uppgivenhets- symtom har konstaterats i landet vare sig under eller efter kriget. Såväl sjukvårdsmyndigheter som frivilliga organisationer har en omfattande kunskap och i många fall ett register över förekomsten av barnpsykiska störningar vilka hade föranlett medicinska eller Delstudie 1 – De aktuella ländernas/regionernas politiska och sociala kontexter En läkare som ansvarar för en frivillig hjälp- organisation som är verksam bland interna flyktingar uttrycker sin totala förvåning över de symtom som uppstått bland azeriska asyl- sökande barn i . Han betonar att under de 15 åren som han har jobbat med krigsdrabbade barn och andra barn i flyktingför- läggningarna har han aldrig sett några barn komma ens i närheten av den symtombild som betecknar situationen i . Eftersom en absolut majoritet av de asylsökande barn som visat uppgivenhetssymtom tillhör den romska minoriteten som i många fall är fördriven från Kosovo till , kommer vi endast att behandla den politiska och sociala situationen i den delen av i nästa avsnitt. Följande instanser intervjuades i huvudstaden : 1.UNICEF, UNHCR, WHO 3.Medecins sans frontieres – , Save the Children – UK, Group 484, , Amity 4.Ministry of Labour, Employment and Social Policy Nedan följer en beskrivning av hur intervjupersonerna beskrev olika teman. Sedan krisen och bombningarna –2001 har det politiska läget nu stabiliserats. Dagens traumatiska upplevelser har enligt de nationella experterna inget med krig och konflikt att göra utan beror huvudsakligen på andra faktorer, främst fattigdom och diskriminering. Det har inte konstaterats många fall av PTSD (Post Traumatic Stress Disorder). Problemen beror mest på krigets konsekvenser, bl.a. att människor fördrivits från sina hem samt livet på förläggningarna. Ungefär 200 000 interna flyktingar lever i Delstudie 1 – De aktuella ländernas/regionernas politiska och sociala kontexter förläggningar, av dem är barn. Flyktingarna är huvud- sakligen serber från Kosovo men också romer. Våld inom familjen är ett stort problem särskilt bland romer och interna flyktingar. Många föräldrar har psykiska problem. Hälso- och sjukvård finns inom landet men är inte tillgänglig för alla på grund av kostnaderna. Det är långa köer för att bli inlagd på insti- tutet för mentalhälsa. Fattigdom är det stora enskilda problemet i landet. Romska familjer är ofta ytterst patriarkala. Familjerna utgör slutna system med extremt kollektivistiska strukturer. Det finns en tradition av att prata i barnens närvaro om hemska saker och om familjens problem. Romska barn beskrevs som starka och vana vid att överleva i svåra situationer. Självmord är inte nämnvärt förekommande i landet – särskilt inte bland romer. Om barnens hälsa/ohälsa i allmänhet Många barn mår dåligt på grund av livet i förläggningar. En del visar utvecklingsstörningar, ångest och rädsla till följd av kriget och bombningarna. Det förekommer problem med anorexi, självskade- beteende och asocialitet. Om diskriminering i samhället Samhället är oerhört segregerat där romer inte har möjlighet att beblandas med majoritetsbefolkningen. Att många romer saknar identitetshandlingar/registreringsbevis föranleder stora problem för dem, bl.a. att de inte får tillgång till vård och skola. De har dessutom problem med språket. De flesta romer från Kosovo kan inte serbiska men deras barn måste ändå gå i serbiska skolor där det inte finns något stöd till språkundervisning. Diskriminering är ett utbrett problem och många fattiga eller romska barn kan inte gå i skolan. Dessutom förekommer diskriminering av romska barn i skolan. Delstudie 1 – De aktuella ländernas/regionernas politiska och sociala kontexter Många barn, särskilt på förläggningarna, regredierar eller visar svåra traumareaktioner men inget fall som påminner om uppgivenhets- symtom hos asylsökande barn i har konstaterats. betonade att de definitivt skulle ha informerats om det hade funnits liknande fall bland barn. Efter konflikten 1999 kom Kosovo att administreras av FN Interim Administrative Mission i Kosovo (United Nations Mission in Kosovo – ). Lokala myndigheter, provisoriska institu- tioner för självstyre (- PISG), etablerades. Ansvaret för majoriteten av Kosovos sam- hällsfunktioner har successivt förts över till det temporära själv- styret. består befolkningen i huvudsakligen av etniska albaner. har det skett en ständig minskning av antalet serber som bor i området, medan en större andel av de albaner som lämnade Kosovo , då KFOR tog ansvaret för säkerheten i regionen, har återvänt . som alban- erna återvände flydde många icke-albaner – bl.a. serber, ashkali, romer och egyptier – till , och . Det finns fortfarande ett stort antal flyktingar och internflyktingar. Brist på säkerhet för minoriteter och osäkerhet om Kosovos poli- tiska status försvårar alla försök att få flyktingar och internflyk- tingar att återvända hem. Det finns stora problem i förhållande till politiska och mänskliga rättigheter, även om situationen har förbättrats gradvis. Läget är särskilt allvarligt när det gäller minoriteters ställning. På vissa håll förekommer att minoritetsgrupper utsätts för hot och trakasserier. Detta gäller särskilt serber och romer. 5 Bakgrundsbeskrivningen är en del av Merrick Tabors sammanställningar och bygger främst på uppgifter hämtade från följande rapporter från , , , , Human Rights Watch, , (särskilt årliga rapporter om de mänskliga rättigheterna i världens länder), U.S. (rapporter om de mänskliga rättigheterna – Human Rights Reports). Delstudie 1 – De aktuella ländernas/regionernas politiska och sociala kontexter Diskriminering av minoriteter är mycket utbredd inom rätts- väsende, utbildning, hälsovård m.m. Diskriminering av romer är särskilt påtaglig. De flesta lever i undermåliga bosättningar och utsätts för diskriminering när det gäller utbildning, arbete och hälsovård. De flesta romer som flydde Kosovo efter juli 1999 befinner sig i en besvärlig situation i grannländer, t.ex. . Detta förvärras av de svårigheter som finns med officiell registre- ring som behövs för att kunna få tillgång till hälsovård och social- bidrag. Kvinnor befinner sig i en mycket utsatt situation. Våld mot kvinnor är mycket vanligt, inte minst i hemmet. Klantänkande och familjetraditioner är särskilt viktiga. Barns rättigheter: på grund av den dåliga ekonomiska och sociala situationen i många familjer har många barn i Kosovo det svårt. Antalet barn som arbetar på gatan har ökat kraftigt . Följande instanser intervjuades i huvudstaden och i Gjilan: 2.Kosovo Rehabilitation Centre for Victims of Torture and Trauma 3.Terres des Hommes, Doctors of the World, Save the Children, Sunflowers – projekt 4.Ministry of Labour and Social Welfare, , Svenska ambassadens Sektionskontor i var de största problemen i samhället relaterade till övergången till marknadsekonomi. –2001 kom krig/ bombningar och därefter utgjorde återuppbyggnaden av den totalt havererade ekonomin samt integrationen av interna flyktingar huvudfrågorna i landet. Enligt socialministern har det nu uppstått ett nytt problem i samband med de asylsökande som återvänder från och som saknar såväl arbete, bostad som andra möjligheter att klara sig i samhället. De flesta blir bidragsberoende och många barn från dessa familjer hamnar i kriminalitet. Delstudie 1 – De aktuella ländernas/regionernas politiska och sociala kontexter Det finns inget fungerande välfärdssystem och ingen välfärds- politik i landet. Ett bidrag om betalas ut till barnfamiljerna vilket inte räcker långt. Det finns totalt ett 20-tal psykologer/psykiatrer i landet. Det psykiska hälsotillståndet i landet är sådant att inte prio- riterar traumabehandling utan satsar på utbildning och hälsa. I allmänhet saknar romska familjer kontakt med det civila samhäl- let. För det mesta lever dessa familjer inom sin egen grupp, vilken för övrigt är välorganiserad. Romagruppen har utvecklat en egen parallell hälsovård inom sitt kollektiv. Den offentliga hälso- och sjukvården utnyttjas endast för andra syften ofta för att få intyg och socialt stöd. Romska kvinnor har lättare att söka psykiatriskt stöd för sina problem än män. I allmänhet betraktas mentala sjukdomar som skamfulla och de personer som drabbas av dessa sjukdomar hålls inomhus. Om någon söker psykolog/psykiatrisk hjälp finns det risk för att denna person stämplas som galning. I allmänhet är det svårt för de professionella i landet att få kvinnor att tala om för dem om de hade varit utsatta för våldtäkt och andra övergrepp. Dessa problem talar man inte om för någon. Barnen är ofta mycket vitala och glädjefulla trots de svåra eko- nomiska omständigheterna som råder i deras familjer. Självmord är ovanligt i landet särskilt bland ungdomarna. Om barnens hälsa/ohälsa i allmänhet Traumatiserade barn som bevittnat mord och våld visar de traditio- nella barnpsykiatriska symtomen såsom bristande koncentrations- förmåga, mardrömmar, enures, asocialt beteende m.m. Många för- äldrar brister i sin omsorgsförmåga på grund av att de själva mår dåligt och att de har en svår ekonomisk situation. Münchausen by proxy nämns av en av de få barnpsykiatriska experter som finns i landet (sjukhuset i ) som ett vanligt förekommande problem. Delstudie 1 – De aktuella ländernas/regionernas politiska och sociala kontexter Varken under eller efter kriget fick romerna samma uppmärksam- het som andra etniska grupper. Inte heller frivilliga organisationer har uppmärksammat romerna tillräckligt eftersom de inte var politiskt viktiga. Den reaktion som visades när situationen för de asylsökande barn som visat uppgivenhetssymtom i presenterades var över- raskning. Ingen hade sett något liknande bland barnen i landet trots att man hade observerat ganska många svåra fall av traumatiserade barn i landet. ansågs länge vara den mest demokratiska av de central- asiatiska staterna. Landet profilerade sig som en ö av demokrati i . Utvecklingen har dock gått i en alltmer auktoritär riktning och närmat sig de andra centralasiatiska staterna. Befolk- ningen uppgår uppskattningsvis till ungefär 5,1 miljoner. Kirgiser, den titulära gruppen, utgör av befolkningen. De största etniska minoriteterna har varit uzbeker (), ryssar (), dunganer (1,), ukrainare (), uigurer (). Kirgiziska är statsspråket medan ryska har fått status som officiellt språk. Det politiska systemet har präglats av en stark presidentmakt. Sedan tulpanrevolutionen har den politiska situa- tionen försämrats i många avseenden. Det har skett en dramatisk ökning av politiskt våld och kriminalitet. Konstitutionen föreskriver yttrande- och tryckfrihet men i praktiken begränsas dessa rättigheter. Regeringen utövar starkt inflytande över medierna. Det anses inte förekomma någon 6 Bakgrundsbeskrivningen är en del av Merrick Tabors sammanställningar och bygger främst på uppgifter hämtade från följande rapporter från , , , , Human Rights Watch, , (särskilt årliga rapporter om de mänskliga rättigheterna i världens länder), U.S. (rapporter om de mänskliga rättigheterna – Human Rights Reports). Delstudie 1 – De aktuella ländernas/regionernas politiska och sociala kontexter utbredd officiell diskriminering av de etniska minoriteterna. Etniska kirgiser är dock privilegierade jämfört med andra etniska grupper. Icke-kirgiser saknar oftare tillträde till högre statliga poster. Även om det inte finns någon sanktionerad diskriminering mot uigurer i , har uiguriska aktivister uttryckt oro över en del medierapporter där det, enligt dem, förekommer allmänna beskrivningar av uigurer som terrorister eller separatister. Våld mot kvinnor och även människohandel är ett växande problem. fungerar i det sammanhanget framför allt som ursprungsland och transitland. Det finns ingen lag som explicit förbjuder detta. Brudkidnappning och tvångsäktenskap är ett växande problem, särskilt på landsbygden. Barns rättigheter: regeringen har antagit särskilda program för att förbättra barns villkor och sprida information om barnets rät- tigheter men resurserna är inte tillräckliga för att säkra barns grundläggande behov. Barnmisshandel är ett utbrett problem. Fattiga föräldrar överger sina barn i allt större utsträckning. Intervjuer genomfördes med följande instanser i huvudstaden : 2.ITTIPAK (of the Kyrgyz Republic), Save the Children UK, (), Mental Health and Society 3.The Mental Health Hospital 4.Ministry of Labour and Social Protection, Enligt officiella uppgifter lever av befolkningen (enligt frivil- liga organisationer/FN-organ ) under fattigdomsgränsen. An- delen barn som lever i extrem fattigdom är . Enligt experter drabbar de psykosociala och ekonomiska problem som finns i samhället alla lika hårt oavsett etnisk tillhörighet. Officiellt är både skolan och hälso- och sjukvården gratis för barn men i verkligheten finns det olika avgifter vilka gör skolan och Delstudie 1 – De aktuella ländernas/regionernas politiska och sociala kontexter vården otillgängliga för låginkomstfamiljer. Det allmänna folk- hälsoprogrammet inkluderade inte mentalhälsa fram till . finns det planer för att främja mentalhälsa men än existerar planerna bara på papper. I landet finns det bara två specialister på barn med psykiska pro- blem (en i huvudstaden och en i näst största staden ). Många patienter kommer inte till de psykiatriska klinikerna på grund av långa avstånd och dyra resekostnader. Enligt en av intervjupersonerna råder det korruption inom hälso- och sjukvården, t.ex. väljer läkare att sälja statligt subventionerad medicin på den svarta marknaden för att tjäna pengar. Uigurerna beskrevs av såväl sina egna representanter som övriga intervjupersoner (internationella eller nationella experter) som en sluten grupp. De bor huvudsakligen på landsbygden och gifter sig inom sin etniska grupp. Uiguriska familjer har ofta många barn. Barnarbete är ganska vanligt. Det råder en hård disciplin inom familjerna och barnen förväntas följa föräldrarnas uppmaningar utan minsta protest. Barn, särskilt flickor, är strängt uppfostrade att inte titta upp när vuxna talar med dem, de ska visa absolut lyd- nad. I den uiguriska kulturen är familjemedlemmarna mycket sam- manhållna. Att offra sig för andra familjemedlemmars skull är inte sällsynt. Nätverken är i de uiguriska gemenskaperna mycket starka och familjerna har en tendens att dölja sina problem från utomstå- ende och i stället lösa dem inom det egna kollektivet. Uigurer lever ofta i stora familjer, tillsammans med den stora släkten där kvin- nornas ställning är mycket svag. Normalt får det första barnet inte tillräckligt med uppmärksam- het och lämnas ofta till far-/morföräldrarna för omsorg och upp- fostran när det andra barnet föds. Det sist födda barnet i familjen ägnas alltid störst uppmärksamhet. Traditionellt sett söker uigurerna inte kontakt med vården utan försöker lösa sina problem inom gruppen. Att söka psykolog är tabu. Det är också tabu att prata om sina egna psykiska problem eller om våld inom familjen, vilket för övrigt är mycket vanligt i dessa familjer. Vid psykiska sjukdomar väljer man att dölja problemet 7 Denna del är gemensam för både länderna och p.g.a. att den uigu- riska minoriteten har samma struktur, kultur och historia i båda länderna. Delstudie 1 – De aktuella ländernas/regionernas politiska och sociala kontexter på grund av risk för att utsättas för skam/stigmatisering inom gruppen. Barnen är ofta exponerade för familjens alla bekymmer. Enligt representanten för Save the Children UK kan föräldrarna projicera sina farhågor om ett eventuellt återvändande till sina hemländer på barnen. Trauman skapas av föräldrarna. Om barns hälsa/ohälsa i allmänhet Fattigdom och arbetslöshet är de största problemen som finns i samhället. De orsakar många andra problem, bl.a. ökat våld i sam- hället och i hemmet; alkohol- och drogmissbruk, prostitution och relaterade sjukdomar (HIV/AIDS). Våld inom familjen, hög skils- mässofrekvens och barnarbete är mycket vanligt förekommande problem inom familjerna. Därför är skolavhopp ett påtagligt stort problem. De typiska problem som drabbar barnen är bl.a. förståndshandikapp/skol- avhopp/asocialt beteende och aggressivitet. Enligt socialministern är gatubarnen det största barnrelaterade problemet i samhället. Detta problem har vuxit enormt under de senaste 10–15 åren till följd av familjesplittring, föräldrarnas arbetslöshet eller deras utvandring till /för att söka arbete. Barnarbete och barn som föds med fysiska och men- tala funktionshinder är exempel på andra vanligt förekommande problem. UNHCR har inga uppgifter om någon systematisk förföljelse av uigurer som är medborgare i landet – dock bekräftas rykten om att kinesiska uigurer kan utlämnas till och riskera hårda straff. Inga rapporter finns om allvarliga etniska konflikter mellan minoriteter och majoritetsbefolkningen i allmänhet eller mellan kirgiser och uigurer i synnerhet. Diskriminering sker mest på grund av bristande språkkunskaper i kirgisiska språket eftersom all skolundervisning sker på detta språk. En annan grund för diskrimi- nering kan vara att den diskriminerade ser sydländsk ut, vilket innebär att han/hon anses vara extremt fattig. Delstudie 1 – De aktuella ländernas/regionernas politiska och sociala kontexter Representanten för betonade att de inte kunde bekräfta att uiguriska barn skulle ha särskilda problem som andra minoriteter eller fattiga barn från majoritetsbefolkningen inte skulle ha. Emellertid kan det inte ute- slutas att enstaka fall av polistrakasserier eller annan diskriminering sker. Trycket från samt uigurofobi togs upp av uiguriska representanter. Enligt dem har medierna en uigurfientlig hållning och misstänkliggör dem för att vara brottslingar/terrorister. Uigu- rerna har i allmänhet bättre ekonomi och därför är de föremål för avundsjuka från majoritetssamhällets sida. Enligt grundlagen har minoriteter samma rättigheter som majo- riteten men verkligheten är annorlunda särskilt inom den politiska sfären. Dock kan man inte tala om en systematisk förföljelse. Den diskriminering som finns är främst kännbar på arbetsmarknaden men påverkar inte möjligheten att få vård. Intervjupersonerna visade i allmänhet en stor förvåning över den situation som råder i avseende asylsökande barn från . Ingen, varken representanter för hälso- och sjukvår- den, FN-organ, myndighetspersoner eller företrädare för frivilliga organisationer, hade någon erfarenhet av eller kännedom om före- komsten av liknande problem hos utsatta barn i landet. Förvisso framkom det att man inom vården hade observerat och behandlat olika typer av psykiatriska problem hos barn samt sett olika reak- tioner efter traumatiska händelser hos barn i form av symtom som enures, enkopres, ångest, mutism m.m. Men att symtomen före- kommit på ett liknande sätt som de förekommer hos asylsökande barn i , det vill säga i kombination och med stor intensitet, har aldrig noterats i landet. I intervjun med den uiguriska föreningens ordförande, som är medlem av den internationella uigurkongressen, framkom att den nationella föreningen inte hade någon information/kunskap om förekomsten av problematiken i . Enligt experter på Hälso- ministeriet är uigurerna inte särskilt uppmärksammade eller över- representerade i mentalsjukvården. Delstudie 1 – De aktuella ländernas/regionernas politiska och sociala kontexter Republiken förklarades självständig . konstituerades som en politisk enhet under den tidiga Sovjetperioden. Det är förmodligen det mest ekonomiskt stabila och rikaste landet bland de centralasiatiska staterna. Den ekonomiska tillväxten har byggt främst på naturtillgångar, särskilt gas och olja. Befolkningen uppgår uppskattningsvis till ungefär 5,2 miljoner. Kazaker, den titulära gruppen, utgör av befolkningen. De största etniska minoriteterna har varit ryssar (), ukrainare (3,), uzbeker (2,), tyskar (2,), tatarer (1,), uigurer (1,). Kazakiska är det officiella språket med ryska som ett språk för interetnisk kommunikation. Det politiska systemet är dock autokratiskt, med mycket mer makt koncentrerad i presidentfunktionen. Konstitutionen föreskriver ett oberoende juridiskt system, men i praktiken är rättsväsendet påverkat av det exekutiva. Det finns dessutom omfattande korrup- tion i landet. Det finns ingen officiell policy som innebär diskrimi- nering av icke-kazaker. De allra flesta som emigrerar anses göra det av ekonomiska skäl. Kazakisk nationalism och kazakifiering av den offentliga sektorn har dock gjort att etniska kazaker i viss mån är privilegierade jämfört med andra etniska grupper. De icke-kaza- kiska grupperna förfördelas i sådana avseenden, men denna form av diskriminering tycks inte vara riktad mot några speciella grupper i större utsträckning än andra. Våld mot kvinnor och handel med kvinnor är vanligt förekom- mande. Barns rättigheter: En ny lag om barnets rättigheter antogs 2002 men det finns inte tillräckliga resurser för att se till att den efter- levs. är deltidsarbete tillåtet. 8 Bakgrundsbeskrivningen är del av Merrick Tabors sammanställningar och bygger främst på uppgifter hämtade från följande rapporter från , , , , Human Rights Watch, , (särskilt årliga rapporter om de mänskliga rättigheterna i världens länder), U.S. (rapporter om de mänskliga rättigheterna – Human Rights Reports). Delstudie 1 – De aktuella ländernas/regionernas politiska och sociala kontexter Följande intervjuer genomfördes i staden : 2.International Red Cross and , (W.U.C.) in , , , Accord Efter , bröt också hälso- och sjukvård samman. Kvar finns nu en basal service medan medi- ciner, operationer och kvalificerad sjukvård är dyr/otillgänglig. Enligt landets chefspediatriker, tillika ansvarig för sjukvårdsför- valtningen i , spelar det ingen roll om man är migrant, minoritet eller majoritet. Har man pengar får man allt man behöver. Mental ohälsa är stigmatiserande och de som drabbas hålls hemma. Man visar upp sådana problem endast när man söker bidrag. Funktionshinder, sjukdom och mental ohälsa är de enda skäl som berättigar de fattiga till bidrag. Om barns hälsa/ohälsa i allmänhet De största problemen i landet är gatubarn, alkoholmissbruk och endogami. Det senare kan leda till att barn föds med funktions- hinder. Det finns många ensamstående mödrar, särskilt bland uigurer, eftersom många familjer splittrades efter samman- brott. Det finns en ganska stor grupp uigurer i landet. Enligt officiella siffror är de ca 300 000 personer och enligt frivilliga organisationer ca 500 000. Drygt hälften av dessa personer bor i (ca 170 000 enligt officiella siffror och ca 200 000 enligt NGOs). Uigu- rerna utgör i allmänhet en minoritet med låg utbildningsnivå. Delstudie 1 – De aktuella ländernas/regionernas politiska och sociala kontexter ande kunskaper i landets officiella språk är en av orsakerna till denna situation men också traditionen att låta barn arbeta inom sina föräldrars affärsverksamhet på marknader, gator o.d. När det gäller representation på den politiska nivån kan man konstatera att uigurerna är representerade i politiken. I de västra delarna av landet (där flest uigurer bor) finns det uiguriska medlemmar i den lokala administrationen och nationellt finns det en uigurisk medlem i senaten.