sou · GUB330 · 2007-01-01 00:00:00 — individens brottsproblem, där 0–1 indikerar mindre problem medan 8–9 innebär mycket stora problem med kriminalitet. Två självrap- porteringsmått (SR) används också: Det ena utgör ett mått på mångsidigheten i individens brottsliga beteendemönster (från eng- elskans versatility) och summerar hur många av elva olika brottstyper som den intervjuade uppger sig ha varit delaktig i (där brotten sträcker sig från mindre lagöverträdelser som snatteri, graffiti och skadegörelse, till mer all- varliga brottskategorier som misshandel, bilstölder och rån). Det andra självrapporteringsmåttet avser ett frekvensmått på antalet brott som den intervjuade varit delaktig i , och avgränsas till fyra relativt allvarliga brottstyper: bilstöld, in- brott/stöld, rån och misshandel. Det sista måttet, registrerad brotts- lighet, är en summering av samtliga tillfällen innan ADAD-intervjun då den unge varit misstänkt för brott (exklusive narkotikabrott) av polisen. Tabell 4 innehåller medelvärden och standardavvikelser för de olika måtten på brottsbelastning. Den statistiska signifikansen är beräknad utifrån det s. k. ANOVA-testet för ekvivalens mellan medelvärden. Eftersom variablerna som mäter självrapporterad och registrerad brottsbelastning är något skeva (vilket är förväntat), har även två icke-parametriska tester använts (det s. k. mediantestet och Kruskall ). De senare gav i det närmast iden- tiska resultat (dvs. statistiskt signifikanta skillnader noterades i samma riktning för samma brottsvariabler inom samma ålders- grupper). Tabell 4 visar inga systematiska skillnader som stödjer hypotesen att ungdomar med utländsk bakgrund skulle placeras på särskilda ungdomshem vid lägre brottsbelastning än deras svenska motsva- righeter. Signifikanta skillnader i relation till mer än ett mått på brottsbelastning noterades endast i den yngsta pojkgruppen, men resultatet här går tvärtemot den uppställda hypotesen. Materialet avseende denna åldersgrupp tyder nämligen på att de inrikes födda pojkar med invandrarbakgrund har betydligt högre brottsbelastning än pojkar med en helt svensk bakgrund. Inom övriga åldersgrupper bland pojkarna, samt bland tjejerna, märks signifikanta skillnader enbart i relation till isolerade mått, och inga systematiska, substan- tiella skillnader märks med avseende på svensk eller utländsk bak- grund. Ungdomar intagna på särskilda ungdomshem Tabell 4: Intervjuarbedömningar av brottsproblemnivå, självrapporterad brottslighet (före intagning) och registrerad brottslighet (misstanke om brott vid avslutad polisutredning, före intagning) bland ungdomar som placerats på särskilda ungdomshem helt eller delvis till följd av kriminalitet. Fördelat på kön, ålder (endast pojkar) och svensk/utländsk bakgrund. (2,1) (1,9) (1,8) 6,1** (2,7) (3,0) (2,4) 5,5** (16,1) (3,0) (14,0) 7,5** (2,0) (2,0) (1,9) (2,7) (2,8) (2,7) 3,4* (22,6) (25,1) (28,6) (5,5) (5,4) (5,9) (1,8) (1,5) (1,5) (2,6) (2,6) (2,6) (36,6) (26,0) (24,9) (5,3) (3,7) (3,2) 4,8* Flickor (alla åldrar) (2,5) (2,2) (2,4) (2,5) (3,0) (2,4) (17,9) (10,6) (17,3) (2,2) (5,2) (1,9) * p<,05; ** p<,01; ns: ej signifikant Presentationen kommer att behandla frågan om det finns sys- tematiska skillnader mellan ungdomar med svensk/utländsk bak- grund med avseende på institutionsvistelsernas längd. Återigen är pojkarna uppdelade i olika åldersgrupper, medan de betydligt färre flickorna studeras som en sammanhållen grupp för att kunna ge statistiskt användbara data. 6 Det extremt höga medelvärdet inom denna grupp beror på ett litet antal ungdomar som rapporterat mycket höga brottsfrekvenser inom minst två av de fyra brottskategorier som ingår i frekvensskalan. Om dessa ungdomar utesluts från analysen blir mönstret avseende sambandet mellan brottsfrekvenser och bakgrundsgrupperna detsamma, även om medelvärdet på antalet begångna brott inom denna specifika bakgrundsgrupp då minskar till 13,4. Ungdomar intagna på särskilda ungdomshem Institutionsvistelsernas längd för ungdomar intagna på särskilda ungdomshem helt eller delvis till följd av kriminalitet. Fördelat på kön, ålder (endast pojkar) och svensk/ utländsk bakgrund (% i respektive bakgrundsgrupp) Alla 15–17 Alla 18–20 Flickor (alla åldrar) För pojkarna indikerar tabell 5 inga systematiska skillnader mellan ungdomar med olika bakgrund i relation till institutionsvistelsernas längd. Det verkar emellertid finnas en tendens till att utrikes födda pojkar i den yngsta åldersgruppen är underrepresenterade bland dem som lämnar institutionerna efter mindre än sam- tidigt som de förefaller överrepresenterade bland dem som stannar kvar på de särskilda ungdomshemmen längre än . Det senare – angående institutionsvistelser längre än – gäller även för flickorna. Återigen framstår dock dessa tendenser snarare som av- vikelser från det generella mönstret än som systematiska skillnader som kan noteras genomgående i de olika grupperna i materialet som helhet. Skillnaderna är inte heller tillräckligt stora för att kunna ge statistiskt signifikanta resultat. En betydande minoritet av dem som skrivs ut från de särskilda ungdomshemmen blir på nytt institutionsplacerade inom . Tiden på institutionen har därför också analyserats utifrån Ungdomar intagna på särskilda ungdomshem en variabel som inkluderar eventuella efterföljande intagningar på särskilda ungdomshem från den ursprungliga placeringens slut. Återigen märktes här inga signifikanta skillnader mellan ungdomar med svensk/utländsk bakgrund. Inte heller framträder några skillnader när analysen istället fokuserar på olika typer av vårdkarriärer inom de särskilda ungdomshemmen, med hänsyn tagen till tiden på akut/utredningsavdelningar, eller kortare eller på olika behandlingsavdelningar. Överrepresentation i förhållande till ett riksrepresentativt urval av skolungdomar, samt 16-åringarna noterade i miss- tankeregistret respektive lagföringsregistret Den avslutande analysen fokuserar på den kanske mest fundamen- tala frågan om placeringen av unga lagöverträdare på särskilda ung- domshem kan sägas vara påverkad av bakomliggande diskrimine- rande mekanismer. Här undersöks om det finns en överrepresenta- tion av ungdomar med utländsk bakgrund bland dem som blir intagna på de särskilda ungdomshemmen med kriminalitet bland sina placeringsorsaker. Som noterats har frågan delvis besvarats av (1996) i en studie som handlar om ungdomar som placerats på akut/utredningsavdelningar vid sär- skilda ungdomshem i . I studien konstateras att ungdomar med utländsk bakgrund är påtagligt över- representerade bland de intagna i förhållande till sin andel inom ungdomspopulationen som helhet i . I stockholmsstudien berördes inte frågan om institutionsvistelsernas olika längd, men däremot analyserades brottsbelastningen utifrån en uppdelning av de intagna i olika bakgrundskategorier. Berg- ström & visar på resultat som är mer eller mindre iden- tiska med dem som presenterats ovan. Stockholmsstudien fokuse- rade dock inte särskilt på ungdomar som placerats på institutioner till följd av kriminalitet. Inte heller utnyttjades en jämförande ansats i undersökningen som skulle kunna användas för att påvisa en eventuell överrepresentation av andelen ungdomar med utländsk bakgrund inom institutionsurvalet i förhållande till de mest brotts- belastade individerna i ungdomspopulationen som helhet. I detta avseende bidrar detta kapitel med en fördjupad analys. Utgångspunkten för den fortsatta analysen är ett antagande om att gruppen ungdomar som blir intagna på särskilda ungdomshem Ungdomar intagna på särskilda ungdomshem med kriminalitet som placeringsorsak i stor utsträckning överlap- par med den mest brottsbelastade gruppen i ungdomspopulationen som helhet. För att undersöka om ungdomar med utländsk bak- grund är överrepresenterade bland dem som placerats på de sär- skilda ungdomshemmen helt eller delvis till följd av kriminalitet kommer därför andelen i institutionsurvalet att jämföras med mot- svarande andel i tre andra urval med brottsbelastade ungdomar. Även här utnyttjas alternativa datakällor för att undvika att analy- sen blir beroende av ett enskilt mått eller en viss indikator på brottsbelastning. Den första jämförelsegruppen utgörs av de mest brottsbelastade ungdomarna (enligt egen uppgift) i ett riksrepre- sentativt urval av skolungdomar i nionde årskurs. Data för denna jämförelse avser . De andra två grupperna är baserade på samma utdrag från de rikstäckande miss- tanke- och lagföringsregistren som används av i ett annat kapitel i denna bok. För att skapa jämförbarhet med skolur- valet är urvalen i misstanke- respektive lagföringsregistret begrän- sade till 16-åringar (eftersom bakgrundsdata saknas för 15-åringar), som institutionsurvalet är begränsat till ungdomar som blivit intagna på särskilda ungdomshem i åldern 15–. Det bör noteras att de två registerutdragen är hämtade , och att de alltså avser en senare period än institutions- och skolmaterialen. Även om det inte finns någon anledning att misstänka att det skulle ha inträffat några större förskjutningar med avseende på andelen ungdomar med utländsk bakgrund som misstänks eller lagförs för brott i –2003, så kan inte möjligheten heller uteslutas eftersom de relevanta bakgrundsvariablerna saknas i dessa register.7 Det är väl dokumenterat att ungdomsbrottsligheten i samhället är extremt skevt fördelad. Även om vissa lagöverträdelser är vida spridda bland ungdomar i stort så kan en betydande andel av brottsligheten knytas till en relativt liten grupp (Rutter et al. 1998; 2001). Identifieringen och kategoriseringen av de mest brottsbelastade ungdomarna kan göras på flera olika sätt. I en stu- die om brottsbelastning i en svensk födelsekohort, har exempelvis (2002) identifierat den grupp inom kohorten som svarade för av samtliga begångna brott8 (beräknar andelen till av kohorten, eller av de regi- strerade lagöverträdarna). Denna grupp betecknades sedan som 7Jämför Kardells beskrivning av hur detta datamaterial har genererats. 8Svenssons studie baserades på lagföringsdata. Ungdomar intagna på särskilda ungdomshem kroniska lagöverträdare (se även et al. 1972, och Wik- ström 1987). En något annorlunda strategi har använts av Cernko- vich et al. (1985) i en ofta citerad amerikansk studie där författarna jämför unga institutionaliserade lagöverträdare med ett urval ur en normal ungdomspopulation och använder självrapportdata snarare än registerdata. I undersökningen delades först den självrapporte- rade brottsligheten upp i allvarliga respektive mindre allvarliga brott medan ungdomarna sedan delades in i en typologi utifrån olika nivåer av brottsbelastning. Den mest brottsbelastade gruppen (även här benämnd kroniska lagöverträdare) avgränsades till av urvalet, vilka stod bakom av samtliga allvarliga brott. I föreliggande undersökning har olika metoder använts för att identifiera det mest brottsbelastade segmentet i de olika datamate- rialen. I skolurvalet har respondenternas självrapporterade lag- överträdelser med avseende på följande brottskategorier utgjort grunden för en skala över allvarlig brottslighet: stöld av cykel/ moped/motorcykel/bil, stöld ur bil, inbrott, väskryckning, rån, och misshandel med eller utan vapen.9 Två grupper av särskilt brotts- belastade skolungdomar har sedan identifierats bland pojkar respek- tive flickor. Den första gruppen omfattar den mest brottsbelastade tiondelen i urvalet medan den andra gruppen rymmer de fem pro- cent av individerna som rapporterat högst brottsbelastning. Sam- mantaget står individerna inom den mest brottsbelastade tiondelen av pojkar och flickor för av den allvarliga brottsligheten som rapporterats i urvalet som helhet. För att identifiera de mest brottbelastade ungdomarna i datama- terialet över 16-åringar som registrerats som skäligen misstänkta 2003 används samma metod som bland annat beskrivs i et al. (1972) och (2002). De ungdomar som kan knytas till av de registrerade lagöverträdel- serna inom pojk- respektive flickgrupperna har här samlats i en egen kategori och har benämnts högfrekventa lagöverträdare (se tabell 6). Denna grupp rymmer av pojkarna och av flickorna som registrerades som misstänkta för brott detta år. Bland 16-åringarna som lagfördes för brott i tings- rätten har det inte varit möjligt att göra en uppdelning baserad på lagföringsfrekvenser eftersom det finns mycket små variationer mellan individerna längs denna dimension under ett visst år. 9 För en mer detaljerad beskrivning av de olika brottstyperna och enkätfrågorna, se Ring (1999). Ungdomar intagna på särskilda ungdomshem fokuserar därför analysen på de ungdomar som lagförts för relativt allvarliga brott. De brott som här avses motsvarar kapitel tre i och sammanfattas bakom rubriken brott mot liv och hälsa (hit hör bland annat mord, dråp, misshandel och vållande till kroppsskada). Gruppen ungdomar som framträder utifrån denna avgränsning utgör av alla 16-åringar som lagför- des i tingsrätten . Andelen ungdomar med svensk bak- grund, inrikes födda med utländsk bakgrund samt utrikes födda inom de olika grupperna presenteras i tabell 6. Samma tabell inne- håller vidare andelen ungdomar med svensk/utländsk bakgrund inom skolurvalet som helhet, samt motsvarande andelar för de 15- och 16-åringar som blivit intagna på särskilda ungdomshem helt eller delvis till följd av kriminalitet. Jämförelse av andelen ungdomar från svensk bakgrund, inrikes födda med invandrarbakgrund respektive utrikes födda bland de tyngst brottsbelastade segmenten i ett riksrepresentativt självrappporturval med ungdomar i nionde årskurs, bland dem misstänkta för brott och lagförda för brott i tingsrätt, och bland dem i åldern 15– som placerats på särskilda ungdomshem helt eller delvis till följd av kriminalitet. Fördelat på kön. Bakgrund (% i respektive urvalsgrupp) Samtliga misstänkta () Samtliga () lagförda i tingsrätt Lagförda brott mot liv och hälsa Institution (15–) Samtliga i ålder 15–16 Placerade pga. kriminalitet Samtliga misstänkta () Samtliga () lagförda i tingsrätt Lagförda brott mot liv och hälsa Institution (15–) Samtliga i ålder 15–16 Placerade pga. kriminalitet Ungdomar intagna på särskilda ungdomshem Inledningsvis kan noteras att andelen flickor födda utanför i skolurvalet är en hel procentenhet högre än motsvarande grupp bland pojkarna. Detta är ett något oväntat resultat, och kan troli- gen förklaras av slumpmässiga faktorer i urvalet . I urvalet var andelen pojkar som fötts utomlands me- dan de utlandsfödda flickorna utgjorde . 1999 var mot- svarande siffror . En rimlig uppskattning av de verkliga andelarna med hänsyn till urvalets storlek kan beräknas genom att använda medelvärdet av alla fyra urvalsandelarna (dvs. ) och sedan placera ett konfidensintervall i stor- leksordningen +/- 0,75 av en procentenhet runt detta värde.10 Vidare kan påpekas att det kan finnas flera olika orsaker bakom de relativa skillnader som märks mellan olika datamaterial när det gäller representationen av ungdomar med utländsk bakgrund bland de mest brottsbelastade segmenten. Angående självrapportmateri- alet finns det resultat inom den internationella forskningen som indikerar att ungdomar med minoritetsbakgrund är mer benägna att underrapportera egna lagöverträdelser (se ex. Hindelang et al. 1981, Huizinga & 1986, Junger 1989). Uppgifterna i skol- undersökningen påverkas också av skolavhopp och skolfrånvaro för enkätundersökningen. Eftersom de frånvarande ungdomarna i större utsträckning kan antas komma från vissa sam- hällsgrupper snarare än andra, så kan bortfallet se olika ut i olika grupper. Återigen finns forskningsresultat som pekar på att skol- avhopp och frånvaro är vanligare bland både brottsbelastade ung- domar och ungdomar med minoritetsbakgrund (se ex. Cernkovich & 1985, Velez 1989, Junger-Tas & 1999, 2001). Dessa faktorer sammantaget innebär att bortfallet bland brottsbelastade ungdomar med utländsk bakgrund troligen är större än i motsvarande svenska grupp. Ytterligare en grupp som saknas i skolurvalet utgörs av ungdomar som placerats på institu- tioner vid undersökningstillfället (jmf. Bowling et al. Mot bakgrund av att ungdomar med utländsk bakgrund är överrepre- senterade bland dem som placeras på särskilda ungdomshem till följd av kriminalitet, så finns även här möjligheten till en viss (vis- serligen marginell) skevhet i skolurvalet. 10 Andelen ungdomar med invandrarbakgrund i det kombinerade urvalet ligger ändå nära den andel som rapporteras av (2001). Genom att använda en något annorlunda definition av invandrarbakgrund – där invandrarbakgrund innebär att båda föräldrarna måste vara utrikes födda (oavsett barnets födelseland) – beräknar andelen ungdomar med invandrarbakgrund till av samtliga femtonåringar. Motsvarande andel i detta urval är . Ungdomar intagna på särskilda ungdomshem Å andra sidan finns, som framhåller i sitt kapi- tel i denna bok, också faktorer som kan innebära att ungdomar med utländsk bakgrund löper större risk än svenska ungdomar att bli registrerade som skäligen misstänkta för brott av polisen. I den in- ternationella forskningen pekas här på betydelsen av exempelvis s. k. racial profiling (se ex. Covington 2001), bostadssegregation och förekomsten av s. k. ekologisk bias i polisarbetet (se ex. 1980, Sampson 198611) som förklaringar till en ojämn representation i registermaterial. En sådan skevhet skulle i sin tur kunna medföra att andelen ungdomar med utländsk bakgrund bland dem som misstänks för ett stort antal brott – liksom i för- längningen andelen bland de lagförda – överskattas i relation till gruppens verkliga andel av de tungt brottsbelastade ungdomarna. Efter dessa kommentarer skall innehållet i tabell 6 nu närmare diskuteras med avseende på frågan om vissa gruppers överrepre- sentation på särskilda ungdomshem. Om hänsyn inte tas till skill- nader i brottsbelastning så märks en påtaglig överrepresentation av framförallt utrikes födda ungdomar bland dem som blir intagna på särskilda ungdomshem, som denna överrepresentation är ännu mer markerad bland pojkar än bland flickor. Vidare indikerar tabellen att överrepresentationen inom institutionsurvalet kvarstår när jämförelsen begränsas till de mest brottsbelastade ungdomarna i skolmaterialet. Exempelvis är andelen pojkar födda utanför Sve- rige i institutionsurvalet ungefär dubbelt så stor som förväntat i relation till motsvarande grupp bland de av skolurvalet som uppvisar den tyngsta brottsbelastningen. Bland flickorna förefaller överrepresentationen vara något lägre, men även här är den tydlig. Andelen utrikes födda flickor intagna på särskilda ung- domshem med kriminalitet som placeringsorsak är en och en halv gånger större än vad som kan förväntas av gruppens storlek utifrån andelen tungt brottsbelastade i skolundersökningen. Om institutionsurvalet istället jämförs med den tungt brottsbe- lastade grupp som identifierats i misstankeregistret så minskar överrepresentationen påtagligt. För ungdomar födda utanför Sve- rige som blivit intagna på särskilda ungdomshem helt eller delvis på grund av kriminalitet minskar överrepresentationen till 1,2 gånger det förväntade resultatet, medan ungdomar med invandrar- bakgrund som fötts i i själva verket uppvisar en underre- presentation i institutionsurvalet i förhållande till andelen bland de 11 Läsaren hänvisas även till kapitel i denna bok angående ytterligare litteratur som behandlar detta ämne, särskilt med avseende på de skandinaviska länderna. Ungdomar intagna på särskilda ungdomshem tungt brottsbelastade i misstankeregistret. (I detta sammanhang bör tabellerna som presenteras av på annan plats i denna bok noteras. Där framgår att en mindre andel misstankar om brott resulterar i vidare åtgärder för brottsmisstänkta med utländsk bakgrund jämfört med personer med svensk bakgrund. Detta kan tolkas som att graden av misstanke som krävs för att registreras som skäligen misstänkt är lägre för den förra gruppen än den senare, men att dessa skillnader åtminstone delvis tycks jämnas ut under utredningsfasen.) Om jämförelsen nu byter fokus och inriktas på dem som blivit lagförda för brott mot liv och hälsa så framstår överrepresentatio- nen bland de placerade pojkarna födda utomlands som ännu lägre. Eftersom det finns en viss osäkerhet angående den exakta andelen ungdomar med utländsk bakgrund inom institutionspopulationen som helhet, och eftersom det inte kan uteslutas att gruppens andel av dem som misstänks och lagförs för brott kan variera något , så är det här svårt att avgöra om det verkligen föreligger någon överrepresentation. Med samma jämförelsegrupp som utgångs- punkt förefaller andelen placerade inrikes födda pojkar med invandrarbakgrund vara mer eller mindre exakt den förväntade. Bland flickorna är mönstret mycket likartat. En gradvis sjunkande överrepresentation av flickor födda utomlands kan noteras i insti- tutionsurvalet när jämförelsen rör sig från den tyngst brottsbelas- tade gruppen i skolmaterialet, via misstankeregistret och sedan fokuserar på dem som lagförts för brott mot liv och hälsa. När det gäller flickor födda i med utländsk bakgrund är överrepre- sentationen lägre från början, och försvinner sedan helt när institu- tionsurvalet jämförs med de tungt brottsbelastade i registerurvalen. Sammanfattningsvis förefaller de placerade ungdomarna med ut- ländsk bakgrund vara påtagligt överrepresenterade i institutionsur- valet i jämförelse med de mest brottsbelastade segmenten av ung- domspopulationen som identifierats genom självrapportdata. Över- representationen minskar dock radikalt när jämförelsen istället begränsas till ungdomar som befinner sig inne i systemet, och som på olika sätt registrerats av myndigheterna. Denna iakttagelse förefaller också mycket rimlig eftersom dessa ungdomar i större utsträckning kan antas ha kommit i kontakt med till följd av brottslighet. Även om datamaterialet antyder att ungdomar födda utomlands kan vara något överrepresenterade bland dem som blivit intagna på särskilda ungdomshem till följd av kriminalitet (en överrepresentation som fortfarande ligger någonstans mellan tio Ungdomar intagna på särskilda ungdomshem och femton procent i förhållande till jämförelsegruppen med lag- förda för brott mot liv och hälsa), så framstår det som överilat – mot bakgrund av de osäkerheter som denna analys trots allt är behäftad med – att betrakta dessa andelsskillnader som otvetydiga bevis på förekomsten av diskrimineringsmekanismer i socialtjäns- tens arbete med att placera unga lagöverträdare. Sammanfattning och avslutande diskussion För att sammanfatta resultaten ovan är det kanske lättast att börja med det minst problematiska resultatet, nämligen att det inte finns några uppenbara skillnader på gruppnivå – vare sig det gäller insti- tutionsvistelsernas längd eller de olika behandlingskarriärerna (dvs. akut/utredning och/eller behandling) – utifrån en uppdelning av urvalet i ungdomar med svensk respektive utländsk bakgrund. Detta innebär alltså att systemet inte förefaller diskriminera de ungdomar med utländsk bakgrund som placerats på särskilda ung- domshem genom att hålla dem inom tvångsvården under särskilt noggrann tillsyn än ungdomar med helt svensk bakgrund och jämförbar brottsbelastning. Inte heller när fokus istället flyttas till relationen mellan brotts- belastning, bakgrund och sannolikheten för att placeras på särskilda ungdomshem framträder något stöd för diskriminering. En genomgång av dem som blir intagna på särskilda ungdomshem med kriminalitet bland sina placeringsorsaker visar alltså inte på några systematiska skillnader i brottsbelastning mellan ungdomar med svensk respektive utländsk bakgrund, och det finns därför inte heller något stöd för hypotesen att ungdomar med utländsk bak- grund skulle bli intagna på institutionerna utifrån lägre nivåer av brottsbelastning. Detta resultat ligger i linje med vad som tidigare konstaterats i en liknande studie i (necki 1996).