sou · GUB340 · 2007-01-01 00:00:00 — Overund (1999) påvisar till exempel hur 1940- talets yrkesvägledning i avspeglade idéer om rashygien samt köns- och klassmässiga naturliga egenskapar hos eleven. Enligt flera forskare behövdes en ny institutionell aktör p.g.a. att arbetet och arbetslivet hade kommit att bli mer osynliga för ung- domar under det tidiga (, 1996; , 1997: 6). Kopplingen mellan arbetsmarknaden och skolan, samt skolans funktion i övergången, det vill säga att förebereda elever inför deltagandet på arbetsmarknaden, ansågs behöva en specifik institutionell implementeringsaktör. Vägledningen blev enligt (1991) en del inte bara av den offentliga trygghetsapparaten utan också som ett försvarssystem mot arbetslöshet och den svåra situation som blev till följd av såväl den pågående arbetsdelningen som det svårbedömda arbetsmarknadsläget (Ibid: 132). Om yrkesvägledningen placerades först inom arbetsförmedlingar, med fokus på framtida yrke, kom betoningen senare att läggas på studieorientering och vägledningen (, 1997: 12).7 Förflytt- ningen av yrkesvägledningen från arbetsförmedlingarna till sko- lorna kan enligt (1996) ses som ett bevis på att sko- lan var förstahandsalternativet i statens arbete för att motverka ungdomsarbetslöshet. Men studie- och yrkesvägledarens roll som verkställare av statens mål, och intresset kring kopplingen mellan skola och arbetsliv, har inte varit oproblematisk. Flera forskare hävdar att yrkesgruppens huvudsakliga dilemma är att den har en dubbel roll (Blomster- 7 Mycket av dessa ändringar kom med utredningen (SOU 1945:43). Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... berg, 1991, 1996; , 2000; Lortie, 1965). ... det som än kan sägas vara hela studie- och yrkesvägledningens och arbetsvägledningens dilemma, [är] nämligen individens rätt till fria val och personlig utveckling kontra arbetsmarknadens behov och krav och den övergripande målsättningen om full sysselsättning (1991: 134). Mycket av metoden för och teorin om detta ämne kommer från (, 2000). Från att först ha styrts av ett rationellt dia- gnostiskt rätt man på rätt plats-tänkande8, som fällde avgöranden utifrån olika prover och tester, har metoden efter 1950-talet präg- lats av en mer utvecklingspsykologisk syn på helhet och processer som kopplas till karriärbegreppet (, 1997: 8–9).9 Efter blev arbetsmarknaden mer instabil och flexibel, vilket medförde att valet i övergången inte längre kunde ses som direkt kopplat till ett arbete efteråt. Till följd av detta sat- tes elevers självreflektion i centrum som begreppet yrkes- val ersattes med karriärbegreppet (, 1996). är vägledarens uppgift istället att stödja ungdomar i deras medvetan- degörandeprocess och självkännedom (, 2000).10 betonades valet i vägledningen och detta markerade en klar kopp- ling mellan val och arbete. Men nya omständigheter på den globala marknaden har medfört en omdefiniering av vägledningsverksam- heten; läggs tonvikten istället på vägledningssamtalen, indivi- dens livslånga karriär och elevens självkännedom. fram- hålls elevens individualitet, frihet och oberoende; värderingar som kopplas till skolans demokratiska uppdrag (Runfors, denna anto- logi). gick yrket igenom en professionalisering i och med att det kopplades till en högskoleutbildning och att verksam- heten togs över av professionella syokonsulenter. Då många etniskt svenska kvinnor trädde in på arbetsmarknaden , blev 8Många kopplar denna metod till nordamerikanen som utvecklade en modell där människors egenskaper skulle mätas och matchas mot yrke (, 1984; , 1997; , 2000). 9Lovén (2000) länkar denna tradition till klientcentrerade teori och vikten av det terapeutiska samtalet (s. 37). Enligt honom är det två modeller som har haft stort genomslag i 1) Egans modell som beskrivs som en handlingsorienterad modell med inslag av såväl beteende- som psykodynamiska teorier samt 2) en Parsonesk modell som kallas för fyrstegsmodellen (Ibid: 53- 54). 10På grund av platsbrist kommer jag inte att gå in på metodutvecklingen och de olika perspektiv som har format de modeller som använts. Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... studie- och yrkesvägledning dominerad av etniskt svenska kvinnor (, 1996). Svensk forskning som bedrevs visar att stu- die- och yrkesvägledare spelar en viktig roll i reproduktionen av kön och klass (, 1983; , 1984; Franke- , 1981; , 1991; , 1998; Overud, 1999) – men kopplingen till etnicitet förekommer antingen i väldigt liten utsträckning eller inte över huvud taget. Studier från anglosaxiska kontexter som och visar däremot att ras/etnicitet också utgör en väsentlig del i den vägledning som ges (Cicourel & Kitsuse, 1963; Corwin & , 1969; Yogev & Roditi, 1987). Flera studier belyste till exempel hur vägledningen präglades av studie- och yrkesvägledarnas samhälle- liga position såsom vita medelklassmän och -kvinnor. Det är intres- sant att se hur dessa utryckte sig genom klassificeringar och andra normer. Cicourel & Kitsuse (1963) visade till exempel att indel- ningen av elever i bråkiga eller begåvade grupper i skolan reproducerade socioekonomiska mönster och påverkade hur stu- die- och yrkesvägledarna vägledde dessa olika grupper av ele- ver. Yogev & Roditi (1987) visade dessutom på att etnisk bakgrund och benämnandet av elever som problematiska påverkade studie- och yrkesvägledarnas vägledning, på så sätt att elever från lägre samhällsklasser var tvungna att visa exceptionella akademiska pre- stationer jämfört med elever från högre skikt, som de var tvungna att undvika att bli stämplade som just problematiska för att kunna få stöd av skolpersonalen. Resh & (2002) hävdar att vägledningen blir ett moment av antingen cooling out eller pushing up 11 i vilka yrkesvägledare begränsar eller utvidgar elevens mål genom att föreslå vad de själva anser vara förnuftiga val. Resh och visar att dessa förnuftiga val reproducerar (o)jämlika genus- och klassmönster i samhället; lågpresterande ele- ver och tjejer blir oftare cooled down än pushed up. forskning som till exempel m.fl. (1996), visar att stu- die- och yrkesvägledare urskuldar sitt cooling down-bemötande av elever genom att säga att de agerar utifrån vad de anser vara ele- vens intresse och att de, genom att föreslå andra vägar, besparar eleverna besvikelsen att misslyckas (Ibid: 261). Mycket av den svenska samhällskritiska forskningen om skolan kom att påverka hur man ser på studie- och yrkesvägledares roll; från att först ha beskrivits som en neutral och objektiv roll i 11 Detta begrepp myntades av (1960). Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... förmedlingen av information till ungdomar, till att vara en mer aktiv och kompositorisk roll. Den så kallade kompensatoriska rollen integrerades i läroplanen för (Lgr 80); vägled- ningen definierades som en viktig funktion i jämlikhets- och jäm- ställdhetssträvanden och skulle ha till syfte att bryta det som beskrevs i läroplanen som traditionellt könsbundna yrkes- och studieval. Enligt (1997: 16) ansågs samtalet vara det vikti- gaste instrumentet i fullgörandet av den kompensatoriska uppgif- ten och vägledare skulle nu ha en mer aktiv roll i elevernas medve- tandegörelse. Studie- och yrkesvägledningens koppling till social förändring är ganska radikal för (, 1997: 14; , 2000). Men denna samhällsförändrande roll har inte varit tydlig i praktiken, trots studie- och yrkesvägledarnas intresse i det (, 2000; , 1996). påstår att syos centrala dilemma (mellan individens och samhällets intressen) kan ses i hur vägledaren tolkar sin kompen- satoriska roll. (1996) menar att de politiska styr- ningsintentioner som implementerades hos bland annat studie- och yrkesvägledare har varit framgångsrika då de har resulterat i att fler elever har gått vidare till fortsatta studier och därmed undgått arbetslöshet (Ibid: 222). Men målet att bryta tra- ditionella köns- och klassbundna mönster, för att därigenom öka jämlikhet och jämställdhet i valet av utbildning, har enligt henne varit svårare att uppnå. (2000) hävdar att de kompensato- riska åtgärderna för att motverka begränsningar på grund av genus och social bakgrund, har varit obefintliga i de vägledningssamtal han undersökte. Vad åtgärderna innebar lämnades till vägledarna att tolka (Ibid: 236). Från dess tillämpning har den kompensatoriska målsättningen ändrats och stegvis tagits bort, men enligt Lovén12 lever den kvar till exempel genom yrkesetik. Och i jämförelse med mer strukturfokuserade forskning har senare tids svenska avhandlingar (, 1994; , 1997; , 2000) varit mer fokuserade på vägledningssamtal och på vad studie- och yrkesvägledare kan göra för att bättre stödja elever under val- processen. Dessa avhandlingar nämner ibland etnicitet, i syfte att benämna invandrarelever, men skildringar av studie- och yrkes- vägledarens perspektiv på och roll i reproduktionen av ras/etnicitet är förbigående. är de flesta studier okri- 12 Personlig kommunikation. Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... tiska till studie- och yrkesvägledningen och kopplar den inte sam- man med samhälleliga regleringar, utan betonar istället ofta yrkets hjälpande roll gentemot elever. Etnicitet beskrivs i samband med att Syos uppger att de upplever att elever med utländsk bakgrund har specifika behov på grund av att de till exempel bara levt i , har språkbrister, får otillräckligt stöd och/eller styrning hemifrån eller har för höga ambitioner. Dessutom hävdar de att dessa faktorer leder till svårigheter att ge elever med utländsk bak- grund en likvärdig vägledning och/eller till kulturkrockar under vägledningen (, 1994; Dresch & , 2003). I sin rap- port om vägledning och omvärldsförändringar förespråkar Dresch och (Ibid.) mångkulturell vägledning. Dagens vägledning inom skola Skolan har som uppgift att anpassa undervisningen till varje elevs behov och förutsättningar samt att ge alla ungdomar likvärdig ut- bildning. Det styrdokument som gäller för vägledningen är Skollag (1985:1100) 2 kap 6 § där det står att: För att anställas utan tidsbegränsning för studie- och yrkesorientering i det offentliga skolväsendet skall den sökande ha en utbildning avsedd för sådan verksamhet. Den som inte uppfyller dessa krav får anställas för studie- och yrkesorientering för högst i sänder. Det står även i Lpo-94 2.6 § att: studie- och yrkesvägledaren, eller personal som fullgör motsvarande uppgift skall informera och vägleda eleverna inför den fortsätta utbild- ningen och yrkesinriktningen och uppmärksamma möjligheterna för elever med funktionshinder samt vara stöd för den övriga personalens studie- och yrkesorienterande insatser.13 Det nämns också under riktlinjerna att personalen skall bidra till att motverka sådana begränsningar i elevens studie- och yr- kesval som grundar sig på kön eller social eller kulturell bakgrund. Dessutom konstaterar FN:s konvention om barnens rättigheter under Artikel 28 att: Konventionsstaterna erkänner barnets rätt till utbildning och i syfte att gradvis förverkliga denna rätt och på grundval av lika möjligheter 13 Liknande står i Lpf-94. Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... skall de särskilt göra studierådgivning och yrkesorientering tillgäng- lig och åtkomlig för alla barn (SOU 2001:45, s. 40–41). Enligt (2000) innebär studie- och yrkesorientering i praktiken att ge både praktisk arbetslivsorientering (prao och ar- betslivskunskap) och vägledning genom personliga samtal och/eller i grupp. Från att ha haft ganska uttalade formkrav i tidigare läro- planer har syoverksamheten, i och med skolans decentralisering , genomgått förändringar. är syos knutna till kommunala tjänster, och i och med den nuvarande läroplanen Lpo 94 och Lpf 94 försvann formkraven; ansvaret ligger istället på kommunerna och skolorna. Rektorn har ansvaret att organisera den studie- och yrkesorienterade verksamheten och se till att målen uppnås. I praktiken betyder det att utformandet av SYO-verksam- heten är knuten till hur rektorerna vill fördela sina ekonomiska re- surser samt hur de ser på vikten av studie- och yrkesvägledningen. Enligt kan SYO-verksamheten beskrivas som känne- tecknad av en tyngdpunkt vid årskurs 9, i samband med valet till gymnasiet, och av att tjänsten kan variera på så sätt att en studie- och yrkesvägledare kan ha allt mellan 400 till 1000 elever (: 29). hamnade studie- och yrkesvägledare i fokus och fick utstå mycket kritik då ansenliga brister i likvärdighet inom vägledningen klarlades av statliga granskningar och studier. I kun- skapen om valmöjligheter finns det till exempel stora skillnader mellan olika elever; det finns med andra ord begränsningar i både elevernas och lärarnas kunskap om vilka utbildningar och yrken som finns att tillgå. Dessutom har decentraliseringen av studie- och yrkesvägledningsverksamheten medfört en bris- tande helhetssyn inom kommunerna. Eftersom ansvaret lades på rektorerna och den enskilda skolan, minskade vägledningen i talet: tjänster försvann och studie- och yrkesvägledningen utfördes istället av annan skolpersonal. Flera studier visade att studenterna var missnöjda med den studie- och yrkesvägledning de fick i samband med valet till gymnasiet (Skol- verket, 1997; , 1998; , 2003). Karriärvägled- ning.nu (SOU 2001:45) betonade också att likvärdighet i vägled- ningen inte uppnås och detta har resulterat i att några städer provar en ny organisering med centraliserade vägledningscentrum. Där sitter många vägledare under ett och samma tak; de tilldelas olika geografiska områden och pendlar till flera skolor beroende på an- Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... talet elever på skolan. Tanken med detta var dels att erbjuda en mer likformig vägledning genom samordning och en gemensam mål- sättning, dels att förhindra rektorerna från att kunna skära ner på verksamheten under ekonomiskt svåra tider. I denna typ av organi- sering prioriteras vägledningssamtalen och eleverna uppmuntras att själva söka via Internet (, 2003). har (2004b) attitydundersökning uppgett att mindre än hälften av ele- verna i studien uppger att de får studie- och yrkesvägledningen och att det finns 300 elever per vägledare (: 14). Alltså likvärdighet är fortfarande en aktuell fråga. Redovisning av empirin: Vägledningscentra – ett bra förslag? De studie- och yrkesvägledare som intervjuades14 i denna studie, och som befann sig i en stad med vägledningscentra, berättade att de tyckte att många positiva aspekter fanns med den nya organise- ringen, till exempel samordningen och kommunikationen som de nu hade med sina kollegor. Men uttryckte de missnöje med förändringen i fråga om arbetsbelastning, och de hyste miss- tankar kring den professionaliseringsdiskurs som betonades. I praktiken har förändringen inneburit att antalet elever som varje enskild vägledare är ansvarig för har ökat och att flera vägledare förlorat jobbet eller blivit omplacerade då de inte haft en formell utbildning. påpekade till exempel att den nya organiseringen har påverkat hennes arbete negativt; fler elever och mindre tid med varje elev har resulterat i sämre kvalitet. I: Ja det // som är ett problem för oss på [ger namn på skolan] för att få ett begrepp som är värdigt att handskas med är tid och tidens betydelse men vi har inte så mycket tid att vi skulle kunna behandla alla de här grupperna likvärdigt, syftet är att de ska få informationen på ett sätt som är likvärdigt men det är svårt och det är därför stressen är hög hos oss. pendlade mellan olika skolor, och studiens författare () följde med henne till två. Eleverna köade utanför dörren och fick sina , men det fanns stora skillnader mellan elevers behov av vägledning. Vissa elever (med höga betyg) 14 Intervjuade kommer att redovisas i texten som (I), och forskaren som (L). Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... hade klart för sig vilket gymnasium och vilket program de skulle välja, medan andra pratade om självmordsförsök och svarade jag vet inte när det kom till frågan om valet. bankade andra elever på dörren, trumlektioner i rummet bredvid gjorde att väg- garna vibrerade, och trots försök att visa förståelse för varje elevs situation var det klart att hon inte räckte till i relation till de- ras olika behov. Det som de personer som jobbar i vägledningscentra reagerade mest på, var att det nya systemet har tagit bort syos kuratoriska roll; i den nya organiseringen har de fått direktiv att elevens bak- grund inte är viktig för vägledningen. berättade att hon tycker att det är det svåraste med den nya organisationen: I: tyvärr nu får vi inte sitta och jobba kurativt med elever : nehej, ni får inte I: vi får inte L: det är någon regel I: ja det är den nya organisationen som klipper av det här bandet, vi får bara vara som en informatör och vägledare. L: Vilket band är det man klipper av? I: Med kurativa bekymmer? Kvalitativ vägledning ska lämnas över till skolkuratorn, till skolsyster. , som i likhet med jobbade i skolor i förorterna till en storstad, uttryckte också frustration över borttagningen av vägled- ningens kuratoriska roll. Hon berättade att det blir svårt att vägleda elever då, speciellt de invandrarelever som inte har fullständiga betyg och ska gå IV-programmet. Dessutom menar hon att dessa elever ofta behöver bearbeta erfarenheter från hemlandet: I: Om man tänker på invandrare och svenskar, om du tänker så också så har dom ju mycket det jag kan se där det är ju det dom har med sig ifrån sina hemländer. Trauman och det märker man ju, på dessa ele- ver. Viktigt att prata om just såna saker i och med att jag kan ju säga det, att när man jobbar med IV-eleverna så jobbar man nästan lika mycket kurativt som man jobbar med vägledning. För dom pratar mycket om sina bekymmer, och man får sitta och lyssna på mycket. Men jag tycker om att jobba så, har alltid gjort det L: men är det så i den nya organisationen att man ska jobba kurato- riskt? I: Nej det är det ju inte. Men dessa elever har ju så mycket med sig, och dom tar ju upp det, och man kan ju inte säga nu ska vi bara prata om vägledning, då måste vi ju lyssna på dom. Dom tar ju väldigt Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... mycket tid en del, dom vill ju prata. Och det går ju inte att säga att du får inte prata om det. menar att elever med utländsk bakgrund har saker att bearbeta från hemlandet som hon beskriver i termer av trauman; nack- delar snarare än fördelar. kopplar hon det till tid och att dessa elever behöver någon som lyssnar på vad de har att säga om sina erfarenheter från hemlandet, innan hon kan ta upp diskus- sionen om vägledning. , som själv har utländsk bakgrund, tog också upp vikten av att lyssna på eleverna och det de hade varit med om. Men istället hävdade hon att eleverna hade behov av att disku- tera de svårigheter de själva och deras familjer har med att känna sig hemma i . Hon beskrev hur otrygghet om uppehållstill- stånd, föräldrarnas arbetslöshet och känslan av utanförskap också är en del av det som påverkar elevernas tankar om framtiden. I: Mina elever har sedan de blivit vuxna, de blir vuxna med in- vandrarbegreppet i sin bak invandrarproblematiken du vet och det också väcker en känsla av utanförskap att inte känna sig trygg i det här samhället de är ovälkomna här det är lite så som påverkar oss och bild av sig själv och familjen och din värld du lever i och , som båda jobbar i ett vägledningscentrum, betonar vikten av den kuratoriska rollen i vägledningen och beskriver elever med utländsk bakgrund som i särskilt behov av det kuratoriska momentet. Vidare beskriver de vägledningen i termer av tid; elever med specifika behov tar (och behöver) mer tid än andra elever. beskriver de båda hur elever med utländsk bakgrund har behov av att diskutera sina erfarenheter; men intressant nog beto- nar trauman från hemlandet, medan hävdar att det är trauman på grund av positioneringen såsom invandrare som lig- ger till grund för detta behov. Detta är något som själv har upplevt, vilket hon visar genom att identifiera sig med denna erfa- renhet. Skillnaderna i vägledningen verkar ändra karaktär i och med den nya organiseringen i vägledningscentra; å ena sidan får syos ökade möjligheter att koordinera sina insatser, och elever kan komma in för flera samtal om de vill ha det. Men har syos fler elever att vägleda, och även om de flesta av dem betonade vikten av att träffa elever som hade speciella behov, sa majoriteten av dem att de hade brist på tid. Denna tidsbrist innebär att det är den grupp elever som är i behov av mer stöd som får lida mest när syos måste Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... prioritera att ha minst en träff med varje elev. Vidare kan man undra hur elever med speciella behov påverkas av väglednings- centra, då det geografiska avståndet mellan skolan/bostadsområdet och centren kan upplevas olika av elever från olika bostadsområ- den. Placeringen av vägledningscentra i stadens centrum eller i marginaliserade och stigmatiserade delar kan med andra ord upple- vas annorlunda av olika elever beroende på stadens rasifierade geo- grafi (jfr , 1997; Ristilammi, 1999). Att beskriva etniska mönster De studie- och yrkesvägledare som intervjuades i denna studie beskrev elever utifrån etnicitet, som de flesta av dem ver- kade ha svårt för att beskriva vilka etniska mönster de såg i över- gången. De intervjuade ville helst prata om skillnader mellan elever i termer av social bakgrund eller individuella olikheter. När de in- tervjuade fick frågan kan du se etniska mönster i övergången till gymnasiet? blev det uppenbart att en strategi som majoriteten av dem använde sig av för att hantera denna fråga, var att säga att de inte skiljde mellan eleverna utifrån etnicitet. Två exempel kan ses nedan: I: Nej det jag bara vill säga, som jag skulle vilja kommer fram i den här rapporten, att se alla som individer, generalisera inte invandrare, för då tror jag man begår ett grymt misstag. I: njae, nej, men det är väl att man man ska inte göra någon skillnad. Dom är ju elever här i precis som vilka elever som helst. Och så, den uppfattningen har ju dom här eleverna också. Att flera syos har svårt att sätta mönster, som de ser hos elever i övergången, i relation till etnicitet, kan bero på att det skulle inne- bära ett erkännande av etnicitet såsom en differentieringsprincip i det svenska samhället, och av att rasifiering är en del av hur den gestaltas. Det vill säga att kroppen och specifika kombinationer av hudfärg, hår, ögon, samt kropp och kläder används som tecken på etnicitet i det svenska samhället. I de exempel som gavs ovan ser man att de intervjuade bemödade sig att markera att de vanligtvis inte såg etnicitet hos eleverna, som de kopplade etnicitet Att koppla drömmar till verkligheten: SYO-konsulenters syn på etnicitet... med invandring och invandrare. Detta framkom då omvandlade den ställda frågan till att handla om invandrare och när refererade till platser och folk utanför gränser i och med att hon likställde dom eleverna med elever här i Sve- rige. Talet om elever både som individer och som vilka elever som helst analyserar Frankenberg (1993) samt (2003) som en färgblind diskurs; det är ett sätt att undvika att se den rele- vans rasismen har i struktureringen av samhället genom att hävda att man själv inte ser några skillnader mellan personer utifrån hud- färg. Färgblindhet är en humanistiskt formad diskurs – som kan användas för att positionera sig själv som antirasistisk –som har kritiserats då den undviker en diskussion om strukturell makt och den betydelse hudfärg har i struktureringen av människors livsvill- kor. Denna repertoar fungerar genom diskursiva strategier, till ex- empel att jämföra hudfärg med hårfärg eller, som flera av de inter- vjuade gjorde i början, betona att man inte ser etnicitet över huvud taget.