sou · GUB335 · 2007-01-01 00:00:00 — I enlighet med utredningens önskemål har , och därför studerat merkostnaden för att lämna kontrolluppgifter vid ytter- ligare ett tillfälle , . Bl.a. till följd av de merkost- nader som ett kontrolluppgiftslämnande vid ytterligare ett tillfälle skulle medföra har utredningen stannat för att inte före- slå någon ändring av nu gällande regler i denna del. Detta innebär att kontrolluppgifter enligt utredningens förslag endast skall lämnas . Vid bedömningen av de kostnader som förslaget kommer att medföra för värdepappersinstituten och VPC skall det därför bortses från de merkostnader som avser ett kontrolluppgiftslämnande . De kostnadsberäkningar som och (föreningarna) har redovisat baserar sig på uppgifter från de fyra största bankerna samt från ett antal stora och medelstora värdepappersbolag. Föreningarna har uppgett att dessa företag sammantaget täcker in en betydande del av den svenska marknaden, såväl vad gäller antalet kunder som antalet transaktioner. Föreningarna har dock reserverat sig för att beräkningarna innehåller en betydande osäkerhet, bl.a. till följd av svårigheten att avgöra hur förslagen kommer att fungera i praktiken. Enligt föreningarnas kostnadsberäkningar ligger investerings- kostnaderna för de största aktörerna på marknaden i intervallet 10–per företag. Minst hälften av investerings- kostnaderna beräknas avse kostnader för att lämna kontroll- uppgifter . Övriga stora kostnadsposter är anpassningar i IT-system samt utveckling av nya rutiner för att fånga in de händelser som skall rapporteras. För de medelstora värdepappersinstituten ligger investeringskostnaderna i intervallet 5–per företag. Även för dessa företag står kostnaderna för två rapporteringstillfällen för en betydande del av den totala kostnaden. Den årliga driftskostnaden för de största aktörerna ligger enligt föreningarna i intervallet 10–per företag. De största kostnadsposterna är systemunderhåll, lämnande av kontrolluppgift till och meddelande till kunderna. Av den årliga driftskostnaden på 10–beräknas 30–avse kostnader för att lämna kontrolluppgifter . För de medelstora värdepappersinstituten ligger den årliga driftskostnaden i intervallet 5–per före- tag. Härtill kommer för samtliga företag vissa andra merkostnader, t.ex. för frågor och klagomål från kunderna. Kostnaderna för dagens årliga rapportering av innehav och försäljning av aktier beräknas för de största aktörerna på marknaden uppgå till per företag och år. Föreningarna har inte redovisat vilken totalkostnad för värde- pappersinstituten på finansmarknaden som förslaget kan komma att medföra. Att uppskatta en sådan totalkostnad är förenat med stora svårigheter, bl.a. eftersom det är svårt att närmare ange hur många bolag som skall betraktas som stora respektive medelstora enligt de beräkningar som redovisats ovan. Vidare blir beräknings- resultaten mycket olika beroende på om beräkningarna utgår från de större eller mindre beloppen i de angivna beloppsintervallen. Dessutom saknas det uppgifter om kostnaderna för de många mindre värdepappersinstituten på marknaden. Som ett visst under- lag för en bedömning kan vi dock ange – med reservation för att uppgiften är osäker – att 5–10 företag kan betraktas som stora aktörer och 5–15 företag som medelstora. Enligt den kostnadsberäkning som har gjorts av den centrala värdepappersförvararen, VPC, skulle förslaget medföra en engångskostnad på . Kostnaden avser bl.a. systemet för kontrolluppgifter, framtagning av kontrolluppgifter till samt meddelande till kunderna. Den årliga kostnaden för förvaltning av IT-systemet, framtagning av kontroll- uppgifter och meddelande till kunderna har beräknats uppgå till ca . Av det sistnämnda beloppet utgör ca kostnader för att lämna kontrolluppgifter . Enligt VPC:s beräkning uppgår den befintliga årliga kostnaden för kontrolluppgiftslämnandet till . I detta avsnitt kommer vi att diskutera hur förslaget om en utökad kontrolluppgiftsskyldighet kan komma att påverka de svenska aktörernas och den svenska finansmarknadens konkurrenskraft. Vi kommer därvid också att göra vissa antaganden om de effekter som förslaget kan medföra. Som underlag för dessa antaganden har vi framför allt de kostnadsberäkningar som har redovisats ovan samt viss annan information som har lämnats till oss under utrednings- arbetet. Däremot har vi inte haft några instrument för att närmare mäta hur förslaget kan komma att påverka de finansiella företagens och placerarnas beteenden. Utländska företag är skyldiga att lämna kontrolluppgifter enligt lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter om de driver värdepappersrörelse från en filial i (jfr avsnitt 2.2). har inga möjligheter att uppställa krav på att företag som inte har någon filial och inte heller driver någon verksamhet här skall lämna kontrolluppgifter. De merkostnader som en utökad kontrolluppgiftsskyldighet medför för aktörerna på finans- marknaden kommer därför främst att drabba de svenska värde- pappersinstituten och den svenska centrala värdepappersförvararen. Under har marknaden för finansiella tjänster blivit allt mer internationaliserad och konkurrensutsatt. Detta beror bl.a. på de avregleringar som skett och utvecklingen av tekniken för värdepappershandeln. Det kan med största sannolik- het antas att svenska kapitalplaceringar utomlands uppgår till bety- dande belopp. Mycket tyder på att aktier som innehas av svenska privatpersoner i allt större omfattning förvaltas av utländska institut. Förekomsten av näthandelstjänster har gjort det lättare för svenska placerare att handla med hjälp av utländska värdepappers- företag. Det finns ett stort antal utländska företag som är s.k. fjärrmedlemmar vid Stockholmsbörsen, vilket innebär att de kan delta i handeln här. Det är också relativt enkelt för en privatperson att flytta sin värdepappersdepå till ett utländskt företag. Om de drabbas av ökade kostnader på grund av en utökad kontrolluppgiftsskyldighet kan detta således ha negativa effekter på institutens möjligheter att konkurrera med de utländska företagen både på den svenska och på den internationella marknaden. Som framgått gäller skyldigheten att lämna kontrolluppgifter även utländska företag som driver värdepappersrörelse från en filial i . Om ett utländskt företag vill etablera sig här kommer den utökade kontrolluppgiftsskyldigheten att medföra att företaget i ännu större utsträckning än vad som är fallet måste upprätta särskilda rutiner och utveckla särskilda IT-system enbart för den svenska marknaden. Det kan därför inte uteslutas att den utökade kontrolluppgiftsskyldigheten kan komma att minska incitamenten för utländska företag att välja som etableringsland. Det skulle också kunna hävdas att detta är ett steg i fel riktning när det gäller den harmonisering av regelverken för de finansiella företagen som pågår inom EU. Vidare kan de utökade administrativa kraven och kostnaderna vad gäller kontrolluppgiftslämnandet bedömas medföra att etableringströskeln ökar även för svenska aktörer som vill etablera sig på den svenska finansmarknaden. När det gäller VPC så är detta bolag den enda aktören i som innehar tillstånd att föra avstämningsregister. Trots detta kan även VPC sägas vara föremål för konkurrens från utländska aktörer. En emittent av värdepapper kan i stället för att vända sig till VPC välja en utländsk central värdepappersförvarare eller motsvarande för registerföring av sina värdepapper. Vid bedömningen av hur de svenska aktörerna och den svenska finansmarknaden påverkas av förslaget om en utvidgad kontroll- uppgiftsskyldighet måste det emellertid också beaktas att det föreligger en relativt omfattande kontrolluppgiftsskyldighet för de svenska aktörerna och för de utländska företag som verkar i . Även om skyldigheten kommer att utökas genom förslaget är det således inte fråga om krav av ett helt nytt slag. Det är därför mycket svårt att avgöra i vilken utsträckning den utvidgade kontrolluppgiftsskyldigheten kommer att påverka olika aktörers agerande och konkurrenssituationen på marknaden. Det finns omkring 110 värdepappersbolag och 30 bankaktiebolag med tillstånd att bedriva värdepappersrörelse. Flertalet av dessa bolag är små och med ett mindre antal anställda. De kostnads- beräkningar som har redovisats i föregående avsnitt har utgått från de förhållanden som gäller stora och medelstora värdepappers- institut. För de mindre instituten kommer den totala kostnaden för en utökad kontrolluppgiftsskyldighet att bli lägre än de angivna beloppen. De mindre instituten kan eventuellt också hålla nere investeringskostnaderna genom att använda sig av en större andel rutiner. Emellertid är det sannolikt att de mindre värdepappersinstituten kommer att drabbas av en högre kostnad räknat per kund jämfört med de större instituten. Anledningen är att även om den totala investerings- och driftskostnaden är lägre, så skall kostnaden för- delas på ett betydligt mindre antal kunder. Detta kan bl.a. medföra att gränsen för när en kund blir lönsam kommer att höjas för de mindre instituten, dvs. de kommer att få svårare att konkurrera om kunder med mindre aktieportföljer. Det kan i och för sig antas att det föreligger en sned- vridning av konkurrensförutsättningarna för små bolag som en följd av nuvarande regler om kontrolluppgiftslämnande. Men om skyldigheten att lämna kontrolluppgifter utökas till att även om- fatta t.ex. emissioner kan effekten bli ännu mer markant. Detta måste anses ha en negativ inverkan på de mindre företagens förut- sättningar att konkurrera när det gäller tjänster som riktar sig till fysiska personer. För att registret hos med uppgifter om anskaff- ningsutgifter för värdepapper skall bli så fullständigt som möjligt är det nödvändigt att uppgifter lämnas om samtliga transaktioner av- seende värdepapper som är av betydelse för beräkningen av an- skaffningsutgifter. Det är också nödvändigt att uppgifter lämnas för samtliga fysiska personer och dödsbon. Det är därför inte möjligt att undanta mindre värdepappersinstitut från skyldigheten att lämna kontrolluppgifter eller att på något sätt inskränka skyl- digheten. Anpassningar till följd av nya regelverk inom EU Som en följd av handlingsplanen för finansiella tjänster har det inom EU antagits ett antal direktiv av stor bety- delse för värdepappersinstitutens verksamhet (jfr avsnitt 5.5). Direktiven påverkar bl.a. institutens organisation, administration och tekniska system. (2006 och 2007) skall instituten vidta de anpassningsåtgärder som krävs av MiFID, öppenhetsdirektivet och nya kapitaltäckningsregler. I synnerhet MiFID men även de nya kapitaltäckningsreglerna innebär att värdepappersinstituten behöver vidta omfattande förändringar i sina tekniska system, särskilt när det gäller IT-lösningar. Tiden för detta anpassningsarbete är begränsad. Om regler om en utökad kontrolluppgiftsskyldighet om värdepapper införs innebär detta att värdepappersinstituten kommer att bli tvungna att lägga ned ytter- ligare tid och resurser för att ta fram nya systemlösningar och rutiner för inhemskt bruk. Förslagen innebär att fysiska personer och dödsbon skall lämna särskilda uppgifter om benefika förvärv och s.k. privata över- låtelser. Detta innebär ett merarbete för de skattskyldiga och kan också komma att medföra vissa kostnader. kommer dock förslaget att medföra att uppgifter om kapitalvinster och kapital- förluster vid avyttring av värdepapper kan förtryckas på deklara- tionsblanketten. De skattskyldiga kommer också att få tillgång till uppgifter om anskaffningsutgifter för värdepapper. Sammantaget kan förslaget därför förväntas medföra att de skattskyldigas arbete med redovisningen av värdepappersaffärer underlättas betydligt. Detta kommer att innebära ett effektivare resursanvändande för de skattskyldiga mätt både och i pengar. Merarbetet och kostna- derna vad avser de särskilda uppgifterna får mot den bakgrunden betraktas som försumbara. Det finns också anledning att anta att om det föreslagna systemet införs så kommer antalet felredovisningar på området att minska, liksom antalet felaktiga taxeringar. Systemet kommer på så sätt att bidra till att värdepappersavyttringar i större utsträckning behandlas lika och i enlighet med gällande rättsregler. För en utför- ligare diskussion om förslagets konsekvenser i rättssäkerhetshän- seende, se avsnitt 9.2. Vi har i avsnitt 9.3 funnit att det intrång i den personliga integriteten som det innebär att börjar registrera upp- gifter om anskaffningsutgifter för värdepapper får anses godtagbart med hänsyn till de fördelar som systemet medför. Emellertid kan det inte uteslutas att en del personer kommer att anse att det är fråga om ett oacceptabelt integritetsintrång och därför beslutar sig för att flytta sina värdepapper och affärer till företag utanför . Under utredningsarbetet har uppfattningen framförts att det generellt sett kan sägas vara de större placerarna som är mest integritetskänsliga. Många av de mindre placerarna däremot, som kanske inte har tillgång till professionell hjälp i samma utsträck- ning, kan uppskatta den service som det innebär att utför vinstberäkningarna. Något närmare stöd för denna uppfatt- ning kan vi dock inte presentera. Enligt nu gällande regler lämnas det kontrolluppgifter om inne- hav och avyttring av värdepapper. Detta skulle kunna innebära att merparten av de personer som vill undanhålla kapitalvinster från beskattning i redan har flyttat sina innehav till depåer i ut- landet. Emellertid är det tänkbart att den omständigheten att börjar registrera uppgifter om anskaffningsutgifter kan föranleda ytterligare skattskyldiga att förlägga sina värde- pappersaffärer utomlands för att undgå en korrekt beskattning i . En sådan eventuell konsekvens måste dock primärt anses ha sin grund i utformningen av de svenska beskattningsreglerna och bör enligt vår mening inte ses som ett skäl mot att införa en effektivare kontroll på området. 12.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter 1 kap. 3 § I paragrafen anges syftet med de särskilda uppgifterna. Paragrafen har utökats med en ny bestämmelse, första stycket punkten 4. Där anges att ett syfte med de särskilda uppgifterna är bestämmande av anskaffningsutgifter för delägarrätter och fordringsrätter i vissa fall. Det som avses är de nya reglerna i 5 kap. 4–6 §§ som reglerar fysiska personers och dödsbons skyldighet att lämna särskilda upp- gifter om benefika förvärv och s.k. privata överlåtelser. Förslaget om skyldighet att lämna uppgifter om benefika förvärv och privata överlåtelser behandlas närmare i avsnitt 8.9. 5 kap. 4 § Av bestämmelsen framgår att fysiska personer som har förvärvat värdepapper genom ett benefikt förvärv skall lämna särskilda upp- gifter om förvärvet. Uppgifterna är nödvändiga för att skall kunna fastställa anskaffningsutgiften för de förvärvade värde- papperen. Genom hänvisningen till 10 kap. 1 § undantas andelar i en investeringsfond eller i ett sådant fondföretag som driver verk- samhet här i landet enligt 1 kap. 7 eller 9 § lagen (2004:46) om investeringsfonder. Av punkterna 1–3 följer att särskilda uppgifter skall lämnas om tidpunkten för förvärvet, antalet förvärvade värde- papper samt deras slag och sort. Vidare skall enligt punkten 4 identifikationsuppgifter lämnas för den tidigare ägaren. Med ledning av dessa uppgifter kan dels registrera de för- värvade värdepapperen i registret med uppgifter om anskaffnings- utgifter, dels som anskaffningsutgift registrera ett belopp som motsvarar den tidigare ägarens omkostnadsbelopp i enlighet med de regler om anskaffningsutgifter som gäller för benefika förvärv. Uppgifter skall, liksom enligt 5 och 6 §§, lämnas oavsett om värde- papperet är marknadsnoterat eller inte. De bestämmelser som tidigare fanns i 4 § har tagits in i 7 §. 5 kap. 5 § Av bestämmelsen framgår att fysiska personer och dödsbon som har överlåtit eller utskiftat värdepapper genom en benefik transak- tion skall lämna särskilda uppgifter om detta. Av punkterna 1–3 följer att särskilda uppgifter skall lämnas om tidpunkten för över- låtelsen eller utskiftningen, antalet överlåtna eller utskiftade värde- papper samt deras slag och sort. Vidare skall enligt punkten 4 identifikationsuppgifter lämnas för förvärvaren. Uppgifterna är nödvändiga bl.a. för att skall kunna avregistrera de överlåtna eller utskiftade värdepapperen från registret med anskaff- ningsutgifter. 5 kap. 6 § Genom bestämmelsen införs en uppgiftsskyldighet om s.k. privata överlåtelser. Fysiska personer och dödsbon som har köpt, sålt eller bytt värdepapper utan att ett värdepappersinstitut har deltagit vid köpet, försäljningen eller bytet, skall lämna särskilda uppgifter om transaktionen. Av punkten 1 framgår att särskilda uppgifter skall lämnas om det slag av förvärv eller avyttring som föreligger. Med slag av förvärv eller avyttring avses om det är fråga om köp, försäljning eller byte. I punkten 2 anges att särskilda uppgifter skall lämnas om tid- punkten för förvärvet eller avyttringen. Enligt punkterna 3 och 4 skall uppgifter lämnas om antalet för- värvade eller avyttrade värdepapper samt om deras slag och sort. Av bestämmelsen följer att vid byten skall uppgifter om antal samt slag och sort lämnas både avseende de förvärvade och de avyttrade del- ägarrätterna eller fordringsrätterna. Enligt punkten 5 skall särskilda uppgifter lämnas om den ersätt- ning som har överenskommits samt om utgifter för förvärvet eller avyttringen. Av bestämmelsen följer att vid byten skall uppgift lämnas om marknadsvärdet på den förvärvade respektive avyttrade egendomen. De utgifter för förvärvet eller avyttringen som avses är sådana utgifter som skall beaktas vid kapitalvinstberäkningen enligt bestämmelserna i 44 kap. 13 och 14 §§ inkomstskattelagen (1999:1229). Av punkten 6 framgår att det skall lämnas identifikations- uppgifter för den som har varit motpart vid köpet, försäljningen eller bytet. 5 kap. 7 § Första stycket motsvarar den tidigare bestämmelsen i 4 § första stycket. Bl.a. anges att de särskilda uppgifterna enligt 1, 2 och 4-6 §§ skall lämnas inom den tid som gäller för självdeklarationer, dvs. som huvudregel under taxeringsåret. För uppgifter om benefika förvärv och privata överlåtelser innebär detta att uppgifterna skall lämnas året upp- gifterna avser. Det finns dock inget som hindrar att uppgifterna lämnas tidigare, t.ex. i samband med den aktuella transaktionen. Bestämmelsen i andra stycket fanns tidigare i 4 § andra stycket. 9 kap. 6 § En redaktionell omarbetning av första stycket har gjorts. För över- skådlighetens skull har stycket utformats som en punktuppställ- ning. Punkten 1 innehåller den tidigare bestämmelsen om att upp- gifter skall lämnas om utbetald eller tillgodoräknad utdelning och ränta. I punkten 2 har det införts en ny bestämmelse som utvidgar reglerna om vilka uppgifter en kontrolluppgift om utdelning eller ränta skall innehålla i de fall utdelningen eller räntan utgörs av del- ägarrätter eller fordringsrätter. I sådana fall lämnas endast uppgift om delägarrätternas eller fordringsrätternas marknadsvärde. Av den nya bestämmelsen framgår att uppgift därutöver skall lämnas om antalet delägarrätter eller fordringsrätter, deras slag och sort, huruvida sådan utdelning som avses i 42 kap. 16 § inkomst- skattelagen föreligger samt tidpunkten för utdelningen eller räntan. Uppgifterna krävs för att det skall vara möjligt att fastställa anskaffningsutgiften för de förvärvade delägarrätterna eller for- Uppgift skall lämnas oavsett om det utdelade värdepapperet är marknadsnoterat eller inte. Om utdelningen omfattas av bestämmelsen i 42 kap. 16 § inkomstskattelagen (lex ASEA) skall den inte tas upp till beskattning. I sådana fall behöver därför uppgift om marknadsvärdet inte lämnas. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 8.5.1. Punkten 3 innehåller den tidigare bestämmelsen om att uppgifter skall lämnas om innehavet av delägarrätter vid årets utgång. 10 kap. 8 § I paragrafen anges för vem och av vem kontrolluppgift skall lämnas vid bl.a. avyttringar av värdepapper. Bestämmelsen i punkten 5 om att kontrolluppgift skall lämnas av den som har betalat ut ersätt- ning vid avyttring genom inlösen har utsträckts till att även omfatta fusioner och fissioner. Om värdepapper anses avyttrade genom att det företag som har gett ut dem upplöses genom en fusion eller en fission skall således den som har betalat ut ersättningen, dvs. fusions- eller fissionsvederlaget, lämna kontrolluppgift. Det kan röra sig om den centrala värdepappersförvararen eller det värde- pappersinstitut som har hanterat fusionen eller fissionen. Om det värdepapper som anses avyttrat är förvaltarregistrerat ankommer det på förvaltaren att lämna kontrolluppgift. Se närmare om fusion och fission i avsnitt 8.5.9. I punkten 7, som är ny, anges vem det är som skall lämna kontrolluppgift då en fysisk person eller ett dödsbo avyttrar aktier eller andra delägarrätter till aktiebolaget i samband med ett s.k. riktat återköp. I sådana fall skall kontrolluppgiften lämnas av den som har betalat ut ersättningen vid avyttringen. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 8.5.6. 10 kap. 9 § Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka uppgifter som skall redovisas i kontrolluppgiften. Enligt första stycket punkten 1 skall uppgift lämnas om den ersättning som har överenskommits. Vid t.ex. inlösen av minoritetsaktier där lösenbeloppets storlek har fast- ställts av skiljemän eller av en domstol är det missvisande att tala om att ersättningen har överenskommits. I förtydligande syfte har därför ett tillägg gjorts så att även ersättning som har beslutats omfattas av uppgiftsskyldigheten. I andra stycket, som är nytt, har en utvidgning gjorts av reglerna om vilka uppgifter som skall redovisas i en kontrolluppgift om avyttring av värdepapper enligt 7 § 1. I likhet med bestämmelserna i första stycket gäller de nya bestämmelserna både värdepapper som är marknadsnoterade och sådana som inte är det. I en kontrolluppgift om avyttring skall enligt andra stycket punkten 1 uppgift även lämnas om slag av avyttring. Med slag av avyttring avses om avyttringen har skett genom försäljning, byte, inlösen, fusion, fission, ett riktat återköp eller liknande. Uppgiften är nödvändig för att det skall vara möjligt att fastställa omkost- nadsbeloppet för t.ex. aktier som har avyttrats genom utnyttjande av inlösenrätter. Vid andelsbyten där reglerna om framskjuten beskattning i 48 a kap. inkomstskattelagen skall tillämpas skall någon kapital- vinstbeskattning inte ske i samband med andelsbytet. Det är därför nödvändigt att kontrolluppgiften innehåller uppgift om att ett sådant andelsbyte föreligger. Detta kan, förutom vid byten, vara fallet vid fusioner och fissioner. En bestämmelse om att uppgift skall lämnas om att det föreligger ett andelsbyte har införts i punkten 2. Enligt punkten 3 skall uppgift lämnas om tidpunkten för avytt- ringen. Även denna uppgift är nödvändig för att skall kunna göra en korrekt vinstberäkning med anledning av avytt- ringen. I punkten 4 har det införts en bestämmelse som utvidgar reglerna om vilka uppgifter en kontrolluppgift skall innehålla i de fall ersättningen utgörs av delägarrätter eller fordringsrätter. Uppgift skall i sådana fall, utöver vad som följer av första stycket punkten 1, lämnas om antalet delägarrätter eller fordringsrätter samt om deras slag och sort. Uppgifterna är nödvändiga bl.a. för att det vid ett andelsbyte enligt reglerna om framskjuten beskattning i 48 a kap. inkomstskattelagen skall vara möjligt att flytta över det omkost- nadsbelopp som gällde för de avyttrade andelarna till de mottagna andelarna. 10 a kap. Kontrolluppgift om vissa förhållanden av betydelse för be- stämmande av anskaffningsutgifter för delägarrätter och fordrings- rätter Kapitlet, som är nytt, innehåller bestämmelser om skyldighet att lämna kontrolluppgifter om förvärv, uppdelning, sammanläggning och omvandling av värdepapper.