sou · GUB341 · 2007-01-01 00:00:00 — Genom resolution beslutade rådet dessutom att sanktioner skulle genomföras mot och al-Qaida-nätverket samt mot personer och enheter med anknytning till (associated with) dem. Resolutionen föreskrev att alla stater utan dröjsmål 1 established pursuant to resolution (1999) concerning Al-Qaida and the Taliban and associated individuals and entities. Riktade sanktioner som åtgärder i kampen mot terrorism skulle frysa konton och andra finansiella tillgångar som tillhörde , eller de personer och enheter med an- knytning till dem som utpekats av 1267-kommittén. I resolution utvecklade säkerhetsrådet också instruktionen till 1267- kommittén, som fick i uppdrag att föra en kontinuerligt uppdate- rad lista över de individer och enheter som skulle anses ha anknyt- ning till och , och vilkas tillgångar alltså skulle frysas. Listan skulle baseras på information från stater och regionala organisationer. Resolutionen innebar också att det blev förbjudet att ställa tillgångar till dessa personers eller enheters för- fogande. Åtgärderna tidsbegränsades till ; därefter skulle säker- hetsrådet besluta om sanktionerna skulle förlängas. Genom resolution (2001) tillsattes också en övervaknings- kommitté () med uppgift att bl.a. kontrollera vilka åtgärder som vidtogs av de enskilda staterna. De internationella sanktioner som beskrivits i detta avsnitt och avsnitt 4.2.1 tillkom alltså före terroristattackerna i . En tidigare händelse förknippad med terrorism, som dock inte föranledde några särskilda åtgärder från FN:s sida, var attacken mot den amerikanska jagaren den 12 okto- ber 2000 i Yemen, varvid ett antal amerikanska sjömän dödades och skadades. Attacken utfördes av två förmodade självmordsbombare när fartyget stannat för att tanka i Adens hamn. Den utredning som genomfördes av amerikanska myndigheter efter attacken vi- sade på kopplingar mellan attentatsmännen och samt . 4.2.3Resolution (2001) och 1373 (2001) genomfördes i de värsta och mest spektakulära terroristattackerna i modern tid. Enligt den officiella 11- septemberkommissionens rapport utfördes självmordsattack- erna av 19 män med kopplingar till och . Attentatsmännen kapade fyra amerikanska passagerarplan, varav två flögs in i på i . Det tredje planet flögs in i det amerikanska försvarshög- kvarteret i men det fjärde planet nådde aldrig sitt mål utan störtade i . World Trade Centers två torn kollapsade liksom fem andra byggnader och flera tunnel- banestationer på . Omkring 3 000 människor dödades i Riktade sanktioner som åtgärder i kampen mot terrorism sände TV-kanalen ett video- band med där han tog på sig ansvaret för attack- erna. Dagen efter terroristattackerna uttalade genom resolution (2001) sitt starka fördömande av handlingarna och fastslog att rådet betraktade sådana handlingar som ett hot mot internationell fred och säkerhet. I resolutionen uppmanades alla stater att samarbeta för att ställa gärningsmännen, anstiftarna och finansiärerna inför rätta. uppmanade staterna att fullt ut genomföra de relevanta internationella anti-terrorist- konventionerna på området liksom säkerhetsrådets resolutioner, särskilt resolution (1999). Rådet betonade vidare sin bered- skap att vidta alla nödvändiga åtgärder för att besvara terroristat- tackerna av och för att bekämpa alla former av terrorism i enlighet med rådets ansvar under . erkände också den individuella och kollektiva rätten till självförsvar enligt artikel 51 i . Erkännandet innebar en förändring av den gängse tolkningen av . FN, som tidigare hade betraktat internationell terro- rism i huvudsak som en kriminell handling, ansåg nu att terrorist- attackerna utgjorde ett hot mot internationell fred och säkerhet som utlöste självförsvarsrätten. antog säkerhetsrådet resolution om åtgärder mot finansiering och förberedelse av terroristhandlingar. Syftet med denna resolution är att bekämpa terrorismen genom att identifiera och eliminera dess finansieringskällor. Till skillnad mot resolution och de resolutioner som är anslutna till den riktas resolution mot terrorism och terrorister i allmänhet, oavsett geografisk tillhörighet. Resolution föreskriver en rad åtgärder som alla stater skall vidta för att bekämpa internationell terrorism generellt. Efter tillkomsten av denna resolution har det talats om två sanktionsregimer i den internationella kampen mot terroris- men, dels 1267-regimen som gäller åtgärder mot talibanerna, , och med dem associerade personer, dels 1373-regimen, som avser alla terrorister. Resolution föreskriver i huvudsak att alla stater skall krimi- nalisera allt uppsåtligt tillhandahållande och insamlande av kapital som görs i avsikt eller med vetskap om att det skall användas för terroristhandlingar. Vidare krävs att tillgångar och ekonomiska re- surser skall frysas om de tillhör personer som begår, deltar i eller underlättar genomförandet av terroristhandlingar. Riktade sanktioner som åtgärder i kampen mot terrorism gälla tillgångar i företag och liknande juridiska personer som ägs eller kontrolleras av sådana personer samt tillgångar hos personer som verkar på sådana personers eller enheters vägnar eller under deras ledning. Staterna skall också förhindra att kapital, ekono- miska tillgångar eller resurser eller finansiella tjänster görs tillgäng- liga för sådana personer. Genom resolution etablerades också en sanktionskommitté som består av representanter för säkerhetsrådets 15 medlemsstater. (, CTC) har uppgiften att övervaka resolutionens genomförande. Till skillnad från 1267-kommittén har CTC inte fått uppdraget att föra någon sanktionslista. Den amerikanska presidentadministrationen betraktade terro- ristattackerna som krigshandlingar och för- klarade krig mot terrorismen. inledde och dess allierade en invasion av det talibanstyrda , som ansågs ha samröre med . Målen för invasionen var att för- störa baser och gripa samt att avsätta . Den rättsliga grunden för krigsinsatsen var inte ett beslut i utan rätten till självförsvar enligt artikel 51 i . Självförsvarsrätten åberopades senare också som grund för invasionen av . 4.2.4Resolution (2002) efter invasion i var talibanre- gimen avsatt och gerillabaserna till synes förstörda. var emellertid inte infångad. antog säkerhets- rådet resolution om situationen i , där rådet kon- staterade att och verksamhet fortsatte. Genom resolution anpassades sanktionerna till utvecklingen i på så sätt att de inte längre var knutna till eller till någon stat eller något territorium utan till de personer och enheter som tagits upp på 1267-kommitténs lista. Det beslutades att föreskrifterna i resolutionerna och 1333 i huvudsak skulle äga fortsatt giltighet samt att sanktionslistan i fortsättningen skulle föras under resolution . 1267-kommittén fick i uppdrag att ständigt aktualisera sin lista över personer och enheter vilkas till- gångar skulle frysas. Riktade sanktioner som åtgärder i kampen mot terrorism Sanktionsåtgärderna enligt resolution var tidsbegränsade till , vilket innebar att de skulle löpa ut automatiskt om inte beslutet förlängdes av säkerhetsrådet. Sanktionsåtgärderna enligt resolution är inte begränsade så att de skall upphöra . Det föreskrivs i stället att säkerhetsrådet skall se över åt- gärderna . Vidare föreskrivs att listan över personer som skulle omfattas av sanktionerna skall uppdateras på grundval av re- levant information och att sanktionskommittén skall anta de rikt- linjer och kriterier som behövs för att underlätta genomförandet av sanktionerna. Genom resolution införs också inreserestrik- tioner och förbud att tillhandahålla personerna på listan vapen eller teknisk assistans och träning i fråga om militär verksamhet. 4.2.5Resolution (2002) I resolution beslutade säkerhetsrådet om vissa undantag av humanitära skäl från frysning av tillgångar i 1267-regimen. Enligt resolution kunde sanktionskommittén i enskilda fall bevilja undantag från sanktionerna för humanitära behov. Enligt resolu- tion 1452 skall föreskrifterna om frysning av tillgångar enligt reso- lutionerna och 1390 inte tillämpas i fråga om tillgångar som den berörda medlemsstaten har fastställt vara a) nödvändiga för grundläggande utgifter, innefattande bl.a. betalning av livsmedel, hyra eller lån, mediciner och läkarvård, skatter och försäkringspre- mier eller b) nödvändiga för extraordinära utgifter. En medlemsstat kan frigöra frysta tillgångar för de under a) angivna ändamålen un- der förutsättning att ett meddelande om beslutet sänds till 1267- kommittén och att kommittén inte ger ett negativt besked från det att meddelandet avsändes. För att frigöra till- gången för extraordinära utgifter krävs kommitténs godkännande. Resolution gäller enligt sin ordalydelse endast för 1267-regi- men, men medlemsstaterna anmodas att beakta bedömningarna i resolutionen vid genomförandet av resolution . Principerna bör alltså även gälla i 1373-regimen. Riktade sanktioner som åtgärder i kampen mot terrorism Efter terroristattackerna i har ytterli- gare terroristattentat utförts i olika delar av världen. Attentaten har fördömts av , varvid rådet hänvisat till sina tidi- gare ovan redovisade resolutioner. Några av de allvarligaste atten- taten är bombdåden på och i , gisslandramat i Beslan och bombdåden i . Många människor dödades och skadades vid dessa attentat. Därtill skall läggas ett otal terroristattentat i efter intåg i landet 2003. Bombdådet på kopplades snabbt till Jemaah Islamiyah, en islamistgrupp med band till . Även attentaten i och , som genomfördes på pendel- respektive tunnelbanetåg, misstänks ha utförts av grupper med kopplingar till . Vid gisslandramat i Beslan i tog beväpnade terrorister flera hundra skolbarn och vuxna som gisslan i en skola. Dramat upplöstes den tredje dagen genom en eldstrid mellan terroristerna och ryska säkerhetsstyrkor. Enligt officiell rysk information om- kom 344 civila, varav 186 barn. Den tjetjenska rebelledaren och den grupp han ledde tog på sig ansvaret för dådet. I är det exiljordaniern och hans grupp i som tros ligga bakom flertalet stora terroristat- tentat. utfärdade 1267-kommittén en första lista över perso- ner och enheter vars tillgångar skulle frysas enligt resolution och 1333. Listan har därefter reviderats vid upprepade tillfällen. Ändringar i listan kan föreslås av stater och regionala organisatio- ner. Beslut i kommittén - även beslut att ta bort namn från listan - kräver enhällighet. Beslutsförfarandet en s.k. silent procedure, är sådant att ett förslag till ändring i listan cirkuleras mellan medlem- marna i kommittén. Om några invändningar inte framförs inom en viss bestämd tid, normalt , anses förslaget antaget. Kommitténs beslut går inte att överklaga. Det finns emellertid be- stämmelser om ett förfarande som skall garantera dem som drabbas av ett sanktionsbeslut att, via den medlemsstat i vilken de är medborgare Riktade sanktioner som åtgärder i kampen mot terrorism eller bosatta, kunna ansöka hos 1267-kommittén om att deras fall skall omprövas, se nedan. Förfarandet i 1267-kommittén har kritiserats när det gäller rätts- säkerheten för enskilda personer. Främst har kritiken riktats mot att kriterierna för vem som skall föras upp på sanktionslistan har varit alltför vaga, att beslutsunderlaget varit bristfäl- ligt, att enskilda inte har rätt att själva föra talan mot kommitténs beslut och att det saknas regler om och en organisation för över- prövning av besluten. Vissa förändringar har genomförts. Genom resolution (2003) beslutade sä- kerhetsrådet att sanktionskommittén skall kommunicera sank- tionslistan till alla medlemsstater minst varje tredje månad. På det sättet förbättras förutsättningarna för att listan ses över med täta mellanrum och att besluten att placera personer och grupper på listan aktualiseras och omprövas. I resolution (2004) utvecklade säkerhetsrådet kraven på beslutsunderlaget. uppmanade alla stater som anmäler nya namn till sanktionslistan att ta med identifierande information och bak- grundsinformation som visar individens eller enhetens koppling till , eller talibanerna i enlighet med kom- mitténs riktlinjer. De riktlinjer som avses antogs av 1267-kommit- tén och har ändrats samt . Riktlinjerna anger att en förslagsställande stat, så långt det är möjligt, skall ge in ett s.k. statement of the case. Därmed avses en sammanfattning av grunderna för förslaget, dvs. vad de föreslagna personerna eller enheterna anklagas för. Genom resolution inrättade säkerhetsrådet också ett s.k. monitoring team med uppgift att assistera 1267-kommittén i dess arbete. Genom resolution (2005) beslutade säker- hetsrådet att en stat, när den föreslår ett namn till sanktionslistan, skall förse 1267-kommittén med ett statement of the case som be- skriver grunden för förslaget. De ovan nämnda riktlinjerna inne- håller bara en uppmaning till staterna att göra detta. Rådet beslu- tade vidare att kommittén får använda innehållet i ett statement of the case för att besvara frågor från medlemsstater vars medborgare, invånare eller enheter har blivit listade. Enligt resolutionen får kommittén också lämna informationen till andra, om den stat som inkommit med förslaget och informationen lämnar sitt samtycke. I riktlinjerna finns också föreskrifter om förfarandet för om- prövning av sanktionsbeslut i enskilda fall. Punkten 8 i riktlinjerna har följande lydelse: Riktade sanktioner som åtgärder i kampen mot terrorism a)Utan att det påverkar tillämpningen av gällande förfaranden skall en sökande (person, grupp, företag och/eller enhet som upptagits i kom- mitténs sammanfattande förteckning) till regeringen i det land där han är bosatt och/eller är medborgare kunna inge en begäran om ompröv- ning av hans fall. Sökanden skall härvid motivera sin begäran om strykning i förteckningen, lämna de relevanta uppgifterna och hem- ställa om regeringens stöd för denna begäran. b)Den regering som mottar begäran (den mottagande regeringen) skall undersöka samtliga relevanta uppgifter och därefter vända sig till den eller de regeringar som har föreslagit upptagandet av sökanden i förteckningen (den eller de föreslående regeringarna) för att begära kompletterande uppgifter och överlägga om begäran om strykning. c)Den eller de regeringar som ursprungligen begärde upptagandet av sökanden i förteckningen kan också begära kompletterande uppgifter från det land i vilket sökanden är bosatt eller är medborgare. Den eller de mottagande respektive föreslående regeringarna kan vid behov råd- fråga kommitténs ordförande under de bilaterala överläggningarna. d)Om den mottagande regeringen efter att ha undersökt de komplet- terande uppgifterna önskar gå vidare med begäran om strykning ur förteckningen skall den försöka övertyga den eller de föreslående re- geringarna om att de tillsammans eller var för sig skall framföra en begäran om strykning till kommittén. Den mottagande regeringen kan, även om den eller de föreslående regeringarna inte lämnar in någon begäran, inge en begäran om strykning till kommittén i enlighet med förfar- andet med tyst samtycke. e)Kommittén fattar sina beslut med konsensus. Om kommittén inte lyckas uppnå konsensus i en viss fråga genomför ordföranden ytterli- gare överläggningar för att underlätta en överenskommelse. Om det efter dessa överläggningar fortfarande inte är möjligt att uppnå kon- sensus kan frågan hänskjutas till säkerhetsrådet. Med hänsyn till upp- gifternas speciella karaktär kan ordföranden uppmuntra det bilaterala utbytet mellan de berörda medlemsstaterna för att uppnå förtydligan- den i frågan innan han fattar beslut. I resolution utvecklade säkerhetsrådet också rekvisitet ha samröre med (associated with) och beslutade att handlingar eller aktiviteter som indikerar att en individ, grupp, verksamhet eller en- het har samröre med , eller talibanerna skulle innefatta att -delta i finansiering, planering, lokalisering, förberedelse, eller för- övande av handlingar eller aktiviteter av, i samverkan med, under beteckning av, på vägnar av, eller till stöd för; -förse, sälja eller överföra vapen och därtill relaterad material till; Riktade sanktioner som åtgärder i kampen mot terrorism -rekrytera till; eller -på annat sätt stödja handlingar eller aktiviteter av; , eller talibanerna, eller någon cell, filial, utbrytar- grupp eller annan person med ursprung därifrån. fastslog att varje verksamhet eller enhet som direkt eller indirekt ägs eller kontrolleras, av eller på annat sätt agerar till stöd för en individ, grupp, verksamhet eller enhet, som har samröre med , eller talibanerna, kan bli föremål för listning i 1267-regimen. 4.4Genomförande av FN-sanktioner mot terrorism i EU och EG Inom EU har FN:s säkerhetsråds resolutioner , 1333 och 1390 (1267-regimen) samt 1373 genomförts genom att ministerrådet har antagit gemensamma ståndpunkter med beslut att de skall genom- föras inom unionen. I den mån det har varit fråga om ekonomiska sanktioner, som frysning av tillgångar, har de gemensamma stånd- punkterna följts av beslut i EG om genomförande av sanktionerna genom EG-rättsakter. EG-besluten har tagits i EG-förordningar som är direkt tillämpliga i EU:s medlemsstater. Som framgått ovan i kap. 2.4 har EG på grund av EG-fördraget ansetts vara bunden av skyldigheterna enligt på samma sätt som dess med- lemsstater, trots att EG inte självt är medlem i FN.2 Bakgrunden till detta är att medlemsstaterna överlämnat sin lagstiftningskom- petens på vissa områden till EG, bl.a. på området för ekonomiska sanktioner mot tredje länder. Sedan antagit resolution beslutade minister- rådet att genomföra resolutionen och antog därför den 15 novem- ber 1999 den gemensamma ståndpunkten 1999/727/GUSP om re- striktiva åtgärder mot talibanerna. Därefter antog med stöd av artiklarna 60.1 och 301 i EG-för- draget samt med den gemensamma ståndpunkten som grund, EG- 2 Förstainstansrättens dom i målet T 306/01. Riktade sanktioner som åtgärder i kampen mot terrorism förordning 337/2000 om flygförbud och spärrande av tillgångar och andra finansiella medel i fråga om talibanerna i . I förordningen föreskrevs att alla tillgångar och finansiella medel som angavs av 1267-kommittén skulle spärras och att de inte fick ställas till förfogande för eller till förmån för talibanerna eller något företag som direkt eller indirekt ägdes eller kontrollerades av tali- banerna. Kommissionen bemyndigades att ändra sanktionslistan på grundval av beslut som fattades av säkerhetsrådet eller av 1267- kommittén. Enligt förordningen skulle det vidare vara förbjudet för alla flygplan som utpekades av 1267-kommittén enligt förteck- ning i bilaga till förordningen att landa på eller lyfta från gemen- skapens territorium. Föreskrifterna om spärrande av tillgångar och flygförbud skulle inte tillämpas i de fall 1267-kommittén beviljat undantag. Med anledning av FN:s säkerhetsråds resolution beslutade ministerrådet i den gemensamma ståndpunk- ten 2001/154/GUSP om ytterligare restriktiva åtgärder mot taliba- nerna samt om frysning av tillgångar som tillhörde och med honom associerade individer och organ. Ministerrå- det antog , med stöd av artiklarna 60.1 och 301 i EG-fördraget samt med gemensamma ståndpunkten som grund, EG-förordning 467/2001. Förordningen innehöll bestämmelser om förbud mot export av vissa varor och tjänster till , skärpning av flygförbudet och förlängning av spärrandet av till- gångar och andra finansiella medel i fråga om talibanerna i Afghani- stan m.m. Föreskrifterna om spärrande av tillgångar i EG-förord- ning 337/2000 överfördes till den nya förordningen. I den sank- tionslista som fogades till förordningen fanns en uppräkning av personer, enheter och organ med anknytning dels till talibanerna, dels till . När det gäller de rättsliga grunderna för beslutet att rikta sank- tioner mot och kan det konstateras att talibanerna då kontrollerade den största delen av det afghanska ter- ritoriet och att de skyddade och bistod och hans anhängare. Detta samband med ett tredje lands - - territorium och styrande regim gjorde det möjligt för ministerrådet att grunda EG-förordning 467/2001 på artiklarna 60.1 och 301 i EG-fördraget. I enlighet med resolution hade ministerrådet i den gemen- samma ståndpunkten 2001/154/GUSP beslutat om bl.a. förbud mot leverans och försäljning av vapen och likartad material av alla Riktade sanktioner som åtgärder i kampen mot terrorism slag till det afghanska territorium som kontrollerades av taliba- nerna. Beslutet innehöll också påbud om att alla tjänstemän, repre- sentanter, rådgivare och militär personal från medlemsstaterna i som bistod talibanerna i militära frågor skulle kallas hem. Medlemsstaterna skulle också vidta åtgärder för att begränsa inresa till eller transitering genom deras territorium för talibanernas alla högre tjänsteman m.fl. Motsvarande föreskrifter står inte att finna i EG-förordning 467/2001, vilket beror på att dessa sanktio- ner faller utanför EG:s kompetensområde. Det har därför ankom- mit på medlemsstaterna själva att genomföra sådana sanktioner i enlighet med resolution och den gemensamma ståndpunkten 2001/154/GUSP. För svenskt vidkommande har sanktionerna varit möjliga att genomföra med stöd av befintlig lagstiftning. Sank- tionslagen har således inte tillämpats. EG-förordning 467/2001 innehöll, liksom den gemensamma ståndpunkten 2001/154 GUSP, föreskrifter om förbud mot leve- rans och försäljning av teknisk rådgivning, tekniskt bistånd och teknisk utbildning i samband med militär verksamhet för militär personal som kontrollerades av talibanerna. Den innehöll också förbud mot försäljning och leverans av kemikalien ättiksyrahybrid. Vidare rymde den föreskrifter om ett fortsatt flygembargo och be- stämmelser om att alla talibanska kontor och nes kontor i skulle stängas. Det är alltså områden som har an- setts falla under EG:s behörighet. Med anledning av säkerhetsrådets resolution beslutade mi- nisterrådet om den gemensamma ståndpunkten 2002/402/GUSP samt EG-förordning 881/2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med , nätverket och talibanerna associerade personer och enhe- ter och om upphävande av EG-förordning 467/2001 m.m. Genom förordningen anpassades de åtgärder som tidigare vidtagits i enlig- het med resolutionerna och 1333 till resolution och ut- vecklingen i . EG-förordningen antogs med stöd av artiklarna 60.1, 301 och 308 i EG-fördraget samt med den gemen- samma ståndpunkten som grund. Vidare beslutades att förbudet mot att tillhandahålla vissa tjänster med koppling till militär verk- samhet skall tillämpas när det gäller talibanerna och . Flygförbudet och förbudet mot försäljning av ättiksyrahybrid upp- hävdes. Kommissionen bemyndigades att liksom tidigare ändra i sanktionslistan på grundval av beslut från säkerhetsrådet och 1267- kommittén. Genom den gemensamma ståndpunkten beslutades Riktade sanktioner som åtgärder i kampen mot terrorism dessutom om en anpassning av sanktionerna i fråga om viserings- förbud och förbud mot försäljning av vapen. Vidare infördes rese- förbud för , medlemmar av , talibanerna och andra personer med anknytning till dem. De sist nämnda sanktionerna har det ankommit på medlemsstaterna att genomföra. Resolution antogs efter det att fallit i Af- ghanistan. Trots att det i resolutionen uttryckligen anges att den avser talibanerna är den främst riktad mot , al- Qaida samt personer och enheter som har anknytning till dem. Därmed finns något direkt samband mellan sanktio- nerna och ett tredje lands territorium eller regim, och artiklarna 60.1 och 301 i EG-fördraget utgjorde således inte ensamma en till- räcklig rättslig grund för att anta EG-förordning 881/2002. Artikel 308 i förening med artiklarna 60.1 och 301 ansågs emellertid ge mi- nisterrådet behörighet att anta förordningen. Som nämnts i avsnitt 2.3 har detta förfaringssätt godtagits av förstainstansrätten i ett mål om ogiltighetstalan enligt EG-fördraget (mål T-306/01).