sou · GUB36d2 · 2007-01-01 00:00:00 — Så snabbt som möjligt efter det att flyktingstatus eller status som alternativt skyddsbehövande har beviljats, skall medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att se till att underåriga utan medföljande vuxen företräds av en förmyndare eller vid behov av en organisation som är ansvarig för underårigas vård och välbefinnande, eller av varje annan form av lämplig representation, inbegripet den som grundas på lagstiftning eller ett rättsligt avgörande. 2 Medlemsstaterna skall vid genomförandet av detta direktiv se till att den underåriges behov tillgodoses på ett korrekt sätt av den förmyndare eller företrädare som utsetts. De behöriga myndigheterna skall göra regelbundna utvärderingar av detta. Underåriga utan medföljande vuxen 3 Medlemsstaterna skall se till att underåriga utan medföljande vuxen placeras antingen a)hos vuxna släktingar, b)i en fosterfamilj, c)i förläggningar som utformats särskilt för att ta emot underåriga, eller d)i andra typer av inkvartering som är lämpliga för underåriga. I detta sammanhang skall barnets åsikter beaktas i förhållande till dess ålder och mognad. 4.Så långt det är möjligt skall syskon hållas samman, med beaktande av den berörde underåriges bästa, särskilt hans eller hennes ålder och mognad. Underåriga utan medföljande vuxen skall byta inkvartering så sällan som möjligt. 5.För att värna om den underåriges bästa skall medlemsstaterna be- möda sig att spåra den underåriges familjemedlemmar så snabbt som möjligt. Om den underåriges liv eller integritet hotas, eller nära släktingars, särskilt om dessa är kvar i ursprungslandet, är det viktigt att se till att insamling, behandling och spridning av uppgifter om dessa personer sker konfidentiellt. 6.Personer som arbetar med underåriga utan medföljande vuxen skall ha fått eller skall erhålla lämplig utbildning om barnens behov. I regeringens utredningsdirektiv sägs att svensk rätt förmodligen måste förtydligas med avseende på vilken myndighet som ansvarar för efterforskningen av föräldrarna till ensamkommande barn som beviljats skydd i . Utredarens uppdrag är att redovisa gällande rätt på området och bedöma skyddsgrundsdirektivets konsekvenser för gällande rätt. Behovet av eventuella författnings- ändringar eller andra åtgärder som skyddsgrundsdirektivet ger anledning till skall redovisas. Underåriga utan medföljande vuxen är den konvention som specifikt tar tillvara barns rättigheter. har ratificerat konventionen.1 Konven- tionen har emellertid inte inkorporerats med svensk rätt. Med barn åsyftas enligt huvudregeln i , varje person . Konventionen kan sägas ge uttryck för fyra huvudprinciper som skall vara vägledanden för tolkningen av konventionens övriga artiklar, barnets rätt att utan diskriminering åtnjuta sina rättigheter (artikel 2), hänsynen till barnets bästa (artikel 3), barnets rätt till liv och utveckling (artikel 6) och barnets rätt att uttrycka sina åsikter (artikel 12). Genom har barnet tillerkänts politiska och medborgerliga rättigheter som en egen individ och inte enbart som en del av familjen. Artikel 22 i rör flyktingbarn och deras speciella rättigheter. Om ett ärende rör ett barn skall särskilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver.2 Med barn avses i NUtlL en person som är under 18 år.3 Vidare sägs att vid bedömningen av frågor om tillstånd enligt lagen och ett barn berörs av beslut i ärendet skall, om det inte är olämpligt, barnet höras. Den hänsyn skall tas till det barnet har sagt som barnets ålder och mognad motiverar.4 I utlänningsärenden kan ett offent- ligt biträde förordnas. När ett offentligt biträde skall förordnas framgår av 18 kap. 1 § NUtlL. I motiven till UtlL uttalas att ett offentligt biträde alltid bör förordnas då det är fråga om en underårig asylsökande som inte ens med tolk kan förväntas utföra sin talan på ett från rättssäkerhetssynpunkt betryggande sätt.5 utser i princip alltid ett offentligt biträde till ett ensamkommande barn. I 18 kap. 3 § NUtlL anges att den som är förordnad som offentligt biträde för ett barn som saknar vårdnads- havare här i landet utan särskilt förordnande är barnets ställföre- trädare i det mål eller ärende som förordnandet avser. 1Prop.1989/90:107, bet, 1989/90:SoU 28, rskr 1989/90:350. 21 kap. 10 § NUtlL. 31 kap. 2 § NUtlL. 41 kap. 11 § NUtlL. 1988/89:86 s. 135. Underåriga utan medföljande vuxen dock inte om det finns en god man för barnet enligt lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn. God man och särskilt förordnad vårdnadshavare I fråga om ställföreträdarskapet för barn skiljer FB mellan två funktioner, vårdnad och förmynderskap. De grundläggande be- stämmelserna härom finns i 6, 10–12 kap. FB. Den som har vårdna- den om ett barn har ett ansvar för barnets personliga förhållanden och skall se till att barnet får omvårdnad, trygghet och en god fostran. Barnets vårdnadshavare svarar för att barnet får den tillsyn som behövs och skall bevaka att barnet får tillfredsställande för- sörjning och utbildning. Vårdnadshavaren har rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör barnets personliga angelägenheter. Förmyndaren skall förvalta barnets tillgångar och företräda det i angelägenheter som rör tillgångarna. För barn som står under vårdnad av bägge föräldrarna är dessa förmyndare. För barn som står under vårdnad av endast den ene av sina föräldrar är denne ensam förmyndare.6 Såväl vårdnaden som förmynderskapet består till dess barnet fyller . Barn som kommer till utan medföljande vuxen, i vanligen kallade ensamkommande barn, saknar såväl vårdnads- havare som förmyndare i landet. Enligt gällande ordning utses ställföreträdare för ensamkommande barn i två steg. Vid an- komsten till utses en god man för barnet. När barnet beviljats uppehållstillstånd i ersätts den gode mannen av en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare enligt regleringen i FB. Lag (2005:429) om god man för ensamkommande barn innehål- ler bestämmelser om god man i vissa fall för den som är och som är utländsk medborgare eller statslös.7 Om barnet vid an- komsten till är skilt från båda sina föräldrar eller från någon annan vuxen person som får anses ha trätt i föräldrarnas ställe, skall överförmyndaren förordna en god man att i vårdnadshavares och förmyndares ställe ansvara för barnets personliga förhållanden och sköta dess angelägenheter. God man skall också förordnas, om bar- nets föräldrar eller en annan vuxen person, som får anses ha trätt i föräldrarnas ställe, efter barnets ankomst till men innan barnet har får uppehållstillstånd här på grund av dödsfall eller sjuk- 610 kap. 2 § FB. 2004/05:136, bet. 2004/05:LU26, rskr. 2004/05:269. Underåriga utan medföljande vuxen dom eller av någon annan orsak upphör att kunna utöva förmyn- darskapet eller vårdnaden.8 När det ensamkommande barnet har beviljats uppehållstillstånd skall överförmyndaren göra social- nämnden i den kommun där barnet vistas, uppmärksam på att för- utsättningar för att utse en särskilt förordnad vårdnadshavare enligt FB föreligger. skall hos rätten väcka talan om, eller anmäla behov av en särskilt förordnad vårdnadshavare enligt kan också utan föregående anmälan av överför- myndaren vidta sådana åtgärder. De grunder som främst kan komma ifråga för ett sådant förordnande är att barnets föräldrar är döda, 6 kap. 9 § FB eller varaktigt förhindrade att utöva vårdnaden om barnet, 6 kap. 8 a §. Med uppehållstillstånd avses alla i NUtlL förekommande former av uppehållstillstånd. Flyktingar och skyddsbehövande i övrigt beviljas i regel permanent uppehålls- tillstånd. I undantagsfall kan ett tidsbegränsat uppehållstillstånd beviljas. I praxis beviljas då alltid ett uppehållstillstånd . Ensamkommande barn kommer således att folkbokföras i , vilket i sin tur medför att barnet har internationellt privat- rättsligt hemvist i Sverige.10 Svensk domstol kan då handlägga frågor om vårdnad av barnet. 10 § lagen om god man för ensam- kommande barn reglerar inte den situationen att ett utländskt barn först efter det att uppehållstillstånd beviljats kommit att stå utan vårdnadshavare. Då är FB:s allmänna regler om förordnande av särskild vårdnadshavare tillämpliga. Enligt 10 kap. 3 § FB är den eller de som har förordnats särskilt till vårdnadshavare också förmyndare för den underårige. I fråga om vem som kan utses till såväl god man som särskilt förordnad vårdnadshavare för ett ensamkommande barn är till- lämpliga. Den som utses skall vara lämpad att ge barnet omvårdnad, trygghet och god fostran, 6 kap. 10 a § FB. Enligt 5 § lagen om god man för ensamkommande barn upphör godmanskapet bl.a. om en särskilt förordnad vårdnadshavare enligt FB utses för barnet. 82 § lag om god man för ensamkommande barn. 910 § lag om god man för ensamkommande barn. 10Beträffande folkbokföring se avsnitt 11.3.1. Underåriga utan medföljande vuxen Tillsyn över en god man som förordnats enligt lagen om god man för ensamkommande barn utövas av överförmyndaren i den kom- mun där den underårige vistas.11 En särskilt förordnad vårdnadsha- vare står inte under överförmyndarens tillsyn, vilket inte heller för- äldrar i sin egenskap av vårdnadshavare gör.12 I SoL stadgas om kommunernas ansvar för . Enligt 2 kap. 2 § SoL har kommunen det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver. Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodo- sedda på annat sätt har rätt till bistånd av försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt, 4 kap. 1 § SoL. Om ett barn är i behov av insatser enligt lagen och ett fri- villigt samarbete inte kan komma till stånd mellan socialnämnden och barnets vårdnadshavare och i förekommande fall med den unge själv, kan socialnämnden tillgripa tvångsåtgärder med stöd av lag (1990:52) om vård av unga. Enligt SoL svarar kommunen för inom sitt område.13 Som sagts ovan har kommunen det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver.14 Det är den kommun där den enskilde befinner sig när hjälpbehovet uppstår som bär ansvaret (jfr avsnitt 11.3.3). Av 16 kap. 1 § SoL följer att ett ärende som avser vård eller annan åtgärd i fråga om en enskild person kan flyttas över till en annan socialnämnd. Överflyttning skall ske om den som berörs av ärendet har starkast ansknytning till den andra kommunen och det med hänsyn till den enskildes önskemål, hjälpbehovets varaktighet och omständig- heterna i övrigt framstår som lämpligt. 1112 § lag om god man för ensamkommande barn och 16 kap. 2 § tredje stycket FB. För att anse att ett barn vistas i en viss kommun bör man kräva att barnet uppehåller sig där. Att barnet vistas på ett anläggningsboende är i regel tillräckligt, prop. 1996/97:113 s. 22 och prop. 2004/05:136 s. 33. 12Jämför 10 kap. 8 § andra stycket FB, kan den eller de som på grund av lag skall vara förmyndare inte lämpligen handha förmynderskapet allena, skall förmyndare förordnas. Tillsyn över förmyndare, god man och förvaltare utövas av överförmyndaren för den kommun där den som har förmyndare, god man eller förvaltare har sitt hemvist, 16 kap. 2 § FB. 132 kap. 1 § SoL. 142 kap. 2 § SoL och prop. 2005/06:46 Mottagande av ensamkommande barn. Underåriga utan medföljande vuxen inte kan komma överens om överflyttning, får den kommun där frågan om överflyttning kommit upp ansöka om överflyttning av ärendet hos den länsstyrelse där den andra kommunen ligger. I 16 kap. 2 § SoL finns bl.a. bestämmelser om kommunernas ansvar när någon efter beslut av en socialnämnd vistas i en annan kommun i familjehem. Den enskildes rätt till insatser enligt SoL ställer inte krav på uppehållstillstånd eller bosättning.15 Lagen bygger på frivillighet och samarbete och föreskrifter om tvångsvård finns i särskild lag- stiftning.16 Kommunens ansvar enligt SoL är subsidiärt i för- hållande till bestämmelser i annan lag och förändrar således inte det ansvar som författningsenligt åvilar andra huvudmän t.ex. . I 5 kap. SoL ges allmänna, målinriktade bestämmelser för om- sorger om barn och ungdom. skall bl.a. verka för att barn och ungdom växer upp under trygga och goda förhållanden och med särskild uppmärksamhet följa utvecklingen hos barn och ungdom som har visat tecken på en ogynnsam utveckling. I 6 kap. SoL finns bestämmelser om vård utanför det egna hemmet. skall enligt 6 kap. 1 § SoL sörja för att den som behöver vårdas eller bo i ett annat hem än det egna tas emot i ett familjehem eller i ett hem för vård eller boende samt att den som genom nämndens försorg tagits emot i ett annat hem än det egna får god vård. När ett barn skall placeras skall det i första hand övervägas om barnet kan tas emot av någon anhörig eller annan närstående, 6 kap. 5 § SoL. Ett barn får inte utan socialnämndens medgivande eller beslut om vård tas emot för stadigvarande vård eller fostran i ett enskilt hem som inte tillhör någon av föräldrarna eller någon annan som har vårdnaden om honom eller henne, 6 kap. 6 § SoL. Genom bestämmelsen i 11 kap. 1 § SoL slås fast att socialnämnden utan dröjsmål skall inleda utredning av vad som genom ansökan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden. Bestämmelsen i 14 kap. 1 § SoL om anmälan till socialnämnden ökar nämndens möjlighet att sätta in åtgärder när det är påkallat. Var och en som får kännedom om något som kan innebära att socialnämnden behöver ingripa till ett barns skydd bör anmäla detta till nämnden. Myndigheter vars verksamhet berör barn och 15I fråga om den som omfattas av LMA finns särskilda bestämmelser i den lagen. 16Lagen (1990:52) om vård av unga. Underåriga utan medföljande vuxen ungdom samt bl.a. andra myndigheter inom hälso- och sjukvården och är skyldiga att genast anmäla till socialnämnden om de i sin verksamhet får kännedom om något som kan innebära att socialnämnden behöver ingripa till ett barns skydd. Detta gäller även dem som är anställda hos sådana myndigheter. Anmälningsskyldighet gäller också dem som är yrkesverksamma inom yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet som berör barn och unga. Enligt uppgift till utredningen anmäler samtliga nyanlända ensamkommande barn till socialnämnden i den kommun där de placeras. I 1 kap. 2 § SoL har införts ett generellt barnperspektiv. Be- stämmelsen svarar mot artikel 3 i . När åt- gärder rör barn skall det särskilt beaktas vad hänsynen till barnets bästa kräver. Med barn avses varje människa under . I 3 kap. 5 § andra stycket SoL sägs vidare att när en åtgärd rör ett barn skall barnets inställning så långt det är möjligt klarläggas. Hänsyn skall tas till barnets vilja med beaktande av dess ålder och mognad. Bestämmelsen innebär att barnet skall få uttrycka sin åsikt i saker som rör barnet personligen. Bestämmelsen har ett vitt tillämp- ningsområde och gäller även i andra situationer än utrednings- arbete. I utredningsarbete har barn som fyllt rätt att själva föra sin talan, barn som är yngre bör höras, om det kan vara till nytta för utredningen och barnet inte kan antas ta skada av det, 11 kap. 10 § SoL. Svensk rätt saknar uttryckliga bestämmelser om efterforskning av familjemedlemmar till ensamkommande barn som beviljats uppe- hållstillstånd. För ensamkommande asylsökande barn finns numera en bestämmelse i 2 d § FMA om att skall efterspåra barnets familjemedlemmar. Migrations- verkets formella ansvar enligt FMA torde upphöra när uppehålls- tillstånd för barnet beviljats. Av utlännings- handbok framgår att barnet hos Migrations- verket bör erbjudas att kontakta Röda Korset i avsikt att få så mycket hjälp som möjligt att efterforska föräldrarna. UNHCR, svenska utlandsbeskickningar, ISS och IOM kan också hjälpa till vid efterforskningen samt återetablera kontakten mellan barnet och Underåriga utan medföljande vuxen Kontakten med UNHCR och svenska utlands- myndigheter etableras genom asylhandläggarens försorg. Sekretess till skydd för utlännings personliga förhållanden17 I 7 kap. 14 § första stycket SekrL stadgas den allmänna bestämmel- sen om sekretess för uppgifter som rör utlänningar. Med utlänning förstås både utländsk medborgare och statslös. Sekretess gäller för uppgift som rör utlänning, om det kan antas att röjande av upp- giften skulle medföra fara för att någon utsätts för övergrepp eller annat allvarligt men som föranleds av förhållandet mellan utlänningen och utländsk stat eller myndighet eller organisation av utlänningar. Bestämmelsen är tillämplig på alla uppgifter om utlänningar, oavsett i vilket sammanhang uppgifterna förekommer. Huvud- regeln är att de uppgifter som bestämmelsen tar sikte på är offentliga. Endast relativt allvarlig skada övergrepp eller annat allvarligt men skall leda till sekretess enligt bestämmelsen. Det krävs däremot inte någon högre grad av sannolikhet för sådan skada för att sekretessen skall gälla. Sekretesskyddet för ut- länningar bör förhindra att röjandet av uppgift om utlänning leder till skada som just hänger samman med hans eller hennes särskilda förhållanden som utlänning. Typexemplet är om röjande av upp- gifter om politisk flykting här i landet leder till repressalier mot flyktingen eller flyktingens anhöriga i hemlandet.18 Utöver vad som följer av första stycket gäller enligt andra stycket bl.a. sekretess i verksamhet för kontroll över utlänningar och i ärende om svenskt medborgarskap för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men. Sekretessen enligt andra stycket gäller även hos myndig- het som lämnar biträde i ett ärende eller verksamhet som avses där. Med verksamhet för kontroll över utlänningar avses bland annat ärenden om uppehållstillstånd. Huvudregeln är att det råder sekretess för uppgifterna, vilket innebär att tillämparen har ett relativt begränsat utrymme för sin bedömning. I praktiken innebär detta rekvisit att tillämparen inte kan lämna ut en uppgift som omfattas av regeln utan att ha kännedom om mot- 17Jämför avsnitt 18. 1979/80:2 Del A s. 208 f. Underåriga utan medföljande vuxen tagarens identitet och om dennes avsikter med uppgiften. Det innebär att den huvudsakliga informationen i enskilda asylärenden, däribland sökandens namn och de grunder han eller hon åberopat till stöd för sin ansökan, regelmässigt är sekretessbelagd.19 Svensk rätt saknar generella bestämmelser om kompetenskrav hos den personal som handlägger ärenden m.m. som omfattar ensam- kommande barn, antigen detta sker hos eller hos den kommuns socialnämnd där barnet är placerat. Beträffande verksamhet har regeringen beslutat att den utbildning i att samtala med barn som Migrations- verket tillsammans med bedrev skall fortsätta och utvidgas. Målsättningen är att det före , vid samtliga enheter där utreder asyl- ärenden som omfattar barn, skall finnas handläggare som har sär- skild kompetens att utreda barn.20 Det är alltid s.k. barnhandläggare vid som handlägger ärenden om ensamkom- mande barn. Kommunens handläggning av ärenden som rör ensamkommande barn styrs av bl.a. SoL, där det som ovan nämnts finns allmänna målinriktade bestämmelser om hur handläggningen av ärenden och annan verksamhet som rör barn skall bedrivas. 19 , , , Sekretesslagen en kommentar, Gula Bibliotek supplement 13, 2004, s. 7:72. 20 UD 2004/547/MAP. Underåriga utan medföljande vuxen Utredningens förslag och bedömning: I UtlF införs en bestämmelse om att när uppehållstillstånd har meddelats ett ensamkommade barn skyndsamt skall efterspåra barnets familjemedlemmar. Skyddsgrundsdirektivets krav på att uppgifter i samband med efterforskningen skall behandlas konfidentiellt är genomfört den svenska lagstiftningen genom SekrL:s reglering. Skyddsgrundsdirektivets krav på att ensamkommande barn skall företrädas av en lämplig representation är genomfört i den svenska lagstiftningen genom bestämmelserna i lagen om god man för ensamkommande barn och FB:s bestäm- melser om särskilt förordnad vårdnadshavare. Skyddsgrundsdirektivets krav på att den underåriges behov skall tillgodoses på ett korrekt sätt är genomfört i den svenska lagstiftningen genom bestämmelserna i om överförmyndartillsyn och bestämmelserna i om kommunens yttersta ansvar för de barn och ungdomar som vistas i kommunen. Skyddsgrundsdirektivets bestämmelser om placering av ensamkommande barn är genomförda i den svenska lagstift- ningen genom bestämmelserna i . Skyddsgrundsdirektivets bestämmelse om utbildning av personal som arbetar med ensamkommande barn medför ingen skyldighet att införa författningsbestämmelser på området. Med underåriga utan medföljande vuxen avses i skyddsgrunds- direktivet såväl barn som kommer till utan att vara i sällskap med en vuxen som enligt lag eller sedvana ansvarar för dem, så länge de inte faktiskt tas om hand av en sådan person, som barn som lämnas ensamma efter att de anlänt till . Begreppet motsvaras av begreppet ensamkommande barn i den svenska lagstiftningen. Av 2 § lag om god man för ensamkomman- de barn framgår att en god man skall förordnas om ett barn vid an- komsten till är skilt från båda sina föräldrar eller från någon annan vuxen person som får anses ha trätt i föräldrarnas ställe. God man skall också förordnas, om barnets föräldrar eller en annan vux- Underåriga utan medföljande vuxen en person, som får anses ha trätt i föräldrarnas ställe, efter barnets ankomst till men innan barnet fått uppehållstillstånd på grund av dödsfall, sjukdom eller någon annan orsak upphört att kunna utöva förmyndarskapet eller vårdnaden.21 God man och särskilt förordnad vårdnadshavare Enligt artikel 30.1 skall medlemsstaterna så snabbt som möjligt efter det att flyktingstatus eller status som alternativt skydds- behövande har beviljats ett ensamkommande barn, vidta åtgärder för att se till att barnet företräds av någon form av lämplig före- trädare. Enligt lagen om god man för ensamkommande barn skall en god man förordnas för ett barn som är ensamkommande i den mening som anges i skyddsgrundsdirektivet, efter det att barnet anlänt till . När barnet beviljats uppehållstillstånd i skall socialnämnden hos rätten väcka talan om eller anmäla behov av en särskilt förordnad vårdnadshavare enligt FB. Enligt 6 kap. 8 a § FB skall rätten förordna en särskilt förordnad vårdnadshavare till ett barn som antingen står under båda eller ena förälderns vårdnad och dessa eller denne är förhindrade att utöva vårdnaden. För ett utländskt barn som först efter det att uppehållstillstånd beviljats kommit att stå utan vårdnadshavare är FB:s allmänna regler om särskild förordnad vårdnadshavare tillämpliga. Enligt 10 kap. 3 § FB är den eller de som har förordnats särskilt till vårdnadshavare också förmyndare för den underårige. I fråga om vem som kan utses till god man eller särskilt förordnad vårdnadshavare finns bestämmelser i 6 kap. 10 a § FB. Den som utses skall vara lämpad att ge barnet omvårdnad, trygghet och god fostran. Enligt 5 § lagen om god man för ensamkommande barn upphör godmanskapet bl.a. om en särskilt förordnad vårdnads- havare enligt FB utses för barnet. Genom bestämmelserna i den svenska lagstiftningen om god man för ensamkommande barn och om särskilt förordnad vårdnadshavare är skyddsgrunds- direktivets artikel 30.1 genomförd i den svenska lagstiftningen. 21 Jämför prop. 2005/06:46 s. 36. Regeringen föreslår där att begreppet ensamkommande barn definieras i LMA. Underåriga utan medföljande vuxen Enligt artikel 30.2 skall medlemsstaterna se till att den underåriges behov tillgodoses på ett korrekt sätt av den förmyndare eller före- trädare som utses. Myndigheterna skall göra regelbundna utvärde- ringar av detta. Tillsynen över förmyndare, gode män och förvaltare utövas av överförmyndaren för den kommun där den som har förmyndare, god man eller förvaltare har sitt hemvist. Förmyndare, gode män och förvaltare är skyldiga att lämna överförmyndaren de upplys- ningar om sin verksamhet som överförmyndaren begär.