sou · GUB368 · 2007-01-01 00:00:00 — Däremot har DTM fått ett särskilt tilläggsanslag om . Detta motiverades ursprungligen som ett särskilt stöd för att DTM skulle kunna hålla uppe föreställningsverksamheten sedan Operan halverat sina föreställningar på och har utgått engångsvis . Fr.o.m. innevarande år är dock engångsanslaget inkluderat i det samlade bidraget som alltså uppgår till 7 621 tkr. (Bidraget till museet uppgår nu till 7 107 tkr.) När tilläggsanslaget utgick fick DTM sitt historiskt bästa statsstöd både i absoluta tal och relativt inflationsutvecklingen. Men när sponsorstödet minskade blev det efterhand ändå alltmera kännbart att statsbidraget då inte räknades upp mera. Föreställningsintäkterna, främst biljettförsäljningen har svarat för av intäkterna. När DTM övergick DTM till att bara sätta upp en produktion per säsong – som ges i åtta föreställningar i stället för som tidigare två, halverades biljettintäkterna (från drygt 2 till ). Därmed krympte ekonomin ytterligare men eftersom varje föreställning innebär en ekonomisk förlust så innebar denna åtgärd en väsentlig besparing. Efter hand har biljettpriserna höjts så att intäkterna , i princip är lika stora som de var 2002. 3.5.2 Kostnaderna Även om DTM:s föreställningsverksamhet alltså har pressats av vikande intäkter så har problemen varit minst lika stora på kostnadssidan Detta kan analyseras utifrån diagrammet figur 3. 14 Budgetpropositionen , utgiftsområde 17, s. 65. Stiftelsen och SOU 2006:68 68 Figur 3 Föreställningarnas kostnader vissa år , fördelade mellan kostnader för personal och övriga kostnader Diagrammet visar hur personalkostnaderna inte oväntat dominerar i föreställningsverksamheten. Kostnaderna kunde växa snabbt inom ramen för den expanderande ekonomin. Jämförelser mellan åren 1996–2002 visar emellertid också hur kostnaderna kunnat variera, vilket med all sannolikhet i hög grad beror på valet av uppsättningar. minskas personalkostnaderna kraftigt, vilket alltså beror på att DTM:s egen föreställningsverksamhet, som redan nämnts, halverades, från 16 till bara 8 årliga föreställningar. Gruppen övriga kostnader minskar dock bara marginellt, ca 200 tkr, vilket tyder på att dessa i hög grad utgörs av fasta kostnader som är oberoende av hur många föreställningar som ges. ökar personalkostnaden åter 2004 och 2005 är den redan på en högre nivå än den var 2001. Detta betyder att både antalet uppsättningar och antalet föreställningar har halverats men att personalkostnaden inte alls har minskat i motsvarande mån. Hur kan detta komma sig? 0 2 000 4 000 6 000 8 000 10 000 12 000 14 000 16 000 18 000 1983 1986 1991 1996 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 personal varav pensionskostnader övrigt SOU 2006:68 Stiftelsen och 69 3.5.3 Föreställningarnas personalkostnader Det finns då skäl att titta på personalens storlek., tabellen 2. Tabell 2 Antal årsverken i föreställningarna åren 1996 och 20002005 1996 2000 2001 2002 2003 2004 2005 Antal årsverken, säsong 18,5 21,0 23,5 27,0 12,6 17,1 18,7 Antal årsverken, fast pers 5,4 5,2 5,2 6,6 6,6 5,8 5,8 Antal årsverken totalt 23,9 26,2 28,7 33,6 19,2 22,9 24,5 Kostnad/årsverke, kr. 410 402 388 412 468 452 495 Av den tabellen framgår att den personal som engageras i föreställningsverksamheten successivt ökar fram 2002, jämfört med år 1996.15 säsong innebär en stor satsning från DTM:s sida. Då presenterar man en nyuppsättning av och en repris av . Den satsningen innebar emellertid också att ökar kostnaden för konstnärlig och teknisk personal samt sociala avgifter sammantaget ökar med nästan . Sammantaget slutar därför säsongen i ett underskott om eller . efter de finansiella intäkterna.16 Nedskärningen året efter, från två till en uppsättning och därmed från 16 till åtta föreställningar, gjordes således för att möta detta underskott. Antalet årsverken i föreställningarna minskade också 2003 med 14,4 jämfört med året innan. Detta år, med en uppsättning av , ger föreställningsverksamheten ett överskott (400 tkr). Men ökar storleken på den engagerade personalen åter och är tillbaka på samma nivå som den hade . tappar DTM två av tre sponsormiljoner till 2004 och sammantaget resulterar detta i en ny förlust i verksamheten. Denna är 838 tkr och det dubbla, . 15 Även den fasta personalen utökas enligt DTM:s budgetunderlag med 1,5 årsverken . är föreställningarnas fasta personal enligt DTM:s årsredovisning större än den var 2001. Enligt DTM:s uppgifter har emellertid den fasta personalen varit densamma men att den tekniska personalen redovisats på olika sätt beroende på hur begärt redovisningar som underlag för sin bidragsprövning. 16 Underskottet berodde på att beräknade sponsorintäkter uteblev men också på att en förlust uppstod i samband med att DTM åtog sig ett kostymuppdrag till ett bolag som sedan gick i konkurs. En förväntad intäkt blev alltså en förlust. Stiftelsen och SOU 2006:68 70 DTM:s uppsättningar dessa år är samtidsoperan och apkungen med musik av (2004) och (2005), den senare i hög grad kritikerrosad. Bägge uppsättningarna är dyrare än vad DTM realt hade råd med. Den kalkyl man hade att utgår från när säsongen 2004 planerades var såvitt kunnat bedömas realistisk men bl.a. bortfallet av en dryg miljon i sponsormedel tillsammans med tillkommande pensionskostnader (jfr nedan 3.5.4) gjorde att kalkylen inte höll. Satsningen på Zoroastre 2005 är djärvare, eftersom DTM då hade samma ekonomiska ram som 2004 men ändå gjorde en väsentligt dyrare uppsättning. Den konstnärliga personalen var dock kontrakterad i förväg. En ändrad planering så hade kunnat resultera i skadeståndskrav för kontraktsbrott. har DTM samma eller något större fast anställd personal och ungefär lika många säsongengagerade som , trots att antalet uppsättningar och föreställningar halverats. Detta måste således resultera i en stark ökning av föreställningarnas styckekostnad. Den utvecklingen kan studeras i tabellen 3. Tabell 3 Antal föreställningar i DTM:s egna produktioner under vissa år 1983200 samt kostnaden (tkr.) per sådan föreställning. Kostnaden jämförs med – undre raden i tabellen – det antal föreställningar som statsbidraget täckt kostnaden för respektive år17 1984 1986 1991 1996 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 Antal förest. 23 19 13 10 16 16 16 16 16 8 8 8 Kostn./förest. 139 271 406 630 798 884 930 872 1 006 1411 1 528 1 782 Förest.för SB 18,1 9,8 6,8 7,2 8,3 8,6 8,2 8,7 7,6 5,4 5,0 4,3 När antalet föreställningar sjunker så ökar naturligtvis DTM:s over-headkostnader per föreställning så länge inte också dessa kostnader skärs ned. Detta har som framgick av tabellen 2, inte skett. Styckekostnaden för det som specifikt är hänförligt till den enskilda uppsättningen, t.ex. repetitioner, ökar emellertid inte eftersom antalet föreställningar per uppsättning är oförändrat, 8 stycken. Kostnaden per föreställning fortsätter också att växa och 17 Kostnaden för har korrigerats i relation till bokslutets uppgifter enligt vilka föreställningsverksamhetens kostnader uppgick till 1 882 tkr. Från den summan har dragits 800 tkr som enligt DTM hänför sig till den förlusten för och uppsättningar. SOU 2006:68 Stiftelsen och 71 DTM gör alltså väsentligt dyrare uppsättningar . Av tabellen framgår också att statsbidraget räcker till ungefär lika många föreställningar och 90-talen ända men sedan blir föreställningarna avsevärt dyrare. Men bakom kostnadsökningen, är det personalens storlek som ensamt är den bestämmande faktorn, eller spelar också höjda gager in? Det finns således en diskussion i opera- och konsertsammanhang om kostnaderna för att engagera kvalificerade solister har sprungit i höjden . I figur 4 kan studeras dels den genomsnittliga kostnaden per årsverke för den konstnärliga personalen (sångare, musiker, dansare, koreografer samt övrig konstnärlig personal), dels den genomsnittliga kostnaden per årsverke för föreställningsverksamhetens hela personal (jfr tabellen 2). För den förra gruppen är kostnaden beräknad exkl. sociala avgifter medan dessa är inkluderade i den . Skillnaden beror på hur uppgifterna presenteras i DTM:s årsredovisningar. Förhållandet är dock av underordnad betydelse eftersom det är tendensen, dvs. skillnaderna mellan årskostnader i respektive serie, som är av intresse. Figur 4 De genomsnittliga kostnaderna per årsverke i DTM:s föreställningar säsongerna 1996 samt 20002005. Dels (över) för konstnärlig personal (OBS exkl. sociala avgifter), dels (under) för hela personalen (OBS. inkl. sociala avgifter). Diagrammet visar att den genomsnittliga årsverkeskostnaden ökar förhållandevis måttligt över perioden och att detta gäller bägge 0 100 200 300 400 500 600 1996 2000 2001 2002 2003 2004 2005 all personal konstnärlig pers. Stiftelsen och SOU 2006:68 72 personalkollektiven. Ökningen är således avseende den konstnärliga personalen. Det är inte en takt som gör att man kan tala om en generell och påfallande expansion av gagerna. Däremot visar diagrammet att uppsättning byggde på en konstnärlig personal där varje årsverke kostade dubbelt så mycket som åren före och efter. Diagrammet visar också se att kostnaden för den konstnärliga personalen säsongen 2005 ökar mer än trenden för perioden i övrigt, bortsett från det exceptionella . Säsongen 2005 ökar kostnaden jämfört med . DTM således valt att engagera dyrare artister än tidigare, särskilt . Detta tillsammans med att antalet årsverken per föreställning ökat har i hög grad dragit upp produktionskostnaderna. Som jämförelse kan nämnas att Vadstenaakademiens 19 föreställningar säsongen 2004 kostade 693 tkr/per föreställning. Det årets föreställningar var för förhållanden mycket dyra. 21 föreställningar (17 operaföreställningar och fyra konserter) kostade således 376 tkr/föreställning.18 Kungl. Operans verksamhetsmål är genomsnittskostnaden per föreställning inte skall överskrida . Det innebär att vissa produktioner blir dyrare och andra billigare. Kostnaden per föreställning påverkas för Operans del i hög grad av det antal föreställningar som uppsättningarna ges i. Genomsnittskostnaden för samtliga typer av produktioner 2004 var . Genomsnittkostnaden för repertoaroperor var . Operans salong är med ca 1 100 platser mer än dubbelt så stor som Drottningholmsteaterns.19 3.5.4 Pensionskostnaderna Utifrån vad DTM anfört i sina årsredovisningar har emellertid kraftigt stigande pensionskostnader utgjort det största ekonomiska problemet. Detta är en följd av kraftigt höjda individuella för den fast anställda personalen enligt det nya statliga pensionsavtalet PA 03 men också på att pensionsersättning enligt ett EU-direktiv skall betalas för all tillfälligt anställd personal, dvs. för DTM:s del främst den konstnärlig och 18 Vadstenaakademiens årsredogörelser och 2005. Operans årsberättelse 2004. SOU 2006:68 Stiftelsen och 73 tekniska personalen som arvoderas i föreställningsverksamheten men också för guidepersonalen för museets visningar av slottsteatern. DTM hade tidigare, , inga pensionskostnader för de personalgrupperna.20 Kostnader beräknas som ett schablontillägg om av arvodena (eller + den särskilda skatt som utgår på beloppet). Pensionerna för stiftelsens personal regleras genom den s.k. PISA-förordningen som tillämpas av (). I den förordningen hänförs DTM till kategorin Undervisningsväsendet, forskningsinstitutioner. Det innebär att stiftelsen fått betala högre kostnader än de verksamheter som hänförs till kategorin Teater-, dans och musikinstitutioner. För dessa institutioner tillämpas särskilda lättnadsregler medan DTM:s således beräknas annorlunda.. Pensionsberäkningar är nu en mycket snårig materia som kräver sin egen utredning för att klarläggas till fullo. Här redovisas därför bara några grundläggande iakttagelser kring de ekonomiska effekterna. De samlade pensionskostnaderna för DTM har haft följande utveckling enligt uppgifterna i DTM:s årsredovisningar: 20 Eftersom grundkravet för rapporteringen till SPV utgjordes av tre månaders anställning. Stiftelsen och SOU 2006:68 74 Tabell 4 DTM:s personal- och pensionskostnader enligt boksluten 200521.Beloppen i tkr.22 Tabellen upptar dels kostnaderna i föreställningsverksamheten, FV, dels Teatermuseum, TM och dels de samlade kostnaderna för DTM. 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 FV, personalkostnader 11 067 10 360 10 963 13 864 8 993 10 370 12 138 FV, pensionskostnader 34 34 34 67 100 991 965 FV, pension % av pers.kostnad 0 0 0 0 TM, personalkostnader 4 424 4 522 4 975 5 161 6 051 6 517 5 590 TM, pensionskostnader, prel. deb d.o. slutlig debitering (174) (274) (174) (561) (469) (605) (730) (592) 911 1 104 1 354 TM, pension % av pers.kostnad DTM, personalkostnad tot. 15 491 14 882 15 938 19 025 15 DTM, pensionskostnad, tot. 176 177 572 879 1 020 2 097 2 319 Pensionskostn. i % av pers.kostn. Av tabellen framgår att pensionskostnaderna börjar öka kraftig från en blygsam omfattning. träder förordningen i kraft och då fördubblas kostnaden, från drygt 1 till . Därefter fortsätter ökningen ytterligare så att kostnaden uppgår till . Fördelningen av pensionskostnaderna mellan föreställningarna och museet är noterbar. Museet har den lägre personalkostnaden och den personal som berörs av PISA-förordningen finns i främst i föreställningsverksamheten. Ändå har museet den högre pensionskostnaden, både i absoluta och – således i än högre grad – relativa tal. Detta finns anledning att återkomma till detta förhållande (nedan 3.7.4.). Eftersom statsbidraget till föreställningarna inte innehåller någon omräkning har inte DTM kompenserats alls för pensionsökningarna i den verksamhetsgrenen. Så som pensionskostnaderna 21 I utredningen har personalkostnaderna summerats med viss avvikelse från boksluten. Avvikelsen är marginell och påverkar inte de slutsatser som dras. 22 Fram ligger hela pensionskostnaden inom TM:s budget med undantag för den kostnad som hänför sig till konstnärlig ledare och ansvarig för syateljén. särredovisas pensionskostnaderna för resp. verksamhetsområde i boksluten. Uppgifterna för åren i tabellen baseras på en särskild PM från DTM som utredningen fått. Här finns vissa differenser gentemot bokslutens uppgifter som hänger ihop med skillnaden mellan SPV:s preliminära och slutliga debiteringar. uppgår denna differens till ca 100 tkr. SOU 2006:68 Stiftelsen och 75 fördelats i DTM:s budget innebär detta att föreställningarna fått en extra kostnad om en knapp miljon kr. Ökningen av pensionskostnaderna svarar mot av personalkostnadernas ökning . 2005 är personalkostnaderna drygt 3 miljoner högre än . Då utgör pensionskostnaderna av ökningen medan den större och dyrare personalen svarar mot . Pensionsproblemet är således visserligen högst påtagligt för DTM men relativt de kostnader som den egna ambitionshöjningen fört med sig är problemet mindre. Analysen av ekonomin har därmed sammanfattningsvis visat den enskilda faktor som mest försvagat DTM:s ekonomi torde vara den exklusiva föreställningsprofilen. Hade man t.ex. behållit kostnadsnivån per föreställning hade utgifterna minskat med hela . Därnäst kommer bortfallet av sponsorer, -2,. Först därefter kommer de nya pensionskostnaderna om ca samt den allmänna urholkningen av statsbidraget. Denna har bidragit till problemen men kan knappast räknas till dess grundorsaker. Nedan (3.6.2) uppskattas således den reala urholkningen till mindre än 500 tkr (ca 430 tkr). 3.6 Teatermuseum 3.6.1 Lokalerna i och DTM hade ursprungligen kanslilokaler på i . Här hade också den teaterhistoriska institutionen vid sina lokaler. flyttade både DTM och institutionen (då ) till på när detta stod färdigt. Här disponerade DTM utrymmen för arkiv och bibliotek, för delar av föremålssamlingarna samt kanslilokaler. Vissa utställningar arrangerades i och i allmänna kommunikationsutrymmen. Andra hyresgäster i det nya var bl.a. När byggdes som en del filmreform, fanns således planer på att här skapa ett samlat dokumentationscentrum för film och scenkonst med bl.a. film- och teaterhistoriska arkiv och bibliotek. Stiftelsen och SOU 2006:68 76 dessa frågor på regeringens på uppdrag med särskild inriktning på litteraturförsörjningen. Någon formaliserad centrumbildning av denna art kom emellertid aldrig till stånd, utan teatermuseum blev kvar i som en enskild hyresgäst i ytterligare . däremot flyttade till den s.k. Wennergrenska villan på i jakten på lokaler där utställningsfunktionerna kunde tillgodoses. Någon motsvarande strävan fanns inte från DTM:s sida, vilket bl.a. kan ha berott på att man prioriterade samlokaliseringen med den teater- och filmvetenskapliga institutionen. Kanske spelade det också in att stiftelsen har lagt huvuddelen av sina utåtriktade ambitioner på föreställningsverksamheten och även utställningsarrangemangen på . Teatermuseum i övrigt förblev i huvudsak en samling utan exponering mot publiken. I disponerade DTM samt ett källarutrymme för de Kungl. Dessutom hade man ett bokmagasin () i Kostfacks intilliggande byggnad. Frågan om en gemensam organisation och ett samlat campus och för de konstnärliga högskolorna i i kvarteren kring och på utreddes som redan nämnts på 1990-talet.23 Även Teatermuseum berördes såsom hyresgäst i av den beredningen. Planerna kom emellertid aldrig att fullföljas, främst då de konstnärliga högskolorna inte kunde samlas bakom förslaget. (september) blev emellertid DTM uppsagt från lokalerna av som behövde dem för egna ändamål. Från Svenska Filminstitutets sida gjorde man också bedömningen att bjälklagen i huset inte var dimensionerade den rent fysiska tyngd som DTM:s samlingar efterhand kom att få. Då hade redan teatervetenskapliga institutionen flyttat till (1995). blev filmvetenskap ett eget universitetsämne och den institutionen finns fortfarande kvar i . fått nya lokaler24 fick emellertid tvärt om ett lokalöverskott. Detta kommer att fyllas genom att flyttar sin verksamhet från . 23 SOU 1998:10, Campus för konst. 24 , fastigheten invid . SOU 2006:68 Stiftelsen och 77 Efter att ha undersökt olika alternativ flyttade emellertid DTM till i , till en fastighet som ägs av och där Operans och har sina dekorateljéer. Här har man hyrt i andra hand av Operan. Andra hyresgäster i fastigheten är Svenska Teaterunion , Teater Alliansen och flera scenografers ateljéer. bildar på det sättet en form av miljö med anknytning till scenkonsten. Hyresarrangemanget är emellertid aningen specifikt eftersom DTM som nämnts hyr lokalerna i andra hand av Operan som hyran inkluderar hela investeringskostnaden för ombyggnad av lokalerna från lager till kontorsstandard. är tecknat på hela . Totalt ökade flytten museets kostnader med nästan exakt . från som var hyreskostnaden i . fick stiftelsen ett extra statsbidrag om 500 tkr för att täcka flyttkostnaderna. Hyreskostnaderna är , dvs. Som en jämförelse kan nämnas att Vin & hyr utställningslokaler, , på i för /m2. Det senare är ett bra hyresavtal men Teatermuseums lokaler i framstår ändå som förhållandevis dyra med tanke på det perifera läget. Att kostnaden blivit så hög beror dock på investeringskostnaderna. Av den redogörelse för lokalernas användning som utredningen fått, framgår att museets lokalbehov uppgår till ca . Även med en generös beräkning ytor för arbetsplatser och serviceutrymmen överstiger utrymmesbehovet under inga omständigheter 900m2. Den resterande ytan i , , synes alltså vara att beteckna som överyta. Den utnyttjas delvis för föreställningsverksamhetens personal, 9 arbetsplatser som dock inte interndebiteras någon hyreskostnad. Om DTM bara hyrt ca så hade hyreskostnaden, med oförändrat pris per m2, blivit oförändrad jämfört med kostnaden i . När DTM tar upp de ekonomiska problem som orsakats av hyresavtalet första gången i den samlade årsredovisningen/verksamhetsberättelsen för anger man att verksamheterna (både museet och föreställningarna) visar underskott och att statsbidragen under en följd av år inte kompenserat för ökade kostnader. Stiftelsen anför att för har ökande kostnader för lokaler kraftigt urholkat tillgängliga medel, vilket lett till att två museitjänster vakantsatts. Stiftelsen och SOU 2006:68 78 P.g.a. detta tjänstebortfall kan varken den löpande dokumentationsverksamheten genomföras eller arbete med registrering, vård eller utlån utföras. Utan ett ökat statsbidrag får detta bestående negativa konsekvenser för museet. Stiftelsen har därefter återkommit till denna argumentation i sina verksamhetsberättelser Beslutet om de nya lokalerna fick således allvarliga följder för museet. Frågan om hur statsbidraget har kompenserat för kostnadsutvecklingen behandlas nedan (avsnitt 3.7.1). 3.6.2 Magasinen En stor del av Teatermuseums samlingar förvarades länge i olika utrymmen på slottsteatern där också delar exponerades för besökare. Dessutom lagrades föremål en flera olika utrymmen å , t.ex. den s.k. Jaktpaviljongen. kunde museet ta ett nytt magasin i anspråk vid Dammtorp på , där originaldekorerna från slottsteatrarna på , och förvaras. Magasinet har bekostats av en donation till DTM från . DTM har i sin tur överlåtit det till SFV som enligt ett avtal upplåtit det hyresfritt till DTM. 1980 monterades emellertid utställningarna i teaterbyggnaden ned och delar av dem flyttades till Drottningens/paviljong. Samlingarna utrymdes ur teatern eftersom det bedömdes som allmänt olämpligt att använda den som föremålsmagasin. fick då istället disponera utrymmen i inne i , dit samlingarna flyttades och packades in i 12 spiltor och en större sadelkammare. Enligt de uppgifter jag fått var det först vid denna omflyttning som museets personal fick en uppfattning om samlingarnas verkliga omfattning. Någon föremålskatalog eller systematisk registrering av samlingen hade således inte upprättats. Utrymmena i disponerades utan hyra. Till 1999 behövdes lokalerna i emellertid för andra ändamål och museet fock då flytta hela samlingen till Dragonstallet på . I denna stallbyggnad förvarades redan tidigare SOU 2006:68 Stiftelsen och 79 delar av Husgerådskammarens samlingar, liksom de kopior av Drottningholmsdekorationerna som tillverkats för föreställningsverksamheten. Dammtorpsmagasinet Dammtorpsmagasinet där dekorsamlingen förvaras har en yta av . Det är byggt som en enkel hall av betongelement. Det saknar uppvärmning och hade från början inte heller någon avfuktningsanläggning. Det finns inga utrymmen för arbetsplatser och för vårdarbeten på samlingen. Dekorerna i magasinet utgörs till delar av papier-maché men huvudsakligen av målade träpannåer eller av målning på väv som är uppspänd på träramar. Detta innebär att dekorerna är känsliga för fluktuationer i luftfuktigheten som, särskilt om de är snabba, medför att underlaget rör sig i förhållande till färgen. Därför är det önskvärt med ett stabilt klimat med en temperatur om C eller mindre och med 50–relativ luftfuktighet (RF) för ett föremålsmagasin med den typ av samling som finns i . Fuktigheten stiger med värmen och det gäller att inte förändringar i utomhusklimatet får genomslag inne i magasinet. När duk åldras mörknar den och blir skör. Risken för hål och revor ökar särskilt i hörnen och omvikningskanterna, Vid svängningar i RF deformeras dukens fibrer och den förlorar gradvis sin spänning. Detta resulterar i att duk och förlimning minskar i styvhet och därmed minskar dess förmåga att stödja de allt styvare färgskikten. Vi temperaturförändringar kan dessa expandera eller dra ihop sig alla riktningar, vilket kan resultera i sprickbildningar i grunderingen och färgskikten. Därför skall man i museimagasin för denna typ av föremål begränsa förändringar i den RF. Som en allmän regel kan anges att snabba förändringar i RF är mer skadliga än långsamma. Därför är det viktigt att begränsa variationen inom det enskilda dygnet. Också målningar på träpannåer är känsliga för underlagets volymförändringar. Träpannåer angrips lätt av insekter och skadeorganismer och bör därför inte utsättas för högre RF än . Ogynnsamt mikroklimat (dvs. klimatfickor inne i magasinet) som kan uppkomma genom dålig luftcirkulation bör undvikas25. 25 Tidens tand s 187ff.