sou · GUB355 · 2007-01-01 00:00:00 — Nödvändigheten av de bestäm- melserna har slagits fast under senare tids lagstiftningsarbete, och bedömningarna vid de arbetena skall nu inte frångås (se härom Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag 1998/99:87 s. 344 ff. och 350 ff. samt prop. 2003/2004:109 s. 45 ff.). Vid den ovan nämnda reform som syftade till förstärkt skydd för försäkringstagare i livförsäkringsbolag ändrades bestäm- melserna om styrelsens sammansättning i 8 kap. 1 § FRL. gäller att flertalet av styrelseledamöterna i icke-vinstutdelande för- säkringsaktiebolag skall vara personer som varken är anställda i bolaget eller anställda eller styrelseledamöter i företag som ingår i samma koncern som bolaget eller i en företagsgrupp av motsva- rande slag. Bestämmelsen syftar till att säkerställa styrelsens obero- ende i försäkringsbolag där förutsättningarna för en effektiv ägar- styrning är sämre eller där det finns en större risk för att intresse- konflikter får genomslag på bolagets styrning (se prop. 2003/04:109 s. 34 f.). Som utvecklats i tidigare kapitel är nämnda risk större i icke-vinstutdelande livförsäkringsaktiebolag än i vinstutdelande bolag. I ett vinstutdelande livförsäkringsbolag omfattas försäk- ringstagarnas samtliga medel av solvensregler, skuldtäckningsregler och stabilitetstillsyn. Den villkorade åter- bäringen är i ett sådant bolag visserligen direkt knuten till delar av bolagets resultat, men denna återbäring är kopplad till i försäk- ringsavtalen specificerade driftskostnader som skall vara möjliga att identifiera och kontrollera. Eftersom det i vinstutdelande bolag på detta sätt säkerställs att försäkringstagarna får del av överskottet när kostnaderna blir lägre än vad avgiftsuttaget baserats på, ansågs dessa bolag inte behöva omfattas av reformen om ökat oberoende för styrelseledamöter (a. prop. s. 35). Det motiv som torde ha avsetts är att försäkringstagarna inte drabbas av förluster när kostnaderna blir högre än vad avgiftsuttaget baserats på. När nu de icke-vinstutdelande livförsäkringsaktiebolagen skall övergå till regleringen för vinstutdelande verksamhet talar lagstifta- rens gjorda ställningstagande för att bestämmelsen om styrelsens oberoende kan slopas. Det skall dock anmärkas att utredningens förslag om övergångslösningar till vinstutdelande verksamhet nog i vissa fall kan leda till att icke-vinstutdelande bolag inte kommer att som återbäring gottskriva försäkrings- tagarna samtliga medel som kan anses tillhöra dem. Livförsäk- ringstagare kan alltså också i fortsättningen komma att ha mer än ett borgenärsintresse och ha anspråk på medel som inte omfattas av viktiga regler som uppställts till skydd för försäkringstagare. Detta förhållande kommer emellertid att bestå endast under en över- Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag gångsperiod, och i rollen som aktieägare eller fordringsägare enligt övergångsreglerna blir försäkringstagarens ställning starkare än . I sammanhanget skall vidare uppmärksammas önskemålet om en samordning med den associationsrättsliga regleringen på bank- området. Inte bara för bankaktiebolag utan även för andra kredit- institut gäller ett krav om att styrelsen till övervägande del skall bestå av personer som inte sitter i institutets ledning eller annars är anställda i koncernen. Ett motsvarande krav har uppställts i den norska försäkringslagstiftningen. Rent generellt kan emellertid sägas att motivet till det här behandlade kravet, nämligen att upprätthålla styrelsens funktion som effektivt tillsynsorgan, gör sig starkt gällande i all viktig affärsverksamhet utan att ett sådant krav införts i ABL. Till detta kommer att ett viktigt syfte med den reform som föreslås är att främja en aktiv ägarstyrning på livförsäkringsom- rådet. Förutsättningarna för en sådan ägarstyrning torde förbättras om ägarna ges möjlighet att utan alltför långtgående begränsningar utse styrelsen. Vid en samlad bedömning av anförda omständigheter anser utredningen att det i en ny försäkringsrörelselag inte bör tas in en bestämmelse om styrelsens oberoende. Det kan här nämnas att det i en del andra länder, t.ex. och , finns föreskrifter om inrättande av ett särskilt bolagsorgan vid sidan av stämman och styrelsen, vilka syftar till att stärka den interna kontrollen. Detta organ kan ha till uppgift att utöva tillsyn över styrelsens arbete och ibland att godkänna vissa för bolaget viktiga beslut. I dessa länder uppställs emellertid kravet på det särskilda bolagsorganet i allmän associationsrättslig lagstift- ning och gäller därmed inte endast för finansiella företag. Vid en reform som syftar till en harmonisering med allmän bolagsrätt bör ett förslag om ett särskilt bolagsinternt kontrollorgan inte utan starka skäl komma i fråga. Utredningen har inte funnit sådana skäl. Vidare ändrades vid reform bestämmelserna om försäk- ringstagarrepresentant i försäkringsaktiebolag. Sålunda skall i ett försäkringsaktiebolag som inte får dela ut vinst minst en av styrelseledamöterna utses av försäkringstagarna eller av någon intressegrupp som har anknytning till dem. En sådan styrelseleda- mot får inte vara aktieägare i bolaget, anställd i bolaget, eller aktie- ägare, anställd eller styrelseledamot i företag som ingår i samma koncern som bolaget eller i en företagsgrupp av motsvarande slag. Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag Kravet på försäkringstagarrepresentation motiverades av behovet av ett direkt försäkringstagarinflytande över det egna kapitalet i icke-vinstutdelande bolag (se prop. 2003/04:109 s. 59 f.). Utredningen har i det föregående föreslagit att kravet på försäk- ringstagarrepresentation i styrelsen slopas. Utredningens förslag hindrar naturligtvis inte ett försäkringsaktiebolag från att välja in försäkringstagare i styrelsen. Bolaget kan i enlighet med bestämmel- serna i 8 kap. 8 § första stycket ABL i bolagsordningen föreskriva att en eller flera styrelseledamöter skall utses på annat sätt än av stämman. Vid reform ändrades även reglerna om ställföreträdarjäv i 8 kap. 12 § FRL, varigenom bestämmelserna för vinstutdelande försäkringsaktiebolag anpassades till allmänna aktiebolagsrättsliga regler. Reglerna innebär bl.a. att en styrelseledamot eller verkstäl- lande direktör inte får handlägga frågor om avtal mellan försäk- ringsbolaget och en juridisk person som personen i fråga ensam eller tillsammans med annan får företräda. För icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag gäller dock inte bestämmelsen om motparten är ett helägt dotterbolag av annat slag än ett icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag. (Om motiven, se a. prop. s. 40 f.) Vid övergången för icke-vinstutdelande livförsäkringsaktiebolag till regelverket för vinstutdelande verksamhet kan nuvarande jävsregler för försäkringsaktiebolag helt anpassas till dem som gäller för allmänna aktiebolag enligt 8 kap. 23 och 34 §§ ABL. Genom lagstiftning gjordes ett tillägg även i den gene- ralklausul i 8 kap. 15 § FRL som riktar sig till styrelsen och andra ställföreträdare för bolaget. Tillägget, som svarade mot ändringen i den ovan behandlade 9 kap. 19 § FRL, innebar att försäkringstagare eller andra ersättningsberättigade som på grund av försäkringsavtal har rätt till en andel av ackumulerade vinster som har uppstått i rörelsen ingår i den personkrets som inte otillbörligt får gynnas eller förfördelas av styrelsen. Av skäl som angetts i föregående avsnitt saknas fortsättningsvis anledning att låta försäkringstagare eller andra ersättningsberätti- gade på grund av försäkringsavtal ingå i nämnda personkrets. Det har inte framkommit något behov av att såsom i banklag- stiftningen införa ett krav på att firman i ett försäkringsaktiebolag alltid skall tecknas av minst två personer i förening. Ett sådant firmateckningskrav har på bankområdet gällt . Vid bankreform uttrycktes att värdet av nämnda firmateck- ningsbestämmelse var tveksamt men att bestämmelsen borde Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag behållas i avvaktan på då pågående översyn av bestämmelserna om styrning och intern kontroll (se prop. 1997/98:166 s. 120). Under åberopande av att inte förslagit att firmateckningsbestämmelsen skulle upphävas överfördes den till lagen om bank- och finansieringsrörelse (se prop. 2002/03:139 s. 357). Bestämmelsen omfattar numera både banker och kreditmarknadsföretag. Som nämnts skall i ett publikt aktiebolag bolagsstämmans ordförande, innan styrelseval förrättas, lämna uppgift till bolags- stämman om vilka uppdrag den som valet gäller innehar i andra företag. Den regeln har utan närmare motivering gjorts tillämplig på alla bankaktiebolag (se prop. 1997/98:166 s. 118 och 191 f. och SOU 1998:27 s. 47). En motsvarande särregel får anses lämplig beträffande försäkringsaktiebolagen. En sådan regel ligger i linje med den ibland hävdade uppfattningen att samtliga försäkrings- aktiebolag skall vara publika. 9.8Revision samt allmän och särskild granskning Utredningens förslag: Bestämmelserna i om revision samt om allmän och särskild granskning skall tillämpas av försäk- ringsaktiebolag. I ett sådant bolag skall gälla det ytterligare kravet att minst en revisor som bolagsstämman utsett skall vara auktoriserad revisor eller godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen. Om en sådan revisor inte är utsedd skall läns- styrelsen göra det. Både en revisor och en särskild granskare skall ha viss rapporteringsskyldighet till . Nuvarande bestämmelser om revisorer utsedda av Finans- inspektionen skall bestå i sak oförändrade. Det klargörs att sådana revisorer, oavsett stämmans anvisningar, skall följa den instruktion som inspektionen utfärdat. I ABL finns bestämmelser om revision i 9 kap. samt om allmän och särskild granskning i 10 kap. Den nya lagen innehåller vissa nyheter när det gäller revisorns mandattid, men i övrigt är bestämmelserna Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag om revision i huvudsak oförändrade. Bestämmelserna fick en i väsentliga avseenden ny utformning genom lagstiftning som trädde i kraft (se prop. 1997/98:99 s. 132–168). Som generellt kompetenskrav gäller att endast den som är auktoriserad eller godkänd revisor kan vara revisor i ett aktiebolag. Vidare måste i vissa fall minst en av bolagsstämman utsedd revisor vara auktori- serad revisor eller godkänd revisor som avlagt revisorsexamen. Det gäller om tillgångarnas nettovärde enligt fastställda balansräkningar överstiger ett gränsbelopp som motsvarar 1 000 gånger det basbelopp som gällde under av respektive räkenskapsår, om antalet anställda hos bola- get i medeltal har överstigit 200, eller om bolagets aktier, teckningsoptioner eller skuldebrev är noterade vid en börs, en auktoriserad marknadsplats eller någon annan reglerad marknad. För bankaktiebolagen gäller med frångående av reglerna i ABL att minst en revisor som bolagsstämman utsett skall vara auktoriserad revisor eller godkänd revisor som avlagt revisorsexamen. Om bolagsstämman inte har utsett en sådan revisor skall efter anmälan göra det. Det finns för bankaktiebolagen vidare en särregel av innebörd att upplysningar av revisor, lekmannarevisor eller särskild granskare får lämnas till bolagsstämman bara om det kan göras utan nämnvärd olägenhet för någon enskild person. Ytterligare särskilda föreskrifter innehåller att en revisor eller en särskild granskare är skyldig att rapportera till om denne vid fullgörandet av sitt uppdrag får kännedom om vissa missförhållanden i banken. Vidare gäller att har rätt att förordna en eller flera revisorer att tillsammans med övriga revisorer delta i revisionen samt att en revisor som förordnats av i första hand skall följa den instruktion inspektionen utfärdat. Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag I FRL ges bestämmelser om revision i 10 kap. Regler om allmän granskning i försäkringsbolag finns i 11 kap. FRL. Föreskrifterna i dessa kapitel står i nära överensstämmelse med motsvarande be- stämmelser i ABL. Med hänsyn till att ett speciellt behov saknats har det emellertid så här långt inte införts bestämmelser om minoritetsrevisor eller särskild granskning (se prop. 1998/99:87 s. 359 f.). I promemoria av föreslogs att reglerna om revision och om allmän och särskild granskning i allmänna aktiebolag skulle tillämpas även på försäkringsbolag. Vidare upptogs i enlighet med ordningen på banksidan en särregel om revisors rapporteringsskyldighet till . Dess- utom föreslogs att bestämmelsen i 10 kap. 5 § första stycket 4 FRL om att jäv inte föreligger för en person som står i låneskuld genom belåning av livförsäkringsbrev med stöd av försäkringsavtal skulle behållas. Utredningen ansluter sig till de ställningstaganden som gjordes i associationsrättspromemorian så när som på ett fåtal punkter. Den första avvikelsen gäller ett skärpt krav på den revisor som bolagsstämman alltid skall välja. Visserligen ligger nuvarande regel i 10 kap. 4 § FRL, om när det med hänsyn till tillgångarnas omfatt- ning fordras att denne revisor är på visst sätt kvalificerad, nära mot- svarande regel för allmänna aktiebolag. För bankaktiebolag skall emellertid som nämnts alltid minst en revisor som bolagsstämman utsett vara auktoriserad revisor eller godkänd revisor som avlagt revisorsexamen. Med hänsyn till att konsumentskyddet motiverar ett strängare revisorskrav också på försäkringsområdet bör den ordning som gäller för bankaktiebolag gälla även för försäkrings- aktiebolag. Den andra avvikande bedömningen rör den nuvarande bestäm- melsen om att låneskuld genom belåning av livförsäkringsbrev inte grundar jäv. Bestämmelsen infördes utan motivering (se prop. 1981/82:180 s. 237). Det är emellertid svårt att nu finna skäl för en sådan särregel, inte minst när man beaktar att ABL:s heltäck- ande bestämmelse om jäv vid låneskuld skall tillämpas utan undan- Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag tag av bankaktiebolag och andra kreditinstitut. Det bör här nämnas att Föreningen i remissyttrande associationsrättspromemoria föreslog att jäv skulle före- ligga även för en person som belånat livförsäkringsbrev med stöd av försäkringsavtal. Utredningen ansluter sig alltså till det förslaget. Det bör uppmärksammas att uppgiftsskyldigheten gentemot bolagsstämman för ett försäkringsaktiebolags revisor, lekmanna- revisor och särskilda granskare enligt bestämmelserna i kan komma i konflikt med en bestämmelse om allmän sekretess, om en sådan införs för försäkringsverksamhet (se härom avsnitt 9.6). Såsom på bankområdet bör därför i så fall föreskrivas att uppgifts- skyldigheten gäller bara om den kan fullgöras utan nämnvärd olägenhet för någon enskild person (jfr prop. 1997/98:166 s. 192). gällande bestämmelser om revisorer utsedda av Finans- inspektionen skall i sak väsentligen oförändrade kvarbli i försäk- ringsrörelselagstiftningen. I fortsättningen skall dock inte bara en revisor utan också en särskild granskare ha rapporteringsskyldighet till . Såsom i banklagstiftningen bör klargöras att revisorer som utsetts av , oavsett bolags- stämmans anvisningar, skall hålla sig till de instruktioner som inspektionen utfärdat. 9.9Ökning av aktiekapitalet och upptagande av vissa penninglån, m.m. Utredningens förslag: Bestämmelserna om ökning av aktie- kapitalet, utgivande av nya aktier, upptagande av vissa penning- lån, m.m. i 11–16 kap. ABL skall tillämpas av försäkringsaktie- bolag. Den s.k. Leo-lagen skall till följd därav upphävas. De nuvarande särskilda begränsningsreglerna om försäkringsbolags upplåning skall gälla också i fortsättningen. ABL anger i 11 kap. de olika formerna för ökning av aktiekapitalet. Dessa är att aktiekapitalet tillförs belopp genom fondemission, att nya aktier tecknas mot betalning enligt beslut om nyemission av Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag aktier, att nya aktier tecknas mot betalning med utnyttjande av teckningsoptioner som bolaget har gett ut och att nya aktier lämnas i utbyte mot konvertibler som bolaget har gett ut. Teck- ningsoptioner var tidigare alltid förenade med skuldförbindelser, men numera är det tillåtet att ge ut teckningsoptioner även utan koppling till en skuldförbindelse. Vidare är det enligt ABL möjligt att ge ut konvertibler som för konvertibelinnehavaren innebär en skyldighet – i stället för en rättighet – att omvandla konvertibeln till aktier. Beträffande ett aktiebolags upplåning finns i 11 kap. regler som möjliggör kapitalandelslån. Som närmare beskrivits i avsnitt 8.4.5 är vid sådana lån det belopp som bolaget skall betala tillbaka beroende av utdelningen till aktieägarna eller av bolagets resultat eller finan- siella ställning. Även vinstandelslån är tillåtna. Särskilda bestäm- melser om fondemission och om nyemission av aktier ges i 12 kap. respektive 13 kap. De närmare reglerna om emission av tecknings- optioner och om emission av konvertibler finns i 14 kap. respektive 15 kap. Till 16 kap. ABL har förts särskilda bestämmelser om vissa emissioner som riktas till ledande befattningshavare, anställda m.fl. i lagen (1987:464) om vissa riktade emissioner i aktiemarknads- bolag m.m. (den s.k. Leo-lagen). De bestämmelserna är tillämpliga på alla publika aktiebolag. För bankaktiebolagen gäller inte några särregler i fråga om vare sig ökning av aktiekapital eller upplåning. Således är bestämmelserna i 11–16 kap. ABL utan undantag tillämpliga på bankaktiebolag. Bestämmelser motsvarande dem i 11-15 kap. ABL finns i 4 och 5 kap. FRL. Försäkringsaktiebolag kan enligt dessa bestämmelser öka aktiekapitalet genom nyemission eller fondemission, ge ut konvertibla skuldebrev eller skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning och ta upp vinstandelslån. Fondemission, konvertibler, teckningsoptioner och vinstandelslån får emellertid förekomma endast i skadeförsäkringsbolag och i livförsäkrings- bolag som får dela ut vinst. För alla försäkringsbolag gäller vidare Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag särskilda begränsningar för upplåning. Sålunda får enligt 5 kap. 1 § FRL upplåning i ett försäkringsbolag ske endast för att effektivi- sera kapitalförvaltningen eller om det i övrigt är motiverat av den bedrivna försäkringsrörelsen, under förutsättning att den samlade upplåningen är av ringa betydelse med hänsyn till rörelsens omfatt- ning och kapitalbasens storlek. I associationsrättspromemoria föreslogs att allmänna bolagsrättsliga bestämmelser om ökning av aktiekapi- talet genom nyemission eller fondemission skulle tillämpas även på försäkringsaktiebolag. Det då gällande förbudet mot fondemission i livförsäkringsaktiebolag ansågs dock böra behållas tills vidare. I fråga om konvertibla skuldebrev och skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning föreslogs, i avvaktan på visst bered- ningsarbete, att allmänna bestämmelser inte skulle tillämpas. Beträffande möjligheterna till ökning av aktiekapitalet och upp- låning går bland försäkringsbolagen en skiljelinje mellan bolag som får dela ut vinst och bolag som inte tillåts att göra det. Det är som framgått av det föregående endast i den först- nämnda bolagskategorin som det är tillåtet med fondemission, teckningsoptioner, konvertibler och vinstandelslån. Förbudet mot fondemission i livförsäkringsaktiebolag som inte får dela ut vinst har motiverats främst med att aktiekapitalet kan tillgodogöras aktieägarna efter ett beslut om nedsättning (se prop. 1998/99:87 s. 212). Utredningen har i det föregående föreslagit ett upphävande av den skiljelinje som dragits mellan icke-vinstutdelande och vinstut- delande försäkringsaktiebolag. Det saknas till följd därav skäl att i fråga om här behandlade finansieringsformer föreslå särregler i för- hållande till . Därmed kan för försäkrings- aktiebolagen uppnås full överensstämmelse med vad som gäller inte bara för allmänna aktiebolag utan också för bankaktiebolag. Det kan här uppmärksammas att utredningen i avsnitt 9.4 föreslagit ett slopande av kravet på medgivande vid betal- ning med apportegendom vid bolagets bildande. Följaktligen skall inte heller ett krav på inspektionens medgivande vid apport- emission upprätthållas. Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag Efter införandet av ABL är den s.k. Leo-lagens tillämpnings- område begränsat till att omfatta enbart försäkringsaktiebolag som utgör aktiemarknadsbolag eller dotterbolag till sådana bolag. Efter- som enligt utredningens förslag 16 kap. ABL skall gälla även för- säkringsaktiebolag kan Leo-lagen upphävas. De särskilda begränsningsreglerna om försäkringsbolags upplåning, vilka preciserades vid försäkringsrörelsereform (se prop. 1998/99:87 s. 260 ff.), skall i sak oförändrade överföras till en ny försäkringsrörelselag. Utredningens förslag: Bestämmelserna i 17–20 kap. ABL om värdeöverföringar från bolaget, vinstutdelning, förvärv av egna aktier m.m. samt om minskning av aktiekapitalet och reserv- fonden skall gälla för försäkringsaktiebolag. I fråga om minsk- ning införs en särbestämmelse som begränsar ett försäkrings- aktiebolags skyldighet att ansöka om tillstånd från allmän domstol. Vidare skall det för försäkringsaktiebolag gälla ett särskilt förfarande vid domstolen. Nuvarande bestämmelse om att ett försäkringsbolag inte får förespegla framtida återbäring som saknar grund i försäkringsavtalet behålls. gällande över- gångsregler om krav på skälighet för äldre försäkringar skall alltjämt gälla. Ett centralt block i ABL utgörs av de bestämmelser som reglerar på vilka sätt och i vilken omfattning tillgångar kan överföras från bolaget till aktieägare eller annan. Bestämmelserna därom har samlats under begreppet värdeöverföring. Dit hör vinstutdelning, förvärv av egna aktier, minskning av aktiekapitalet eller reserv- fonden för återbetalning till aktieägarna, och gåva till allmännyttigt ändamål. Generella bestämmelser om värdeöverföringar från bola- get finns i 17 kap. Regleringen tar sin utgångspunkt i en belopps- spärr som anger den yttersta gränsen för hur stora värdeöver- föringar som får beslutas. Beloppsspärren kompletteras med en Associationsrättsliga särregler för försäkringsaktiebolag Vinstutdelning behandlas 18 kap., förvärv av egna aktier m.m. regleras i 19 kap. och minskning av aktiekapi- talet och reservfonden tas upp i 20 kap. Aktiekapitalet kan minskas för täckning av förlust, för avsätt- ning till fritt eget kapital, för återbetalning till aktieägarna och enligt förbehåll i bolagsordningen. Ett beslut om minskning av aktiekapitalet för avsättning till fond att användas enligt beslut av bolagsstämman eller för återbetalning till aktieägarna får inte verk- ställas utan tillstånd av eller, i tvistiga fall, allmän domstol. Tillstånd behövs dock inte om bolaget vidtar åtgärder som medför att varken bolagets bundna egna kapital eller dess aktiekapital minskar. Genom ABL har undantaget från till- ståndsplikten getts en mera generell utformning; aktie- bolagslag innehöll undantag från rättens tillstånd endast för det fall att bolaget med minskningsbeslutet genom nyemission tillfördes ett belopp som minst motsvarade minskningsbeloppet. Om tillstånd krävs skall bolaget skriftligen underrätta sina kända borgenärer om minskningsbeslutet. Sådana underrättelser fordras emellertid inte om bolagets revisorer i ett skriftligt yttrande har uttalat att de inte har funnit att minskningen medför någon fara för borgenärerna. Om finner att det inte finns något hinder mot en ansökan om tillstånd skall verket kalla bolagets borgenärer. Borgenärernas intressen tillvaratas i tillståndsärendet på så sätt att de som motsätter sig minskningen av aktiekapitalet har rätt till full betalning eller betryggande säkerhet för sina fordringar. I fråga om värdeöverföringar uppställs för bankaktiebolagen sär- regler om minskning av aktiekapitalet och reservfonden.