sou · GUB363 · 2007-01-01 00:00:00 — 6.Vägverket, i fråga om den som myndigheten vid lämplig- hetsprövning enligt lagen (1998:493) om trafikskolor och förordningen (1998:978) om trafikskolor överväger att ge tillstånd eller godkänna samt i ärenden om körkortstillstånd, körkort, traktorkort, taxiförar- legitimation, tillstånd till yrkes- mässig trafik, biluthyrning och transporttillstånd, i fråga om den som ärendet gäller, 7.det statsråd som är före- dragande i ärenden enligt lagen (2001:82) om svenskt medbor- garskap eller utlänningslagen i andra ärenden än som sägs i 1, hetsprövning skall göras, i fråga om den som prövningen gäller samt i ärenden om anställning vid myndigheten, 4.Tullverket i tillståndsären- den och andra ärenden där en lämplighetsprövning skall göras, ifråga om den som prövningen gäller, 5.en länsstyrelse i ärenden när enligt lag eller förordning skall hämta in sådana uppgifter, i ärenden där länssty- relsen skall göra en lämplighets- prövning, i ärenden om kör- kortstillstånd, körkort, traktor- kort, taxiförarlegitimation, till- stånd till yrkesmässig trafik, biluthyrning och transporttill- stånd samt i ärenden om tillsyn enligt förordningen (1989:149) om bevakningsföretag m.m., i fråga om den som ärendet gäller, 6.Vägverket, i fråga om den som myndigheten vid lämplig- hetsprövning enligt lagen (1998:493) om trafikskolor och förordningen (1998:978) om trafikskolor överväger att ge tillstånd eller godkänna samt i ärenden om körkortstillstånd, körkort, traktorkort, taxiförar- legitimation, tillstånd till yrkes- mässig trafik, biluthyrning och transporttillstånd, i fråga om den som ärendet gäller, 7.det statsråd som är före- dragande i ärenden enligt lagen (2001:82) om svenskt medbor- garskap eller utlänningslagen i andra ärenden än som sägs i 1, eller den statsrådet bemyndigar, eller den statsrådet bemyndigar, för utredning i ett sådant ären- för utredning i ett sådant ären- de, dels i fråga om den som är- de, dels i fråga om den som är- endet gäller, dels för utredning i endet gäller, dels för utredning i ärenden som avses i 5 kap. 3 a § ärenden som avses i 5 kap. 3 a § första stycket 1 utlänningslagen första stycket 1 utlänningslagen i fråga om någon annan än den i fråga om någon annan än den som utredningen gäller, som utredningen gäller, enligt lagen om svenskt med- enligt lagen om svenskt med- lagen, dels i fråga om den som lagen, dels i fråga om den som ärendet gäller, dels för utred- ärendet gäller, dels för utred- ning i ärenden som avses i 5 kap. ning i ärenden som avses i 5 kap. 3 a § första stycket 1 utlännings- 3 a § första stycket 1 utlännings- lagen i fråga om någon annan än lagen i fråga om någon annan än den som utredningen gäller, den som utredningen gäller, ärenden om DNA-analys i den DNA-analys, i fråga om den kriminaltekniska verksamheten, i som ärendet gäller, fråga om den som ärendet gäller, andra ärenden om tillstånd en- andra ärenden om tillstånd en- ligt alkohollagen (1994:1738) än ligt alkohollagen (1994:1738) än den som ärendet gäller och sty- den som ärendet gäller och sty- denne samt delägare i ett få- denne samt delägare i ett få- delsbolag som ärendet gäller, delsbolag som ärendet gäller, riket i passärenden, i fråga om riket i passärenden, i fråga om den som ärendet gäller. den som ärendet gäller. Vad som sägs i första stycket om en polismyndighet gäller även i fråga om . Uppgifter om annan än den som prövningen gäller enligt första stycket 7 eller 8 skall begränsas till uppgifter om misstanke som avser brott enligt 3, 4, 6 kap. eller 16 kap. 10 a § . Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i polisdataförordningen (1999:81) Härigenom föreskrivs i fråga om polisdataförordningen (1999:81) att 11 § skall ha följande lydelse. ratorium, polismyndigheter och åklagarmyndigheter får ha di- rekt åtkomst till register med uppgifter om DNA-analyser i brottmål. Polismyndigheterna och åklagarmyndigheternas åt- komst skall dock begränsas till uppgifter om huruvida någon förekommer i register med upp- gifter om DNA-analyser i brott- mål eller inte. , polis- myndigheter och åklagarmyn- digheter får ha direkt åtkomst till register med uppgifter om DNA-analyser i brottmål. Polis- myndigheterna och åklagarmyn- digheternas åtkomst skall dock begränsas till uppgifter om hu- ruvida någon förekommer i re- gister med uppgifter om DNA- analyser i brottmål eller inte. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i utlänningsförordningen (2006:97) Härigenom föreskrivs i fråga om 21 b § och 27 § utlänningsför- ordningen (2006:97) att ordet skall bytas ut mot . Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (1991:1472) om psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård Härigenom föreskrivs i fråga om 19 § förordningen (1991:1472) om psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård att ordet skall bytas ut mot . Denna förordning träder i kraft . 1Utredningens uppdrag och arbete Utredningen har till uppdrag att ingående kartlägga och beskriva de verksamheter som () och Statens krimi- naltekniska laboratorium (SKL) bedriver. Utifrån denna beskriv- ning skall utredningen överväga för- och nackdelar med att slå ihop verksamheterna till en myndighet. I det fall slutsatsen är att RMV och SKL bör läggas samman, skall ett fullständigt förslag till en ny organisation presenteras. Om utredningen däremot inte finner skäl för en sammanläggning skall i stället lämnas förslag om hur sam- ordningen mellan SKL och RMV kan vidareutvecklas, såväl admini- strativt som inom myndigheternas sakområden. Enligt direktiven skall utredningen härutöver – med utgångs- punkt i betänkande (SOU 2002:37) – göra en särskild översyn av den rättsmedicinska verksamheten. I detta arbete skall utredningen bl.a. överväga och lämna förslag om hur tillsynen över denna verksamhet bör utformas. Uppdraget består således av två delar. Utredningen har valt att lämna ett delbetänkande i frågan om en eventuell sammanläggning av RMV och SKL (organisationsdelen). I slutbetänkandet kommer resultatet av den särskilda översynen av den rättsmedicinska verk- samheten att presenteras. Regeringens direktiv (2005:104) återges i sin helhet i bilaga 1. Den särskilda ut- redaren och sekreteraren har under arbetet i organisationsdelen haft sex sammanträden med experterna. Utredningen har under arbetet i organisationsdelen fortlöpande samrått med RMV, SKL och . Utredningens uppdrag och arbete vidare besökt samtliga avdelningar och enheter inom RMV och SKL och där samtalat med personalen om dels utredningens upp- drag, dels den verksamhet som bedrivs vid respektive avdelning och enhet. Dessutom har utredningen besökt RMV:s två externa en- heter för rättspsykiatriska undersökningar i och samt sex av polisens tekniska rotlar; i , , , , och . Utredningen har härutöver hållit möten eller på annat sätt varit i kontakt med , , , , Nationell psykiatrisamordning (S 2003:09), kommuner och landsting, , samt berörda centrala arbets- tagarorganisationer. Utredningen har anordnat sex seminarier med deltagare främst från RMV och SKL, men även från polisen, åklagarväsendet och den rättspsykiatriska vården. Även flera av utredningens experter har deltagit vid dessa seminarier. Vid de tre första seminarierna har diskuterats frågor om organisationen av den rättsbiologiska, den rättspsykiatriska och den rättskemiska/droganalytiska verksam- heten. Vid det fjärde seminariet har frågan om gränsdragningen mellan SKL och de tekniska rotlarna vid polisen tagits upp, medan det femte handlat om den forensiska verksamheten i ett bredare brottsutredningsperspektiv. I ett avslutande seminarium har orga- nisationsfrågan diskuterats med centrala och lokala fackliga företrä- dare. Utredningen har i besökt den rättstoxikologiska divisio- nen vid , det rättsmedicinska institutet i och Kripos. I har utredningen sammanträffat med den kriminaltekniska avdelningen och det rättsmedicinska institutet i . Utredningen har därtill varit i kontakt med eller in- hämtat information från universitet, myndigheter och företag med forensisk verksamhet i , samt och . Som nämnts har utredningen haft i uppdrag att ingående kartlägga och beskriva de verksamheter som bedrivs av RMV och SKL. Resultatet av denna kartläggning presenteras i kapitel 2–6. I kapitel 2 ges en översiktlig bild av de båda aktuella myndigheterna; deras Utredningens uppdrag och arbete uppgifter, ledning och administration. I kapitel 3–6 följer en mer ingående redogörelse för de operativa verksamheter som myndig- heterna bedriver. Kapitel 3 tar upp den rättsmedicinska, kapitel 4 de rättskemiska och rättsgenetiska samt kapitel 5 den rättspsykiatriska verksamheten vid RMV. I kapitel 6 redovisas den kriminaltekniska verksamheten vid SKL. Dessa delar av betänkandet är av beskrivande karaktär. Det är även kapitel 7, som behandlar frågan om den forensiska organisa- tionen i några andra länder. I bilaga 2 till betänkandet finns därtill en beskrivning av de tidigare förslag som lämnats i fråga om den forensiska organisationen. Den andra delen av betänkandet innehåller utredningens över- väganden och förslag. I kapitel 8 presenteras utgångspunkterna för utredningens överväganden och på ett översiktligt sätt även utred- ningens slutsats i organisationsfrågan. I kapitel 9 och 10 redovisas effekterna av en sammanläggning för den rättsbiologiska respektive den rättskemiska/droganalytiska verksamheten. Sammanläggnings- frågan i ett brottsutrednings- och samhällsperspektiv tas upp i kapitel 11, medan effekterna av en sammanslagning för lednings-, administrations- och forskningsfunktionerna behandlas i kapitel 12. I kapitel 13 presenteras ett förslag till en ny myndighetsstruktur för den forensiska verksamheten. I kapitel 14 tar utredningen sär- skilt upp frågan om organisationen av den rättspsykiatriska under- sökningsverksamheten. En redogörelse för förslagens konsekvenser ges i kapitel 15. Författningskommentarer finns i kapitel 16. I utredningens uppdrag ingår att genomföra en ingående kart- läggning och beskrivning av de verksamheter som bedrivs inom () och (). Utifrån denna beskrivning skall utredningen överväga för- och nackdelar med att sammanlägga verksamheterna inom en myndighet. Om utredningen inte finner skäl för en sammanläggning skall i stället lämnas förslag om hur samordningen mellan de båda myndigheterna kan vidareutvecklas. En närmare redogörelse för de verksamheter som bedrivs vid RMV och SKL lämnas i kapitel 3–6. I detta kapitel kommer ut- redningen att ge en kortare presentation av de båda myndigheterna i ett mer övergripande perspektiv. Enligt 1 § förordningen (1996:613) med instruktion för Rätts- medicinalverket är RMV central förvaltningsmyndighet för rätts- psykiatrisk, rättskemisk, rättsmedicinsk och rättsgenetisk verk- samhet i den utsträckning sådana frågor inte skall handläggas av någon annan statlig myndighet. I 2 § anges att RMV särskilt skall svara för rättspsykiatriska undersökningar i brottmål och läkarintyg som avses i 7 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m., rättsmedicinska obduktioner och andra rättsmedicinska under- sökningar, verksamhet med utfärdande av sådana intyg som avses i lagen (2005:225) om rättsintyg i anledning av brott, rättsmedicinsk medverkan i övrigt på begäran av domstol, läns- styrelse, allmän åklagare eller polismyndighet, rättskemiska och rättsgenetiska undersökningar, information inom sitt ansvarsområde till andra myndigheter och enskilda, internationellt samarbete inom sitt ansvarsområde, och utvecklingsarbete och stöd åt forskning av betydelse för verk- samheten. Förutom ett ledningskansli i bedriver RMV verksamhet vid nio avdelningar på olika orter i landet. Avdelningen för rättskemi och rättsgenetik finns i . Där ligger även en av de sex rättsmedicinska avdelningarna. Tillsammans bildar dessa två avdelningar den s.k. Linköpingsenheten. I övrigt är de rätts- medicinska avdelningarna placerade i , , , och . Den rättspsykiatriska verksamheten bedrivs vid två avdelningar i respektive . Verket har därutöver avtal med två undersökningsenheter i och , där rättspsykiatriska undersökningar utförs på entreprenad. RMV:s huvudsakliga uppdragsgivare är de övriga myndigheterna inom rättsväsendet. Den rättspsykiatriska verksamheten har domstolarna som uppdragsgivare och går ut på att utföra rätts- psykiatriska undersökningar av personer som är misstänkta för brott (se kapitel 5). Vid de rättsmedicinska avdelningarna utförs i huvudsak rättsmedicinska obduktioner och kroppsundersökningar av levande personer; såväl brottsoffer som misstänkta gärningsmän (se kapitel 3). Den rättsmedicinska verksamheten får sina uppdrag främst från polis och åklagare. Med rättskemiska undersökningar avses företrädelsevis alkohol- och drogbestämningar och analyser för den rättsmedicinska verksamheten (se vidare kapitel 4). Den rättskemiska avdelningen har dock även andra, betydande uppdragsgivare, bl.a. polisen och kriminalvården. Den rättsgenetiska verksamheten avser till över- vägande del faderskapsundersökningar, med domstolar och kommuner som huvudsakliga uppdragsgivare (se kapitel 4). Om verksamheten i övrigt medger det följer av 4 § i in- struktionen att RMV inom sitt ansvarsområde får utföra uppdrag även åt andra. Uppdragen skall utföras mot ersättning som motsvarar kostnaden för sådan verksamhet. RMV:s fyra verksamhetsgrenar (rättspsykiatri, rättsmedicin, rätts- kemi och rättsgenetik) återfinns i politikområdet Rättsväsendet och inom verksamhetsområdet och lagföring. I reglerings- brevet för anges att målet för rättsväsendet är den enskildes rättstrygghet och rättssäkerhet. Målet för kriminalpolitiken är att minska brottsligheten och att öka människors trygghet. Detta inkluderar bl.a. att förkorta tiden från anmälan om brott till dom och straffverkställighet. Som mål för verksamhetsområdet redning och lagföring anges att verksamheten skall bedrivas med högt ställda krav på rättssäkerhet och kvalitet samt att fler brott skall leda till lagföring. I regleringsbrevet sätter regeringen som mål för samtliga verkets fyra verksamhetsgrenar att kvaliteten i undersökningsverksamheten skall vidareutvecklas. Verksamheten skall svara mot uppdrags- givarnas behov och bedrivas med respekt för de undersöktas personliga integritet. Återrapporteringskraven omfattar för samtliga verksamhetsgrenar vilka kvalitetssäkringsåtgärder som har vidtagits samt resultaten av kvalitetskontroller. För samtliga grenar skall dessutom redovisas vilka åtgärder som har vidtagits för att undersökningarna skall vara anpassade till uppdragsgivarnas behov. Särskilt för den rättspsykiatriska verksamheten finns därutöver en rad andra, mer specifika återrapporteringskrav. Som mål i fråga om organisationsstyrning anger regeringen att RMV skall verka för en långsiktig och god personalförsörjning med för verksamheten ändamålsenlig kompetens och specialistkunskap. I detta sammanhang nämns att det är särskilt viktigt att genom en aktiv och strategisk rekrytering och utbildning minska sårbarheten när det gäller utnyttjandet av och tillgången på rättsläkare. RMV:s ramanslag för uppgår enligt regleringsbrevet till . Utöver detta får verket disponera avgiftsintäkter om (se vidare om finansiering av RMV:s verksamheter i kapitel 3–5). 2.3Statens kriminaltekniska laboratoriums uppgifter Enligt 2 § förordningen (1978:677) med instruktion för skall SKL utföra laboratorie- undersökningar som föranleds av misstanke om brott samt bedriva annan verksamhet som står i samband med detta (kriminaltekniska undersökningar). SKL får även utföra andra undersökningar, om myndighetens utrustning och övriga förhållanden medger det. Inom sitt verksamhetsområde skall SKL bedriva kriminalteknisk forskning samt samla, bearbeta och offentliggöra resultat inom verksamhetsområdet. SKL är en självständig myndighet inom polisväsendet, med Riks- polisstyrelsen (RPS) som chefsmyndighet (6 §). Laboratoriets huvudsakliga uppgift är att utföra kriminaltekniska undersökningar åt polismyndigheter, åklagarmyndigheter och domstolar. Enligt 4 § i myndighetens instruktion skall SKL ge företräde åt kriminal- tekniska undersökningar som begärs av dessa uppdragsgivare. Sådana undersökningar är enligt 5 § kostnadsfria. SKL får dock åta sig även andra uppdrag. För kriminalteknisk undersökning som utförs åt andra uppdragsgivare skall laboratoriet dock ta betalt. Detsamma gäller andra tjänster än kriminaltekniska under- sökningar. Avgiften fastställs av RPS. Laboratoriet har vidare det övergripande ansvaret för kriminal- teknisk utrustning och metodik inom det svenska polisväsendet. SKL fungerar också som kriminalteknikinstitution för . SKL bedriver sin verksamhet i . De kriminaltekniska undersökningar som avses i instruktionen genomförs vid fyra operativa enheter. Biologienheten undersöker biologiska spår och kontaktspår och arbetar i stor utsträckning med DNA-analyser (se avsnitt 6.2). Vid kemi- och teknikenheten gör man t.ex. spräng- ämnesanalyser, olje- och miljöanalyser, fingeravtrycksidentifie- ringar, olika sorters spårundersökningar samt vapenanalyser (se avsnitt 6.3). Droganalysenheten undersöker huvudsakligen material som misstänks innehålla narkotika (se avsnitt 6.4). Vid dokument- och informationsteknikenheten handläggs ärenden inom områden som handstil, urkundsteknik, bildanalys och IT-relaterad brotts- lighet (se avsnitt 6.5). I regleringsbrevet för avseende RPS och övriga myndig- heter inom polisorganisationen regeringen satsar stora resurser på polisen och förväntar sig att satsningarna skall leda till tydliga förbättringar av verksamhetsresultatet. Angelägna ut- vecklingsområden för polisen sägs vara bl.a. att öka förmågan att prioritera, leda och styra verksamheten samt att höja kvaliteten och effektiviteten på brottsutredningsverksamheten och klara upp fler brott. bedriver verksamhet bl.a. inom politik- området Rättsväsendet. Inom detta politikområde har polisen tre verksamhetsområden: Brottsförebyggande arbete, Utredning och lag- föring samt Övrig verksamhet. För verksamhetsområdet och lagföring gäller som mål att verksamheten skall bedrivas med högt ställda krav på rättssäkerhet och kvalitet samt att fler brott skall leda till lagföring. Målet för polisens verksamhetsgren med samma benämning är att kvaliteten på brottsutrednings- verksamheten skall höjas och att en större andel av de anmälda brotten skall leda till lagföring. Regeringen utfärdar inte ett särskilt regleringsbrev för SKL. Laboratoriets verksamhet styrs i stället till stor del av ett årligt åtagande med RPS. I åtagandet för klargörs att det övergripande målet för SKL är att medverka till att fler brott upp. SKL skall dock även stödja det brottsförebyggande arbetet, främst genom rådgivning om säkerhetshöjande åtgärder på om- råden där SKL har särskild kompetens. I avvaktan på RMV/SKL- utredningens förslag om framtida organisation i åtagandet att verksamheten skall bedrivas med utgångspunkten att nuvarande organisatoriska struktur består. Inom ramen för den nuvarande organisationen skall dock samverkan mellan ske i syfte att effektivisera verksamheterna. SKL:s verksamhet anges vara indelad i följande fyra verksamhets- områden: undersökning och analys, forskning och utveckling, utbildning och information, samt stöd och service. I åtagandet anges att målet för antal utförda undersökningsuppdrag 2006 är sammanlagt knappt 70 000, att jämföra med drygt 40 000 utförda uppdrag . Ökningen är till övervägande del en konsekvens av den nya DNA-lagstiftningen (se avsnitt 6.2). En strategi för att uppnå målen avseende undersökning och analys är att verksamheten skall inriktas på sådana områden som ger störst verksamhetsnytta och som bygger på rättskedje- perspektivet och samverkan med rättsväsendets övriga myndig- heter. Ett mål för verksamhetsområdet och utveckling anges vara att FoU-verksamheten skall tillförsäkras en minsta resurs motsvarande av den totala arbetstiden. I strategin klar- görs att FoU-arbetet skall koncentreras till prioriterade områden som DNA-verksamhet, IT-forensisk verksamhet och miljöbrott, samt till områden där SKL är internationellt framstående, som t.ex. narkotikaprofilering. För verksamhets- området Utbildning och information gäller som mål bl.a. att skall genomföras . Enligt åtagandet tilldelas SKL av anslaget 4:1 . Därutöver får laboratoriet medel av engångskaraktär om . Man har vidare tillåtelse att disponera sina uppdragsintäkter, som beräknas uppgå till (se vidare kapitel 6). I 6 § förordningen (1996:613) med instruktion för Rättsmedicinal- verket stadgas att generaldirektören är chef för verket. Enligt 7 § består av högst sju personer, inkluderat general- direktören. Generaldirektören är styrelsens ordförande. Enligt 5 § är verksförordningen (1995:1322) tillämplig på RMV, med endast ett par undantag. Detta innebär t.ex. att styrelsens ansvar och uppgifter följer av verksförordningen. RMV har således en styrelse med s.k. begränsat ansvar. Förutom att besluta om bl.a. årsredovisning, delårsrapport och budget- underlag samt vissa föreskrifter skall styrelsen pröva om myndighetens verksamhet bedrivs effektivt och i överensstämmelse med syftet med verksamheten. Den har därtill i uppgift att biträda generaldirektören och föreslå denne de åtgärder som styrelsen finner motiverade. Styrelsen utses av regeringen och sammanträder cirka fyra gånger . Verkets organisation visas i följande schema. Den rådgivande biträder generaldirektören i forsknings- och utvecklingsfrågor. Den består av 16 ledamöter och två doktorander och sammanträder . Det finns två kvalitets- och utvecklingsråd; ett inom det rättsmedicinska och ett inom det rättspsykiatriska verksamhetsområdet (se även kapitel 3 och 5). I det rättsmedicinska kvalitets- och utvecklingsrådet är även de rättskemiska och rättsgenetiska verksamheterna representerade. Verksledningsgruppen bereder ärenden inför de beslut som skall fattas av generaldirektören eller styrelsen. Gruppen fungerar här- utöver som ett forum för initiativ från verkets avdelningar och ledningskansli i frågor som rör verksamhetsutveckling, orga- nisation och administration. Ledningsstaben bereder i sin tur frågor inför diskussion och ställningstagande i verksledningsgruppen. Ledningsstaben består av generaldirektören, den administrativa chefen, informations- och utvecklingschefen, personalchefen och chefsjuristen. Vid behov deltar forskningschef i verks- ledningsgruppens och ledningsstabens möten. Kansliet biträder generaldirektören och verksledningsgruppen i lednings- och upp- följningsarbetet samt ger stöd och service till de operativa av- delningarna. Vid ledningskansliet arbetar 16 personer med lednings- och samordningsfrågor samt andra uppgifter av myndig- hetsövergripande karaktär, som t.ex. ekonomi, löner, personal, registratur, arkiv, juridik, IT, forskning och utveckling samt intern och extern information. RMV:s operativa avdelningar kommer att beskrivas i kapitel 3–5. Där kommer även att redogöras för kostnaderna för respektive verksamhet. Dessa kostnader inkluderar för verket gemensamma kostnader, fördelade per verksamhetsgren utifrån medelantalet anställda. De verksgemensamma kostnaderna består huvudsakligen av kostnader för verksledning och kansli samt IT-stöd. Sammanlagt uppgår dessa kostnader till (). sorterar RMV under i stället för som tidigare . 2.5Statens kriminaltekniska laboratoriums organisation Enligt 1 § förordningen (1989:773) med instruktion för Rikspolis- styrelsen (RPS) och 6 § förordningen (1978:677) med instruktion för är RPS chefsmyndighet för SKL. Laboratoriet har inte någon egen styrelse och leds enligt 6 § i sin instruktion av en chef. Där stadgas vidare att det vid laboratoriet finns en forskningsledare som leder forsknings- och utvecklingsverksamheten och svarar för att verksamheten bedrivs på en hög vetenskaplig nivå. Chefen för laboratoriet anställs genom beslut av regeringen och forskningsledaren genom beslut av RPS (11 §). I övrigt beslutar SKL om anställningar.