sou · GUB3107 · 2007-01-01 00:00:00 — Det är ett stort problem att kunskapen är begränsad om vilka typer av arbetslivsinriktad rehabilitering som har effekt. I kapitel 14 finns en kort sammanfattning av några olika uppföljningar på området. Kapitel 15 innehåller en redovisning av EG-rätt och internatio- nella konventioner med anknytning till uppdraget och kapitel 16 en översiktlig redogörelse av lagstiftning på området i fem länder i . Det sista kapitlet i den första delen av betänkandet, kapitel 17, är en genomgång av regelverket kring lönebidrag och hur det tillämpas . Efter att ha redovisat att sjukfrånvaron trots att den sjunkit en del fortfarande ligger kvar på en hög nivå och att regelverket kring rehabilitering inte efterlevs redovisar vi i kapitel 18 de erfarenheter vi gjort under utredningens gång kring varför den arbetslivsinrik- tade rehabiliteringen inte har fungerat. I kapitel 19 återfinns de allmänna ställningstaganden vi gjort och som ligger till grund för de överväganden och förslag som redovisas i de därpå följande kapitlen. En arbetsrättslig reglering är inte en lämplig lösning Enligt direktiven ska vi pröva möjligheten till en arbetsrättslig reglering som ger arbetstagaren rätt till en av arbetsgivaren utförd rehabiliteringsutredning. Vidare ska prövas möjligheten att reglera arbetsgivarens skyldighet att genomföra rehabiliteringsåtgärder. Syftet ska vara att stärka den enskildes ställning och skapa förut- sättningar för en effektivare rehabilitering. SOU 2006: 107 åtgärder ska vidtas så snart det är medicinskt lämpligt ska vi även utreda möjligheten att ange en tidsgräns för när åtgärder ska vara påbörjade. Åtgärderna ska syfta till att den anställde ska återgå i arbetsgivarens verksamhet. I kapitel 20 redovisar vi varför vi inte anser att det bör införas en arbetsrättslig reglering som ger arbets- tagaren rätt till en rehabiliteringsutredning eller rehabiliteringsåt- gärder. Istället föreslås vissa ändringar vad gäller arbetsgivarens ansvar i den befintliga lagstiftningen. Utredningen anser att det liksom inte ska gälla någon tidsgräns för när rehabiliteringsåt- gärder ska vara påbörjade. I kapitel 21 har vi övervägt om rehabiliteringsreglerna kan rym- mas i AML men funnit att det inte är en bra lösning. Våra förslag redovisas i kapitel . En plan för åtgärder på arbetsplatsen ska på begäran av den anställde eller upprättas och senast ges in till . Arbetsgivarens rehabiliteringsutredning inkommer alltför sällan och är dessutom bristfälligt ifylld. Ett krav på en rehabiliteringsutredning i samtliga sjukfall efter fyra veckors sjuk- frånvaro leder till en onödig administration för arbetsgivare och Försäkringskassa, eftersom mer än hälften av dem som varit sjuk- skrivna tillfrisknar . För att öka möj- ligheten till god kvalitet i underlaget har vi i kapitel 22 redovisat vårt förslag att ersätta den obligatoriska rehabiliteringsutredningen efter fyra veckors sjukskrivning med en plan för åtgärder på arbets- platsen som arbetsgivaren ska upprätta då den anställde eller För- säkringskassan begär det. Planen ska vara upprättad och lämnas till från den dag då begäran fram- ställdes till arbetsgivaren. Om ingen framställan gjorts ska en plan upprättas och ges in till senast efter det att en sjukanmälan gjordes. I kapitel 23 redovisar vi vårt förslag kring hur arbetstagar- organisationernas roll ska förtydligas genom att arbetsgivaren ska vara skyldig att informera den lokala arbetstagarorganisationen som arbetstagaren tillhör när arbetet med att upprätta en plan för åtgärder på arbetsplatsen inleds. SOU 2006: 107 Förseningsavgift på då en plan inte givits in i tid I kapitel 24 finns en genomgång av tre olika former för sanktioner, nämligen vite, förseningsavgift och utökad medfinansiering av sjukpenningkostnaderna för arbetsgivaren. Vi föreslår att en förse- ningsavgift på ska tas ut om arbetsgivaren inte läm- nar en plan för åtgärder på arbetsplatsen till . Ett tydligare åtgärds- och kostnadsansvar för arbetsgivare och hälso- och sjukvård bör införas har arbetsgivarens ansvar blivit allt svårare att definiera och riktigt vad som är orsaken till det är svårt att säga. Till viss del tror vi att uttrycket rehabiliteringsansvar bidragit. Vi anser därför att ordet rehabilitering måste bytas ut och att arbetsgivarens reha- biliteringsansvar istället ska kallas arbetsgivarens ansvar för åtgärder på arbetsplatsen för att betona att det är insatser som syftar till återgång hos nuvarande arbetsgivare som avses. I kapitel 25 redogör vi för vårt förslag att arbetsgivarens ansvar ska inskränkas till åtgärder på arbetsplatsen som syftar till återgång till nuvarande arbetsgivare. De insatser som kan bli aktuella är van- ligtvis arbetsträning, anpassning av arbetsplats och arbetsuppgifter, omplacering samt utbildning till annat arbete hos arbetsgivaren. Det ska i första hand handla om insatser som syftar till återgång till tidigare arbetsuppgifter men om det inte är möjligt eller lämpligt kan det också handla om andra arbetsuppgifter hos nuvarande arbetsgivare. För den som har en arbetsgivare med flera arbetsstäl- len kan det också handla om att få insatser som gör det möjligt att kunna arbeta på annat arbetsställe hos samma arbetsgivare. Även insatser från företagshälsovården kan vara aktuella. Arbetsgivaren ska däremot inte vara skyldig att finansiera utredningar för att fast- ställa arbetsförmåga eller behov av rehabiliteringsinsatser och inte heller insatser av medicinsk rehabilitering, eftersom detta enligt vårt förslag är ett uppdrag som hälso- och sjukvården ska ha. Genom att låta omfattningen av arbetsgivarens ansvar regleras av arbetsmiljölagens regler om arbetsanpassning och Arbetsdom- stolens praxis får man ett sammanhållet regelverk kring arbets- givarens ansvar för aktiva åtgärder. Det finns ett problem kring utbidningar som vi vill uppmärk- samma i detta sammanhang. Personer som är beredda att på egen SOU 2006: 107 bekostnad satsa på en rejäl kompetenshöjning i form av en flerårig utbildning för att kunna få ett (annat) arbete man klarar av med tanke på sitt funktionshinder, har svårt att finansiera en utbildning på grund av Centrala () regelverk med avtrappade lånemöjligheter för personer . Detta är ett hinder för äldre i behov av omskolning på högskolenivå. särskilda medel för köp av utredningar och aktiva åtgärder ska slopas Medlen ska användas till en förstärkning inom hälso- och sjuk- vården som ska tillhandahålla de utredningar och de insatser som behövs för att den som är sjuk ska kunna återgå i arbete. Även denna fråga behandlas i kapitel 25. Vi föreslår att Försäk- ringskassans möjligheter att köpa utredningar och läkarutlåtande av olika slag slopas och att utredningsskyldigheten överförs till hälso- och sjukvården. särskilda medel kan inled- ningsvis utnyttjas som förstärkning av statsbidraget till hälso- och sjukvården för att utveckla sjukskrivningsprocessen och ta fram de beslutsunderlag behöver. Vi anser att när regeringsuppdraget att utforma en kvalitetssäk- rad sjukskrivningsprocess är slutfört och hälso- och sjukvården får tydliga riktlinjer för sjukskrivning, och när ett väl utvecklat stöd i bedömning av arbetsförmåga tagits fram finns det inte längre något behov för att externt köpa utredningar. Hälso- och sjukvården ska då ha ansvaret att leverera alla de underlag som socialförsäkringen behöver. Vi anser också att bör få i uppdrag att ta fram riktlinjer för rehabilitering på samma sätt som man redan fått i uppdrag att ta fram riktlinjer för sjukskrivning. och arbetsgivare finansierar en hel del insatser som till stor del handlar om den medicinska (psy- kologiska) behandlingen/rehabiliteringen. Exempel på detta är ryggskolor och insatser för utbrända etc. Den grupp sjukskrivna som erbjuds aktiva åtgärder av denna typ har ofta en komplicerad sjukskrivningsbild med en symptomdiagnos av till exempel värk i nacke, axlar eller rygg och inte sällan dessutom en psykiatrisk dia- gnos och är i behov av multidisciplinära insatser. Vi anser att ska få i uppdrag att ta fram effektiva och evidensbaserade rehabiliteringsprogram. I första hand bör man SOU 2006: 107 inrikta sig på program anpassade för personer inom de största diag- nosgrupperna, de med icke-specifika nack-/ryggbesvär och perso- ner med diagnoser som utmattningsdepression. Vi anser att effektiva insatser ska erbjudas av hälso- och sjukvår- den. En rehabiliteringsgaranti bör byggas in i den befintliga vårdga- ranti. En konsekvensbeskrivning av vårt förslag återfinns i kapitel 26. Vi anser att vårt förslag på en plan för åtgärder på arbetsplatsen kommer att innebära en lättnad i de administrativa bördorna hos såväl arbetsgivare som som förutsätt- ningarna förbättras för att planen ska kunna upprättas med god kvalitet. Vårt förslag om förseningsavgift bör innebära att planerna i betydligt större utsträckning kommer in . Ett tydligt och avgränsat åtgärds- och kostnadsansvar för arbetsgivare och hälso- och sjukvård bör tillsammans med att möjlig- het att köpa utredningar tas bort innebära att olika aktörers ansvar blir tydligare. Genom att arbetsgivaren blir skyldig att informera den lokala arbetstagarorganisationen då en plan ska upprättas får de fackliga representanterna en tydligare roll i arbetet att ge stöd till den som ska åter till arbetet. Den resursbesparing som görs på För- säkringskassan då den obligatriska rehabiliteringsutredningen slo- pas och då inte längre ska upphandla utred- ningar och olika former av åtgärder bör väl täcka de ökade admi- nistrativa kostnaderna inom och domstolsväsendet som kan uppstå då en förseningsavgift ska tas ut. Slutligen har vi i kapitel 27 redovisat de konsekvenser vi anser följer av arbetsgivarens rehabiliteringsansvar, om det i ett befintligt anställningsförhållande kan lämnas lönebidrag då en arbetstagare drabbas av ett funktionshinder som medför så nedsatt arbetsförmåga att arbetsgivaren överväger uppsägning. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1962:381)TPF1FPT om allmän försäkring dels att 20 kap. 10, 10 a, 11, 13 och 13 a §§ samt 22 kap. 3, 5, och 6 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 22 kap. 3 a– c §§. som har fattats av tjänsteman i som har fattats av tjänsteman i ärenden om försäkring enligt ärenden om försäkring eller av- denna lag skall omprövas av gift enligt denna lag skall om- , om det be- gärs av en enskild som beslutet om det begärs av en enskild som angår och beslutet inte har beslutet angår och beslutet inte meddelats med stöd av 10 a §. har meddelats med stöd av 10 a §. Vid omprövning får beslutet inte ändras till den enskildes nackdel. 1TP PT Lagen omtryckt 1982:120. 2TP PT Senaste lydelse 2004:781. Om omprövning begärs av ett beslut och det allmänna ombudet överklagar samma beslut, skall inte ompröva beslutet. Begäran om omprövning skall anses som ett överklagande. 10 a §TPF FPT ett beslut i ett ärende om för- ett beslut i ett ärende om för- säkring enligt denna lag, som säkring eller avgift enligt denna lag, som har fattats av För- och inte har prövats av domstol, 1. om beslutet på prövats av domstol, skrivfel, räknefel eller annat så- 1. om beslutet på skrivfel, räknefel eller annat så- 2. om beslutet har blivit orik- tigt på grund av att det har fat- 2. om beslutet har blivit orik- tats på uppenbart felaktigt eller tigt på grund av att det har 3. om beslutet har blivit orik- eller ofullständigt underlag, tigt på grund av uppenbart fel- 3. om beslutet har blivit orik- aktig rättstillämpning eller annan tigt på grund av uppenbart fel- aktig rättstillämpning eller annan Ändring skall göras även om begäran om omprövning inte har framställts enligt 10 §. Ändring behöver inte göras om oriktigheten är av ringa betydelse. Ett beslut får ej ändras till den försäkrades nackdel såvitt gäller förmån som har förfallit till betalning och ej heller i annat fall om det finns synnerliga skäl mot det. En fråga om ändring enligt denna paragraf får ej tagas upp förflutit från det den dag då beslutet meddelades. Ändring får dock ske även efter utgången av , om det först därefter har kommit fram att beslutet har fattats på uppenbart felaktigt eller ofullständigt underlag eller om det finns andra synnerliga skäl. 3TP PT Senaste lydelse 2004:781. denna lag får överklagas hos avgift enligt denna lag får över- klagas hos allmän förvaltnings- beslut som har fattats av en Ett beslut som har fattats av en tjänsteman hos kassan får dock inte överklagas av en enskild innan beslutet har överklagas av en enskild innan sådant beslut innan beslutet har av ett sådant beslut innan omprövats skall anses som en begäran om omprövning enligt anses som en begäran om om- prövning enligt nämnda paragraf. Ett beslut som rör en person som är bosatt i överklagas till den länsrätt inom vars domkrets personen hade sin hemortskommun när beslutet fattades. Beslut i övriga fall överklagas till den länsrätt inom vars domkrets det första beslutet i saken fattades. Med hemortskommun avses den kommun där den fysiska personen var folkbokförd året före det år då beslutet fattades. För den som var bosatt eller stadigvarande vistades här i landet under någon del av det år då beslut fattades, men som inte var folkbokförd här föregående år, avses med hemortskommun den kommun där den fysiska personen först var bosatt eller stadigvarande vistades. Överklagande av beslut i mål Överklagande av beslut i mål eller ärenden om försäkring eller enligt denna lag skall vara in- avgift enligt denna lag skall vara den dag då klaganden fick del av från den dag då klaganden fick beslutet eller, om överklagandet del av beslutet eller, om över- anförts av det allmänna om- klagandet anförts av det allmän- na ombudet eller Försäkrings- då beslutet meddelades. den dag då beslutet meddelades. TP PT Senaste lydelse 2004:781. 5TP PT Senaste lydelse 2004:781. Vad som sägs i denna paragraf om överklagande skall i tillämpliga delar gälla en begäran om omprövning enligt 10 §. och domstols beslut skall gälla, om inte annat föreskrivits i beslutet eller bestäms av den domstol som har att pröva beslutet. 13 a §TPF FPT I ärenden enligt 4 a, 2 kap. 3 a 2 kap. 3 a b samt 22 kap. gäller bestämmelserna i 10-13 §§ om omprövning och ändring av om överklagande av Försäkr- beslut i ärenden om utfärdande av intyg för tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av om tillämp- ningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. skall i samråd med den försäk- skall i samråd med den försäk- rade svara för att dennes behov rade klarlägga den för- säkrades behov av och vidta de och för att de åtgärder vidtas som åtgärder på arbetsplatsen som den försäkrade behöver för att kunna återgå i arbete. Arbetsgivaren skall påbörja en På begäran av den försäkrade 1. när den försäkrade till följd av givaren i samråd med den försäk- sjukdom har varit helt eller delvis rade upprätta en plan för åtgärder frånvarande från sitt arbete under på arbetsplatsen som är nödvändiga för att den försäkrade skall kunna 2. när den försäkrades arbete ofta återgå i arbete. har avbrutits av kortare sjuk- från den försäkrades individuella förutsättningar och behov. Planen skall ges in till Försäk- 6TP PT Senaste lydelse 2004:781. 7TP PT Senaste lydelse 2004:781. skall i fall som avses i andra stycket 1 tillställas Försäkrings- kassan för anmälan om sjuk- domsfallet och i fall som avse i andra stycket 2 räknat för anmälan om det sjukdomsfall som närmast föregick rehabiliteringsutredningen. Har rehabiliteringsutredningen gjorts på begäran av den försäk- rade, skall den tillställas Försäk- ringskassan från den dag då begäran framställdes os arbetsgivaren. Om rehabiliteringsutredningen inte kan slutföras inom den i tredje stycket angivna tiden, skall detta anmälas till Försäk- ringskassan . Därvid skall uppgift lämnas om orsaken till dröjsmålet och om den tidpunkt då utredningen beräknas vara avslutad. Sedan utredningen slutförts skall den omgående tillställas Försäk- ringskassan. Utredningen skall genomföras i samråd med den försäkrades arbetstagarorganisation, om den försäkrade medger det. skall överta ansvaret för rehabiliteringsutred- ningen, om det finns skäl till det. ringskassan senast räknat från den dag då begäran enligt andra stycket framställdes hos arbetsgivaren. Även om ingen begäran enligt andra stycket har framställts skall arbetsgivaren senast då den för- säkrade på grund av sjukdom helt eller delvis varit frånvarande från arbetet i följd ge in en plan till . Arbetsgivaren skall fortlöpande se till att planen följs och att det vid behov görs ändringar i den. Vid väsentliga ändringar i planen skall arbetsgivaren informera om dessa. När arbetsgivaren inleder arbetet med att upprätta en plan skall arbetsgivaren underrätta den lokala arbetstagarorganisa- tion som den försäkrade tillhör. Planen skall därefter upprättas i samråd med den försäkrades arbetstagarorganisation, om den försäkrade medger det. Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, meddelar närmare föreskrifter om hur en plan för åtgärder på arbetsplatsen skall utformas. En arbetsgivare som inte har lämnat en plan för åtgärder på arbetsplatsen till Försäkringskas- san senast då den försäkrade på grund av sjukdom helt eller delvis varit frånvarande från arbetet i följd skall betala en förseningsavgift på . Beslut om förseningsavgift fat- tas av . Avgiften får efterges om det finns synnerliga skäl för det. Förseningsavgiften tillfaller sta- ten. Bestämmelser om omprövning och ändring av Försäkringskas- sans beslut samt överklagande av och domsto- lens beslut finns i 20 kap. 10– 13 §§. Ett beslut varigenom en arbetsgivare påförs försenings- avgift skall, när beslutet vunnit laga kraft, sändas till i det län där beslut om förseningsavgifter har fattats. Avgiften skall betalas till läns- styrelsen från det att beslutet vann laga kraft. En upplysning om detta skall tas in i beslutet om förseningsavgift. Om avgiften inte betalas inom den tid som anges i andra stycket, skall dröjsmålsavgift tas ut enligt lagen (1997:484) om dröjsmåls- avgift. Ett beslut om förseningsavgift får efter sista betalningsdagen verk- ställas såsom en dom som har vunnit laga kraft. Den obetalda avgiften och dröjsmålsavgiften skall lämnas för indrivning. Bestämmel- ser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av stat- liga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsöknings- balken ske. samordnar och utövar tillsyn över de insatser som behövs för rehabiliteringsverksamheten enligt denna lag. skall i samråd med den försäkrade se till att hans eller hennes behov av rehabilitering klarläggs och att de åtgärders vidtas som behövs för en effektiv rehabilitering. skall, om den försäkrade medger det, i arbetet med rehabiliteringen samverka med hans eller hennes arbetsgivare och arbetstagarorganisation, hälso- och sjukvården, samt arbetsmarknadsmyndigheterna och andra myndigheter som kan vara berörda. skall därvid verka för att dessa, var och en inom sitt verksamhetsområde, vidtar de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering av den försäkrade. skall se till att rehabiliteringsinsatserna påbör- jas så snart det av medicinska och andra skäl är möjligt. skall, om det det inte är obehövligt, senast två inte är obehövligt, senast två veckor efter det att arbets- veckor efter det att arbetsgivarens plan för åtgärder på arbetsplatsen enligt 3 § har kommit in till enligt 3 § har kommit in till För- säkringskassan kalla den försäk- försäkrade till sådant avstäm- rade till sådant avstämningsmöte 8TP PT Senaste lydelse 2004:1238. ningsmöte som anges i 3 kap. som anges i 3 kap. 8 a §. 8 a §. Saknar den försäkrade arbetsgivare, skall , om det inte är obehövligt, senast efter dagen för sjukan- mälan kalla honom eller henne till avstämningsmöte. Om den försäkrade behöver en rehabiliteringsåtgärd, för vilken ersättning kan utges enligt detta kapitel, skall upprätta en rehabiliteringsplan. Planen skall såvitt möjligt upprättas i samråd med den försäkrade. Planen skall upprättas senast Planen skall upprättas senast efter det att arbets- efter det att arbets- givarens plan för åtgärder på enligt 3 § har kommit in till arbetsplatsen enligt 3 § kommit in till Försäkringskas- efter det att Försäk- san eller senast efter ringskassan har gjort en rehabi- Kan behovet av rehabilitering klarläggas först efter att sådant avstämningsmöte som anges i 3 kap. 8 a § har hållits, skall Försäk- ringskassan upprätta en rehabiliteringsplan senast efter dagen för mötet. Rehabiliteringsplanen skall ange de rehabiliteringsåtgärder som skall komma i fråga och vem som har ansvaret för dem, en tidsplan för rehabiliteringen samt uppgifter i övrigt som behövs för att genomföra rehabiliteringen. Planen skall även innehålla uppgift om den beräknade kostnaden för ersättning . skall fortlöpande se till att rehabiliter- ingsplanen följs och att det vid behov görs nödvändiga ändringar i den. 9TP PT Senaste lydelse 2004:1239. 1.Denna lag träder i kraft . 2.För sjukfall vilka har inträffat före lagens i kraftträdande och i vilka rehabiliteringsutredning inte har upprättats före , gäller de nya bestämmelserna. 3.Bestämmelserna i 22 kap. 3 a-c §§ om avgifter gäller enbart sjukfall som anmälts efter lagens ikraftträdande. förordning om upphävande av förordningen (2003:426) om rehabiliteringsutredning enligt 22 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs att denna förordning upphör att gälla vid utgången av . 1 Uppdraget och dess redovisning Det finns två direktiv för utredningen, dels de ursprungliga direk- tiven (dir. 2005:48) dels tilläggsdirektivet (dir. 2005:127). Båda bifogas som bilagor till betän- kandet. Uppdraget enligt de ursprungliga direktiven är att se över vissa delar av arbetsgivarens rehabiliteringsansvar. I direktiven samman- fattas detta uppdrag i följande punkter. Uppdraget är att: pröva möjligheten till en arbetsrättslig reglering som ger arbets- tagaren rätt till en av arbetsgivaren utförd rehabiliteringsutred- ning, pröva möjligheten att reglera arbetsgivarens skyldighet att genomföra rehabiliteringsåtgärder samt utreda förutsättning- arna för att ange en tidsgräns för när sådana åtgärder skall vara på började, överväga om det behövs ytterligare lagstiftning för att säker- ställa den enskildes inflytande över den rehabilitering som skall genomföras samt dennes skyldighet att aktivt medverka i rehabiliteringen och att hålla kontakt med arbetsplatsen, pröva vilka konsekvenser som utredarens förslag ska få för till- synen av hur bestämmelserna efterlevs och föreslå effektivare påföljder vid bristande efterlevnad, se över möjligheter att, inom ramen för sitt samordningsansvar, bidra till finansieringen av arbetslivs- inriktad rehabilitering för försäkrade där målet med rehabiliteringen är återgång i arbete hos nuvarande arbetsgivare, samt Uppdraget och dess redovisning i detta sammanhang dels beakta syftet att ge den försäkrade lämplig rehabilitering, dels särskilt beakta mindre arbetsgivares möjligheter att finansiera sådana åtgärder. Utredaren skall lämna de förslag till författningsändringar och andra åtgärder som uppdraget kan ge anledning till. I tilläggsdirektivet anges att utredningen även ska analysera vilka konsekvenserna blir för arbetsgivarens rehabiliteringsansvar om det i ett befintligt anställningsförhållande kan lämnas lönebidrag då en arbetstagare drabbas av ett funktionshinder som medför så nedsatt arbetsförmåga att arbetsgivaren överväger uppsägning. Enligt de ursprungliga direktiven skulle uppdraget redovisas . I tilläggsdirektiv (dir. 2006:51 och 2006:92) förlängdes tiden till respektive till .