sou · GUB378 · 2007-01-01 00:00:00 — Tabell 7 Sambandet mellan kränkande behandling och kroppslig fysisk ohälsa bland utlandsfödda (oddskvot (konfidensintervall). Justerat för ålder och långvarig sjukdom Indikatorer för fysisk ohälsa 1.8 (1.6-2.1) 3.8 (3.0-4.7) Svåra besvär av värk/smärta 1.8 (1.6-2.0) 2.7 (2.2-3.2) 1.8 (1.6-2.1) 2.9 (2.3-3.6) 1.4 (1.1-1.7) 2.2 (1.7-3.0) 2.0 (1.8-2.3) 3.2 (2.6-3.9) Svåra besvär av värk/smärta 1.8 (1.6-2.9) 2.7 (2.3-3.2) 1.6 (1.4-1.8) 2.9 (2.4-3.4) 1.4 (1.2-1.6) 1.8 (1.4-2.3) I tabell 8 redovisar vi risken för fysisk ohälsa bland personer (födda utanför ) som upplevt kränkande behandling inom sjuk- vården, välfärdsinstitutioner (arbetsförmedling, och ) och hyresvärd och/eller arbetsförmedlare. I dessa analyser har vi jämfört med personer som inte varit med om kränkande behandling i dessa sammanhang. Vi fann att kvinnor som upplevt kränkande behandling inom sjukvården hade en ökad risk på 1,3 till 4,5 gånger för fysisk ohälsa (alla mått). Bland män fann vi en ökad risk för dåligt allmänt hälsotillstånd men inte med andra mått på fysisk ohälsa. Kränkande behandling som upplevts inom välfärdsinstitutioner ökade risken för dåligt allmänt hälso- tillstånd och akuta kroppsliga symtom, medan en sådan behandling av hyresvärd och/eller arbetsförmedlare ökade risken för svåra besvär av värk och/eller rörelseorganen och akuta kroppsliga sym- tom bland både män och kvinnor. Svenska empiriska studier av sambandet mellan diskriminering och psykisk Tabell 8 Sambandet mellan kränkande behandling som upplevs inom olika institutioner och kroppslig fysisk ohälsa, bland utlandsfödda (Oddskvot (konfidensintervall)). Justerat för ålder och lång- varig sjukdom Var har kränkande behandling skett? Indikatorer för fysisk ohälsa 1.8 (1.1-2.7) 3.1 (1.9-4.9) 1.8 (0.9-3.5) Svåra besvär av värk/smärta i 1.5 (1.0-2.3) 1.0 (0.8-1.2) 2.2 (1.6-3.1) 1.4 (0.9-2.2) 1.8 (1.1-2.8) 2.7 (1.4-5.3) 1.8 (0.9-3.4) 1.7 (0.8-3.3) 1.6 (0.6-4.2) 3.2 (2.3-4.5) 2.0 (1.3-2.9) 1.5 (0.8-2.9) Svåra besvär av värk/smärta i 2.2 (1.6-3.1) 1.0 (0.8-1.2) 2.2 (1.6-3.1) 2.4 (1.7-3.4) 1.9 (1.3-2.8) 1.8 (1.0-3.2) 2.0 (1.3-3.2) 1.2 (0.7-2.0) 1.7 (0.8-3.7) Samband mellan kränkande behandling och förekomsten av psykisk ohälsa och fysisk ohälsa i sammanfattning Vi har summerat alla fyra måtten på psykisk ohälsa (nedsatt psy- kiskt välbefinnande, svåra besvär av ångest, ängslan, oro, suicid- tankar/försök, intag av antidepressiv/lugnande/ångestdämpande medicin). Personer som hade rapporterat fler än två av dessa fyra mått kategoriserades som att de led av psykisk ohälsa. På samma sätt så har vi har summerat alla fyra måtten på fysisk ohälsa (dåligt allmänt hälsotillstånd, svåra besvär av värk/smärta i rörelseorganen, akuta kroppsliga symtom, kroniska kroppsliga symtom). Personer som hade rapporterat fler än två av dessa fyra mått kategoriserades som att de led av fysisk ohälsa. Vi har analyserat sambandet med kränkande behandling i rela- tion till tre grupper 1) psykisk ohälsa, 2) fysisk ohälsa och 3) en kombination av både psykisk ohälsa och fysisk ohälsa. I figur 2 redovisar vi resultat av sambandet mellan kränkande behandling och risken för kombinationen av både psykisk- och Svenska empiriska studier av sambandet mellan diskriminering och psykisk Risken för både psykisk och fysisk ohälsa var mer än fyra gånger så stor för personer som upplevt kränkande behandling än dem som upplevt det . Figur 2 Oddskvot (risk) för kombinationen av både psykisk och fysisk ohälsa i samband med upplevd kränkande behandling (justerat för ålder och långvarig sjukdom) Betydelsen av socioekonomisk utsatthet för samband mellan krän- kande behandling och psykisk och fysisk ohälsa bland utlandsfödda I tabell 9 redovisar vi en helhetsbild av risken för psykisk- och fysisk ohälsa efter att vi har samlat ihop alla indikatorer som redo- visats tidigare. Vi redovisar resultaten i två modeller. I första modellen justerar vi för ålder och långvarig sjukdom och i modell 2 justerar vi ytterliggare för socioekonomisk utsatthet (ensam- boende, låg utbildning, arbetslöshet, låg inkomst, ekonomisk kris, saknar kontant marginal, socialbidragstagare). Vi fann starkare samband av kränkande behandling med fysisk ohälsa än med psykisk ohälsa bland både män och kvinnor. Dock var risken för psykisk ohälsa större bland kvinnor än bland män, medan risken för fysisk ohälsa var större bland män. Även här fann vi en tydligt dos-respons – effekt för både psykisk och fysisk ohälsa, liknande den effekten som vi fann med enstaka indikatorer. Kvinnor som upplevde kränkande behandling vid hade fem till fjorton gånger ökad risk för psykisk ohälsa medan män hade fyra till elva gånger ökad risk. Motsvarande ökad risk för Svenska empiriska studier av sambandet mellan diskriminering och psykisk fysisk ohälsa var två till fyra gånger bland kvinnor och tre till sex gånger bland män. Analyserna som redovisas i modell 2 där vi justerat även för socioekonomisk utsatthet ger oss möjlighet att svara på två frågor; 1) Är sambandet mellan kränkande behandling och psykisk och fysisk ohälsa oberoende av socioekonomisk utsatthet? 2) Hur stor andel av den ökade risken för psykisk- och fysisk ohälsa i relation till kränkande behandling som upplevts förklaras (medieras) av socioekonomisk utsatthet? Justeringen för socioekonomisk utsatthet visade att risken för psykisk- och fysisk ohälsa i relation till kränkande behandling mins- kade något men var fortfarande statistiskt signifikant (tabell 9). Beräkningen av hur stor andel av den ökade risken för psykisk och fysisk ohälsa i relation till kränkande behandling som upplevts som förklaras av socioekonomisk utsatthet visade att socio- ekonomisk utsatthet förklarade av risken för psykisk ohälsa. Socioekonomisk utsatthet förklarade en större andel av risken för fysisk ohälsa bland män () än bland kvinnor () i relation till kränkande behandling som upplevs . Svenska empiriska studier av sambandet mellan diskriminering och psykisk SOU 2006:78 Sambandet mellan kränkande behandling och psykisk och fysisk ohälsa bland utlandsfödda (Oddskvot (konfidensintervall) Psykisk ohälsa Fysisk ohälsa Psykisk ohälsa Fysisk ohälsa Modell 1 (Justerat för ålder och långvarig sjukdom) Modell 2 (Justerat för ålder, långvarig sjukdom och socioekonomisk utsatthet) * Ingen (referens kategori) 1.5 (1.2-1.9) 1.3 (1.0-1.7) 4.1 (1.7-6.2) 3.1 (2.0-4.9) **Andelen av risken i relation till som förklaras av socioekonomisk Ingen (referens kategori) 1.2 (1.0-1.4) 1.1 (0.9-1.4) 2.4 (1.6-3.6) 2.1 (1.4-3.2) **Andelen av risken i relation till som förklaras av socioekonomisk *Socioekonomisk utsatthet = (ensamboende, låg utbildning, arbetslöshet, låg inkomst, ekonomisk kris, saknar kontant marginal, socialbidragstagare). **Andelen som förklaras av socioekonomisk utsatthet = [(ORmodell 1 – ORmodell 2) / (ORmodell 1 – 1] x 100 (, 2006c, 2006d) Svenska empiriska studier av sambandet mellan diskriminering och psykisk Tabell 10 Sambandet mellan kränkande behandling inom olika institutioner och psykisk och fysisk ohälsa bland utlandsfödda (Oddskvot (konfidensintervall) Modell 1 (Justerat för ålder och Modell 2 (Justerat för ålder, långvarig sjukdom och socioekonomisk utsatthet) * 1.1 (0.6-1.9) 1.6 (1.0-2.5) 1.4 (0.7-2.8) 1.8 (1.1-2.9) 2.8 (1.7-4.5) 2.1 (1.1-3.8) 1.3 (0.6-2.6) 2.1 (1.2-3.7) 1.0 (0.4-2.3) 1.8 (0.9-3.7) 0.6 (0.3-1.7) 1.3 (0.6-3.0) 2.2 (1.3-3.7) 2.5 (1.7-3.7) 2.7 (1.4-4.9) 2.3 (1.5-3.6) 1.6 (1.0-2.8) 1.9 (1.3-2.8) 1.4 (0.7-2.5) 1.7 (1.0-2.7) 1.4 (0.5-3.7) 1.9 (1.0-3.7) 1.3 (0.4-4.1) 2.0 (1.0-4.0) * Socioekonomisk utsatthet = (ensamboende, låg utbildning, arbetslöshet, låg inkomst, ekonomisk kris, saknar kontant marginal, socialbidragstagare). I tabell 10 redovisar vi risken för ohälsa i relation till kränkande behandling som upplevts inom olika institutioner. Vi fann ett tyd- ligt och starkt samband mellan kränkande behandling som upplevts inom sjukvården och sämre hälsa hos kvinnor (inte män) – både psykisk och fysisk ohälsa, oberoende av ålder, långvarig sjukdom och socioekonomisk utsatthet. Kränkning inom välfärds- institutioner ökade med andra ord risken för fysisk ohälsa hos både män och kvinnor. I det här kapitlet har vi testat tre hypoteser; 1) upplevd diskrimine- ring, socioekonomisk utsatthet och ohälsa är ojämnt fördelat mel- lan svenskfödda och utlandsfödda, 2) upplevd diskriminering – både mellanmänsklig och institutionell – är relaterad till både fysisk och psykisk ohälsa bland utlandsfödda, 3) om socioekonomisk utsatthet förklarar/medierar sambandet mellan diskriminering och Svenska empiriska studier av sambandet mellan diskriminering och psykisk ohälsa bland utlandsfödda. Vi har testat hypoteserna efter justering av ålder och långvarig sjukdom. Resultaten visade att en stor andel av de utlandsfödda uppgav högre förekomst av diskriminering och var mera socioekonomiskt utsatta än svenskfödda. Trots att det var en mindre andel utlands- födda än svenskfödda som uppgav hälsoproblem som existerat redan tidigare så var det en större andel utlandsfödda än svensk- födda som uppgav sämre hälsotillstånd – när det gäller samtliga använda mått på psykisk och fysisk ohälsa. Resultaten visade att det var ett starkt samband mellan upplevd diskriminering – både mellanmänsklig och institutionell, och olika psykiska och fysiska hälsoutfall bland utlandsfödda i , även när vi tog hänsyn till faktorer som skulle kunna tänkas påverka sambandet (där vi justerade för tidigare långvarig sjukdom mm). Upplevd mellanmänsklig diskriminering var tydligt och konsi- stent relaterat till både psykisk och fysisk ohälsa på ett dos-respons - sätt, även när vi tog hänsyn till ålder och långvarig sjukdom. Ris- ken för ohälsa var mer än fördubblad bland de utrikes födda som utsatts för kränkande behandling , jämfört med . Kränkande behandling som upplevts inom sjukvården hade – oberoende av ålder, långvarig sjukdom och socioekonomisk utsatt- het – en negativ påverkan på såväl psykisk som fysisk hälsa bland kvinnor. Bland männen var det den psykiska hälsan som var nega- tivt påverkad. Kränkande behandling som ägde rum på välfärds- institutioner (arbetsförmedling, , ) var relaterad till fysisk ohälsa båda bland kvinnor och män, under det att kränkande behandling från hyresvärd och bostads- förmedling inte var statistisk signifikant relaterat till de samlade måtten på psykisk och fysisk ohälsa. Sambandet mellan mellanmänsklig diskriminering och hälsa var oberoende av socioekonomisk utsatthet. Däremot förklarade socio- ekonomisk utsatthet ungefär tjugo procent av förekomsten av psykisk ohälsa bland kvinnor och män. I relation till fysisk ohälsa förklarade socioekonomisk utsatthet av den fysiska ohälsan bland kvinnor och drygt tjugo procent bland män. Svenska empiriska studier av sambandet mellan diskriminering och psykisk Betydelse av socioekonomisk ohälsa för sambandet mellan diskriminering och hälsotillstånd Utlandsfödda som var socioekonomiskt utsatta var mera utsatta för kränkande behandling än de som inte var det. Vår studie är baserad på tvärsnittsdata, och därför kan vi inte vara säkra på att diskrimi- neringen påverkat de socioekonomiska förhållandena, eller tvärt- om. Tidigare studier har visat liknande samband mellan upplevd diskriminering (kränkande behandling) och socioekonomisk utsatthet (SOU 2006:59; SOU 2006:60; Klonoff m.fl., 1999; Klonoff & Landrine, 2000; Landrine & Kronoff, 2000). m.fl., 2003, har förslagit att diskriminering påverkar socioekonomiska förhållanden och förändringar i livet och att det är på det sättet som diskriminering påverkar hälsan (, 2001). Det är ett rimligt antagande eftersom diskriminering i synnerhet äger rum på institutioner såsom arbetsmarknaden, där individer genom diskriminering hindras från att få ett förvärvsarbete, och därigenom kommer att befinna sig i en mera utsatt socioekonomisk situation än vad de annars skulle ha gjort, både ekonomiskt och när det gäller position i samhället. Generellt sett så är diskriminering kopplat till ett begränsat deltagande i samhället och ett begränsat inflytande, vilket ytterligare begränsar förändringar i livet och tillgången till socioekonomiska resurser som kan ha en hälsobe- främjande effekt. Etniska ojämlikheter i hälsa skapas av de multipla mekanismer genom vilka diskriminering skapar livsförändringar och tillgång till materiella resurser som är nödvändiga för att upprätthålla en god hälsa. Resultaten som vi har redovisat i det här kapitlet tyder på att ett uttryck för rasism, vardaglig diskriminering i form av kränkande behandling, har effekter på hälsan som går bortom de socio- ekonomiska förhållandena. kan vi se att om individer som är utsatta för mellanmänsklig diskriminering hade likartade socioekonomiska förhållanden som de som inte utsätts för sådan diskriminering så skulle risken för psykisk ohälsa minska bland män och bland kvinnor. I kliniska termer skulle en sådan minskning av den psykiska ohälsan ha betydande betydelse för överlevnad. Resultaten visar också att den socioekonomiska utsattheten kan- ske inte påverkar sambandet mellan diskriminering och hälsa, utan samverkar med diskriminering i att åstadkomma multipla negativa Svenska empiriska studier av sambandet mellan diskriminering och psykisk effekter på hälsan. Vi har påvisat sådana effekter tidigare i andra studier (m.fl., 2006c, 2006d). Mått på diskriminering i hälsoforskning Förståelsen av sambandet mellan upplevd diskriminering och hälsa är begränsad av tillkortakommanden när det gäller att mäta diskri- minering. Det finns en uppsjö av mätinstrument, men en mängd olika frågor om diskriminering som är avsedda att användas i hälso- studier (m.fl., 2005). Den stora variationen i mätinstru- ment gör det svårt att jämföra resultaten i de olika studierna och att dra generella slutsatser. Ett annat problem som gör det svårt att jämföra resultaten från olika studier och styrka på sambandet mel- lan diskriminering och hälsa är när diskriminering upplevs (med andra ord tidsperspektivet). Tidsramen på upplevd diskriminering som mätts i olika studier varierar från (, 1996), till (, 2002) och till hela livstiden (, 2002; , 1990). Vi har undersökt upplevd diskriminering . Nackdelen är att vi inte får information om diskriminering som upplevts tidigare än 3 månader. Å andra sidan kan tillförlighet i rapportering av upplevd diskriminering tillbaka ifrågasättas på grund av glömska (såkallade recall bias). Det finns alltså en stor variation i de frågor som ställs om dis- kriminering, mycket beroende på målgruppen. I har under- sökningar om etnisk diskriminering gjorts specifikt för Afro-ame- rikaner och kan därför inte tillämpas till övriga etniska grupper. Måttet som används i denna rapport kan användas allmänt till alla etniska grupper, inklusive svenskar. Detta möjliggör analyser av betydelse av diskriminering för etniska skillnader i hälsa och kan vara ett sådant mått som Landrine m.fl., 2006 efterlyser. De flesta tidigare studier har få deltagare, oftast universitets- studenter som gör det svårt att generalisera resultaten till övriga befolkningen. I vår studie hade vi möjlighet att analysera effekter av diskriminering på hälsa utifrån en nationell folkhälsoenkät som skickas till en slumpvald stor grupp som representerar en normal population i . Många tidigare studier har mätt dagliga upplevelser av diskrimi- nering i form av mellanmänsklig diskriminering, eller kränkande behandling, under det att färre har försökt fånga även institutionell, Svenska empiriska studier av sambandet mellan diskriminering och psykisk eller strukturell diskriminering och dess betydelse för hälsa. Dis- kriminering är en strukturell företeelse och upplevelser av diskri- minering är betydelsefulla för individens hälsa. Därför är utma- ningen för den framtida forskningen med fokus på diskriminering och hälsa, särskilt i , att integrera den strukturella diskrimi- neringen med daglig erfarenhet av diskriminering och att erkänna betydelsen av att ha en flernivåansats för att kunna förstå hälso- effekter av diskriminering (, 2002). Utöver det ovanstående så finns det ett behov att inlemma soci- oekonomiska faktorer både på individuell nivå och på en mera kontextuell nivå i studier av diskriminering och hälsa. Till exempel så har etnisk diskriminering visat sig variera med socioekonomiska omständigheter (m.fl., 2003; m.fl., 2000). En låg socioekonomisk position är relaterad till ett dåligt hälsotillstånd, men en hög socioekonomisk position skyddar inte mot mellan- mänsklig diskriminering (m.fl., 2000). En annan fördel med det diskrimineringsmått som används i vår studie är att det mäter förekomsten av diskriminering, hur ofta den förekommer, och var (i vilken kontext) detta sker. Tidigare studier har till exempel frågat deltagare om de har upplevd diskriminering (svar – ja eller nej) (, 2002) eller om de någonsin i sin livstid har upplevt diskriminering (svar – ja eller nej) (, 2002). Flera andra studier har använt dikotomise- rade, eller tudelade, frågor där man bara kan svara ja eller nej (Nazroo, 2003; m.fl., 1996; Noh & , 2003; , 1996). Detta sätt att mätta diskriminering med ja /nej- svar på frågan som inte heller tar hänsyn till i vilket kontext dis- kriminering sker har kritiserats i flera olika sammanhang (m.fl., 2005; , 1998; Landrine m.fl., 2006). Ja/nej-svar på frå- gan om upplevd diskriminering ger ingen information om hur ofta det förekommer, vilket gör det svårt att tillämpa en analysmodell som tar hänsyn både till biologiska och till sociala aspekter som kan tänkas påverka hälsan. I studier där ja/nej-svar på diskriminering används har hälsoeffekter varit underskattade. Betydelsen av mer nyanserade frågor om förekomsten av diskriminering framgår tyd- ligt av de dos-respons - samband vi kunnat påvisa, samband som inte skulle ha kommit fram om enbart ja/nej-frågor använts för förekomsten av diskriminering. Vårt mått på diskriminering inkluderar inte hur individerna hanterar den diskriminering, eller kränkande behandling, de utsätts för, vilket är en begränsning eftersom vi då inte får någon kunskap Svenska empiriska studier av sambandet mellan diskriminering och psykisk om i vilken utsträckning individerna hanterar de stressande erfa- renheterna. Amerikanska studier har visat att internalisering, undantryckande eller förnekande av diskrimineringen är kopplade till negativa hälsoeffekter (, 1990; , 1990). Internalisering av diskriminering har också visat sig kunna förut- säga en lägre tillfredställelse med livet och högre förekomst av kro- niska hälsoproblem och psykosomatiska hälsoproblem (1996). Att mäta diskriminering i hälsostudier – rekommendationer Det finns egentligen två olika inriktningar när det gäller hur dis- kriminering ska mätas i hälsostudier. En grupp forskare har åsikten att diskriminering ska mätas på den strukturella nivån, och inte på individuell nivå. Det kan göras genom att analysera hur samhälle- liga institutioner fungerar gentemot etniska minoriteter (SOU 2005:41) eller att deltagarna tillfrågas om det förekommer diskri- minerande praktiker på deras arbetsplatser, skolor eller i samhället (Nazroo, 2003). Andra forskare rekommenderar att man ska mäta upplevd diskriminering i kombination med att man frågar efter var (inom vilka institutioner) diskrimineringen förekommer (till exempel , 2003; , 2000; Landrine m.fl., 2006). I vår studie har vi mätt diskriminering enligt rekommendationerna från de sistnämnda. Det finns hållbara argument till varför diskriminering i hälso- studier ska baseras på individernas egna upplevelser. Bland annat har man i andra studier kunnat konstatera att det är skillnad på att rapportera att det förekommer kränkande särbehandling på till ex- empel sin arbetsplats och att själv vara utsatt för det, vilket visade sig tydligt i en studie av diskriminering och kränkande sär- behandling på grund av sexuell läggning. Den allmänna hälsan var inte alls påverkad hos de heterosexuella kvinnor och män som rap- porterade att sådan diskriminering och kränkande särbehandling förekom på deras arbetsplatser, vilket den däremot var hos homo- och bisexuella kvinnor och män (Bildt, 2004, Bildt, 2005). Tolk- ningen av det resultatet var att man måste vara personligt berörd för att förekomsten av t.ex. nedsättande omdömen på arbetsplatsen ska påverka hälsan. Det ligger också väl i linje med resultatet som vi redovisat i detta kapitel, där vi såg ett tydligt dos-respons-samband mellan upplevd kränkande särbehandling och psykisk ohälsa. Svenska empiriska studier av sambandet mellan diskriminering och psykisk Effekten på hälsan var påtagligt mycket större om de svarande hade utsatts , än om det bara hade hänt . Om man tillhör en grupp som pekas ut, där det förekommer ned- sättande omdömen gentemot den gruppen, och om det före- kommer , då är risken stor att individen har en dålig psykisk hälsa. Vilka hälsoeffekter bör man mäta i studier av effekten av diskriminering? Vi har analyserat en stor mängd hälsoutfall – både fysiska och psy- kiska när vi angripit frågan om sambandet mellan upplevd diskri- minering och hälsa. De hälsoutfall vi valt att inkludera i studien är hälsoutfall som är ordentligt validerade och som har en dokumen- terad förmåga att förutsäga livshotande sjukdomar såsom hjärt- infarkt och död. Om man tänker på vår hypotetiska modell (figur 1) så är det meningsfullt att fundera på genom vilka mekanismer som diskrimineringen kan tänkas påverka hälsan. Vi har föreslagit fem mekanismer som skulle kunna förklara sambandet mellan dis- kriminering och hälsa (socioekonomiska förhållanden, tillgång till hälsofrämjande resurser, deltagande och inflytande, stress och beteendemönster). Eftersom den här forskningen är i sin linda är det nödvändigt att ha en bred ansats när man väljer vilka hälsoutfall som ska inkluderas i studien och som ska analyseras i relation till diskriminering. Startpunkten är att se diskriminering som en strukturell faktur, som påverkar hälsan genom samverkan med so- cioekonomiska förhållanden, som i sin tur påverkar graden av del- tagande i samhället, graden av inflytande och tillgång till hälso- främjande resurser. Ogynnsamma socioekonomiska förhållanden kan i sig skapa stress, som i sin tur kan påverka individers beteende. Genom att använda denna ansats vill vi beskriva de processer genom vilka diskriminering som en stressfaktor kan påverka indi- viders hälsa. Vi hoppas att den här beskrivningen kan vara till hjälp för andra forskare när det gäller att välja lämpliga hälsoutfall. Svenska empiriska studier av sambandet mellan diskriminering och psykisk Diskriminering som en stressfylld händelse – processer till ohälsa Det finns olika typer av stress som kan tänkas vara relaterade till upplevelser av diskriminering. De kategoriseras ofta utifrån hur ofta de förekommer; akut stress, tillfällig akut stress, och kronisk stress. Var och en av dessa har sina egna karakteristika symtom, varaktighet och hälsokonsekvenser. Vi tycker inte att man utifrån våra resultat kan uttala sig om huruvida de kroniska eller de mer akuta, tillfälliga, diskrimineringserfarenheterna är bäst på att förut- säga psykisk ohälsa. Däremot visar resultaten på vikten av att i möjligaste mån fånga både kroniska och mer akuta diskrimine- ringserfarenheter för att förstå förekomsten av psykisk ohälsa bland utlandsfödda, inte minst därför att effekterna var så mycket starkare bland dem som utsattes för kronisk diskriminering. Akut stress är den vanligaste formen av stress och något som ofta är positivt och som upplevs som upphetsande och spännande – i måttliga doser. I större doser kan det vara skadligt. Stress som är relaterad till diskriminering är aldrig spännande, men kan leda till en positiv situation beroende på vilka ekonomiska och sociala resurser som individen som är utsatt för stress har tillgång till. Hur som helst, upprepade erfarenheter av akut stress kan leda till både fysiska och psykiska symtom.