sou · GUB330 · 2007-01-01 00:00:00 — Materialet bygger på samtliga domar som är kopplade till en an- mälan om grov misshandel (1999) eller våldtäkt (1998–2000) i stad, eller centrala delar av , vilket är drygt 250 domar allt som allt. Alla dessa domar har lästs igenom och kriterier för urval av de domar som slutligen analyseras har vuxit fram under denna genomläsning. Under processens gång har flera tänkbara analysstrategier varit aktuella, och dessa har även diskuterats på ett seminarium vid kriminologiska institutionen.10 Det slutliga urvalet motiverades delvis av praktiska skäl, eftersom 9Ibland redogörs för olika åtal var för sig med dessa delar i anslutning till vart och ett av åtalen. 10Jag vill tacka , , som fungerade som kommentator vid seminariet samt övriga deltagare och arbetskamrater som kommit med tips och kommentarer kring analysstrategierna. Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar flera av de analyser som var tänkbara hade krävt att materialet kompletterades med uppgifter som bakgrund (svensk eller ut- ländsk).11 Detta var inte möjligt tidsmässigt, men kommer eventu- ellt göras om möjlighet ges. Urvalet till un- dersökningen har tillslut blivit följande: Samtliga domar där upp- gifter om bakgrund, i form av svensk eller icke svensk, förekommer i någon form. Det betyder alltså inte att det behöver finnas upp- gifter om vilken bakgrund det är fråga om utan det kan lika gärna handla om att det på något sätt framgår att personen ex- empelvis inte är svensk religion eller trostillhörighet förekommer Att inte själva domen ingår i analysen innebär att en dom alltså inte valts ut för att uppgifter om medborgarskap angivits i själva domen. Urvalet utgår i stället från den information som tingsrätten val att redogöra för i sina domskäl. Urvalskriterierna innebär bland annat att samtliga domar där åklagaren yrkat på utvisning per automatik ingår i urvalet. Sammantaget omfattar analysen 56 domar, varav 20 från , 12 från och 24 från . Hela domen, alltså samtliga brott i domen, har analyse- rats. Detta innebär att även de brott som förekommer i domen, men som inte är kopplat till en anmälan om grov misshandel eller våldtäkt, finns med i analysen. Detta beror på två skäl: 1) domen bör ses som en helhet och analyseras utifrån denna förutsättning, 2) analysen är inte kvantitativ med syfte att svara mot ett repre- sentativt urval och därför finns det ingen anledning att utesluta in- tressant information bara för att den inte är kopplad till just det brott som utgör grunden för att den finns med i analysen. Materialet har lästs igenom och slutligen kodats i Nud*ist12 med utgångspunkt i de kategorier som jag uppfattat som meningsfulla utifrån en kombination av tidigare forskning, teori 11I det kvantitativa materialet i undersökningen, som presenterades i föregående kapitel, kommer sådana uppgifter från SCB, men ett absolut krav från Datainspektionen för tillstånd till detta var att uppgifterna om utländsk bakgrund inte går att identifiera på personnivå då de lämnades ut från SCB. Det betyder för analysen av domar att informationen från SCB inte kan användas i denna del. Det går helt enkelt inte att koppla ihop materialen på grund av den avidentifiering som SCB gjort på materialet. 12Ett dataprogram utformat för analyser av kvalitativa material. Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar och materialet självt. De kategorier som materialet kodats i är föl- jande:13 1.Signalement – denna kategori omfattar de uttalanden där svensk eller utländsk bakgrund respektive hudfärg eller lik- nande anges som en del i identifiering av en person. 2.Uppgifter om upplevd diskriminering – samtliga uttalanden från hörda personer där de uppger att de utsatts för någon form av diskriminerande behandling, vilket också inbegriper nedlåtande omnämnanden. Till kategorin har även uppgifter om att någon uppger sig ha kallats för rasist klassificerats. Inte för att detta i sig är upplevelser av diskriminering utan för att de är kopplat till frågor om diskriminering och jag därför vill analysera dessa i samma sammanhang. 3.Förhållningssätt från domstolen till uppgifter om diskrimine- ring från hörda personer – hit har de utsagor där domstolen på något sätt själva nämnt eller tagit ställning till uppgifter kate- goriserade till föregående kategori hänförts. 4.Religion/religiös tillhörighet – hit har samtliga uttalanden som på något sätt anknyter till någon(s) religion eller trostillhörig- het kategoriserats. 5.Kulturalisering – hit har uttalanden som kan anses anspela på kulturella förklaringar till personers agerande hänförts. Denna kategori ska dock inte likställas med att andra gruppers brottslighet är ett uttryck för deras kultur, så som de så kallade hedersmorden (se Kamali 2005 eller 2005 för en dis- kussion om detta). Denna typ av beskrivningar skulle ingå i kategorin, men den är vidare än så. Exempelvis ingår uttalan- den om vad som är brukligt enligt en viss kultur, utan att detta behöver omfatta den brottsliga handlingen. 6.Utvisning – hela tingsrättens redogörelse i samband med att de tar ställning till ett yrkande på utvisning analyseras, samt reso- nemang kopplade till detta i diskussionen om påföljden.14 13Kategoriernas benämning skall inte uppfattas som viktiga i sig. De utgör bara övergripande benämningar. Det är vad de omfattar som är det betydelsefulla, och givetvis de analyser som görs av de utsagor som kategoriserats till dem. 14Materialet kodades även i andra kategorier, men dessa visade sig vid analysen inte ge någon, för syftet, intressant information. Dessa var språk, nedlåtande benämningar, påföljd (utom vid utvisning), trovärdighet, övriga uppgifter om utländsk bakgrund/ etnicitet/religion samt en ren överskottskategori benämnd övrigt. Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar Kategoriseringen utgår ifrån tolkningsarbete av den kontext de fö- rekommer i (se Boréus, kommande, kring kontextens betydelse för kategoriseringar). De olika kategorierna är inte heller ömsesidigt uteslutande utan samma uttalande kan förekomma i fler än en kate- gori. Exempelvis kan ett uttalande både vara kopplat till en persons religion och klassificeras till kulturalisering. Dessa olika överlapp- ningar utgör inget problem i form av att vissa utsagor skulle få starkare genomslag då de dyker upp på flera ställer. Detta dels för att antalet uttalanden är så begränsat att jag känner igen dem mellan de olika kategorierna, dels för att detta inte är en kvantitativ under- sökning där exempelvis antalet uttalanden räknas eller liknande. Syftet är inte att se vad som är mest eller minst förekommande.15 Samtliga kategoriseringar i Nud*ist har skrivits ut till dokument som utgör underlaget för den slutliga analysen. Under analysarbe- tet har jag kontinuerligt återgått till hela domarna när utsagorna analyseras för att inte tappa bort den kontext som texten är hämtad från. Detta innebär att analysen utgår ifrån en sammanställning av samtliga utsagor inom en viss kategori, som det framgår av dokumentet vilken specifik dom som vart och ett av uttalandena kommer ifrån. Alltså en analys av helheten som en kopp- ling finns till de specifika fallen (domarna). Vid analysen har sedan sökts efter så väl mönster som särskilt intressanta fall. Slutligen några ord om etik och frågan om hänvisning. Av etiska skäl nämns självfallet inga namn eller andra, för utomstående, identifierbara uppgifter. Det är dock både möjligt och i vissa fall troligt att berörda personer själva kan känna igen citat och beskriv- ningar som förkommer. Domarna är dock offentliga handlingar varför jag inte anser detta vara ett stort etiskt problem. Det pro- blem som uppstår i och med detta är att personers handlingar (ord) tolkas av mig och självfallet kan det i vissa fall kännas olustigt för personen i fråga om hon eller han inte håller med om tolkningen. Vid utlämningen av uppgifter om domar från lagföringsregistret har ställt upp som krav att citat med mera från domar inte får anges med identifierbart domsnummer då uppgifterna om domar kommer från ett sekretessbelagt register. Detta innebär att jag inte kan hänvisa citat eller berättelser till de faktiska domarna, trots att dessa i sig själva är offentliga handlingar. För att läsaren ska kunna följa med i vilken tingrätt domen kom- 15 I vissa fall anges dock antal, som exempelvis i hur många domar som yrkanden på ut- visning förekommer. Dessa uppgifter skall dock bara ses som information till läsaren om hur ofta sådana resonemang förs och inte som en del i analysen av materialet. Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar mer ifrån, samt om olika uttalanden kommer från samma eller olika domar har jag numrerat dem. Denna numrering utgår ifrån de skannade dokument som jag har arbetat med. Dessa är uppdelade efter vilken tingsrätt som domen kommer ifrån samt numrerade inbördes. Exempelvis innebär numreringen 1/6 att det är dom nummer sex i (skannat) dokument nummer ett från . I denna kategori återfinns alltså uttryck där en persons bakgrund, svensk eller utländsk, beskrivs eller återges som ett led i att identi- fiera om det är denna person det handlar om. Med få undantag handlar detta om att man beskriver att en person är utländsk eller har mörk hudfärg. I en dom (9/1) identifieras dock två personer utifrån att de var de enda personerna i bilen med svenska namn och med skandinaviskt utseende. Så även om det är svenskhet som tas upp blir budskapet att samtliga övriga som deltog i bråket hade utländsk bakgrund, eller i vart fall såg ut- ländska ut. I en annan dom (2/7) använder sig ett vittne av uttrycken vit och svart man då hon ska identifiera vad de in- blandade (målsäganden och åtalad) har sagt och gjort i situationen. Uttrycket vit man kan associeras till svenskhet men att döma utifrån namnet har mannen någon form av utomnordisk/utom- europeisk bakgrund. I övrigt handlar det alltså om olika identi- fikationer utifrån utländskhet och/eller mörk hudfärg. Motiven till att nämna utländskt utseende eller mörk hud i de enskilda fallen kan sannolikt inte tolkas som diskriminerande i sig, det måste betraktas som rimligt att beskriva en persons utseende för att kunna fastställa att det inte är fel person som åtalas och döms. Men sammantaget blir ändå dessa uttalanden intressanta ef- tersom de kan tolkas som en form av andrafiering genom sitt tydliga fokus på signalement av de andra än svenskar (eller vita västerlänningar om man så vill). Det hade givetvis varit fullt möj- ligt att signalement av svenskar eller vita gärningspersoner också beskrivits utifrån identifikationer som just svensk eller vit, men detta görs alltså nästan aldrig. På ett slags metaplan kan alltså detta resultat tolkas som ett tecken på att det är den andra Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar som måste beskrivas utifrån kännetecken som hudfärg och att de är något annat än svenskar. förekommer enstaka fall där det är fullständigt överflödig information att ta med exempelvis ut- ländskt utseende i beskrivningen. Ett sådant exempel är domen 5/3 i . I detta fall återger tingsrätten beskrivningar av två av de hörda personerna enligt följande: Målsäganden 1: NN har uppgett att mannen – som hade utländskt på- brå och som gav ett aggressivt och labilt intryckt – stirrade på henne och hennes kollega16 och sedan riktade flaskan mot dem. Målsäganden 2: Folk sprang då undan och han kunde se en man – , mörkhyad och klädd i mörk jacka och mörka byxor – stå med en trasig flaska i handen ifrån honom. () Poli- sen, som anlände strax efter, kunde dock ta kniven ifrån honom Det råder alltså ingen tvekan om att det är rätt person eftersom han blir gripen i samband med själva händelsen. Ändå beskriver tings- rätten ett signalement på mannen, innebärande beskrivningar som kan betraktas som andrafierande, inte mindre än två gånger. Mot denna tolkning kan invändas att tingsrätten endast redogör för vad hörda personer sagt, att de inte har till uppgift att gå in och sortera i utsagorna (vilket de i praktiken faktiskt gör i samtliga fall efter- som förhören inte redogörs för ordagrant). Men jag vill då påminna läsaren om Esseds (2005) resonemang kring vardagsdiskriminering där hon menar att det intressanta inte är om enskilda personer är rasister (eller har handlat rasistiska) utan när vanliga situationer blir rasistiska situationer. Överfört till resonemangen förda här menar jag att det intressanta inte är om tingsrättens ledamöter (eller för den delen hörda personer) haft för avsikt att andrafiera personer med annan än svensk bakgrund, utan att texten i domen kan tolkas som ett uttryck för andrafiering oavsett inblandades intentioner. Upplevelser av diskriminering och hur tingsrätten förhåller sig till dessa uppgifter Uppgifter från hörda personer om upplevelser av diskriminering förekommer i nio av domarna. Dessa är delvis kopplade till svart hudfärg exempelvis genom att kallas för neger. Det förekommer ett fall där en man med afrikansk bakgrund uttalar sig nedlåtande 16 De kollegiala handlar om att båda två arbetar som så kallade kamrat- stödjare. Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar om en annan afrikansk grupp. I övrigt handlar det huvudsakligen om upplevelser av diskriminerande beteende från personer från majoritetsbefolkningen. Mot bakgrund av tidigare forskning som visat att det förekommer vad som kan sägas vara förnekande och osynliggörande strategier hos majoritetsgrupper av diskriminerade personers upplevelser (SOU 2005:56) är det intressant att i analy- sen koppla detta till tingsrättens förhållningssätt till dessa berättel- ser. I endast två fall nämner eller resonerar tingsrätten kring dessa uppgifter, i övrigt bemöts de med tystnad. Detta kan tolkas som en form av osynliggörande från tingsrättens sida, i linje med vad tidi- gare forskning lyft fram.17 De två fall där tingsrätten resonerar kring uppgifterna redogörs närmare för nedan. Ett av fallen är en dom där en man åtalas och döms för grov misshandel och en kvinna för misshandel. Det är det förstnämnda åtalet som är intressant i detta sammanhang. Den åtalade erkänner själva handlingarna, vilket utgörs av en spark mot offret då denne står upp så att han ramlar omkull samt en spark mot målsäganden då han ligger ned, men hävdar nödvärnsrätt då han och hans flick- vän samt NN (den andra åtalade) blivit attackerade av XX (målsä- ganden), YY och ZZ. (5/7). I tingsrättens redogörelse för vad som enligt den åtalade skedde före själva misshandeln framgår att (d)e gick till och där hörde NN någon säga Hallå neger! eller något liknande bakom honom. (5/7).18 Därefter går allt mycket fort enligt den åtalade, inledningsvis kastar målsäganden en sten mot honom som träffar den åtalades flickvän och därefter fortsätter bråket där den åtalade alltså hävdar nöd- värnsrätt. Tingsrättens ledamöter förhåller sig till uppgifterna i sin bedömning dels i form av att det kan sägas utgöra en del i trovär- dighetsbedömningen, dels i sin diskussion kring om den åtalades kan anses ha handlat i nödvärn eller inte. Följande står i domen: Vad MM (åtalad) och NN (den andra åtalade) berättat om vad som hände på [uteställe]19 vinner stöd av KK:s (åtalads flickvän) vittnesmål. 17Det skall dock framhållas att det inte alltid är juridiskt relevant att ta upp upplevelserna i den meningen att de har betydelse för tingsrättens beslut. I de beskrivningar tingsrätten gör av vad de anser har hänt redogörs dock alltid för mer allmänna delar av händelserna men tingsrätten väljer alltså i de flesta fallen att bortse från upplevelser av diskriminering i dessa mer allmänna beskrivningar. 18I redogörelsen för vad den andra åtalade personen uppger beskrivs samma situation som (d)å de kommit till torget hörde hon någon skrika Hördu neger. Stanna vi vill prata! (5/7). 19Föregående gruff mellan åtalade och dennes flickvän med de personer som senare attackerar dem. Inga uppgifter om diskriminering eller nedlåtande beteckningar förekommer i detta sammanhang. Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar Det gör även deras uppgifter om hur bråket startade sedan MM blivit tilltalad som neger. () Tingsrätten finner sålunda utrett att KK först angripits genom att en sten kastats i hennes ansikte så att hon förlorat medvetandet och MM först blivit angripen av YY som börjat brottas med honom. Då XX (målsäganden) därefter närmade sig bak- ifrån som för att angripa MM har denne haft rätt att utöva försvarligt våld för att freda sig. På grund härav finner tingsrätten att sparken mot MM:s ben måste anses utdelat i nödvärn. MM har emellertid därefter fortsatt att sparka mot den halvliggande XX. Åtminstone en spark har träffat och den har varit riktad mot XX:s ansikte och orsakat allvarliga skador. Det kan inte anses ha varit försvarligt av MM att utdela denna spark. Även om situationen för MM framståt som mycket hotfull kan denna typ av våld inte heller anses ursäktlig på grund av att han har haft svårt att besinna sig. Det måste – även i den föreliggande situatio- nen – betecknas som hänsynslöst av MM att sparka den liggande XX i ansiktet. Åtalet för grov misshandel skal därför bifallas.20 I anslutning till detta resonemang förekommer även en skiljaktig mening. Det är ordföranden, det vill säga den lagfarne domaren, som är skiljaktig och denne uppger bland annat följande: Likt majoriteten anser jag att den första sparken som MM tilldelat XX måste anses utdelat i nödvärn. Då han därefter sparkade XX i ansiktet måste denna gärning anses som uppenbart oförsvarlig. Han borde – trots omständigheterna – ha besinnat sig innan den senare sparken ut- delades. Gärningen bör emellertid enligt min uppfattning, med hänsyn till det angrepp han och hans kamrater utsatts för, trots att det var fråga om mycket allvarligt våld mot huvudet på den halvliggande X, inte anses som en så rå och hänsynslös misshandel att den bör rubriceras som grov. Min tolkning är att tingsrätten i detta fall beaktar upplevelsen av att bli kallad neger som en del i den hotfulla situationen, även om det inte sägs explicit. Denna dom kan alltså utgöra ett exempel på motsatsen till förnekandets strategi, där personens upplevelser inte 20 I detta fall uppkommer även frågetecken kring varför inte de svenska personer som i inledningsskedet vid händelsen, utifrån uppgifter som anses belagda i denna dom, uppenbarligen måste ha begått misshandel mot åtminstone en av personerna i det sällskap som attackeras, inte åtalas för brott. En möjlig anledning till detta är att det inte gått att fastställa vem av dem som kastat en sten på ett av vittnena i den förhandling som före- kommer. Denna förklaring verkar dock osannolik eftersom den åtalade enligt redogörelsen av förhöret med honom uppger att det var målsäganden som kastade stenen. En möjlighet är att det förekommer en annan dom i detta fall, men det borde i så fall hänvisas till denna i föreliggande dom. Dessutom visar genomgången av domar att liknade fall, med åtal mot personer som är målsägande i en del av händelsen och åtalad i en annan, tycks behandlas i samma dom. Något som också förefaller rimligt med hänsyn till vittnesmål och att tings- rätten skall göra en bedömning av hela situationen. Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar osynliggörs av tingsrätten. Den andra domen (4/8) där- emot kan enligt min mening tolkas som ett exempel på osynliggö- rande av upplevelse av diskriminering. Detta är en dom där åklaga- ren yrkar att den åtalade döms för förolämpning. Detta sker i samband med att den åtalade gripits för andra brott och i anslut- ning till detta ska ha anklagat en av poliserna som är inblandad i gripandet för att vara rasist. I denna dom framgår av tingsrättens redogörelse av de hörda personernas utsagor att målsäganden (po- lis) uppgivit följande: N sade till honom att han var rasist. Han upplevde det som ett krän- kande yttrande för honom som polis och som människa. Det hela övergick till våldsamheter.21 Den åtalade har enligt tingsrättens redogörelse sagt följande om händelsen: De sade svartskalle han vet inte om han sagt rasist. Tingsrätten kommenterar det hela i sin bedömning enligt följande: Vad slutligen angår åtalet för förolämpning, finner tingsrätten genom vad NN (målsäganden) berättat utrett att X (åtalad) kallat N för rasist vid ingripandet mot honom. Väl har N uppgett att han upplevt yttran- det som kränkande. Det finns på grund av det anförda i och för sig fog för att anse att X överskridit vad som kan godtas. Tingsrätten har dock stannat vid den bedömningen innebärande att det som X yttrat i den aktuella situationen får anses falla inom ramen för vad en polisman får tolerera från en person som blivit föremål för ett ingripande och då uttrycker sina känslor i mindre väl valda ordalag. Åtalet för förolämpning skall därför ogillas. Tingsrätten har som huvudsaklig uppgift i detta fall att utreda om det brott som åklagaren yrkat på, förolämpning, har skett eller inte. Något åtal mot polisen för förolämpning förekommer inte, varför beteckningen svartskalle inte prövas i något åtal.22 Dom- stolen har alltså friat och på så sätt juridiskt tagit ställning till för- mån för den åtalade. Jag tycker ändå att det är intressant att disku- tera tystnaden kring den åtalades uttalande om att polisen kallat honom för svartskalle utifrån tankar kring förnekandets strategi. 21Domen innefattar även brottet våld mot tjänsteman. 22Brottet förolämpning faller inte under allmänt åtal varför det i detta fall kan antas att polisen i fråga gjort en polisanmälan om förolämpning, medan den åtalade inte gjort det. Det finns då ingen möjlighet att för åklagaren väcka åtal om förolämpning mot polisen. Åklagaren hade dock möjlighet att inte väcka åtal för förolämpning om denne inte bedömer detta befogat eller bevisat. Representation av religiös och/eller etnisk bakgrund i domar Även om domstolen inte menar att de behöver ta ställning till detta för att nå en friande dom, och juridiskt inte är nödgade att ta upp frågan, innebär det faktum att frågan om vad som föregått den handling som åtals som förolämpning, i detta fall uppgifter från en person om att en polis skulle ha uttalat sig rasistiskt mot den åta- lade, innebär ett osynliggörande av den åtalades uppgifter om dis- kriminering. Men kanske denna fråga inte i första hand landar på tingsrättens bord, som friar, utan snarare på åklagarnivå. Vad gör att en åklagare, vid sin bedömning av om tillräckliga skäl för åtal föreligger, tycks bortse från uppgifter om förolämpning/diskri- minering riktad mot en person från en etnisk minoritet från en polis, men driver ett förolämpande uttryck från en person från en etnisk minoritet riktat mot en polis så långt som till åtal för förolämpning? I denna situation aktualiseras flera olika maktrela- tioner, inte enbart kopplat till etnicitet, men för en utförligare dis- kussion kring detta krävs en större inblick i förundersökningsmate- rialet än vad tingsrättsdomen ger. I denna kategori förekommer ganska få uttalanden. De uttalanden som förekommer är huvudsakligen kopplat till muslimsk tro. I ka- tegorin ingår även uttalanden där det inte är säkert att personen i fråga anser sig tillhöra en viss tro, men det kan ändå antas så, och i vart fall innebär utsagan en koppling till religiös tro. Ett sådant ut- talande utgör det enda som är (tydligt) kopplat till kristendom.23 Detta återfinns i tingsrättens redogörelse för vilka personer som hörts och anges som förklaring till att NN som är på besök hos i (1/1) inte har hörts vid tingsrättsförhandlingen. Andra uttalanden om religiös tillhörighet återfinns i hörda personers redogörelser där motsättningar mellan personer kopplas till religion så som Av bekanta har han emeller- tid hört att N uttalat att han inte är värd att få besök eftersom han är shiamuslim (4/11) samt att en angiven möjlig anledning till antagonism mellan åtalad och målsäganden uppges vara (utebli-