sou · GUB342 · 2007-01-01 00:00:00 — När vi gör en djupare analys av programrådens könsfördelning och tar fram ett medelvärde för könsfördelningarna för respektive programråd ser vi att genomsnittet för könsfördelningarna är män, och således kvinnor. Programrådens medlemmar - vuxen 2005/06 Medelvärdet för könsfördelningarna för respektive orkester uppgår till män och kvinnor. Detta är en klar övervikt av män, även i relation till könsrepresentationen i orkestrarna, som är män och kvinnor. Tio av de 17 kartlagda orkestrarna har även programråd för barn. Verksamheten innefattar främst skolkonserter. I dessa programråd sitter i regel ett färre antal personer, totalt finns det 40 personer i de kartlagda programråden vilket ger i genomsnitt fyra personer per råd. Programrådens medlemmar - barn 2005/06 I programråden för barn ser vi inte den mansdominans som programråden för den vuxna repertoaren präglas av. Av de 40 personerna är män och kvinnor. Medelvärdet för könsfördelningen inom de tio repertoarråden visar att de till består av män och till består av kvinnor. Således är slutsatsen att inom barnverksamheten återfinns en större andel kvinnor än män, trots att hela musikverksamheten är mycket mansdominerad – bland orkestermedlemmarna är män och kvinnor, vilket är lika med genomsnittet för könsfördelningarna. Säsongen 2005/2006 spelades uppskattningsvis 1 420 verk av 830 tonsättare. Verkens fördelning mellan kvinnliga och manliga ton- sättare är: av verken är skapade av män och av kvinnor. Konstmusikrepertoarens tonsättare 2005/06 Delar vi upp de tonsättande män mellan dem som är födda och dem som är födda ser vi att är födda . kartläggning av repertoarerna visar på att de föregående säsongerna har kvinnliga ton- sättare spelats och var andelen kvinnliga tonsättare under en procent. Detta tyder på en utveckling av att andelen kvinnliga tonsättare ökar på repertoarerna. Men vi måste ändå ställa oss frågan om detta kan bero på skiftningar mellan säsongerna eller om den kvinnliga andelen tonsättare faktiskt kommer att öka i relation till andelen manliga tonsättare utifrån dagens förhållande? Orkestrarna består till av män och till av kvinnor. På chefspositionerna så som chefdirigent och konsert- mästare ses en tydlig manlig dominans. Det finns inte plats eller möjlighet för oss att vidare analysera de övriga ledarfunktionerna inom orkestermedlemmarnas hierarki men vi har uppmärksammat att män generellt är mer representerade än kvinnor på dessa funk- tioner i förhållande till den totala könsfördelningen. Även bland solisterna är fler män, , vilket är över den statistiska jämställdhetsgränsen. Vid en granskning av programrådens medlemmar ses att könsfördelningen i programråden för vuxenrepertoar är mer mansdominerad än vad orkestrarna i genomsnitt är. Medan programråden för barnrepertoar består av en majoritet kvinnor. Det är enda gången en kvinnlig majoritet ses inom konstmusikens organisering. Den kvinnliga andelen av tonsättarna verkar ha ökat något , men kvinnliga tonsättares verk utgör fortfarande och manliga tonsättares verk utgör av repertoaren. Festivaler anses vara platsen där nya influenser inom konstmusiken först kommer fram. Därför har vi granskat programmen till sex festivaler efter tonsättare och deltagare. Vi är medvetna om att dessa sex festivaler delvis har väldigt olika inriktning, men ur statistisk synpunkt har vi ändå funnit det värdefullt att redovisa dessa repertoarer gemensamt. 2005 2005 i New Music 2005 Internationella Kammarmusik 2005 2005 15 Denna statistik har inte granskats av arrangörerna. Bilaga 5 SOU 2006:42 Tabell 17 Festivalernas konstnärliga ledare Enligt tabell 17 finns det en kvinnlig konstnärlig ledare och sex manliga för de sex festivalerna, kvinnan leder . Totalt var det på dessa festivaler 301 programlagda verk. Av dem var av verken skapade av kvinnor och av verken skapade av män. Fest ivalernas programlagda verk Två av festivalerna hade dirigenter i programmet, av dessa 14 dirigenter var alla män. Fördelningen av kvinnliga och manliga tonsättare på festivalerna speglar i stort repertoaren för orkestrarna, även om något fler kvinnor är representerade vid festivalerna. Totalt har 207 manliga tonsättare () och 14 kvinnliga tonsättare () spelats. När de delas upp i utländska och svenska tonsättare ses att kvinnorna är bättre representerade bland de svenska tonsättarna, (män och kvinnor), än bland de utländska (män och kvinnor). Tonsättare vid svenska festivaler /2005 Det intressanta med tonsättarna är att kvinnor är bättre represente- rade bland de svenska moderna än bland de moderna utländska. I en internationell översikt verkar kvinnor som tonsättare i andra europeiska länder generellt vara bättre representerade än kvinnor är i . Ändå spelas fler svenska kvinnliga tonsättare än utländska kvinnliga tonsättare. Trots att det verkar finnas ett större utbud av kvinnliga tonsättare i de andra europeiska länderna.16 Festivalerna ses också vara mycket dominerade av män både i chefspositioner, bland de deltagande dirigenterna och bland upp- hovsmännen till verken. Vad som ses som positivt är att något fler kvinnliga tonsättare är representerade, av de samlade verken, i jämförelse av verken som ses på repertoarerna för de fasta konstmusikorkestrarna. 16 Den professionella orkesterverksamheten i SOU 2006:34. Kostnadsperspektiv på teater, dans, musikteater och musik Här följer en utgiftsanalys av det statliga anslaget till professionell teater, dans, musik och musikteater . Enligt en skattning av de totala utgifterna för kulturverksamhet i som gjort år 2002,17 den senaste tillgäng- liga rapporten, uppgår de totala kulturutgifterna till . Hushållen är de enskilt största konsumen- terna och står för av utgifterna, medan staten står för och kommuner och landsting står för 13 respek- tive . Regeringen fördelade år till fem natio- nella institutioner. fördelade till regionala och lokala scenkonstinstitutioner och fria grupper. Landstingens bidrag till teater, dans, musik och musikteater finns det ännu inte samlade uppgifter 2005, men uppgick stödet till totalt . Kommunernas bidragsfördelning finns det inga uppgifter om. Enligt uppgifter för så är relationen mellan statsanslagen och landstingsanslagen att staten står för och landstingen står för (kommunerna är ej medräknade). Statligt anslag till nationella institutioner Anslaget till de nationella institutionerna uppgick till . Fördelningen ses i diagrammet nedan. 17 , (2003:6) Kulturens pengar 2002. Statligt anslag till de nationella institutionerna får () av statens an- slag till de nationella institutionerna. verksamhet omfattar klassisk balett, musikteater och Kungliga . bedriver både teater-, musik- och dansverksamhet på scener runt om i landet och () av det statliga anslaget till de nationella institutionerna gick till . som räknas som renodlad teater fick (), Rikskonserter som arrangerar konserter och produ- cerar musik fick () och , renodlad dansverksamhet, fick dryga (knappt ) av det statliga anslaget till de nationella institutionerna. Statens kulturråds anslag till teater, dans, musikteater och musik har fördelat till professionell verksamhet inom teater, dans, musikteater och musik (anslag som går till regionala institutioner i har förmedlats från via Kultur ). Bidragen går till regionala kulturinstitutioner så som länsteatrar, stadsteatrar och musikteatrar, länsmusik och orkestrar, danskonsulenter, och dess- utom till fria grupper och arrangörer inom teater, dans, musikteater och musik. Beräkningen har utgått ifrån att anslagen delas in i kate- gorier efter vilken typ av verksamhet som genereras, inte alltid efter mottagarorganisationens huvudverksamhet.18 Statens kulturråds anslag till teater, dans, musik och musikteater Av Statens kulturråds anslag gick till musik- av summan består av verksamhetsbidrag som är kon- stanta över tiden och räknas endast upp med löne- och pris- ökningar . Den övriga andelen av bidraget varierar över åren mellan de olika konstformerna. Landstingens anslag till teater, dans, musikteater och musik Fördelningen av landstingens bidrag mellan konstformerna finns det uppgifter om för året 2002, då beräknas av landstingens medel ha gått till musik och musikteater och till teater, dans och musikteater. Genom att dans och teater alltid redovisas gemensamt och musikteater i vissa fall ingår i länsmusikens verksamhet och i vissa fall ingår i länsteaterns verksamhet finns det inga exakta uppgifter över hur landstingens 18 Anslagen till verksamheter som bedriver flera konstformer har delats upp efter samtal med ansvarig för respektive institution. Dessa är (dans, musikteater) och Västsvenska Teater och (dans, teater). bidrag exakt fördelar sig mellan konstformerna musik, teater, dans och musikteater.19 Totala statliga medel till teater, dans, musik och musikteater Sammanslaget har det totala statliga anslaget om , till de nationella institutionerna och genom Statens kultur- råd fördelat sig som ses i diagrammet nedan mellan teater, dans, musik och musikteater. Totalt statligt anslag till teater, dans, musikteater och musik Det totala statliga anslaget fördelade sig så att av medlen gick till teaterverksamhet (), () till dansverksamhet, till musikverksamhet Här vore det intressant att lägga till landstingens fördelning mellan konstformerna, men eftersom musikteaterverksamheten stöds från landstingen både genom musik- och teateranslagen går det inte att göra någon uppskattning av hur både statliga och regionala bidrag är fördelade mellan konstformerna dans, teater, 19Statens kulturråd, (2003:6) Kulturens pengar 2002. 20Anslagen till verksamheter som bedriver flera konstformer har delats upp efter samtal med ansvarig för respektive institution. Dessa är , (dans, musikteater), (dans, musik och teater), (dans, musikteater) och Västsvenska Teater och (dans, teater). musik och musikteater. Vid en sammanslagning av statens och landstingens utgifter för teater, dans, musikteater och musik beräknas ha gått till teater, dans och en del musikteater gemensamt och till musik gemensamt med en del musikteater.21 En uppdelning mellan hur mycket av de statliga medlen som satsas på de fem nationella institutionerna i relation till de regionala och lokala scenkonstverksamheterna ges enligt cirkeldiagrammet nedan. De nationella institutionerna får av medlen och de regionala och lokala institutionerna och fria grupperna får . Statligt anslag till teater, dans, musikteater och musik I sammanställningen är det inte helt tydligt hur mycket pengar som går till respektive konstform. Det har att göra med att redovis- ningssystemen mellan stat, landsting och kommuner inte är syn- kroniserade, men också att konstformerna inte alltid är så ren- odlade att de går att kategorisera i den ena eller andra formen. Det som är tydligt är att teater ges det största stödet av de statliga medlen, . Musikverksamhet får och musikteater ges . är det minsta området av de statliga medlen. 21 , (2003:6) Kulturens pengar 2002. Det finns inga heltäckande studier av publiken på scenkonst- området, men flera institutioner och organisationer gör regel- bundet publikundersökningar och därtill finns SCB och SOM-in- stitutet vid som gör levnadsvaneundersök- ningar av den svenska befolkningen, där kulturvanor bland annat ingår. Enligt SCB:s undersökningar av svenska folkets vana att besöka teater gäller att kvinnor genomgående utnyttjar teaterutbudet i större utsträckning än män. av kvinnorna har besökt en teaterscen och av männen har gjort det, enligt tabell 18 nedan.22 Kvinnorna är också fler bland dem som minst fem gånger besökt en teater, . Andelen män som besökt teater minst fem gånger utgör av befolkningen. SCB ser också att befolkningens teaterbesök, av dem som gjort minst ett besök, har ökat kontinuerligt fram till studiens genomförande, . En senare studie av kulturvanor bland befolkningen i gjord av , visar också den på en ökning . Tabell 18 Svenska folkets teaterbesök , åren 1998 – 1999, personer 16–(%). Kommittén har tagit del av publikundersökningar från främst , och . redovisar ett antal undersökningar genomförda under enskilda föreställningar . 22 (2002), Den kulturella välfärden. Bilaga 5 SOU 2006:42 publik som till 65–består av kvinnor och till 25– består av män.23 har också gjort publikundersökningar och den senaste är . Undersökningen visar att av publiken var kvinnor och var män. I stadsteaters publikundersökningar visas en köns- fördelning som är ännu mer dominerad av kvinnor än , kvinnor, och män. och har gjort publikundersök- ningar. För är det som gjort en levnadsvaneundersökning för åren 2003– 2004 och har gjort egna publikmätningar –2002. Deras resultat visar på att generellt fler kvinnor än män nyttjar musikteaterns utbud i båda regionerna. undersökning visar på att kvinnor utgör av publiken och männen utgör . SOM-insti- tutets mätningar visar att av kvinnorna och av männen inom besökt Göteborgs- operan , det motsvarar en publik på män och kvinnor. I salongen på /02 Andelen män och kvinnor inom som besökt en eller För besökare till konserthusen ser vi en något jämnare könsfördel- ning generellt, i jämförelse med teaterpubliken. I SCB:s levnadsvaneundersökning över konsertbesök , som dock gäller alla former av musikkonserter har av kvinnorna besökt en konsert, medan av männen har gjort det, alltså ett väldigt jämnt intresse för konserter generellt. När vi ser närmare på de marknadsundersökningar som konsert- husen har gjort, ser vi att kvinnor ändå utgör en större del av publiken till konstmusiken. Vid redovisas att besökarna består till dryga av kvinnor och knappa av män. i redovisar i jämförelse en jämnare könsfördelning på kvinnor och män , vilket ligger inom gränsen för den statistiska jämställdheten. 24 Klerby, (2005) Jämställda kulturbidrag I salongen - 2004/05 I salongen - 2004/05 Den enda publikundersökning som vi tagit del av vid dans- institutioner är undersökning för föreställningar med . Könsfördelningen bland de svarande uppskattas till män och kvinnor. Sammanfattningsvis ses att kvinnor i mycket större utsträckning än män konsumerar statligt finansierad scenkonst. - behov av könsuppdelad statistik inom scenkonsten Vi anser att statistik indelad efter kön är ett nödvändigt verktyg för att kunna säga någonting om hur människor lever och har levt, på olika platser. Detta står även inskrivet i den svenska stati- stikförordningen och i Europeiska unionens statistikförordning. I FN:s arbete är könsuppdelad statistik grundläggande. och historiskt visar analys av könsuppdelad statistik att mäns, som grupp, levnadssätt och rörelsemönster skiljer sig från kvinnors som grupp. Detta tyder på att kvinnor och män har olika villkor i livets skeden. Enligt forskning kan dessa skillnader hän- föras till sociala och kulturella faktorer som begränsar både mäns och kvinnors villkor, även om kvinnor generellt anses ha sämre villkor än män. Det finns även stora skillnader inom grupperna kvinnor och män och för att hitta förklaringar till dem måste ett intersektionellt perspektiv anläggas, det vill säga att man tar hänsyn till bland annat social och kulturell bakgrund och sexualitet. Men eftersom skillnader ofta ses vid granskning av enbart könsvariabeln, så betyder det att det sällan finns fog för att slå samman kvinnor och män i en grupp, en viktig källa till kunskap går då förlorad genom att könets eventuella betydelse inte kontrolleras. Den del av kultursektorn som vi i detta betänkande granskar ut- ifrån jämställdhets- och genusperspektiv är till större delen finansi- erad av samhällets gemensamma resurser. Enligt de jämställdhets- politiska målen ska bland annat samhällets resurser fördelas jäm- ställt, vilket innebär att resurserna, inklusive dem som ges till kulturverksamhet, ska fördelas så mellan kvinnor och män, att kvinnor och män ges lika stor makt och inflytande att påverka samhället och sin egen situation. De jämställdhetspolitiska målen kräver ständig kontroll och uppföljning. Därför ger vi här grunden till en kvantitativ statistisk indelning av kulturverksamhet i, vad vi anser är, nyckelpositioner som kan analyseras för att granska om de samhälleliga resurserna fördelas på ett jämställt sätt. Vi ser kvanti- tativ statistik som ett hjälpmedel, men inte som den enda lös- ningen. Vi anser att analyser av statistik behöver kompletteras med kvalitativa analyser och information. Vad kan analyseras? Den viktigaste delen i de jämställdhetspolitiska målen är att makten ska fördelas jämställt mellan kvinnor och män. Maktförhållanden kan delvis kontrolleras kvantitativt med hjälp av statistik som först skiljer ut gruppen där makten finns och sedan delar upp represen- tanterna efter kön. Härtill behövs kvalitativa studier av hur makten fördelas, men en förutsättning för att både män och kvinnor ska ha tillgång till makten är att de finns representerade. Inom kulturverk- samheterna blir detta också extra viktigt då till exempel scen- konsten i stort speglar våra liv och det samhälle vi lever i. Målsätt- ningen för gemensamt finansierad kulturverksamhet bör därför vara att spegla alla olika livsvillkor som ryms i samhället. Som könsuppdelad statistik visat så skiljer sig villkoren mellan olika samhällsgrupper där kvinnor och män utgör den största indel- ningen och därför behövs könsuppdelad statistik över scen- konstens verksamhet för att kontrollera att både kvinnors och mäns liv ges utrymme och speglas av scenkonsten och inte enbart valda delar. Klerby, (2005) Jämställda kulturbidrag SOU 2006:34 Den professionella orkesterverksamheten i , (2002) Den kulturella välfärden, grundad på Välfärdsstatistiken/från SCB Publikundersökningar från , Östgöta- teatern, , , , , , . Branschens guide till jämställdhetsarbete i scenkonsten Kommittén har efterlyst verksamheter och projekt där olika jäm- ställdhets- och/eller genusperspektiv finns integrerade. Det har vi gjort via vår hemsida /jamstalldscen, i samband med att vi hållit seminarier och när vi i andra sammanhang mött scenkonstens aktörer och publik. Vi har mött nätverk och föreningar som vill påverka scenkonsten ur olika jämställdhetsperspektiv eller helt enkelt fungera som stöd för kvinnor som är verksamma i branschen. Vi har också stött på bra och spännande jämställdhetsprojekt och strategier inom insti- tutioner, universitet, högskolor och fria grupper, sådant som inte alltid syns i återrapporteringar men som innehåller viktiga kun- skaper och erfarenheter som borde komma fler till del. Vi har även läst tidskrifter som mer eller mindre regelbundet skriver om scen- konst ur genus- och jämställdhetsperspektiv. Den här bilagan är en guide till nätverken, verksamheterna, projekten och tidskrifterna. Några har precis startats, andra har funnits och pågått i Scenkonstsverige. Några nätverk vi presenterar hör hemma i angränsande konstområden, samtidskonst och film. Vi har också några internationella utblickar, till exempel har aktörer i och hört av sig till kommittén för att berätta om sina verksamheter. Vi har även listat myndigheter som är viktiga för scenkonstom- rådet och sist presenterar vi ett urval av litteratur som kan inspirera den som vill arbeta vidare med jämställdhet i en scenkonstnärlig organisation. Guiden gör inte anspråk på att vara komplett. Den baserar sig på dem som hört av sig till oss och som vi på andra sätt kommit i kontakt med, inte på en fullständig kartläggning. Helt säkert finns fler initiativ och verksamheter och helt säkert kommer många fler att skapas . Respekten för individens egenart oavsett kön ska vara stor och ifrågasättandet av mönster ska vara levande, menar . I deras arbetsmiljöpolicy talas det om att ingen ska diskrimineras på grund av kön. Dansstationens långsiktiga mål är att dels bibehålla den jämna könsfördelningen i antalet lönemånader, dels ifrågasätta rådande könsmönster för arbetsområdena på teatern. För mer information: Lacrimosa är en feministisk teater och tankesmedja med egen scen på i . arbetar de för att skildra unga kvinnors villkor. På scen, i böcker, i artiklar och före- drag visar Lacrimosa vad det innebär att vara ung kvinna , vilka begränsningar kvinnor möter på grund av kön, i klassrummet, på arbetsplatsen och . För att förändra krävs handling, och det försöker Lacrimosa göra genom sin verksamhet och därigenom ge verktyg till förändring. För mer information: Kontaktperson: Musik i Väst har startat Verksamhetsutveckling ur ett jämställd- hetsperspektiv med hjälp av en jämställdhetsexpert. ska personalen undersöka sitt dagliga arbete med utgångs- punkt i ett gemensamt skrivet dokument. Arbetet ska sedan redo- visas för ledningsgruppen som sedan tillsammans med jämställd- hetsexperten tar beslut på hur man kan gå vidare. För mer information: Kontaktperson: Teater kommer att erbjuda arbetsplatser i två miniföreställningar om jämställdhet på jobbet, inklusive efterföljande debatt och enkätfrågor. De ska undersöka hur teatern kan användas som verktyg i jämställdhetsarbetet. Pro- jektet innehåller även en offentlig föredragsserie och får teaterns personal intern utbildning vid seminariedagar. Tanken är att projektet ska leda till en föreställning i ordinarie verksamhet. För mer information: Kontaktperson: Målet med teater är att sätta upp nyskriven dramatik ur ett genusperspektiv. Teater är en scen som domineras av kvinnligt skapande och kvinnliga skådespelare i alla åldrar. Teater arbetar för att vara en plattform för teater, konst, perfor- mance, film och workshops. Teater är en ideell förening som startades i av , skådespelare och , bildkonstnär. För mer information: Kontakt: och genomfördes jämställdhetsprojektet på . Projektet skapade dels fyra teaterproduktioner, publikdiskussioner och föreläsningar samt en skrift som alla diskuterade jämställdhetsfrågor. För mer information: Kontaktperson: Västsvensk teater och dans Västsvenska Teater och ingår i ett treårigt projekt i scenisk gestaltning som finansieras genom . Projektet ska ur olika perspektiv belysa genus i den konstnärliga processen. Pro- jektet sker i samverkan med skolor och arrangörer 2004–07. Inom ramen för detta projekt ingår en seminarieserie under rubriken i den konstnärliga processen. För mer information: och fackförbundet har skapat ett ledarutvecklings- och mentorpro- gram för kvinnor som vill bli chefer inom scenkonstsektorn, FLIK- K, Framtidens Ledare inom Kultur – Kvinnor. Programmet startade och har pågått . En fortsättning diskuteras. För mer information: Kontaktperson: Musikhögskolorna i föreslår ett internationellt forsknings- projekt i vilket verksamma instrumentallärare tillsammans med erfarna forskare undersöker instrumentalundervisningens praxis ur genus- och jämställdhetsperspektiv och andra maktperspektiv. De svenska musikhögskolorna har för detta projekt bildat ett nätverk i vilket Sibeliusakademien i , Koninklijk Conservatorium i , i och i ingår. Projektet kallas äger lärandet? och har sin start /2007. i planerar tillsammans med de tre andra teaterhögskolorna i ett projekt som går under . Det syftar till att genomlysa och analy- sera frågor kring genus och jämställdhet i skådespelarutbildningen, såväl konstnärligt som pedagogiskt. Projektet förbereds under läs- /2007 och genomförs under /2008. Se bilaga i detta betänkande. För mer information: Kontaktperson: , prorektor, Syftet med projekt är att anordna kurser, träning, föreläs- ningar, mötesplatser samt andra insatser för att stärka kompetens- nivån hos scenartister. Projekt vill öka jämställdheten och tillvarata invandrade artisters kompe- tens. Målet är att verka för en utveckling som leder till att det som visas på scen, film och i TV inte ska bidra till att konservera köns- rollerna. Målet är också att öka deltagarnas möjligheter att få arbete inom film, TV och teater. För mer information: Kontaktperson: , NÄTVERK/FÖRENINGAR INOM SCENKONST OCH NÄRLIGGANDE KONSTOMRÅDEN dom12 är en ideell förening med medlemmar från utbildningen FLIK-K. De vill fortsätta att i samverkan arbeta för ett utvecklat ledarskap inom svensk scenkonst.