sou · GUB354 · 2007-01-01 00:00:00 — För de folkhögskolor som ännu inte genomfört den integrerade fyraåriga utbildningen fullt ut görs även ett test vid antagningen till den tvååriga tolkutbildningen. Här testas även kunskaper i tecken- språk, men även lämplighet som tolk. Vid den integrerade fyraåriga tolkutbildningen anger en av folk- högskolorna att man bedömer elevens empati och sociala kompe- tens när man ska bedöma elevens lämplighet som tolk. testar även kunskaper i teckenspråk, trots att skolan inte ställer sådana förkunskapskrav för att eleven ska komma in på utbildningen. De sökande får även prova på syntolkning. För en sökande som inte blir antagen till utbildningen finns ingen möjlighet att överklaga folkhögskolans beslut. 13.4Orsaker till svårigheter att rekrytera sökande till tolkutbildningarna I direktiven till utredningen anges att antalet sökande till tolkut- bildningarna minskat trots rekryteringsinsatser. TÖI genomförde en kartläggning (Aksén, B. I en bilaga till kartlägg- ningen redovisas tolv olika omvärldsfaktorer som kan tänkas på- verka rekryteringen till tolkutbildningen. De påverkansfaktorer som anges är utbildningsform, antagningsvillkor, studiestödssystemet, utbildningsorter, utbildningens längd, utbildningens bredd, kvalitet på Tolkutbildning och auktorisation av översättare utbildningen, möjlighet till anställning efter slutförd utbildning, ar- betsvillkor, höga yrkeskrav, möjlighet till yrkeskarriär och trender. Tre faktorer pekas dock ut som dem som tycktes påverka re- kryteringen till tolkutbildningen mest: studiestödssystemet, antag- ningssystemet och bristen på informationsspridning. Det bör påpekas att sedan rapporten skrevs har studiestödssy- stemet förbättras för de studerande. Dessutom får, under TÖI:s anslag till tolkutbildningarna, avsättas för rekryteringsåtgärder. 13.4.1Utvecklingen av antalet sökanden I tabell 13.2, 13.3 och 13.4 redovisas antalet sökande till tecken- språks- och tolkutbildningarna . Uppgifterna kommer från TÖI och gäller för samtliga folkhögskolor. Tabell 13.2 2-årig teckenspråkslinje förberedande för tolkutbildning Tolkutbildning och auktorisation av översättare 2006:54 2-årig tolkutbildning exklusive 4-årig tolkutbildning *Antalet som påbörjat utbildning och antalet som går ut per utbildningslinje alla skolor sam- mantaget. Vissa utbildningar börjar på vårterminen, vissa på höstterminen. TÖI:s redovisning bygger på redovisning per budgetår. **Siffrorna visar på högt sökandetryck, men få som startar. En förklaring till detta är att en folk- högskola (Västanvik) ställde in sin utbildning på grund av tolklärarbrist. 1996*** 2000*** 2004**** ***Utbildningen bedrevs endast vid 1996 och 2000. Antal sökanden gäller endast utbildningen vid . ****Två folkhögskolor startade utbildning. Övriga folkhögskolor har redovisat separat antagning år 1 och 3. genomförs systemet fullt ut. Tolkutbildning avser teckenspråks- /dövblindtolkning. Vuxendövtolkning ingår inte. Hur många sökande finns det? En svårighet med att beräkna antalet sökande till tolkutbildning- arna är att en och samma individ kan söka till mer än en folkhög- skola. Det innebär att man inte känner till det faktiska antalet som söker tolkutbildning ett visst år (med undantag för de 4-åriga ut- bildningarna fram ). De undersökningar TÖI gjort kring detta visar att av de sökande söker till mer än en Tolkutbildning och auktorisation av översättare Ett annat problem är att alla de som söker till tolkutbild- ningen kanske inte söker till den i första hand för att bli tolk utan enbart vill lära sig teckenspråk. Det är endast för den sammanhållna tolkutbildningen som ele- verna kan få studiemedel för eftergymnasiala studier. För att stu- dera vid de fristående teckenspråkslinjerna får de studerande stu- diemedel för gymnasiala studier. Detta kanske kan få till följd att en person som vill läsa enbart teckenspråk, och som redan förbru- kat sin kvot av studiemedel för gymnasiala studier, möjligen söker till den sammanhållna tolkutbildningen för att kunna finansiera sin utbildning. En svårighet med systemet med den nuvarande integrerade ut- bildningen är att det blir svårt att veta vem av de sökande som verkligen tänkt sig genomföra alla fyra åren för att bli tolk eftersom en del enbart kanske tänkt lära sig teckenspråk. Detta gäller givet- vis inte enbart tolkutbildningar utan gäller alla utbildningar, det finns alltid ett antal elever som av olika skäl väljer att hoppa av ut- bildningen. Då siffrorna ovan gäller sökande till samtliga folkhögskolor ställde jag i en enkät till folkhögskolorna frågan om antal sökande till utbildningen vid respektive folkhögskola. De uppgifter jag fick fram var inte kompletta, alla folkhögskolorna har av olika skäl inte redovisat antalet sökande för varje kalenderår. Jag har därför avstått från att redovisa dem. Enligt TÖI:s redovisning och även enligt folkhögskolornas re- dovisning till sekretariatet har det funnits fler sökande än platser till såväl teckenspråksutbildning som tolkutbildning. Antalet sö- kande till teckenspråkslinjen har varit högt – men sjunkit . Även till tolkutbildningen vid de folkhögskolor jag har fått upp- gifter från har det varit fler sökande än platser. Till den nya 4-åriga tolkutbildningen har det varit mer än fyra gånger fler sökande än antalet utbildningsplatser. I enkäten ställdes även frågan om folkhögskolan kunde fylla alla platser. Några folkhögskolor svarade att man inte kan fylla alla platser, och folkhögskolor svarar både ja och nej. Skälet är att det ibland finns brist på sökande beroende på bristande förkunskaper i teckenspråk eller att de som söker be- döms som olämpliga. Strömbäcks folkhögskola pekar i sitt svar på att det beror på bristande förkunskaper i teckenspråk. Tolkutbildning och auktorisation av översättare Det framgår också av enkätsvaren att eleverna som påbörjat tolkutbildningen i del 2 dels kommer från folkhögskolans egen teckenspråksutbildning, dels kommer från andra folkhögskolor. Vid Strömbäcks folkhögskola har t.ex. mindre än hälften av alla elever som gått ut steg 1 fortsatt till steg 2. För att fylla platserna tar därför Strömbäck emot elever från andra folkhögskolor. Mot- svarande situation finns på där enbart en tredjedel av eleverna som fullföljt steg 1 fortsatt till steg 2 vid samma skola. Det kan finnas många förklaringar till varför man går tecken- språksutbildning på en folkhögskola men tolkutbildningen på en annan. En förklaring är att tolkutbildningen inte startar vil- ket däremot teckenspråksutbildningen gjort. Det finns alltså ett glapp i utbildningen, vilket medför att man får söka sig till en an- nan skola. Detta gällde t.ex. . När det gäller Västanviks tolkutbildning har den t.ex. inte bedrivits under på grund av brist på tolklärare. De har däremot haft ut- bildningen i teckenspråk och deras elever har därför fortsatt sin utbildning till tolk vid en annan folkhögskola. Men det är också troligt att inte alla elever varit intresserade av att fortsätta på tolkutbildning. Vissa har nöjt sig med den tvååriga teckenspråkslinjen och ville använda sig av sina kunskaper i tecken- språk i samband med sitt yrke eller av annat intresse. Detta kan man även se i Att se möjligheterna – TÖI:s kartläggning av vilka faktorer som påverkar ungdomars val av utbildning och yrke. I kartläggningen ställdes frågor om hur många av de tillfrågade som ville bli tolk innan de påbörjade utbildningen. Av de 148 tillfrågade som gick på teckenspråklinjen svarade att de ville bli tolk innan de påbörjade teckenspråkslinjen, svarade nej. Av de 71 som gick på tolklinjen svarade att de ville bli tolk innan de påbörjade teckenspråklinjen, svarade nej. av dem besvarade inte frågan (Aksén, B. 2004, s. 57). 13.4.2Brist på sökande eller brist på kompetenta sökande? Det förefaller alltså inte varit en brist på sökande till tolkutbild- ningarna utan en brist på sökande med tillräckliga kunska- per i teckenspråk. I den nya integrerade utbildningen är förkunska- per i teckenspråk inget krav utan enbart meriterande. Tolkutbildning och auktorisation av översättare stort antal sökande till de olika teckenspråkslinjerna, men alla fort- sätter inte. En starkt bidragande orsak till att antalet sökande till tolkutbild- ning sjönk kraftigt har med de förändrade studie- medelsreglerna att göra. Den kraftiga minskningen som man kan se i tabellerna 2 och 3 sammanfaller i tiden med detta. Därefter har antalet sökande stigit igen och ligger nu runt 300 för den integrerade fyraåriga utbildningen. Trots en minskning av antalet sökanden har det skett en ökning av antalet utbildade teckenspråkstolkar. Tabell 13.5 visar antalet personer som gått igenom tolkutbildning och teckenspråksutbild- ning . Det har skett en ökning fram- för allt på teckenspråks/dövblindtolkutbildningen och framåt. Antalet elever som genomgått tolkutbildning/teckenspråksutbildning Tolkutbildning, folkbildning Tecken- språks/dövblindtolk m.m. (antal Korta kurser (antal deltagare) Med korta kurser avses olika fortbildningskurser för teckenspråks/dövblindtolkar. Källa TÖI:s verksamhetsberättelse 2004. Av tabellerna 13.2 och 13.3 kan man se att den minskning i antalet sökanden som uppstod 2001 numera har vänt och att antalet sö- kanden ökat något igen och tycks ligga på en jämn nivå. Det är för tidigt att säga något om nivån framöver. Även det ökande antalet utbildade tolkar visar på en förbättring av situationen. En annan anledning till en nedgång i antalet sökande kan vara att det inte är lika säkert att man får en fast anställning direkt efter sin utbildning . Landstingen anlitar i allt högre grad tolkförmed- lingar på entreprenad än de anställer nya tolkar. Tolkutbildning och auktorisation av översättare tolk kanske får timanställning vid någon tolkförmedling innan han eller hon får en fast heltidsanställning. Tidi- gare var tolkyrket ett säkert yrke, det fanns arbete direkt efter ut- bildningen, är det något osäkrare. Många vill studera vidare på högskola. Tolkutbildningen, såväl 2- årig som 4-årig, valideras till 80 högskolepoäng (dvs. motsvarande heltidsutbildning vid högskolan) vid antagning till högskoleutbildningar som anordnas av TÖI vid , men någon enhetlig validering av utbildningen som gäller vid alla universitet och högskolor finns inte. Det är upp till respektive universitet att validera utbildningen. Som en följd av att tolkutbildningen enligt kursplan va- lideras till 80 poäng vid antagning till utbildning vid TÖI och det förändrade studiestödssystemet startade diskussioner mellan TÖI och berörda folkhögskolor om ett samarbete mellan högskolan och folkbildningen och inom TÖI pågår ett arbete med målsätt- ningen att genomföra en generell validering av teckenspråks- och dövblindtolkutbildningen . Ett annat problem som rör tolkutbildningarna och antalet sökande till tolkutbildningarna är dimensioneringen av dem. Handikapput- redningens (SOU 1991:97) antagande om ett behov av 1 000 tolkar är det som än ligger till grund för TÖI:s dimensionering av tolkutbildningen. Vad jag sett i kapitlet om samhällsstöd finns det fortfarande ett förhållandevis stort antal tolkuppdrag som inte blir genomförda. Skälen till detta är oftast en brist på tolk. Jag ser sam- tidigt att den yngre generationen av tolkanvändare tycks ställa större krav på tolk och att tolkuppdragen inom bl.a. utbildnings- sektorn ökar. Antalet tolkanvändare är inte helt känt, det redovisade antalet i kapitel 11 är troligen lägre än det reella antalet. uppföljningar av tolktjänsten fram visade ett högre antal tolkanvändare. Ett skäl till att antalet redovisade tolkanvändare är lägre än förväntat kan vara att den presumtive tolkanvändaren inte Tolkutbildning och auktorisation av översättare utnyttjar tolktjänsten utan löser sina behov på andra sätt, troligtvis på grund av den kända bristen på tolkar. För att få en mer korrekt dimensionering av utbildningarna framöver behövs mer omfattande kartläggningar av såväl nuvarande som framtida tolkbehov. 13.4.4Fristående teckenspråkslinjer – en lösning på bristen på kompetenta sökande? En av frågorna i enkäten till folkhögskolorna rörde frågan om de ansåg att det fanns behov av en fristående teckenspråkslinje. Samt- liga folkhögskolor svarade ja och pekade bland annat på att det stora intresset för utbildning i teckenspråk som bevisligen finns. Man menade bland annat att det finns ett behov av en fristående linje, eftersom den kunde fungera som en inkörsport men också ge en sökande en möjlighet att fatta beslut om han eller hon ska gå vidare till själva tolkutbildningen. Goda kunskaper i ett språk inne- bär inte att man även har de förutsättningar som krävs för att kunna tolka, som det är en nödvändig förutsättning för tolkutbildningen. Det finns även behov av goda kunskaper i teck- enspråk vid andra yrkesutövningar, som assistenter, lärare, kurato- rer m.m. För de studerande som under utbildningens gång blir av- rådda från att bli tolkar är det av vikt att den genomgångna utbild- ningen i teckenspråk kan ses som en merit i yrkessammanhang. 13.4.5Utbildning av tolkar för vuxendöva, skrivtolkar Med vuxendöva avses personer som blivit döva efter det att de till- ägnat sig ett talat språk. Vuxendöva i har således primärt svenska språket som sitt första språk och efterfrågar i stor ut- sträckning tolkar som kan tolka från talad till skriven svenska. Utbildning av tolkar för vuxendöva anordnas vid Strömbäcks och folkhögskolor. startar dess- utom en skrivtolkutbildning. TÖI har samma ansvar för utbild- ningen av vuxendövtolkar som för utbildning av teckenspråkstolkar och statsbidrag lämnas enligt samma normer. Även den nya utbild- ningen för skrivtolkar faller under deras ansvar. Jag har bedömt att utformningen av utbildning av vuxendövtolkar ligger utanför mitt uppdrag då jag enbart har i uppdrag att pröva möjligheterna till Tolkutbildning och auktorisation av översättare auktorisation av tolkar för vuxendöva och återkommer till detta i avsnitt 13.6. Tolkutbildningarna har utvärderats av dåvarande () och senare av TÖI i olika omgångar. Resultaten av utvärde- ringarna har sedan legat till grund för åtgärder som syftat till att höja kvaliteten på utbildningarna. SÖ:s utvärdering underströk att tolkutbildningarna är yrkesutbildningar och att de därför bör följa en gemensam studieplan även om de är förlagda till folkhögskolor. Handikapputredning anslöt sig i sitt delbetänkande om tolktjänsten till förslagen i SÖ:s utvärdering (SOU 1991:97) och såg det bl.a. som angeläget att TÖI som ansvarig myndighet genomförde förslagen, vilket också har skett i stor utsträckning. Det har också kommit förslag om att pröva i vilken utsträckning teckenspråksutbildningarna inom folkhögskolan och högskolan bör samordnas (1996/97:KrU9). Styrningen av tolk- och översättarutbildningen har uppmärk- sammats av såväl Statskontoret (2002:11) som (RRV 2002:16) i två skilda rapporter. Diskussionerna har handlat om i hur stor omfattning TÖI har möjlighet att styra över utbild- ningarna i förhållande till folkbildningens frihet från extern styr- ning. Orsakerna till diskussionen är att utbildningen finanansieras både av statsbidrag som TÖI fördelar och av medel från Folkbild- ningsrådet och huvudmännen för respektive folkskola. Utredningen lärande – En ny myndighet (SOU 2006:38) har i sitt första betänkande på några ställen berört folkbildningen och olika utbildningsformer. Utredningens fokus ligger enligt direkti- ven på möjligheten att lägga samman myndigheten för för flexibelt lärande och Myndigheten för kvalificerad yr- kesutbildning till en ny myndighet, samt att till denna nya myndig- het föra över de uppgifter som rör vuxenutbildningen som och Myndigheten för skolutveckling svarar för . (Dir. 2005:70). Den nya myndigheten behövs bl.a. för att resurser Tolkutbildning och auktorisation av översättare ska tas tillvara på ett effektivt sätt. Bl.a. pekar man på behovet av att vidareutveckla gemensamma frågor om kunskaper om arbets- marknadens behov och på samverkan med arbetsmarknadens parter för att utveckla utbildningarna. En gemensam organisation under- lättar detta arbete menar man. De utbildningsformer som den nya myndigheten ska omfatta i sitt ansvarsområde är grundläggande vuxenutbildning, gymnasial vuxenutbildning, påbyggnadsutbild- ning, vuxenutbildning för utvecklingsstörda, svenskundervisning för invandrare, kompletterande utbildningar, kvalificerad yrkesut- bildning samt lärlingsutbildning för vuxna. Folkbildningens yrkesutbildningar står utanför de utbildnings- former den nya myndigheten ska ansvara för, men utredaren pekar på folkbildningens viktiga roll som aktörer i arbetet med det livs- långa lärandet. Utredningens uppfattning är att staten bör ha ett visst inflytande över folkbildningen och att det kommer att finnas stora behov av samråd och samverkan mellan folkbildningen och den nya myndigheten inom flera områden. Vidare menar utredaren att argumenten för samverkan i planering, genomförande och uppföljning är mer omfattande om hänsyn också tas till arbets- marknadsutbildningarna, men väljer att lämna frågeställningen tills vidare. Om man utvidgar området att omfatta fler utbildnings- former än jag föreslagit kan statens insats effektiviseras. Ett av de förslag som utredningen lämnar är att den nya myndig- heten ska ansvara för utbildningsinspektion som avser tillsyn och kvalitetsgranskning av verksamhetsområdet lärande. Med tillsynen avses också hanteringen av enskilda studerandes anmäl- ningsärenden. Det är för tidigt att veta hur pass mycket utredningen i ett senare skede även kommer att närmare studera folkbildningens yrkesut- bildningar i relation till den nya myndigheten och i samband med detta lämna ytterligare förslag om denna. Översyn av den eftergymnasiala yrkesutbildningen Ytterligare en utredning har tillsatts som kommer att få betydligt större roll för de eftergymnasiala yrkesutbildningarna framöver, nämligen Översyn av den eftergymnasiala yrkesutbildningen (dir. 2006:33). Enligt direktiven ska särskild utredare göra en översyn och en djupare analys av den eftergymnasiala yrkesutbildningen utanför Tolkutbildning och auktorisation av översättare Översynen och analysen ska syfta till att identifiera eventuella luckor och överlappningar mellan alla olika utbild- ningsformer som erbjuds för att finna möjligheter till tydligare gränsdragning, effektivisering och andra förbättringar av systemet. föreslå åtgärder som syftar till att förtydliga strukturen och an- svarsfördelningen inom utbildningssystemet och förhållandet till arbetsmarknadsutbildningen, överväga och lämna förslag på en ändamålsenlig fördelning av uppgifter och ansvar inom staten samt mellan staten, kommu- nerna, arbetslivet, privata utbildningsanordnare och den en- skilde, belysa frågan hur utbildning inom olika utbildningsformer kan byggas på och hur studier samt reell kompetens kan tillgodo- räknas den enskilde i olika utbildningar i skilda utbildnings- former, samt analysera formerna för finansiering och vid behov föreslå förändringar i regelverken. Direktiven pekar bland annat på att förekomsten av alternativa vägar och utbildningsformer inom den eftergymnasiala yrkesut- bildningen ställer stora krav på tydlighet för att det skall vara möj- ligt för den enskilde att förstå vad som skiljer dem från varandra. Det är ofta svårt att bedöma vilket värde en utbildning har i förhål- lande till andra utbildningar och till arbetslivets behov. Det gäller särskilt när det förekommer yrkesutbildningar med likartad inrikt- ning i olika utbildningsformer. Utbildningarna kan vara inriktade mot samma arbetsmarknadssegment men ändå leda till olika kvali- fikationsnivåer utan att skillnaderna klart framgår. För den enskilde framstår det inte alltid klart på vilket sätt målen för yrkesutbild- ningarna i de olika utbildningsformerna skiljer sig åt, eller vad denna skillnad har för betydelse. Sådana oklarheter kan bidra till att den enskilde i efterhand uppfattar en utbildning som en återvänds- gränd. Den främste åtgärden för utredaren är här att föreslå åtgär- der som syftar till att förtydliga strukturen och ansvarsfördel- ningen inom utbildningssystemen och i förhållande till arbets- marknadsutbildningen. Utredaren ska även lämna förslag om hur utbildning inom olika utbildningsformer kan byggas på, värderas och tillgodoräknas om den studerande senare vill läsa vidare samt Tolkutbildning och auktorisation av översättare hur reell kompetens kan tillgodoräknas i olika utbildningar i skilda utbildningsformer. Effekterna av att utbildningsformerna styrs av olika regelverk och att utbildningarna finansieras på olika sätt beroende på regel- verk ska också utredas. Man påpekar att systemet kan uppfattas som oklart och oöverskådligt för såväl den enskilde som utbild- ningsanordnare. Bl.a. pekar man på problematiken av att vissa ut- bildningar berättigar till studiestöd och att för andra utgår det statsbidrag. I likhet med den tidigare nämnda organisationsutredningen om Vuxnas lärande pekar man i direktiven på problematiken med di- mensionering av utbildningarna och inriktningen av den. En risk med den nuvarande strukturen är att den kan leda till längre utbild- ningstider för den enskilde än nödvändigt. När det gäller tillsynen av utbildningarna anger man särskilt Ett särfall är yrkesutbildningen inom folkhögskolan som i formellt av- seende inte i något skede granskas av någon utanför folkbildningen. Någon oberoende utvärdering av verksamheterna görs inte konti- nuerligt. Ansvaret för att detta sker är otydligt. Utredningen kommer alltså att behandla ett flertal av de problem när det gäller teckenspråkstolkutbildningen som såväl Statskonto- ret som RRV och min utredning pekat på. Utredaren ska lämna sitt betänkande . TÖI:s utvärdering av utbildningarna TÖI har genomfört ett tiotal utvärderingar av utbildningen . Den senaste och mest omfattande utvärderingen slutförs . Det övergripande syftet är att utvärdera hur de gemensamma måldokumenten fungerar i utbildningen. Utvärde- ringen innebär att utvärdera för att främja verksamheten, få ta del av varandras erfarenheter, sprida goda exempel och belysa utbild- ningens starka och svaga sidor. Utvärderingen bygger på en form av självvärderingsmodell som använder för att ut- värdera kurser och program inom högskolan. Modellen består av självvärdering genomförd av folkhögskolan, extern bedömning samt uppföljning. Tolkutbildning och auktorisation av översättare 13.6Auktorisation av dövblindtolkar och vuxendövtolkar samt översättare Den statliga auktorisationen ska tillgodose att samhällets tolkar och översättare har vissa kvalifikationer. Auktorisation som tolk eller översättare utfärdas av Kammarkollegiet enligt lagen (1975:588) om bemyndigande att meddela föreskrifter om auktori- sation och godkännande av översättare och tolkar. Prov för aukto- risation finns utarbetade för ett drygt trettiotal olika språk. För att bli auktoriserad tolk ska den som ansöker om auktorisation för- utom godkända prov uppfylla vissa formella krav, vara redbar och lämplig som tolk, §4 Förordning (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. En auktorisation gäller och kan där- efter förnyas. Regeringen uppdrog åt Kammarkollegiet att ut- reda formerna för auktorisation av tolkar i teckenspråk. Kollegiet fick även i uppdrag att utreda förutsättningarna för auktorisation i dövblindtolkning och vuxendövtolkning.4 Kammarkollegiet redovi- sade uppdraget i rapporten om auktorisation av teckenspråkstolkar och förutsättningar för auktorisation när det gäller dövblindtolkning och vuxendövtolkning.5 I utredningen redovisas formerna för auktorisation av tecken- språkstolkar medan frågan om auktorisation av dövblindtolkar en- ligt kollegiet borde utredas vidare. Vad gällde vuxendövtolkar ansåg man att det bör övervägas om Kammarkollegiets prov är den form som bör väljas för auktorisation av vuxendövtolkar. Som en följd av kollegiets ställningstagande erbjuds teckenspråkstolkar möjlighet att få auktorisation som tolk av Kammarkollegiet.