sou · GUB381 · 2007-01-01 00:00:00 — Målet att öka andelarna gammal skog, äldre lövrik skog och föryngringar med lövskog påverkas också av hur skogen sköts, liksom målet om rekreationsanpassat brukande av tätortsnära skogar. I de nationella skogliga sektorsmålen ingår också några områden där man inte har kunnat formulera kortsiktiga mål. Kontinuitetsskogar är ett av dessa områden och konstaterar att kunskaperna om möjlig skötsel av dessa områden är begränsade och att kunskaperna snabbt behöver förbättras för att undvika svårreparabla och kostsamma misstag. I rapporten om sektorsmålen konstaterade vidare att många skogslevande arter behöver innan de kan etablera sig. De arter som behöver än skogsbrukets normala omloppstider får svårt att fortleva i områden där enbart ett traditionellt trakthyggesbruk bedrivs. Det är, enligt , en viktig utgångspunkt att skog som har en lång kontinuitet kan bära på naturvärden som ännu inte upptäckts. Dessa kontinuitetsvärden kan, enligt , troligen klara en anpassad skogsskötsel, 7 , Skogliga sektorsmål, 2005. SOU 2006:81 Former för skogens brukande 159 dock inte föryngringsavverkning eller andra åtgärder som bryter den biologiska kontinuiteten. 9.4 Alternativa skogsbruksmetoder Ett genomgående tema i ovan refererade dokument och i är en önskan om en bredare användning av alternativa skogsbruksmetoder till trakthyggesbruket. Begreppet alternativa skogsbruksmetoder finns inte nämnt i Skogsencyklopedin som dock definierar alternativa avverkningsformer: Benämning på avverkningsformer som inte vunnit starkt fäste i svenskt skogsbruk. Inriktningen mot ett rationellt skogsbruk som medger säkra föryngringsåtgärder, parallellt med stark centralstyrning via skogsvårdslagen, har framförallt gynnat trakthyggesbruket. I takt med att kännedomen om effekterna av alternativa avverkningsformer ökar genom forskning och försök, utnyttjas dessa former allt oftare (när förutsättningarna är de rätta). Exempel på alternativa avverkningsformer är plockhuggning, blädning och liknande. För att ytterligare ringa in begreppet alternativa skogsbruksmetoder till trakthyggesbruk har utredningen inhämtat synpunkter från skogsskötselforskare vid SLU och . De påpekar bl.a. att det, genom formuleringen alternativa skogsbruksmetoder till trakthyggesbruk i slagits fast att trakthyggesbruk är och andra metoder är alternativa. Alternativa skogsbruksformer/skogsskötselsystem till traditionellt trakthyggesbruk kan, enligt , professor i skogsproduktion, SLU, vara: blädning (skörd genom upprepad gallring i fullskiktad skog) och skärmskogsbruk om skärmförhållanden råder under en betydande del av omloppstiden, samt exploaterande avverkningsformer såsom plockhuggning och dimensionshuggning. För lövträd kan man tänka sig att s.k. skottskogsbruk också skulle vara ett alternativ. De alternativa formerna förknippas oftast med naturlig föryngring, men det finns inget som principiellt hindrar att man även där sår eller planterar. , professor i skogsskötsel, , noterar att inom jordbruket brukar man använda begreppet alternativa metoder för odlingsmetoder där varken konstgödsel eller bekämpningsmedel används. Med denna definition för skogsbruk skulle nästan allt skogsbrukande i vara alternativt. Former för skogens brukande SOU 2006:81 160 Ett annat perspektiv som förs fram av Örlander är att det i västra finns ett projekt (– ) där alternativa metoder studeras. I ett försöksled testas avverkning på små hyggen (cirka 2 ha). Detta skulle inte uppfattas som en alternativ skogsskötselmetod i , enligt Örlander. Alternativ till vissa delar , docent i skogsskötsel, SLU, framför att man, för att kunna tala om alternativa metoder behöver definiera vad det är man vill ha alternativ till. I dagens skogsbruk används en rad olika åtgärder – markberedning, plantering, sådd, röjning, gallring – men huvuddelen av dessa förs det ingen egentlig debatt om utan oftast är det själva slutavverkningen som man vill hitta alternativ till. Om det bara är själva kalhuggningen som ska förändras finns det flera tänkbara alternativ, anser . Alla innebär att det gamla beståndet avvecklas i en eller flera etapper, så att föryngringen och övergången till det nya beståndet sker utan en lika plötslig förändring som vid kalhuggning. Om man lyckas blir dock slutresultatet i stort sett detsamma, nämligen en tät och mer eller mindre ogenomtränglig ungskog. Om det däremot är det täta, enskiktade, homogena beståndet som ska bytas bort så finns i dagens läge bara ett alternativ där kunskapsmängden kan anses vara någorlunda rimlig, nämligen blädningsbruk. Då blir skogen i stället tät, fullskiktad och heterogen. Begränsningen är dock att blädningsbruk bara fungerar i granskog. frågar sig dock om det är åtgärderna som är problemet, eller är det skogens sammansättning och struktur, eller vari består problemet? Om det är enskilda åtgärder, vad är det då dessa åtgärder åstadkommer som ställer till problem? Om man gör den här typen av analys görs så kommer man, enligt , förmodligen fram till att exempelvis naturvården, rennäringen eller det rörliga friluftslivet har helt olika uppfattning om vad som är problemet och det påverkar också vilka alternativ som är tänkbara eller ens teoretiskt (biologiskt) möjliga. Oavsett vilket alternativ som väljs måste man dessutom inse att modifieringar av skogsskötseln till förmån för något annat än virkesproduktion kommer att resultera i sänkt virkesproduktion, enligt . SOU 2006:81 Former för skogens brukande 161 9.5 Skogsvårdslagen om former för brukande Variationerna i formerna för brukandet lever uppenbarligen inte upp till regeringens förväntningar och önskemål. Varför ökar inte variationen trots att den politiska viljan uttalats i flera olika sammanhang? Finns det hinder för alternativa skogsbruksmetoder i nuvarande lagstiftning? Skogsvårdslagen hindrar inte specifika skogsbruksmetoder I olika sammanhang har skogsvårdslagstiftningen granskats och tolkats med avseende på möjligheten att använda s.k. alternativa skogsbruksmetoder och den sammantagna bilden blir att en specifik avverkningsform eller skogsbruksmetod inte hindras av regelverket i dagens lagstiftning. Gränserna för vad som är tillåtet sätts i 5 och 10 §§ SVL genom regleringar av det kvarvarande beståndets virkesförråd och täthet. Det kvarvarande beståndet måste efter avverkning vara tillräckligt tätt för att bedömas vara utvecklingsbart. Om så inte är fallet måste föryngringen vara nöjaktig. Om inget av dessa krav är uppfyllda kan myndigheten med stöd av skogsvårdslagstiftningen kräva att beståndet avverkas och att ett nytt bestånd etableras. Markens virkesproducerande förmåga ska utnyttjas Skyldigheten att anlägga ny skog regleras i 5 § skogsvårdslagen (SVL) och i 2 § skogsvårdsförordningen och inträder som huvudregel när virkesförrådet är mindre än hälften av det virkesförråd som normalt bör finnas. I ett allmänt råd åskådliggörs denna hälftennivå i form av ett virkesförrådsdiagram, där kurvan för återväxtskyldigheten i dagligt tal kallas 5-§-kurvan.8 (figur 9.2). Hur man får avverka skog avgörs i 10 § första stycket SVL. Här anges att en avverkning skall vara ändamålsenlig för återväxt av ny skog eller främja skogens utveckling. Av departementschefens motivering i propositionen framgår att man därigenom ville komma ifrån den äldre lydelsen i dåvarande 12 §.9 Där angavs begreppen röjning, gallring och slutavverkning direkt i lagtexten. Regeringen 8 Bilaga till SKSFS 1993:2. 1992/93:226. Former för skogens brukande SOU 2006:81 162 ville gärna se nya metoder för skogens avverkning och skötsel, i takt med att sådana metoder utvecklas och kan anses beprövade. Figur 9.2 Virkesförrådsdiagram. Bilaga till föreskrifter och allmänna råd till 5 och 10 §§ skogsvårdslagen I nuvarande föreskrifter till 10 § första stycket SVL anges vilka allmänna principer som är vägledande för att lagtextens begrepp ska följas.10 I de allmänna råden utvecklas dessa ytterligare. Här anges bl.a. att en avverkning som främjar skogens utveckling bör kvarlämna ett virkesförråd som kan utnyttja markens virkesproducerande förmåga på ett tillfredsställande sätt. I det virkesförrådsdiagram som utgör en bilaga till föreskrifterna (figur 9.2) anges 10 SKSFS 1993:2. 350 300 250 200 150 100 50 0 0 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 Volym, m3sk/ha Grundytevägd medelhöjd, m Lägsta virkesförråd efter en avverkning i barrskog som syftar till att främja skogens utveckling. Med barrskog avses bestånd som till minst 7/10 består av tall och/eller gran. Med björkskog avses bestånd som till minst 7/10 består av björk. Med blandskog av barrträd och björk avses bestånd som till minst 7/10 består av sådana trädslag. Virkesförråd i barrskog, björkskog och blandskog av barrträd och björk som anger den nivå där skyldighet att anlägga ny skog normalt inträder. 10 § 5 § 350 300 250 200 150 100 50 0 0 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 350 300 250 200 150 100 50 0 350 300 250 200 150 100 50 0 0 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 Volym, m3sk/ha Grundytevägd medelhöjd, m Lägsta virkesförråd efter en avverkning i barrskog som syftar till att främja skogens utveckling. Med barrskog avses bestånd som till minst 7/10 består av tall och/eller gran. Med björkskog avses bestånd som till minst 7/10 består av björk. Med blandskog av barrträd och björk avses bestånd som till minst 7/10 består av sådana trädslag. Virkesförråd i barrskog, björkskog och blandskog av barrträd och björk som anger den nivå där skyldighet att anlägga ny skog normalt inträder. 10 § 5 § SOU 2006:81 Former för skogens brukande 163 denna nivå i form av den övre kurvan, som i dagligt tal kallas 10 §kurvan. En avverkning som kvarlämnar ett lägre virkesförråd måste i stället vara ändamålsenlig för återväxt av ny skog för att vara laglig. Här ger de allmänna råden den vägledningen, att en avverkning som kvarlämnar ett förråd som ligger under 10 §-kurvan men över 5 §kurvan är acceptabel på mark som är lämplig för naturlig föryngring. På mark som måste skogsodlas anger de allmänna råden däremot att virkesförrådet måste nedbringas under SVL:s 5 §-kurva för att avverkningen ska anses vara ändamålsenlig för återväxt av ny skog. På mark där återväxten måste tryggas genom skogsodling är utrymmet för alternativa avverkningssätt begränsat till virkesförråd som efter avverkning ligger över 10-§-kurvan samt till skärmar med en täthet under 5-§-kurvan. Nya metoder ska analyseras Alternativa skötselmetoder behandlas inte explicit i skogsvårdslagen. I 32 § slås det dock fast att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att det ska göras en analys av vilken inverkan nya metoder för skogens skötsel och nya skogsodlingsmaterial har på miljön. Föreskrifterna får innebära att en sådan analys ska göras av den som avser att använda en ny metod eller ett nytt skogsodlingsmaterial. I skogsvårdsförordningen förtydligas detta till att gälla vilken inverkan en ny metod eller ett nytt skogsodlingsmaterial har på miljön om verksamheten är tänkt att pågå i nämnvärd omfattning eller i särskilt känsliga miljöer.11 har, enligt samma förordning, rätt att i varje enskilt ärende besluta vad miljöanalysen ska innehålla och om den ska bekostas helt eller delvis av användaren. ska inhämta yttrande över en utförd miljöanalys från och berörd länsstyrelse. 11 SFS 1995:1540. Former för skogens brukande SOU 2006:81 164 Bevarade kontinuitetsvärden ryms inom SVL Av förstudie om kontinuitetsskogar12 framgår att tillämpningen av alternativ till trakthyggesbruk där avverkningsformen anpassas till kontinuitetsvärden, sällan hindras av dagens skogsvårdslagstiftning. En alternativ avverkning (exempelvis stamvis blädning) med delsyftet att bevara kontinuitetsvärden innebär i normalfallet att en tillräckligt tät och växtlig skog lämnas efter åtgärden vilket i sin tur innebär att SVL:s krav uppfylls. En hårdare avverkning skulle kunna förstöra de kontinuitetsvärden man vill bevara. Först då uttaget blir så stort att skogen kan ge en tillfredsställande virkesproduktion är avverkningen otillåten. I den mån kontinuitetsskogsbruk kan drivas med ett relativt högt virkesförråd utgör således SVL:s krav inget hinder vad avser reglerna om avverkning som främjar skogens utveckling. Ändamålsenlighet bedöms från fall till fall En avverkning som inte främjar skogens utveckling ska, enligt , vara ändamålsenlig för återväxt av ny skog och föregås av anmälan/ansökan om föryngringsavverkning. När alternativa skogsbrukssätt används bör avverkningens ändamålsenlighet för återväxt av ny skog bedömas från fall till fall. Normalt anses en avverkning ändamålsenlig för återväxten om naturlig föryngring kan förväntas. Ett exempel på en avverkning som inte uppfyller detta krav är blädning på olämplig marktyp. Ett annat exempel är fjällskogshuggning med otillräcklig beståndsföryngring. I de fall återväxtskyldighet inträder får vid beståndsanläggning endast sådana metoder användas som erfarenhetsmässigt eller genom forskningsrön och prov i praktisk skala visat sig ge tillfredsställande resultat inom godtagbar tid. Vid rätt genomförd blädning eller fjällskogshuggning i lämplig skog på lämplig mark inträder normalt ingen skyldighet att anlägga ny skog. Erfarenheterna av alternativa skogsbrukssätt i är begränsade. I det enskilda fallet är det därför osäkert om kontinuitetsavverkningar uppfyller SVL:s krav med avseende på återväxten av ny skog, varför lämpligheten även här bör bedömas från fall till fall, enligt . 12 , Meddelande 1/2004. SOU 2006:81 Former för skogens brukande 165 9.6 Kontinuitetsskogar och kontinuitetsskogsbruk Regeringen har markerat att kontinuitetsskogarna är viktiga för friluftsliv, biologisk mångfald, artbevarande och kulturmiljö och framhållit betydelsen av ett fortsatt arbete kring andra skogsbrukssätt än trakthyggesbruk för att bevara värdena i dessa skogar.13 och konstaterade i den senaste skogspolitiska utvärderingen att kalhyggesföryngringar passar mindre bra i kontinuitetsskogar med avseende på vissa typer av naturvärden som är knuten till dessa skogar.14 Utvärderingen i 2001 pekade vidare på att det finns ett behov av att utreda den areella omfattningen av dessa typer av skogar och hur skogsskötseln kan utformas så att dessa skogars speciella värden bevaras för framtiden. Utvärderingen sa vidare att kunskapen om hyggesfria skogsbrukssätt är begränsad och att forskning bör initieras för att utveckla alternativa metoder. Utvärderingen pekade vidare på att hyggesfria skogsbrukssätt där trädskiktet behålls kontinuerligt kan vara av intresse även i andra sammanhang såsom exempelvis i tätortsnära områden. publicerade 2004 en rapport om kontinuitetsskogar.15 I rapporten konstaterar bl.a. att forskning behöver initieras för att kunna dra slutsatser om hur, var och i vilken omfattning kontinuitetsskogsbruk bör tillämpas. Med kontinuitetsskog avses i rapporten områden som varit kontinuerligt trädbevuxna utan väsentliga trädslagsbyten . Med kontinuitetsskogsbruk menas ett brukande utan att skogen kalavverkas. Enligt är en första bedömning att arealen kontinuitetsskog uppgår till 1,71,8 miljoner ha, varav cirka en miljon ha är belägen utanför skyddade områden. Av den sistnämnda arealen beräknas 600 0000800 000 ha redan vara frivilligt avsatt eller komma att områdesskyddas . Det bedöms alltså finnas 200 000–400 000 ha kontinuitetsskog utan skydd eller planerat skydd. En avsikt med förstudien har varit att beskriva alternativa sätt att bevara kontinuitetsskogarnas speciella värden utan att helt avstå från virkesproduktion. Här kan olika former av kontinuitetsskogsbruk vara ett komplement till områdesskydd och frivilliga av13 Skr. 2003/4:39. 14 , utvärdering av skogspolitikens effekter (2001), 2002. 15 , Kontinuitetsskogar – en förstudie, Meddelande 1/2004. Former för skogens brukande SOU 2006:81 166 sättningar. Det är därför, enligt , viktigt att utveckla skogsbrukssätt som förenar ekonomisk skogsproduktion och biologiska värden på ett godtagbart sätt. projekt om kontinuitetsskogsbruk Med början driver , på regeringens uppdrag, det treåriga projektet och kontinuitetsskogsbruk. Regeringen har avsatt för att kartlägga skogar med lång kontinuitet och för att utveckla metoder avseende identifikation, bruk och skötsel som syftar till att bibehålla naturvärdena i dessa skogar. I uppdraget till sägs också att vid behov ska ersättningsprinciper för alternativa brukningsmetoder tas fram. En slutlig rapport ska lämnas , 2007. Enligt den projektplan som presenterade så förväntas projektet generera: Ökad kunskap om kontinuitetsskogarnas omfattning, geografiska spridning samt produktionskapacitet. Bedömningsgrunder och kriterier för inventering av kontinuitetsskogar i fält, och för identifiering av sannolika kontinuitetsskogar genom fjärranalys vid t.ex. upprättande av planer och hyggesanmälan. Fördjupad kunskap om selektiva skogsbrukssätt och andra alternativa skötselmetoder. En grund för framtida forskning om kontinuitetens betydelse samt kontinuitetsskogsbruk. Försöks- och demonstrationsytor som även kan användas för forskning, utbildning och rådgivning. Långsiktigt kontinuitetsförsök startade och ett samarbete rörande kontinuitetsskogsbruk. Även SLU kommer att knytas till projektet. Försöket omfattar tre områden med produktiv skogsmark om totalt 3 000 ha. SOU 2006:81 Former för skogens brukande 167 Syftet med projektet är att hitta alternativ till trakthyggesbruk för delar av markinnehavet och öka kunskapen om de studerade metodernas inverkan på produktion, tillväxt, biologisk mångfald, friluftsliv och annan markanvändning såsom renskötsel. 9.7 Forskning om nya metoder Det är en allmänt utbredd uppfattning att kunskaper om alternativa skogsbruksmetoder till trakthyggesbruk är bristfälliga i . Många drar också slutsatsen att denna kunskapsbrist utgör ett hinder för en mer utbredd tillämpning av dessa metoder. Något som förs fram är att även om det finns en del forskning så är metoderna sällan prövade i praktisk skala. I detta avsnitt redogörs översiktigt för forskning om alternativa metoder vid SLU och Skogforsk. Forskning om alternativa skogsbruksmetoder vid SLU Den statligt finansierade forskningen med inriktning mot skogsbruk och skogsskötsel bedrivs i huvudsak vid fakulteten för skogsvetenskap vid ().16 .Under de senaste 50 åren har skötsel- och produktionsforskningen varit inriktad på trakthyggesbruk, vilket har medfört att kunskaper om andra skogsskötselmetoder är begränsad. Ett undantag är stamvis blädning av gran, en metod som är relativt väl studerad. har tre doktorsavhandlingar presenterats inom ämnesområdet som alla bygger på nyanlagda och äldre försök. Vid fakulteten har också anlagts en serie försök inom s.k. Naturkultur och resultaten har delvis redovisats. 16 Texten i det här avsnittet bygger på uppgifter från , professor i skogsskötsel vid fakulteten för skogsvetenskap, . Former för skogens brukande SOU 2006:81 168 Vid fakulteten utvecklas ett nytt system för skogliga konsekvensanalyser, det s.k. Heureka-systemet. Heureka är tänkt att ersätta det nuvarande Hugin-systemet som bl.a. används för att utföra skogliga konsekvensanalyser (SKA). Inom utvecklas modeller för att göra prognoser för skogens utveckling efter olika typer av ingrepp. Dessa prognoshjälpmedel kan exempelvis nyttjas för att beskriva skogens utveckling efter alternativa huggningar när empiriska data saknas. Scenarier av det framtida skogstillståndet kan studeras genom att olika skogsskötselsystem simuleras. SLU samverkar med i ett projekt om kontinuitetsskog där SLU bl.a. gör prognoser för skogens utveckling vid tillämpning av olika skogsskötselsystem, utvärderar fasta försök samt svarar för utläggning av nya försök med inriktning på kontinuitetsskogsbruk. I projektet medverkar forskargrupper som arbetar med planering och biologisk mångfald i skogar som sköts enligt kontinuitetsskogsprinciper. I studeras naturlig föryngring av olika ädla lövträd.17 Dessa studier utgör en del av ett planerat projekt om kontinuitetsskogsmodeller i rik ädellövskog. Dessutom bedrivs forskning om modeller för kontinuitetsskogskötsel i bokskog. Forskning om alternativa skogsbruksmetoder vid Skogforsk Den forskning som bedrivs vid Skogforsk koncentreras främst till sådana metoder som används inom huvuddelen av svenskt skogsbruk.18 Verksamheten är därför till största delen inriktad på trakthyggesbruk följt av plantering, sådd eller naturlig föryngring av i huvudsak tall och gran. Inom ramen för forskning och utveckling av trakthyggesbruk faller dock också exempelvis lövskogsbruk och olika föryngringsmaterial, varför en del alternativa metoder kan sägas ingå. Ett exempel på Skogforsks verksamhet med anknytning till alternativa skogsbruksmetoder är, enligt skrivelsen, det projekt där Skogforsk i samarbete med SLU, på skogsbrukets initiativ studerat kontinuitetsskogsbruk av gran i jämförelse med traditionellt trakt17 Studierna utgör en fortsättning på ett tidigare EU-projekt om föryngring i naturskogar, Regeneration of Natural (RENFORS). 18 Alternativa skogsbruksmetoder, skrivelse till , , . SOU 2006:81 Former för skogens brukande 169 hyggesbruk med gran. Analysen avser produktion, ekonomi, naturvård, miljö samt påverkan på viltstammar.19 Resultaten kan, enligt Skogforsk, sammanfattas enligt följande: Kunskapsläget om kontinuitetsskogsbruk är begränsat, speciellt vad gäller produktion av virkesråvara och möjligheter till rationell drift. Produktionen av virkesråvara är högre för trakthyggesbruk med gran än kontinuitetsskogsbruk av gran. Kalkyler baserade på dagens prisrelationer visar att ett trakthyggesbruk med gran är mer lönsamt än kontinuitetsskogsbruk av gran. Den högre årliga nettoavkastningen varierar från några per ha i norra till väsentligt högre belopp i . Den största risken med kontinuitetsskogsbruk är kunskapsbrist. En satsning på detta skogsbrukssystem kan lätt leda till produktionsförluster. Trakthyggesbruk kan ur natur- och miljösynpunkt på ett positivt sätt kompletteras med kontinuitetsskogsbruk. Dock ersätter inte kontinuitetsskogsbruk kraven på normal hänsyn i trakthyggesbruket. Produktionshöjande åtgärder som genetisk förädling, användning av alternativa trädslag, gödsling m.fl. förutsätter trakthyggesbruk i kombination med plantering eller sådd. Potentialen för dessa åtgärder uppskattas till ökad avverkning i landets skogar . Utöver denna studie deltar Skogforsk i en referensgrupp för studie om kontinuitetsskogsbruk. Skogforsk har också studerat naturlig föryngring av gran under högskärm genom att följa upp 27 skärmföryngringar i främst Mellansverige.20 Studien visar att för att uppnå en säker och hög framtida virkesproduktion bör skärmföryngringsmetoden undvikas i alla bestånd där det inte redan finns en utvecklingsbar beståndsföryngring. Metoden kan dock vara motiverad av andra skäl, t.ex. i tätortsnära skogsbruk där man vill ha en mer varierad skogsskötsel och undvika hyggen. 19 Strategiska skogsbruksval, Resultat nr 1, 2006. 20 Naturlig föryngring av gran under högskärm, Resultat nr 19 2005, Skogforsk, 2005. 171 10 Röjning 10.1 Direktiven I direktiven till står det att regeringen i sin skrivelse Uppföljning av skogspolitiken uppmärksammade problemet med att röjning av ungskogar har minskat sedan skogsvårdslagens krav på gallring och röjning slopades 1993. 1 Enligt direktiven ska därför särskilda åtgärder för att minska arealen skog med akut röjningsbehov omfattas av utredarens förslag. 10.2 Röjning Enligt () definieras röjning som beståndsvårdande utglesning av skog utan tillvaratagande av avverkade träd.2 Röjningens syfte är att förbättra totalekonomin genom att påverka trädslagssammansättning, dimensionsutveckling och framtida virkeskvalitet. Röjningen ökar emellertid inte produktionen vilket, enligt SLU, tycks vara en allmänt förekommande vanföreställning.