sou · GUB38 · 2007-01-01 00:00:00 — Några tidningar hade önskemål om högre stödnivåer då de ansett att stödet endast gett dem utrymme att göra de absolut nödvändigaste investeringarna. Alla tidningar, utom ett fåtal, uppgav att stödet gett mycket positiva effekter för tidningsutgivningen. Även de tidningar som ansåg att stödnivåerna varit för låga redovisade positiva effekter av stödet. De gemensamma och övergripande resultaten tidningarna redo- visade var en snabbare och effektivare tidningsproduktion med kostnadsbesparingar samt en högre kvalitet på tidningen. De flesta tidningarna ansåg att stödet varit utformat på ett ändamålsenligt sätt. Ett par tidningar ansåg att stödet var snedfördelat och att högfrekventa tidningar borde ha ett högre maxbelopp. Ett par endagstidningar ansåg att stödet hade haft större betydelse för dem än för högfrekventa tidningar och de ansåg att fördelningen varit riktig. Några tidningar ansåg att tidningarna borde få större frihet att bestämma användningsområde och två av tidningarna önskade större fokus på kompetensutveckling och utbildning. En tidning ansåg att förordningen säkerställde att de bidrag som gavs för investeringar var relevanta och riktiga för att säkerställa tidningar- nas fortlevnad. Flera av tidningarna framförde önskemål om en fortsättning på utvecklingsstödet. Några önskade att stödet skulle inrättas permanent medan andra presenterade förslag om att stödet borde återkomma med ett visst intervall, t.ex. vart tredje till . Ett annat önskemål som framfördes var att avskaffa det tillfälliga utvecklingsstödet och i stället höja driftsstödet. Ytter- ligare synpunkter såsom att hänsyn borde tas till tidningens storlek vid bestämmande av stödets storlek, att utbetalningsperioden var för kort samt att det borde inrättas ett utveck- lingsstöd till hjälp för tidningar som önskade öka antalet utgiv- ningsdagar framkom också. I slututvärdering av det tillfälliga utveck- lingsstödet (Dnr 015/05) redovisas att 32,6 mnkr beviljats i till- fälligt utvecklingsstöd samt att sista dag för utbetalning av stöd var Stödet har enligt främst använts till nya datorer, programvaror, digitalkameror samt utbild- ning rörande nyinvesteringarna. Efter utgivningsdagar har stödet fördelats enligt följande: anför att tidningarnas svar på den enkät som skickades ut i samband med slututvärderingen är mycket lika de svar som lämnades i samband med den tidigare utvärderingen. bedömning av stödet är att stödets utform- ning har varit ändamålsenligt, men att den tid inom vilken stöd kan utbetalas, , har visas sig alltför kort. Enligt nämnden har det tillfälliga utvecklingsstödet bidragit till att ekonomiskt svaga tidningar och framförallt lågfrekventa tidningar har kunnat göra nödvändiga investeringar i ny teknik vilket i bästa fall har ökat möjligheterna till dessa tidningars fortlevnad. Nämnden anser att ett utvecklingsstöd inte skall vara en permanent åtgärd. Enligt nämnden är den bästa lösningen att tidningsföretagen inom sin ordinarie budget har möjlighet att planera och genomföra sina nyinvesteringar när behoven uppstår. Att investeringsbehoven ofta kan vara svåra för tidningsföretagen att tillgodose inom ordinarie budget kan emellertid enligt nämnden tala för att ett utveck- lingsstöd bör återkomma med viss regelbundenhet. Två ledamöter i reserverade sig mot beslutet. pressutredning hade bl.a. i uppdrag att lämna förslag till utformning av stödet till pressen så att reella möjligheter till nyetableringar skulle kunna skapas. I sitt slutbetänkande (SOU 1975:79 Svensk Press. Statlig presspolitik.) anförde utredningen att bristen på nyetableringar av dagstidningar var ett av de största problemen i de senaste årtiondenas tidningsutveckling samt att det dittills inte hade varit möjligt att skapa sådana förutsättningar för tidningsdriften att organisationer eller enskilda kunnat starta nya tidningar. Utredningen fann vid sin analys av tidningsmarknaden att en flerdagarstidning med låg täckning hade små möjligheter att expandera. På grund härav menade utredningen att det ställdes stora krav på statliga stödåtgärder för att bevara konkurrensorterna på den dåvarande tidningsmarknaden. Utredningen bedömde att en nystartad flerdagarstidning av traditionell karaktär skulle möta samma problem som de lågtäck- ningstidningar som då erhöll presstöd. Den skulle ha lika svårt som dessa att med egna medel klara sig på marknaden och den skulle ha mycket små möjligheter att vinna de nödvändiga annonsörerna. Enligt utredningen tycktes den tid då det var möjligt att starta traditionella flerdagarstidningar och nå framgångar bland både läsare och annonsörer vara passerad och den ansåg att det var ekonomiskt orealistiskt att tro att en omfattande ny- etablering på den traditionella dagstidningsmarknaden var möjlig. I bakgrunden fanns uppgiften om att det inte hade ägt rum någon lyckad nyetablering bland flerdagarstidningar under de närmast föregående 30 åren. Utredningen bedömde att det skulle ställa oerhörda krav på om- fattningen av stödåtgärder som med framgång skulle kunna stimu- lera till nyetablering av traditionella flerdagarstidningar. Visserligen ansåg utredningen att behovet av flera opinionsbildande och nyhetsförmedlande organ var synnerligen stort, men den gjorde bedömningen att det inte var möjligt att skapa utrymme för sådana åtgärder som skulle fordras inom de ekonomiska ramar som utredningen förfogade över. Enligt utredningen arbetade fådagarstidningarna på en delvis ny marknad där de fortfarande hade möjlighet att verka och till och med expandera till rimliga kostnader. Utredningen tog fasta på de studier som gjorts av pressens roll i samhället och som visade att fådagarstidningarna kunde ha väsentlig betydelse som monopol- brytande organ. Det förslag till stöd för nyetablering som press- utredningen lade fram tog därför närmast sikte på fådagarstidnings- marknaden. Med tanke på det stora behovet av tidningar med tätare periodicitet ville emellertid pressutredningen inte motverka ny- etableringar på flerdagarsmarknaden eller periodicitetsökningar (jfr uppgifterna i avsnitt 5.4 under rubriken pressutredning om utredningens förslag om stöd för periodicitetsökningar). Utredningens förslag om etableringsstöd inriktades alltså på fådagarstidningar. Enligt utredningen innehöll de dåvarande regler- na om produktionsbidrag inte någon uppmuntran till nyetablering. Tvärtom, anförde utredningen, fanns det enligt dessa regler ett kvalificeringsår innan en ny tidning kunde bli stödberättigad för att förhindra att tidningar i ett begynnelseskede skulle få statligt stöd på felaktiga grunder. Det stöd till nyetablering som utredningen föreslog utformades så att tidningsetableringar i spekulationssyfte inte skulle kunna ske med statens hjälp. I anslutning härtill angavs att diskussioner förts inom utredningen huruvida det skulle ställas olika former av kvalificeringskrav för etableringsstöd. Det ifrågasattes om ett krav skulle vara att tidningen startades inom en region eller ett område där behovet av en kompletterande tidning var påtagligt. Det hade också diskuterats om det skulle krävas garantier för att de press- politiska målen uppfylldes. Utredningens slutsats från diskussio- nerna var dock att det måste anses principiellt betänkligt att precisera sådana olika regler. Enligt utredningen måste garantier mot tidningsetableringar i spekulationssyfte skapas på andra sätt. Utredningen landade i ståndpunkten att det var ett rimligt krav på en enskild eller organisation som ville starta en tidning att den bidragssökande skulle uppvisa en ekonomisk utvecklingsplan för den planerade tidningen. Planen borde innehålla uppgifter om budget och finansieringskällor och planerad redaktionell kapacitet. Med utgångspunkt från utvecklingsplanen skulle ha en möjlighet att bedöma dels realismen i projektet, dels förutsättningarna för att tidningen skulle kunna tänkas uppfylla minimikraven för produktionsbidrag. Enligt utred- ningens förslag skulle stöd också kunna lämnas till en sådan tidning som startades som en edition till en flerdagarstidning. Kravet i sådant fall var att den nya tidningen skulle arbeta på en annan geo- grafisk marknad och att det redaktionella innehållet huvudsakligen skulle vara ett annat än modertidningens. De överväganden utredningen gjorde avseende frågan om etable- ringsstödets storlek var å ena sidan att stödbeloppet måste vara så stort att det skulle innebära en reell hjälp vid tidningsstarten, och å andra sidan att det måste krävas att den som stod bakom tidnings- starten var villig att ta en egen risk. Vidare anförde utredningen att stödet inte borde vara så generöst att enskilda eller organisationer lockades att starta tidningar, som inte hade förutsättningar att fortsätta på normala stödvillkor. Utredningen ansåg att en lämplig nivå skulle nås om etablerings- stöd utgick med ett belopp motsvarande ett och ett tredjedels produktionsbidrag för fådagarstidningar. Som en garanti mot spe- kulationsstarter föreslog utredningen att etableringsstödet skulle utgå i form av ränte- och amorteringsfritt lån. Lånet skulle sedan efterges om villkoren då var uppfyllda. Om särskilda omständigheter förelåg kunde prövningen uppskjutas till . För lånet skulle fullgod säkerhet krävas. Dessutom skulle lånet delas upp på två kvartalsvisa utbetalningar och skulle göra avstämning mot utvecklingsplanen inför varje utbetal- ning. Regeringen delade utredningens bedömning att den omstän- digheten att så få nyetableringar av tidningar hade kommit till stånd var ett stort problem och kon- staterade att de dåvarande produktionsbidragen inte innehöll någon uppmuntran till nyetablering (prop. 1975/76:131). Regeringen anslöt sig därför till utredningens förslag om att etableringsstöd borde införas och att ett sådant stöd närmast borde inriktas på att stödja nyetableringar av fådagarstidningar. Liksom utredningen ansåg regeringen att de ekonomiska möjligheterna att ge ut fådagarstidningar var betydligt bättre än för flerdagarstid- ningar samt att de ekonomiska förutsättningarna för etablering och drift av nya flerdagarstidningar var så osäkra att det knappast kunde anses förenligt med en ansvarsfull statlig presspolitik att stimulera sådana projekt. Att stödet närmast borde ta sikte på nyetableringar av fådagarstidningar borde enligt regeringen inte utesluta att stöd av föreslagen storlek skulle kunna utgå även till ett realistiskt projekt att starta en flerdagarstidning. För att nya flerdagarstid- ningar skulle kunna etableras ansåg regeringen emellertid att det var mer realistiskt att detta skulle ske genom periodicitetshöjningar och att sådana nyetableringar alltså borde ta vägen över fådagars- utgivning. I likhet med utredningen ansåg regeringen att det var angeläget att förhindra att etablering av tidningar skulle ske uteslutande i syfte att erhålla statliga bidrag och att det var ett rimligt krav att en enskild eller organisation som ville starta en tidning också bifogade en utvecklingsplan för tidningen till sin bidragsansökan helt i enlighet med utredningens förslag. Likaså delade regeringen utred- ningens förslag om konstruktionen av stödet. Däremot ansåg rege- ringen att i särskilda fall borde ha möjligheter att efterge lån även om planerna som låg till grund för beviljandet av stödet inte hade kunnat fullföljas. Skälet var att ett ovillkorligt krav på återbetalning av stödet skulle kunna verka avskräckande också på seriösa försök att starta en tidning. Möjligheterna att efterge lån borde dock enligt regeringen utnyttjas restriktivt och i första hand avse sådana fall där utgivaren hade för avsikt att försöka fortsätta driften av tidningen. När det gällde storleken på stödet ansåg regeringen att en lämplig nivå motsvarade ett och ett halvt produktionsbidrag för fådagarstidningar, eftersom tidningsstarter var förenade med så stora kostnader. I anslutning härtill ansåg regeringen också att de dåvarande reglerna för produktionsbidrag skulle anpassas på sådant sätt att ett etableringsstöd i förekommande fall direkt kunde avlösas av produktionsbidrag, t.ex. borde hushållstäckningen för nyetablerade tidningar kunna beräknas för än för övriga tidningar. Det borde också vara möjligt att bevilja produk- tionsbidrag än ett kalenderår om detta kunde anses rimligt med hänsyn till den tidpunkt då utgivningen startat. beslutade i enlighet med regeringens proposition i denna del (KU 1975/76:46, rskr. 1975/76:260). presenterade sitt slutbetänkande (SOU 1980:32 Stödet till dagspressen). Kommittén hade gjort en kartläggning av etableringsstödets effektivitet och konstaterade att det i presstödssammanhang förekom tre slag av tidningstarter: 1) självständig tidning med minst ett nr , 2) självständig edition till annan dagstidning och 3) fådagarstidning som etablerar sig som flerdagarstidning. Kommittén fann att den vanligaste etableringsformen hade varit startandet av själv- ständiga tidningar med minst ett nr . hade tio endagstidningar startats med etableringsstöd och två utan sådant stöd. De tre editionsstarterna som förekommit hade samt- liga startats utan etableringsstöd. Modertidningarna hade direkt sökt produktionsbidrag. Vad slutligen gäller de fådagarstidningar som hade gått över till flerdagarsutgivning hade samtliga dessa kunnat klara övergången med egna medel. Enligt kommittén hade etableringarna av nya tidningar dittills haft organisationsursprung. Det rörde sig om partipresstidningar med rörelseanknytning. Ett problem för andra intressenter att få etableringsstöd kunde enligt kommittén vara att intressenterna måste ställa säkerhet för bidraget för den händelse utgivningen inte skulle fylla reglerna för produktionsbidrag . Kommittén föreslog att de regler som fanns för att förhindra spekulationsstarter, dvs. starter i syfte att sälja tid- ningen med förtjänst eller föra över medel eller goodwill till annan verksamhet, skulle finnas kvar. Några förslag om att ändra de generella reglerna för etableringsstödet lade kommittén således inte fram. Emellertid var det enligt kommittén lämpligt att det utveck- lingsbidrag som utgick till fådagarstidningar som övergick till flerdagarsutgivning i fortsättningen betecknades som etablerings- stöd. Regeringen delade kommitténs bedömningar och tillstyrkte regeringens förslag (1980/81:137, KU 1980/81:19 och 23, rskr 1980/81:289). Etableringsstödet fanns kvar som stödform till och med budget- /87. som det fanns ett särskilt etablerings- stöd erhöll sammanlagt 18 tidningar ett sådant stöd. I budgetpro- positionen 1986/87:100, bil. 10 anges som skäl till att stödet avskaffades bl.a. följande. Etableringsstöd lämnas för nyetablering av en dagstidning som bedöms ha möjligheter att ut- givning uppfylla villkoren för produktionsbidrag. Den årliga anvis- ningen har varit 3,8 mnkr. Förbrukningen har aldrig uppgått till anvisat belopp. har totalt betalats ut av . Den måttliga förbrukningen återspeglar förhållandet att tidnings- marknaden i är i stort sett mättad och att det därför är svårt att finna marknader för nyetableringar. Resultatet av pressens historia har publicerats i skriftserien . Den sjunde titeln i skriftserien, som behandlar konkurrens och förnyelse inom den svenska dagspressen, innehåller bl.a. en uppsats om de tidnings- starter som ägt rum (Tidnings- starter , , s. 143 181, 7, Den svenska pressens historia, Konkurrens och för- nyelse, , , 2000). I uppsatsen fokuserar på att klarlägga mönster i förnyelseprocessen. Initiativtagare och förebilder lyfts fram och succéer skiljs från misslyckanden. En rad exempel på tidnings- starter beskrivs ingående, och till upp- satsen finns bifogat ett appendix över tidningsstarter . Av uppsatsen framgår att det 2000 startats 120 publikationer av dagstidningskaraktär, nittio fådagarstidningar och tjugoåtta flerdagarstidningar. Av fådagarstidningarna utkom cirka 40 stycken fortfarande . Motsvarande siffra för fler- dagarstidningarna var 15 stycken. Den starkaste drivkraften i för- nyelsen av den svenska dagspressen har enligt varit det statliga presstöd som infördes och han anger att av de tidningar som startats har endast 29 stycken gjort det utan någon form av stöd från staten. Enligt utgör och Metro de två mest framgångsrika tidningar som startats under det sena 1900- talet, och han anför att Dagens Industris etableringsmodell sammanfaller med den modell som den tredje pressutredningen, som konstruerade etableringsstödet, arbetade efter. framhåller att började som fådagars- tidning, inte enbart för att minska risken för negativ opinion utan för att pröva sig fram. Först efter starten blev tidningen en flerdagarstidning. Alternativet till denna etableringsmodell är enligt att över nå en hög upplaga med en gratistidning genom garanterad distribution, alltså den etablerings- modell som användes för Metro. anför avslut- ningsvis att några andra modeller än de nämnda inte tycks kunna användas med framgång på en så belagd tidningsmarknad som den svenska. 5.7Två fallstudier med avseende på nyetablering av dagstidningar Enligt kommitténs direktiv, se bilaga 1, skall kommittén i syfte att ytterligare öka mångfalden, analysera förutsättningarna för etable- ring av nya dagstidningar. Analysen skall innehålla en under- sökning av förutsättningarna i några fall av nyetablerade tidningar, t.ex. annonsering och antal abonnenter samt långsiktig ekonomisk bärkraft. Kommittén har i denna del varit i kontakt med i () som ger ut tidningarna . OTV har till kommittén redovisat följande uppgifter. är en endagstidning som har funnits . har tidningen varit en endags- tidning. Tidningen har haft driftsstöd . konkurrerar med som har en hushållstäckning på i . , när hade en hushållstäckning på , initierade OTV en utredning av konsekvenserna om fasades ut ur driftsstödssystemet. Utgångspunkt var att tidningens vinstmarginal skulle vara oförändrad, . Resultatet av utredningen visade att tidningen skulle behöva uppnå en hushållstäckning på samt att annons- intäkterna skulle behöva ökas från tidpunkten när utfasningen ur driftsstödet påbörjades fram till dess att tidningen nått en upplaga som motsvarar hushålls- täckning. Mot bakgrund av de ökade kostnader i form av tryck och distribution som är förenade med höjd hushållstäckningsgrad konstaterades det i utredningen att målen inte var möjliga att uppnå om vinstmarginalen skulle bi- behållas oförändrad. OTV har beslutat att fasa ut ur driftsstöds- systemet med början . Beslutet innebär enligt OTV att under den beräknade utfasningsperioden kommer att redovisa ett underskott på cirka 750 tkr. Underskottet skall genom tillskott från en annan av , . är liksom en endagstid- ning. Tidningen har en hushållstäckning på utgivningsorten på och den genererar enligt OTV en stabil vinst. startades som gratisdistri- buerad tidning med utgivning en gång , men vid månads- skiftet september/övergick tidningen till att bli abonnerad. höjdes tidningens periodicitet . I har en hushållstäckning på . Vidare har tvådagarstidningen en hushållstäckning på . fanns även den gratisdistribuerade tidningen 7-dagar. Den kalkyl som OTV tog fram för över- gång från gratistidning till abonnerad tidning hade följande ut- gångspunkter. skulle tidningens snittupplaga uppgå till minst 3 600 exem- plar. skulle den driftsstödsberättigade upplagan uppgå till minst 4 500 exemp- lar och tidningen skulle därmed berättiga till ett driftsstöd på cirka 240 tkr . Annonsintäkterna skulle uppgå till fyra mnkr. Resultatet för tidningen skulle kalkylmässigt leda till ett underskott med cirka fyra mnkr . Efter starten som abonnerad tidning fick OTV ändra sina kalkyler. Enligt uppgift från OTV var ändringen hän- förlig till kravet i presstödsförordningen att av den distribuerade upplagan skall vara abonnerad för att en tidning skall berättiga till driftsstöd. OTV har uppgett att företaget till följd av bestämmelsen inte klarade att både marknadsföra tidningen genom gratisdistributioner och uppnå en abonnerad upplaga på . Företaget flyttade därför fram kvalifikationsperioden för driftsstöd till . Enligt OTV medförde ändringen att den beräknade intäkten minskade med cirka 750 tkr. Efter en summering av det första verksamhetsåret har OTV konstaterat att begränsningsregeln gällande distribution av den egna tidningen i marknadsföringssyfte avsevärt fördyrat projektet det första verksamhetsåret. Underskottet för perioden den 1 okto- ber 2004 blev 4,8 mnkr i stället för kalkylerade . För innevarande verksamhetsår har OTV återigen reviderat ursprungskalkylen. I huvudsak har företaget sänkt målen när det gäller upplagenivå och därmed också intäkter i form av driftsstöd. Orsaken anges vara att företaget på grund av regeln att av upplagan skall vara abonnerad är förhindrat att använda tidningen i marknadsföringssyfte. ekonomiska effekten är att företaget i stället för att kalkylera med ett underskott på cirka 750 tkr i stället kalkylerar med ett under- skott på cirka 1,5 mnkr. Företaget räknar med att nå ett nollresultat det tredje verk- samhetsåret. En förutsättning är att tidningen uppnår maximal hushållstäckning för att berättiga till driftsstöd, dvs. En hushållstäckning på leder till att tidningen berättigar till ett driftsstöd på cirka fem mnkr. I sammanhanget har företaget uppgett att det har tillgång till befintlig struktur i form av ledning, administrativa funktioner och teknik, vilket inneburit en besparing med cirka 500 tkr på årsbasis. OTV har uppgett att målet är att fasa ut ur driftsstödssystemet och uppnå en hushålls- täckning på . Förutsättningarna för utfasningen är enligt OTV likartade med dem som gäller för . Tid- ningen måste snabbt nå hushållstäckning för att erhålla de annonsintäkter som krävs för att tidningen skall gene- rera vinst. Enligt OTV innebär detta att tidningen måste öka sina annonsintäkter med cirka 4,5 mnkr samt öka sina abonnemangs- intäkter med cirka . OTV räknar med att det kommer att ta innan den ackumulerade förlusten i resultatmässigt har återhämtats. Utgångspunkten för de olika direkta statliga stöd som förekommit på dagspressmarknaden har inledningsvis varit den s.k. upp- lagespiralen och den s.k. täcknings- gradsteorin, se avsnitt 3.2.2 och 3.2.4. Täckningsgradsteorin inne- bär att en tidning med lägre hushållstäckning genererar lägre annonsintäkter och har högre kostnader per tidningsexemplar än en konkurrerande tidning med högre hushållstäckning inom samma utgivningsområde. Detta leder till att en tidning med lägre hus- hållstäckning har svårt att av egen kraft ta sig ur sitt underläge och att förhållandena på tidningsmarknaden därmed är sådana att det sannolikt uppstår naturliga monopol inom ett utgivningsområde. Ett övergripande syfte med presspolitiken har varit att motverka uppkomsten av monopolsituationer inom skilda utgivningsom- råden för att befolkningen skall kunna ha tillgång till en mångfald dagstidningar som informerar, granskar och tillhandahåller redak- tionellt utrymme för en vital debatt och opinionsbildning. De direkta stöden har schematiskt sett varit inriktade på att å ena sidan möjliggöra för dagstidningsföretag med en lägre hushålls- täckning att kunna upprätthålla en självständig tidningsutgivning och å andra sidan uppmuntra konkurrerande dagstidningsföretag att inleda samarbeten med varandra inom andra områden än det som omfattar det redaktionella arbetet. Bland olika stöd som varit riktade till självständiga tidningsföretag märks främst driftsstödet som infördes . Även andra stöd som före- kommit kan hänföras till denna kategori, häribland utvecklingsstöd som underlättat för företagen att utveckla och stärka sin konkurrenskraft samt etableringsstöd som främjat ut- vecklingen av nya dagstidningsföretag. Bland stöd som mera direkt syftat till att uppmuntra konkurrerande dagstidningsföretag att inleda samarbeten med varandra märks särskilt distributionsstödet, som infördes , men också samverkansbidrag och sam- tryckningsbidrag. Kommittén föreslår ingen annan inriktning på det direkta presstödet än vad som gällt tidigare.