sou · GUB322 · 2007-01-01 00:00:00 — 31 § Om någon för talan med anledning av uppsägning eller av- skedande skall följande bestämmelser i lagen (1982:80) om anställ- ningsskydd tillämpas: – 34 § om en uppsägnings giltighet m.m., –35 § om ett avskedandes giltighet m.m., –37 § om avstängning när en uppsägning eller ett avskedande ogiltigförklarats, –38 § andra stycket andra meningen om ersättning för förlust ef- ter anställningens upphörande, –39 § om beräkningen av skadestånd, och –43 § första stycket andra meningen och andra stycket om skyndsam handläggning m.m. 32 § Talan om skadestånd med anledning av ett beslut om an- ställning som har meddelats av en arbetsgivare med offentlig ställ- ning får inte prövas innan anställningsbeslutet har vunnit laga kraft. 33 § Talan som förs av Ombudsmannen mot diskriminering eller av en förening behandlas som om talan hade förts av arbetstagaren eller den arbetssökande själv. 3 kap. Utbildning och andra samhällsområden Aktiva åtgärder i fråga om utbildning 1 § En skola skall inom ramen för sin verksamhet bedriva ett mål- inriktat arbete för att aktivt främja lika rättigheter och möjligheter oavsett kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning eller ålder för den som deltar i eller söker till utbildningen eller verksamheten. Närmare föreskrifter om skolans skyldigheter finns i 2 och 3 §§. Skyldighet att förebygga och förhindra diskriminering och repressalier 2 § En skola skall vidta åtgärder för att förebygga och förhindra att den som deltar i eller söker till utbildningen eller verksamheten utsätts för diskriminering eller repressalier enligt denna lag. 3 § En skola skall upprätta en plan som skall innehålla en översikt över de åtgärder som behövs för att främja lika rättigheter och möjligheter oavsett kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, reli- gion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning eller ålder för den som deltar i eller söker till utbildningen eller verksamheten och för att förebygga och förhindra diskriminering och repressalier enligt 2 §. Planen skall vidare innehålla en redogö- relse för vilka av dessa åtgärder som skolan avser att påbörja eller genomföra . En redovisning av hur de planerade åtgärderna enligt första stycket har genomförts skall tas in i efterföljande års plan. Skyldigheten att upprätta en likabehandlingsplan gäller inte, om det finns särskilda skäl för undantag med hänsyn till verksamhetens ringa omfattning eller omständigheterna i övrigt. 4 § En skola som underlåter att fullgöra sina skyldigheter i fråga om aktiva åtgärder enligt 2 och 3 §§ kan vid vite föreläggas att full- göra dem i enlighet med vad som anges i 4 kap. 6 §. Aktiva åtgärder i fråga om värn- och civilplikt 5 § De myndigheter som utbildar eller rekryterar totalförsvars- pliktiga skall inom ramen för sin verksamhet bedriva ett målinriktat arbete för att aktivt främja totalförsvarspliktigas lika rättigheter och möjligheter oavsett kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, reli- gion eller annan trosuppfattning, funktionshinder eller sexuell lägg- ning. Närmare föreskrifter om myndigheternas skyldigheter finns i 6– 8 §§. 6 § De myndigheter som utbildar eller rekryterar totalförsvars- pliktiga skall genomföra sådana åtgärder som med hänsyn till om- ständigheterna kan krävas för att tjänstgöringsförhållandena skall lämpa sig för alla totalförsvarspliktiga oavsett kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- hinder eller sexuell läggning. Skyldighet att förebygga och förhindra diskriminering och repressalier 7 § De myndigheter som utbildar eller rekryterar totalförsvars- pliktiga skall vidta åtgärder för att förebygga och förhindra att to- talförsvarspliktiga utsätts för diskriminering som har samband med kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosupp- fattning, funktionshinder eller sexuell läggning, eller repressalier enligt denna lag. 8 § De myndigheter som utbildar eller rekryterar totalförsvars- pliktiga skall upprätta en plan som skall innehålla en över- sikt över de åtgärder som behövs för att främja lika rättigheter och möjligheter för totalförsvarspliktiga oavsett kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- hinder eller sexuell läggning och för att förebygga och förhindra diskriminering och repressalier enligt 7 §. Planen skall vidare inne- hålla en redogörelse för vilka av dessa åtgärder som myndigheterna avser att påbörja eller genomföra . En redovisning av hur de planerade åtgärderna enligt första stycket har genomförts skall tas in i efterföljande års plan. 9 § En myndighet som utbildar eller rekryterar totalförsvarsplik- tiga som underlåter att fullgöra sina skyldigheter i fråga om aktiva åtgärder enligt 6–8 §§ kan vid vite föreläggas att fullgöra dem i en- lighet med vad som anges i 4 kap. 6 §. 10 § Diskriminering som har samband med kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- hinder, sexuell läggning eller ålder är förbjuden för skolor av den som deltar i eller söker till 1. utbildning eller annan verksamhet som avses i skollagen (1985:1100), 2.utbildning som avses i högskolelagen (1992:1434), 3.utbildning som kan leda fram till en examen enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina, eller Förbudet mot åldersdiskriminering gäller dock inte 1. i fråga om –förskoleverksamhet eller skolbarnsomsorg, –utbildning i förskoleklass, –utbildning i det obligatoriska skolväsendet eller i en fristående skola som motsvarar , särskolan eller specialskolan, eller 2.om hänsyn till åldern hos den som deltar i eller söker till en utbildning eller verksamhet kan motiveras av ett berättigat mål och de medel som används för att uppnå målet är lämpliga och nödvän- diga. Förbudet mot könsdiskriminering gäller inte om behandlingen är ett led i strävanden att främja lika möjligheter till högskolestudi- er oavsett kön (positiv särbehandling på grund av kön). 11 § Diskriminering som har samband med kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- hinder, sexuell läggning eller ålder är förbjuden 1.vid förmedling av arbete hos den offentliga arbetsförmedling- en eller annan som bedriver arbetsförmedling, och 2.i fråga om andra insatser inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Diskrimineringsförbudet innebär dock inte hinder mot – insatser som är ett led i strävanden att främja jämställdhet mel- lan kvinnor och män, eller – tillämpning av bestämmelser som är ett led i strävanden att främja lika möjligheter oavsett etnisk tillhörighet eller som syftar till att stärka den enskildes möjligheter att få eller behålla ett arbete oavsett ålder. Start eller bedrivande av näringsverksamhet 12 § Diskriminering som har samband med kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- hinder, sexuell läggning eller ålder är förbjuden i fråga om ekono- miskt stöd, tillstånd, registrering eller liknande som behövs eller kan ha betydelse för att kunna starta eller bedriva näringsverksam- het. Förbudet mot åldersdiskriminering gäller inte om hänsyn till en persons ålder kan motiveras av ett berättigat mål och de medel som används för att uppnå målet är lämpliga och nödvändiga. 13 § Diskriminering som har samband med kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- hinder, sexuell läggning eller ålder är förbjuden i fråga om behörig- het, legitimation, auktorisation, registrering, godkännande eller liknande som behövs eller kan ha betydelse för att kunna utöva ett visst yrke. Förbudet mot åldersdiskriminering gäller inte om hänsyn till en persons ålder kan motiveras av ett berättigat mål och de medel som används för att uppnå målet är lämpliga och nödvändiga. 14 § Diskriminering som har samband med kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- hinder, sexuell läggning eller ålder är förbjuden i fråga om 1.medlemskap eller medverkan i en arbetstagarorganisation, ar- betsgivarorganisation eller yrkesorganisation, och 2.förmåner som en sådan organisation tillhandahåller sina med- lemmar. Förbudet mot könsdiskriminering gäller dock inte förmåner som en organisation tillhandahåller medlemmar av ena könet som ett led i strävanden att främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Varor, tjänster och bostäder m.m. 15 § Diskriminering som har samband med kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- hinder eller sexuell läggning är förbjuden för den som 1.tillhandahåller varor, tjänster eller bostäder till allmänheten, 2.anordnar allmän sammankomst eller offentlig tillställning. Förbudet i första stycket 1 gäller dock inte om det är nödvändigt av hänsyn till skydd för privatlivet. Förbudet mot könsdiskriminering gäller inte tillhandahållande av –försäkringstjänster, eller –andra tjänster eller bostäder, om olika behandling av kvinnor och män kan motiveras av ett berättigat mål och de medel som an- vänds för att uppnå målet är lämpliga och nödvändiga. 16 § Diskriminering som har samband med kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- hinder eller sexuell läggning är förbjuden i fråga om 1.insatser inom , och 2.stöd i form av färdtjänst och riksfärdtjänst samt bostadsan- passningsbidrag. Förbudet mot könsdiskriminering gäller dock inte i fråga om in- satser inom , om olika behandling av kvinnor och män kan motiveras av ett berättigat mål och de medel som används för att uppnå målet är lämpliga och nödvändiga. 17 § Diskriminering som har samband med kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- hinder eller sexuell läggning är förbjuden i fråga om socialförsäk- ringen och anslutande bidragssystem. Förbudet mot könsdiskriminering innebär dock inte hinder mot tillämpning av bestämmelser om –änkepension enligt lagen (2000:461) om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn och lagen (2000:462) om införande av lagen (2000:461) om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn, –hustrutillägg enligt lagen (1998:708) om upphävande av lagen (1994:309) om hustrutillägg i vissa fall då make uppbär folkpen- sion, eller –utbetalning av barnbidrag enligt lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag och lagen (1986:378) om förlängt barnbidrag. 18 § Diskriminering som har samband med kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- hinder eller sexuell läggning är förbjuden i fråga om arbetslöshets- försäkringen. 19 § Diskriminering som har samband med kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- hinder eller sexuell läggning är förbjuden i hälso- och sjukvård och annan medicinsk verksamhet. 20 § Diskriminering som har samband med kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- hinder eller sexuell läggning är förbjuden i fråga om statligt studie- stöd. 21 § Diskriminering som har samband med kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- hinder eller sexuell läggning är förbjuden i fråga om värn- och civil- plikt. Förbudet mot könsdiskriminering innebär dock inte hinder mot tillämpning av bestämmelser om mönstrings- och tjänstgörings- skyldighet endast för män i lagen (1994:1809) om totalförsvars- plikt. Offentlig anställning och offentligt uppdrag 22 § Även i andra fall som avses i 10–21 §§ är diskriminering som har samband med kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder eller sexuell läggning förbjuden i verksamhet där den som är anställd i allmän tjänst eller innehar allmänt uppdrag går allmänheten till handa. Förbud mot diskriminering av juridiska personer § Diskrimineringsförbuden i 11 § första stycket 2, 12 och §§, 15 § första stycket 1 och 22 § gäller också till skydd för juri- Tillgänglighet för personer med funktionshinder § Den som omfattas av förbuden mot diskriminering i 10– §§ får inte missgynna en person med funktionshinder genom att underlåta att vidta sådana skäliga åtgärder för tillgänglighet som skulle kunna bidra till att den personen kan ta del av den vara, tjänst eller bostad eller verksamhet som avses, på lika villkor med personer utan sådant funktionshinder. Skyldigheten att vidta åtgärder för tillgänglighet gäller dock inte enskilda personer som tillhandahåller varor, tjänster eller bostäder. 25 § En sökande som har nekats tillträde till en utbildning har rätt att på begäran få en skriftlig uppgift av skolan om vilken utbildning eller vilka andra meriter den har som har blivit antagen till utbild- ningen. § Den som omfattas av förbuden mot diskriminering i 10– §§ får inte utsätta någon för repressalier på grund av att han eller –anmält eller påtalat att någon handlat i strid med denna lag, el- –medverkat i en utredning enligt denna lag. Skyldighet att utreda och vidta åtgärder mot trakasserier 27 § En skola som får kännedom om att någon som deltar i eller söker till en utbildning eller verksamhet anser sig ha blivit utsatt för trakasserier eller sexuella trakasserier i samband med utbild- ningen eller verksamheten, är skyldig att utreda omständigheterna kring de uppgivna trakasserierna och i förekommande fall vidta de åtgärder som skäligen kan krävas för att förhindra fortsatta trakas- serier. 28 § En myndighet som utbildar eller rekryterar totalförsvarsplik- tiga och som får kännedom om att en totalförsvarspliktig anser sig ha blivit utsatt för trakasserier som har samband med kön, köns- identitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder eller sexuell läggning eller sexuella trakasserier i samband med värn- eller civilplikten, är skyldig att utreda omstän- digheterna kring de uppgivna trakasserierna och i förekommande fall vidta de åtgärder som skäligen kan krävas för att förhindra fort- satta trakasserier. 29 § En bestämmelse i ett avtal som medger eller innebär att nå- gon diskrimineras på ett sätt som är förbjudet enligt detta kapitel, skall jämkas eller förklaras ogiltig om den som diskriminerats begär det. Har bestämmelsen sådan betydelse för avtalet att det inte skä- ligen kan krävas att detta i övrigt skall gälla med oförändrat inne- håll, får avtalet jämkas även i annat hänseende eller i sin helhet för- ogiltigt. Om någon diskrimineras genom uppsägning av ett avtal eller ge- nom en annan sådan rättshandling på ett sätt som är förbjudet en- ligt detta kapitel, skall rättshandlingen förklaras ogiltig om den som diskriminerats begär det. § Den som bryter mot förbuden mot diskriminering i 10– §§ eller repressalier i 26 § eller underlåter att fullgöra sina skyl- digheter att utreda och vidta åtgärder mot trakasserier enligt 27 och 28 §§ skall betala skadestånd för den kränkning som detta innebär och för den förlust som uppkommer. Om det finns särskilda skäl kan skadeståndet sättas ned eller helt falla bort. Om en arbetstagare diskriminerar någon eller utsätter någon för repressalier skall skadeståndet betalas av den som har arbetstagaren i sin tjänst. 31 § Ett beslut av ett universitet eller en högskola med staten, en kommun eller ett landsting som huvudman, får överklagas till på den grunden att beslutet strider mot förbudet mot diskriminering i 10 § om beslutet avser –tillträde till utbildningen, –tillgodoräknande av utbildning, –anstånd med studier eller fortsättning av studier efter studie- uppehåll, –byte av handledare, –indragning av handledare och andra resurser vid forskarutbild- ning, –utbildningsbidrag för doktorander, eller –en ingripande åtgärd mot en student. Ett beslut som fattats av den som avses i första stycket får över- klagas till även på den grun- den att beslutet strider mot förbudet i fråga om tillgänglighet i 24 § eller mot förbudet mot repressalier i 26 §. Om överklagandenämnden finner att beslutet strider mot något av förbuden och att detta kan antas ha inverkat på utgången, skall beslutet undanröjas och ärendet, om det behövs, visas åter till uni- versitetet eller högskolan för ny prövning. Om ett beslut kan överklagas enligt någon annan författning, skall överklagande ske i den där föreskrivna ordningen i stället för enligt bestämmelserna i första och andra stycket. 32 § Beslut av enligt denna lag får inte överklagas. Tillämpliga regler vid rättegång 33 § Mål om tillämpningen av förbuden mot diskriminering eller repressalier eller skyldigheten att utreda och vidta åtgärder mot trakasserier i detta kapitel skall handläggas enligt vad som är före- skrivet i om rättegången i tvistemål där förlikning om saken är tillåten. I sådana mål kan det dock förordnas att vardera parten skall bära sin rättegångskostnad, om den part som har förlorat målet hade skälig anledning att få tvisten prövad. Detta gäller dock inte när Ombudsmannen mot diskriminering för talan som part enligt 35 §. 34 § Om det finns anledning att anta att någon har missgynnats på sätt som framgår av förbuden mot diskriminering eller repressa- lier i detta kapitel, är det svaranden som skall visa att diskrimine- ring eller repressalier inte förekommit. Rätt att föra talan 35 § I en tvist enligt 33 § får Ombudsmannen mot diskriminering eller en annan ideell förening än som avses i 2 kap. 28 § och som enligt sina stadgar har att tillvarata sina medlemmars intressen som part föra talan för en enskild som medger det. Om ombudsmannen eller en förening för sådan talan får ombudsmannen eller förening- en i samma rättegång också föra annan talan för den enskilde. Om- budsmannens beslut i dessa frågor får inte överklagas. För att få föra en talan skall föreningen med hänsyn till sin verk- samhet och sitt intresse i saken, sina ekonomiska förutsättningar att föra talan samt förhållandena i övrigt vara lämpad att företräda den enskilde i målet. 36 § Vad som finns föreskrivet i om part beträf- fande jävsförhållande, pågående rättegång, personlig inställelse samt hörande under sanningsförsäkran och andra frågor som rör bevisningen skall även gälla den för vilken Ombudsmannen mot diskriminering eller en förening för talan. Vad som gäller enligt om pågående rättegång för en enskild som för talan enligt denna lag gäller även när om- budsmannen eller en förening för talan som part för den enskilde enligt denna lag. 37 § Rättens avgörande i ett mål där Ombudsmannen mot dis- kriminering eller en förening för talan för en enskild har rättskraft i förhållande till denna person. Avgörandet får överklagas av den en- skilde. 38 § Talan i en tvist enligt detta kapitel skall väckas efter det att den påtalade handlingen företogs eller en skyldighet senast skulle ha fullgjorts. I annat fall är rätten till talan förlorad. 39 § Talan som förs av Ombudsmannen mot diskriminering eller av en förening behandlas som om talan hade förts av den enskilde själv. 1 § Ombudsmannen mot diskriminering skall utöva tillsyn över efterlevnaden av denna lag. 2 § Ombudsmannen mot diskriminering skall i första hand för- söka få dem som omfattas av lagen att frivilligt följa den. Bestämmelser om ombudsmannen finns i lagen (2008:000) om Ombudsmannen mot diskriminering. 3 § Av bestämmelserna i 2 kap. 27 § och 3 kap. 35 § framgår att Ombudsmannen mot diskriminering får föra talan i domstol för en enskild som medger det. 4 § Den som omfattas av förbuden mot diskriminering och re- pressalier eller av bestämmelserna om aktiva åtgärder i denna lag är skyldig att på begäran av Ombudsmannen mot diskriminering 1.lämna de uppgifter om förhållandena i verksamheten som kan ha betydelse för tillsynen, 2.lämna uppgifter om meriter när ombudsmannen biträder en begäran av en enskild enligt 2 kap. 20 § och 3 kap. 25 §, 3.ge ombudsmannen tillträde till arbetsplatser eller andra lokaler där verksamheten bedrivs för undersökningar som kan ha betydelse för tillsynen, och 4.komma till överläggningar med ombudsmannen. Uppgiftsskyldigheten enligt 1 och 2 gäller inte om det i ett en- skilt fall finns särskilda skäl som talar däremot. 5 § Den som inte rättar sig efter en begäran enligt 4 § får av Om- budsmannen mot diskriminering föreläggas att vid vite fullgöra sin skyldighet. Ett beslut om vite får överklagas hos . 6 § Den som underlåter att fullgöra sina skyldigheter i fråga om aktiva åtgärder enligt 2 kap. 5–14 §§ och 3 kap. 2, 3 och 6–8 §§ kan vid vite föreläggas att fullgöra dem. Ett sådant föreläggande medde- las av på framställning av Ombuds- mannen mot diskriminering. Om ombudsmannen förklarat sig inte vilja göra en framställning till nämnden får en central arbetstagarorganisation i förhållande till vilken arbetsgivaren är bunden av kollektivavtal göra en framställ- ning om vitesföreläggande i fråga om aktiva åtgärder i arbetslivet enligt 2 kap. 5–14 §§. Föreläggandet kan riktas även mot staten som arbetsgivare. I framställningen skall anges vilka åtgärder som bör åläggas den gentemot vilken framställningen riktas, vilka skäl som åberopas till stöd för framställningen och vilken utredning som har gjorts. 7 § utses av regeringen. Nämnden har till uppgift att pröva framställningar om vitesförelägganden en- ligt 6 § och överklaganden av beslut om vitesförelägganden enligt 5 §. I ärendena tillämpas bestämmelserna i 8–15 §§. Handläggningen av en framställning om vitesföreläggande 8 § Den som en framställning om vitesföreläggande riktas mot skall, vid påföljd att ärendet ändå kan komma att avgöras, föreläg- gas att inom yttra sig över framställningen och lämna de uppgifter om förhållandena i sin verksamhet som nämnden behöver för sin prövning. När en arbetstagarorganisation gjort framställningen skall Om- budsmannen mot diskriminering beredas tillfälle att yttra sig. 9 § skall se till att ärendena blir så utredda som deras beskaffenhet kräver. När det behövs skall nämnden låta komplettera utredningen. Överflödig utredning får avvisas. 10 § Ärendena avgörs efter muntlig förhandling, utom när nämn- den anser att någon sådan förhandling inte behövs. 11 § Till en förhandling skall den som gjort framställningen hos nämnden samt den gentemot vilken framställningen riktas, kallas. Om det behövs för utredningen, får nämnden också kalla andra till förhandlingen. Nämnden får vid vite förelägga den som framställningen riktas mot eller dennes ställföreträdare att inställa sig personligen. 12 § Ett ärende om vitesföreläggande får avgöras, även om den som framställningen riktas mot inte yttrar sig i ärendet, inte med- verkar till utredningen eller uteblir från en muntlig förhandling. Om Ombudsmannen mot diskriminering eller den arbetstagar- organisation som gjort framställningen om vitesföreläggande ute- blir från en förhandling, förfaller framställningen om vitesföreläg- gande. 13 § får vid avgörandet av ett ären- de ålägga den som framställningen om vitesföreläggande riktas mot att vidta andra åtgärder än sådana som begärts i framställningen, om dessa åtgärder inte är uppenbart mera betungande för denne. I beslutet skall nämnden ange hur och inom vilken tid åtgärderna skall påbörjas eller genomföras. Nämndens beslut skall vara skriftligt och delges den som fram- ställningen riktas mot. Handläggningen av ett överklagat beslut om vitesföreläggande 14 § Vid handläggningen av ett överklagat beslut om vitesföreläg- gande tillämpas 9 och 10 §§. 15 § Till en förhandling skall den som har överklagat vitesbeslutet och Ombudsmannen mot diskriminering kallas. Om det behövs för utredningen, får nämnden också kalla andra till förhandlingen. Nämnden får vid vite förelägga den som har överklagat beslutet eller dennes ställföreträdare att inställa sig personligen. Överklagande av nämndens beslut 16 § Nämndens beslut enligt denna lag får inte överklagas. 17 § Talan om utdömande av vite som har förelagts enligt denna lag förs vid tingsrätt av Ombudsmannen mot diskriminering.