sou · GUB321 · 2007-01-01 00:00:00 — ställa frågan till kineser, till exempel frågat vad är san- ningen?. (Man med afrikansk bakgrund) På samma sätt menar den i fallet Göteborgskravallerna mobilise- rade minoritetsgemenskapen av aktivister, att de nationella medi- erna intagit en alltför okritisk roll gentemot den europeiska poli- tiska eliten. Medierna görs ansvariga för svenskarnas, som man tycker, missuppfattning av det som inträffat och anklagas för att ha förstärkt den förgivettagna föreställningen om den goda svenska polismakten: -När det inte är om våldet, då glorifierar man [medierna] EU- toppmötet, berättar om de demokratiska framgångarna för EU- toppmötet, låter försvara det demokratiska EU- toppmötet. -Som tjugotusen andra just där i tycker är precis tvärtom. -Ja, ensidig rapportering helt enkelt, och också en klapp i ryggen för och resten utav alla EU-toppolitiker som satt där och diskuterade, och polisens agerande. Det är inte enbart den politiska eliten och de nationella medierna, som kritiseras och ifrågasätts av minoritetsgemenskaperna, utan även de svenska myndigheterna. I fallet Göteborgsbranden ger inte de respondenter, som identifierar sig med invandrargemenskapen, polisen och räddningstjänsten samma spontana legitimitet som de ursprungssvenska gör. För denna gemenskap finns det inget behov av att försvara de nationella symbolerna och representanterna. Tvärtom ifrågasätts både deras verksamhet och information: Man tror att de [myndigheterna] ljuger när de säger att de gjorde allt de kunde, eftersom man fick höra från en kompis som var med i bran- den att hon kröp därutanför – hon kunde inte gå eftersom andra hade klivit på henne. Hon bad om hjälp men de bara stod där och ville inte hjälpa till. De bara sa att nej du får vänta och sedan stod de bara där och tittade // de var saktfärdiga. Jag tror ju inte att hon går och lju- ger, man ljuger inte om sådant – vad tjänar hon på det // jag menar att det är konstigt när en person som varit på festen säger något annat än vad polisen säger. Det de sa när de var här var det ingen, precis ingen, som trodde på. Den informationen de gav oss var på något sätt till för att få allting att bli så där heligt och lugnt, för alla var jättearga och det var som om de var här för att lugna ner oss och få oss att tro på det de gör. jättemånga frågor som de inte ens svarade på. // De ville bara kon- statera att branden inte har något med rasism eller något sådant att göra – det ville de sätta stopp för, det är uteslutet. Men varför är det det? Bor man i så har man ju sett en massa rasistiska . Samma opposition gentemot de svenska myndigheterna, i detta fall polismakten, kan återfinnas i minoritetsgemenskapen av aktivister i fallet Göteborgskravallerna. Meningsskapandet i denna gruppering ger inte på något sätt spontan legitimitet åt den nationella polis- makten. Tvärtom är det polisens, som man menar, provokativa beteende som betraktas som orsak till skadegörelsen och det eska- lerande våldet: Som jag ser det så var det mycket polisens agerande som liksom drev fram, de triggade igång en våldsspiral som bara ökade, så därför skulle jag också vilja säga att de är de främsta våldsverkarna under // I den ursprungssomaliska gruppen, som intervjuades i fallet Göte- borgskravallerna, skapar man mening kring kravallerna genom kon- stanta återkopplingar till den egna upplevda identiteten som do- minerad och förtryckt i den nationella (svenska) omgivningen. Genom dessa identifikationer kommer den svenska polisens age- rande under starkt ifrågasättande: Jag har läst nånting om hur polisen behandlar folk som är mörkhyade. Till exempel att det var en incident i där det var några so- maliska ungdomar som var inblandade i nånting. Då skrev polisen di- rekt i sina utredningar, i stället för att skriva mörkhyade, att det var två negrer. Allt det här gör ju att man inte har förtroende för polisen och det tycker jag är synd. Man skulle tycka att den svenska polisen är den bästa polisen För de subnationellt samlade minoritetsgemenskaperna är det kort sagt ingenting naturligt över att de svenska myndigheterna fun- gerar klanderfritt i allmänhetens tjänst. Sammanfattningsvis kan man konstatera, att viktiga mekanismer bakom nationalstatens hegemoniska position synliggörs genom analyserna. Känslan av tillhörighet till denna gemenskap, som kom- mer till uttryck genom den banala nationalismen, relaterar intimt till den spontana och oreflekterade reproduktionen av de offentliga maktstrukturerna. Det är främst inom minoritetsgemenskaperna, som ifrågasättande och opposition i egentlig mening kan konsta- teras. Med anledning av analyserna är det rimligt att argumentera för, att demokratiska processer, byggda på aktivt medborgerligt deltagande, inte tjänas bäst genom känslan av tillhörighet, som inne- bär att maktstrukturerna förblir ogranskade och ges spontan legi- timitet, utan snarare genom det motsatta. Det är när den hegemo- niska gemenskapen studeras utifrån och från ett konfliktperspektiv, som potentiella brister och ojämlikheter kan upptäckas. Man kan som Mouffe (1995a; 1995b; 2003) hävda, att konflikter och anta- gonismer är naturliga konsekvenser av ett samhälle med utvecklad pluralism och därför konstituerande för ett fungerande demo- kratiskt system. Att ett samhälle förlorat all sin antagonism och konfliktbenägenhet, betyder inte att det uppnått det optimala demo- kratiska stadiet – snarare tvärtom. Konklusionen av ett sådant reso- nemang är att det aktiva medborgarskapet lokaliseras bäst i konflikt, bland grupper som erfar exklusion och förtryck i olika situationer (jfr t.ex. Aronowitz 1995; Laclau & Mouffe 1985; 1995). Om argumentationen ovan är riktig, existerar det ett behov att öppna upp diskursiva bryggor mellan den hegemoniska gemenskapen och dissidenta röster. Den omedelbara utmaningen, för att motverka mekanismerna av exklusion och diskriminering, är att skapa möj- ligheter för det pluralistiska samhällets olika gemenskaper att kommunicera trots deras olikheter och brist på identifikation. Dis- kussion kan, som (1995) påpekar, betraktas som den mest fundamentala formen av medborgerlig handling och är ett nyckelbegrepp i de flesta formuleringar av demokrati. Det finns således ett behov av en arena för gränsöverskridande kommunika- tion – a dialogue across difference (Aronowitz 1995: 124). En potentiell brygga för gränsöverskridande kommunikation är naturligtvis de nationella medierna, centrala för det väl fungerande demokratiska systemet. När medierna intar rollen som bard (Fiske & 2003), dvs. att man anpassar sin rapportering till en föreställd homogen kultur med ett enda specialiserat betydelse- system, osynliggörs eller missrepresenteras dock minoritetsgemen- skaperna. Så riskerar exempelvis konflikterna och antagonismerna som följer på utvecklad pluralism att fördunklas genom mediernas tendens att aktivera emotionella och homogeniserande responser hos publiken. I fallet , gav mediernas medlidandediskurs (Nohrstedt, 2002) upphov till reaktioner av medlidande, som i hög grad kom att styra åskådarnas meningsska- pande kring konflikten, och i fallet med kravallerna aktiverade vål- det, vilket var det huvudsakliga målet för mediernas uppmärksam- het (2002), starka känslor av indignation hos dem som bevittnade händelserna via medierna. I anslutning till Göteborgs- branden kom stora delar av medierapporteringen efterhand att handla om sorg och bestörtning. I pressen, såväl i morgon- som kvällspress, är det detta enskilda tema som gavs störst uppmärk- samhet i händelseförloppet, och även etermedierna ägnade det betydande utrymme (SOU 1999:68, s 49). Sorgediskursen kom till uttryck genom vad och (1999: 64) kallar en lyrisk iscensättning, främst genom bilder, men också i rubriker, t.ex. Stad i sot och sorg, Våra känslor är chock, medkänsla och vanmakt. Intervjuerna med ungdomarna visar att sorgediskur- sen, åtminstone tillfälligtvis, suddar ut de för meningsskapandet i övrigt så viktiga kategoriseringarna i invandrare och svenskar, vi och dom. Sorgediskursen aktiverar sålunda en förenande och ho- mogeniserande emotionell reaktion. Trots att dessa försök, från mediernas sida, att skapa intresse och engagemang lyckas i vissa avseenden (vikten av emotioner för det aktiva medborgarskapet kan inte överskattas (t.ex. 2002; Mouffe 1995a; Ojala 2004)), kan man knappast påstå, att denna typ av rapportering uppfyller kraven på den diskursiva bryggan. Istället underordnas kommunikationen en form av direkt och stum upple- velse av lidande, våld och sorg. På detta sätt kan medierna sägas osynliggöra den faktiska pluralismen och konflikterna, som behöver finna sina kommunikativa fora. Istället för att erbjuda den diskur- siva bryggan föreslår medierna en känslomässig, icke-kommunika- tiv och med största sannolikhet tillfällig reaktion. I ett pluralistiskt samhälle utgör den banala nationalismen en kraftfull mekanism bakom diskriminering. När den aktiveras ge- nom mediernas rapportering, blir dessa medskyldiga till proces- serna av social och politisk exklusion. Majoritetsgemenskapen kän- ner sig uppenbarligen hemma och adresserade genom erbjudan- det om nationell identifikation men det är viktigt att komma ihåg att processer av inklusion är relationella; de för alltid med sig det motsatta. Medierna som bard och som forum för samhällets kol- lektiva dialog med sig själv om sig själv (Fiske & 2003) må vara utmärkta normativa utgångspunkter för deras roll i demokra- tin, men kräver alltså av medierna betydande differentiering. Man kan dessutom anta att vi, genom globaliseringen, går mot där transnationellt och subnationellt identitetsskapande kommer att göra allt större landvinningar, och där kraven på pluralism i de na- medierna följaktligen blir allt högre: People who belong to more than one world, speak more than one language (literally and metaphorically) inhabit more than one identity, have more than one home; who have learned to negotiate and translate between cultures, have learned to live with, and indeed to speak from, difference. They speak from the inbetween of different cultures, al- ways unsettling the assumptions of one culture from the perspective of another, and thus finding ways of being the same as and at the same time different from, the others amongst whom they live. (citerad i 2000:207) Det finns alltså anledning för de nationella medierna, i av globalisering, att se över sin roll i den pluralistiska och mångfaset- terade nationalstaten. Genom funktionen som diskursiv brygga skulle medierna kunna göra de dissidenta minoritetsgemenskaperna synliga, inte enbart för dessas egen skull utan även till förmån för de demokratiska processerna. Den nationella hegemoniska diskur- sen behöver möta alternativa diskurser – nationella horisonter kon- fronteras med diskurser bortom. Barden måste med andra ord integreras i det globaliserade samhället. Aronowitz, (1995) Reflections on Identity. I Rajchman, (red.) The Identity in Question. , (2005) Det symboliska objektet: Delen, delandet och den nationella gemenskapen. I de los , , (red.) Bortom Vi och Dom: Teoretiska reflek- tioner om makt, integration och strukturell diskriminering. : SOU 2005:41. Barker, (1999) Television, Globalization and Cultural Identi- ties. Billig, (1995) Banal Nationalism. Biltereyst, (2001) I Hjarvard, (red.) News in a Globalized So- ciety. Boltanski, (1999) Distant : Morality, Media and Poli- tics. , (2004) Localizing the Global: Domestication Processes in Production. 26 (1): 25–44. , (1995) Television and the Public Sphere: Citizen- ship, Democracy and the Media. Delanty, (2000) Citizenship in a Global . Fiske, , (2003) . Giddens, (1991) Modernity and Self-Identity: and So- ciety in the . , , (1997) Beyond Cultural Imperialism: Globalization, Communication and the Or- der. , (2002) Göteborgskravallerna. : Styrel- sen för psykologiskt försvar. Gurevitch, , , , Itzhak (1991) The Glo- bal Newsroom: Convergences and Diversities in the Globali- sation of . I , , (red.) Communication and Citizenship: Journalism and the Public Sphere in the New Media . , (1996) Introduction: Who Needs Identity. I , du , (red.) Questions of Cultural Identity. Hamelink, Cees (1983) Cultural Autonomy in Global Communica- tions. , (1996) Transnational Connections: Culture, People, Places. , , (1997) The Global Media: The New Missionaries of Corporate Capitalism. : Cas- sell. , (2004) The Discourse of Global Compassion: the Audience and Media Reporting of Human Suffering. Media, 25 (4): 513–531. , , (2003) Norska och svenska medborgare om medierna och . : Stu- dier i kommunikation och medier 23. Isin, , (1999) Citizenship and Identity. Kamali, (2005) Ett europeiskt dilemma: Struktu- rell/institutionell diskriminering I de los , , (red.) Bortom Vi och Dom: Teoretiska reflek- tioner om makt, integration och strukturell diskriminering. : SOU 2005:41. Laclau, , (1985) Hegemony & Social Strategy: Towards a Radical Democratic Politics. , (2002) The Sentimental Citizen: Emotion in De- mocratic Politics. : The State Uni- versity. , (2005) Diskrimineringens andra ansikte: Svenskhet och det vita västerländska. I de los , , (red.) Bortom Vi och Dom: Teoretiska re- flektioner om makt, integration och strukturell diskriminering. : SOU 2005:41. , (2000) Home Territories: Media, Mobility and Iden- tity. Mouffe, (1995a) Radical Democracy or Liberal Democ- racy?. I Trend, (red.) Radical Democracy: Identity, Ci- tizenship, and the State. Mouffe, (1995b) Democratic Politics and the question of Identity. I Rajchman, (red.) The Identity in Question. Mouffe, (2003) Politik och passioner – demokratins hörnstenar.. Ord och Bild 3: 85–93. Nohrstedt, , , , (2002) , medierna och medlidandet. : Sty- relsen för psykologiskt försvar. Nohrstedt, , (1993) Medier i kris: En forskningsöversikt över mediernas roll vid kriser. : Styrelsen för psykologiskt försvar. , , (1999) Från löpsedel till webb: En forskningsöversikt över mediernas roll vid kriser. : Styrelsen för psykologiskt försvar. Ojala, (2004) Emotioner som deliberativa verktyg: Lokala miljökonflikter och känslornas positiva potential. I , (red.) , (2000) Ungdomar i berättar om bran- den. I , och , (red.) Gö- teborgsbranden : En studie om kommunikation, rykten och förtroende. : Styrelsen för psykologiskt försvar. , (2002) Vi kommer bara ihåg våldsamheterna: Medborgare om Göteborgskravallerna och medierapporteringen. : Styrelsen för psykologiskt försvar. , (2005) Medborgarskap och globalisering: Den dis- kursiva konstruktionen av politisk identitet. : Studies in Media and Communication 3. Riegert, (1998) Nationalising Foreign Conflict. : , ences. , (1985) Electronic Information Flows: New Basis for Global Domination?. I Drummond, , (red.) Television in Transition. , (1995) Multiculturalism and the Politics of Iden- tity. I Rajchman, (red.) The Identity in Question. SOU 1999:68 Brandkatastrofen i : Drabbade, Medier, Myndigheter. Betänkande av om brandkatastrofen i . : Fakta Info Direkt. , (1995) The Media and Modernity. i journalistik och masskommunikation och arbetar som lektor vid och journalistik, . Hon har forskat kring fram- ställningen av flykting- och invandrarfrågor i svenska nyhetsme- dier. 2004 publicerade hon . Tre studier i journalistik om 'invandrare', flyktingar och rasistiskt våld. i medie- och kommunikationsveten- skap och arbetar som lektor vid , Öre- bro universitet. Hon har forskat om förhållandet mellan kvinnorö- relser och medier samt om medier i det mångetniska samhället med särskild inriktning på medieproduktion. Minoritetsmedier och minoritetsmediepolitik i – en kartlägg- ning. är lektor i Medie- och kommunikationsvetenskap vid . Han disputerade med . är han bl.a. verksam i forsknings- projektet i mediernas offentlighet och i forsknings- projekt som fokuserar på relationen mellan sport och medier. är doktorand vid och kommunikation, samt adjunkt i journalistik vid . Hennes avhandlingsarbete handlar om hur invandring framställts i svensk landsortspress i ett historiskt perspektiv samt hur dessa skildringar samspelat med svensk invandrings- och invandrarpolitik. i statskunskap och medlem i och Regionala Studier (CUReS) vid . Han har i huvudsak forskat om maktförhållanden mellan majori- tetsbefolkning och etniska minoriteter i lokalpolitiken. Dessutom har han forskat om etik i svensk stadsplanering. En bok på detta tema färdigställs . är professor i medie- och kommunikations- vetenskap vid humanistiska institutionen, , och adjungerad professor vid i . Hans forskningsområden är krigsjournalistik, journalistisk etik, interna- tionell kommunikation och kriskommunikation. Senaste publi- kationerna är bl.a. Journalism and the New World Order; Kosovo- kriget, medierna och medlidandet; U.S. and the Others; Global War – Local Views. i medie- och kommunikationsveten- skap och arbetar som lektor vid humanistiska institutionen och som forskare vid forskarskolan MTM (Människa-Teknik-Miljö), . Hon har publicerat en studie om medborgarskap och globalisering, där hon riktat in sig på medier- nas mångfasetterade publik. Forskningen är inriktad på mediernas konstruktion av fenomenet global uppvärmning i ett globaliseringsperspektiv. i medie- och kommunikations- vetenskap och arbetar som redaktör i , . I hennes forskning kombineras samhälls- och sociala aspekter, genusvetenskap och teorier med medie- och kommu- nikationsvetenskap. 1.Skola & Samhälle. 2.Omprövning av medborgarskap. 3.Stärkt konkurrenskraft och sysselsätt- ning i hela landet. 4.Svenska partnerskap – en översikt. Rapport 1 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. 5.Organisering av regional utvecklings- politik – balansera utveckling och förvaltning. Rapport 2 till Organisations- utredningen för regional tillväxt. 6.Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till EG-direktiv /83/EG angående flyktingar och andra skyddsbehövande. 7.Studieavgifter i högskolan. 8.Mångfald och räckvidd. 9.Kontroll av varor vid inre gräns. 10.Ett förnyat programkontor. 11.Spel i en föränderlig värld. 12.Rattfylleri och sjöfylleri. 13.Djurskydd vid hästavel. 15.Detaljhandel med nikotinläkemedel. 16.Ny reglering om brandfarliga och explosiva varor. 18.Kustbevakningens personuppgifts- behandling. Integritet – Effektivitet. 19.Att återta mitt språk. Åtgärder för att stärka det samiska språket. 21.Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimi- neringen. Omprövning av medborgarskap. [2] Rattfylleri och sjöfylleri. Att återta mitt språk. Åtgärder för att stärka det samiska språket. Mediernas Vi och Dom. Mediernas betydelse för den strukturella diskrimi- neringen. Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt. En anpassning av svensk lagstiftning till EG-direktiv /83/EG angående flyktingar och andra skyddsbehövande. Ny reglering om brandfarliga och explosiva varor. Integritet – Effektivitet. Detaljhandel med nikotinläkemedel. Kontroll av varor vid inre gräns. [9] Spel i en föränderlig värld. [11] Tonnageskatt. Skola & Samhälle. Studieavgifter i högskolan. Mångfald och räckvidd. Ett förnyat programkontor. Svenska partnerskap – en översikt. Rapport 1 till för regional tillväxt. Organisering av regional utvecklingspolitik – balansera utveckling och förvaltning. Rapport 2 till för regional tillväxt. Djurskydd vid hästavel. Stärkt konkurrenskraft och sysselsättning i hela landet.