sou · GUB319 · 2007-01-01 00:00:00 — När det gäller barn och ungdomar är det primära behovet möjlig- heter att tillägna sig samiska och att kunna utveckla en samisk identitet. Barns och ungdomars språkliga behov finns därför främst inom utbildnings-, kultur- och medieområdet. Det finns behov av undervisning i och på samiska i förskolan, och gymnasieskolan. Förskola och skola är den of- fentliga samiskspråkiga service som efterfrågas mest enligt enkät- undersökningen (har ansett att det bör finnas på hemorten). I det sydsamiska området finns en sameskola i och integrerad samisk undervisning bedrivs i några av kommunerna. Endast en mycket liten andel barn till dem som be- svarat enkäten uppges gå i samiskspråkig förskola () eller skola (). De yngre samiska barnen har därmed behov av en utvidgning av förvaltningsområdet för samiska till det sydsamiska området, efter- som fler barn då skulle få tillgång till förskola helt eller delvis på samiska. Fler samiska barn skulle därmed ges bättre möjligheter att tillägna sig samiska. Med tanke på det samiska språkets fortlevnad utgör förskoleverksamhet således ett värdefullt och på kort sikt ett kraftfullt verktyg i revitaliseringsarbetet. Förskola helt eller delvis på samiska är dessutom särskilt viktigt i de fall barnen inte kan få språket hemifrån på grund av föräldrarnas bristande kunskaper i samiska. Samiska i förskolan utgör i en del fall den enda chansen för många samiska barn att i tidig ålder kunna tillägna sig kunska- per i språket. Möjligheterna och förutsättningarna för att uppnå additiv tvåspråkighet i samiska och svenska försämras även med barnets stigande ålder, vilket förstärker förskolans betydelse. Att tillägna sig språket senare när man blir äldre, ger i de allra flesta fall inte samma effekt, eftersom det blir svårare att uppnå motsvarande språkfärdighet. En individ som inte ges möjligheter att lära sig språket som barn, har sannolikt även sämre möjligheter att tillägna sig en urfolksidentitet, eftersom identiteten till stor del formas i barndomen. Nuvarande bestämmelser rörande modersmålsundervisning uppfattas som otillräckliga för att möta samiska barns behov, dels upplevs kravet på grundläggande kunskaper som ett problem, dels finns det stora svårigheter att få modersmålsundervisning. Ett barn som inte har grundläggande kunskaper i samiska har inte rätt till modersmålsundervisning. Som nämnts ovan kan kanske många Samiskan och samers språkliga behov samiska föräldrar inte ens ge de egna barnen de grundläggande kun- skaperna i samiska. Problematiken med modersmålsundervisning har även behandlats i delbetänkandet och förslag till förbättringar har lämnats.7 Sameskolan och den integrerade samiska undervisningen inom ses som en tillgång, men det är inte en reell möjlighet för så många samiska familjer.8 deltar färre än 400 barn i lan- det i sådan undervisning. På skolområdet förs även bristen på sa- miskspråkiga läromedel fram liksom bristen på lärare i samiska etc., som i många fall leder till att barnen inte får modersmålsundervis- ning. Utbildningsfrågornas betydelse lyfts även fram av samer som bor utanför Sápmi. Svårigheterna att få modersmålsundervisning är påtagliga för många familjer både inom och utom Sápmi. Många föräldrar har behov av kompletterande språkstimulerande verktyg för att främja sina barns språkutveckling såsom t.ex. möj- ligheten att delta i språkbad och lägerverksamhet. Det behövs även åtgärder som gör det möjligt att stärka barns och ungdomars sa- miska identitet. En del familjer uttrycker att man inte har ekono- miska möjligheter att skicka barnen till språkbad/läger som anord- nas för barn, särskilt sådana som anordnas på norsk sida, trots att viljan och behovet finns. Många föräldrar efterfrågar kulturell samisk verksamhet som riktar sig till barn och ungdomar. Bristen på barn- och ungdoms- litteratur på samiska och svårigheterna att få tillgång till sådan litte- ratur förs fram. Om det inte finns samiskspråkig litteratur tillgäng- lig, blir det svårt att stödja barns och ungdomars språkutveckling. De verktyg som andra föräldrar har till sitt förfogande för att stärka sina barns språkutveckling, finns inte för samiska föräldrar. Mängden samiskspråkiga program i media är ytterst begränsad. Barnprogram sänds i SVT på nordsamiska med . Barnprogram finns inte på övriga varieteter. Utbudet i etermedia är ungefär lika stort. Utbudet på filmer dub- bade till samiska eller med samisk textremsa är begränsat, likaså dator- och TV-spel och liknande. Möjligheterna att stärka barns och ungdomars språk genom media är i praktiken mycket små. Många föräldrar och även ungdomar uttrycker ett behov av större utbud på samiska och efterlyser insatser på området. 7se delbetänkandet avsnitt 7. 8se nedan avsnitt 13.5.3. Samiskan och samers språkliga behov Vuxna samer ger uttryck för behov av och intresse för samhällsser- vice, utbildning, kultur och media. Detta innefattar behov av dels en utvidgning av förvaltningsområdet för samiska, dels andra åt- gärder. En människa som inte har de nödvändiga språkliga förutsätt- ningarna kan inte förmedla språket vidare annat än rudimentärt. De verktyg föräldrar och mor- och farföräldrar i allmänhet använder sig av för att förmedla kunskapen vidare till barn och barnbarn är därför inte alltid tillgängliga. Bristande språk-, läs- och skrivkun- skaper bland vuxna samer hämmar därmed även utvecklingen av det samiska samhället inom Sápmi som helhet och även revitalisering av språket. Många vuxna kan inte heller fullt ut ta del av kunskapen inom gruppen så som t.ex. det nedtecknade kulturarvet på samiska. För den enskilde individen kan bristande läs- och skrivkunskaper därför upplevas som ett handikapp, som hindrar hans eller hennes möjlig- heter att vara fullt delaktiga i det samiska samhället. Till detta till- kommer de känslor som många samer bär på om de upplever sig ha blivit berövade sitt samiska språk. Det gäller således att kanalisera eventuella känslor av sorg, bitterhet och frustration på ett sådant sätt att den enskilde individen ges möjlighet att ändra på den upp- levda situationen och ges verktyg för att återta språket. Bland vuxna samer finns det ett mycket stort intresse och behov av utbildningsinsatser på språkområdet. Vuxna efterfrågar sådana insatser på två olika plan, dels för sina egna behov, dels för att kunna stödja sina barns och barnbarns inlärning och utveckling i det samiska språket. En stor majoritet av de tillfrågade vuxna samerna () som inte talar samiska skulle vilja lära sig samiska och vore villiga att ägna tid åt att lära sig. Av dem som talar samiska vill nästan alla förbättra sina befintliga kunskaper () i språket. Efterfrå- gan på kurser i samiska och andra möjligheter att förbättra språket är mycket stort, medan utbudet är begränsat. De kurser som an- ordnas finns inte i alltid i närheten av hemorten och nivån kanske inte är den rätta. Utredningen har inte frågat specifikt om intresset för alfabetiseringskurser. Det får dock antas att intresset är mycket stort. I vart fall visar statistik att intresset för alfabeti- seringskurserna varit mycket stort och att man inte har eko- nomiska resurser att möta det behov som finns bland vuxna samer. Samiskan och samers språkliga behov Många vuxna efterfrågar även möjligheter att delta i komplette- rande språkstimulerande verksamhet såsom språkbad, kortare in- tensivträning i språket etc. Många vuxna samer anser att de i barndomen berövats det sa- miska språket mot deras egen vilja, eller att de aldrig ens fått möj- ligheten att lära sig samiska på grund av den negativa inställningen som rått i samhället gentemot samer och deras kultur. De anser att det svenska samhället har ett ansvar för den politik som tidigare förts och att samhället har ett ansvar att bistå samerna i att revitali- sera och återta sitt samiska språk. Mot denna bakgrund borde sam- hället bistå ekonomiskt och på andra sätt för att de vuxna som vill skall ges möjlighet att återta samiskan. Samerna i det sydsamiska området anger att det är viktigt att det finns samiskspråkig offentlig service på hemorten. I allmänhet har kvinnor ansett att frågan om offentlig service är viktigare än män. Förutom samiskspråkig förskola och skola som redovisats ovan, efterfrågas samiskspråkig äldreomsorg av och samisk- språkig hälso- och sjukvård av av dem som besvarat en- käten. När det gäller möjligheten att använda samiska vid myndighets- kontakter efterfrågas den av drygt en fjärdedel av dem som besvarat enkäten. Den låga andelen skulle kunna förklaras med att männi- skors bristande kunskaper i språket gör det svårare att nyttja så- dana tjänster. Den som inte kan tala samiska kommer inte att ut- rätta myndighetsärenden på samiska och den potentiella efterfrågan blir därmed också mindre. Andelen som anser att det är viktigt att kunna använda minoritetsspråket vid myndighetskontakter var betydligt högre bland sverigefinnar i den av utredningen genom- förda enkätundersökning, men är kunskaperna i det egna språket generellt bättre bland sverigefinnar. Det finns enligt den gjorda enkätundersökningen ett behov av äldreomsorg helt eller delvis på samiska inom det sydsamiska om- rådet. Detta skulle bli möjligt om förvaltningsområdet utvidgades. Samiskspråkig äldreomsorg blir särskilt viktig i de fall då äldre sa- mer förlorat det svenska språket på grund av demens eller annat. Det finns också äldre samer vars starkaste språk är samiska. Om den yngre generationen inte behärskar samiska, vilket är vanligt förekommande, kan de inte bistå svenskspråkig personal i föräl- derns omsorg. Om personalen inte heller kan samiska, riskerar en del äldre samer, vars enda kvarvarande språk är samiska, hamna i en situation där de inte kan göra sig förstådda och deras behov inte Samiskan och samers språkliga behov kan tolkas, vare sig av personalen eller av de anhöriga. Språket är en trygghet för individen, både för den äldre själv, för de anhöriga och även omsorgspersonalen. 8.4Effekter som behöver uppnås för att stärka och revitalisera det samiska språket Samordnade parallella åtgärder behöver vidtas för att förstärka re- vitaliseringen. Det behöver vidtas åtgärder på samhälls-, grupp- och individnivå för att uppnå statushöjande, revitaliserande och synlig- görande effekt på det samiska språket. I språkfrågorna är det av avgörande betydelse för det samiska språkets stärkande att i första hand , och gemensamt finner vägar för att stödja det samiska folkets strävan att bevara det samiska språket och den samiska kulturen. Mot bakgrund av de behov och intressen som samerna ger uttryck för och vad språkvetare anser om möjligheterna att vända en språk- bytesprocess, bör en rad åtgärder vidtas omgående för att stärka och revitalisera samiskan. Som beskrivits i avsnitt 6 är de språkbe- varande faktorerna delvis beroende av varandra och effekten kan medvetet förstärkas. För att kunna bryta och vända språkbytespro- cessen är det därför viktigt att åtgärder sätt in parallellt på olika områden för att den sammantagna effekten skall bli större. Revita- lisering av det samiska språket kommer att ta och det krä- ver medvetet och långsiktigt arbete på samhälls-, grupp- och indi- vidnivå. De åtgärder som föreslås i detta slutbetänkande bör uppnå föl- jande effekter på det samiska språket: Det samiska språket måste ges en högre status i samhället både i majoritetens och minoritetens ögon. Ett konkret sätt att göra detta är en geografisk utvidgning av förvaltningsområdet, dvs. att det samiska språket ges skydd enligt del III i minoritetsspråkskonven- tionen i ytterligare kommuner. Det samiska språket skulle därmed få en officiell ställning på flera orter. Detta skulle föranleda en Samiskan och samers språkliga behov mångsidigare användning av samiskan i samhället och antalet språkliga domäner kan successivt byggas upp och utvidgas så att samiskan blir ett samhällsbärande språk. En större del av den sa- miska befolkningen skulle genom en utvidgning av förvaltningsom- rådet även få tillgång till värdefull service på samiska. Om språket upplevs vara användbart stimuleras talarnas egen strävan att stärka språket och potentiella talare ser möjligheter som inte tidigare funnits, vilket kan motivera fler att återta språket. Kunskaper i det samiska språket skulle ses som en merit vid an- ställning och fler kommer sannolikt aktivt välja att förbättra sina kunskaper i samiska av den anledningen. Som påtalats i delbetänkandet, anser jag att kunskaperna om Eu- roparådets minoritetskonventioner och den svenska lagstiftningen rörande minoriteter och minoritetsspråk måste öka på nationell, regional och lokal nivå. I delbetänkandet föreslogs därför att en 3- årig informations- och utbildningsinsats bör genomföras för att höja kunskapsnivån om de nationella minoriteterna.9 Genom ökad kunskap skulle majoritetens inställning kunna påverkas positivt, liksom värdesättandet av det samiska språket och kulturen. Språkstimulerande och språkbevarande åtgärder som riktar sig till både barn och vuxna ger språket möjlighet att återvinna förlorad mark och att åter knyta ihop den brutna språkliga kedjan. Språkve- tare talar om intergenerational transmission of a minority language, dvs. överföringen av språket mellan generationerna. När denna kedja bryts genereras inte längre några nya förstaspråkstalare och språkbytesprocessen fullbordas. Antalet talare kan utökas genom olika revitaliseringsåtgärder och befintliga talares språkförmåga kan stärkas om de ges möjligheter att tillägna sig språket fullt ut. Detta medför att talarna kan an- vända språket i fler situationer och successivt utöka språkdomä- nerna. Genom att enskildas språkkunskaper förbättras kan indivi- den dessutom få bättre tillgång till gruppens kollektiva kulturarv i form av muntlig berättartradition och litteratur, vilket stärker indi- videns och gruppens identitet. När det gäller samernas kulturella autonomi innebär förbättrade språkkunskaper även att enskildas aktiva deltagande i det samiska 9 se även avsnitt 16.2 nedan. Samiskan och samers språkliga behov samhället och det politiska livet förbättras och stärks. Som beskri- vits i avsnitt 3.5 finns det en direkt författningsmässig koppling mellan demokrati genom val till och kunskaper i sa- miska och den delaktighet som enskilda känner i det samiska sam- hället. Språkrevitaliserande arbete genom språkcentra, t.ex. via språk- kampanjer och uppsökande verksamhet, förstärker medvetenheten om språkets betydelse och möjligheter inom gruppen. Detta kan medföra att antalet individer som aktivt vill delta i revitaliseringen ökar ytterligare. Åtgärder som gör det samiska språket och kulturen mer synligt i det svenska samhället påverkar majoritetsbefolkningens medveten- het om gruppen och dess behov. Synliggörandet av de nationella minoriteternas språk i samhället kan i förlängningen leda till att språkens status höjs och även fungera språkstimulerande och revi- taliserande. Revitaliseringen av de nationella minoritetsspråken är på många sätt en icke-fråga för majoriteten, eftersom majoriteten i allmänhet inte känner till särskilt mycket om dessa grupper eller deras behov. Frågorna anses i allmänhet inte ha ett allmänintresse. För att språkets status skall kunna höjas hos majoritetsbefolk- ningen krävs det även att majoritetens kunskaper och medvetenhet om samerna som nationell minoritet och urfolk ökas. På regering- ens uppdrag har en 4-årig informationskampanj om samer som ge- nomförts –2004. Detta har varit ett led i att uppnå större förståelse mellan majoriteten och minoriteten. Som ett led i arbetet tillkom Samiskt informationscentrum i , som bland annat driver en webbsida med information om samer.10 Om samiskan blir mer synlig i samhället kan det förmodas att majoritetens förståelse och acceptans ökar och språket kan få högre status i majoritetens ögon. Majoritets inställning påverkar även mi- noritetens egen inställning till språket 11 11se delbetänkandet avsnitt 6.3. Samiskan och samers språkliga behov Samerna ser sig själva som ett folk och Sápmi som ett sammanhäng- ande geografiskt område. Nationsgränserna och de olika nationella regelverk som gäller i respektive land utgår dock från ett majori- tetsperspektiv. Ofta samordnas inte heller minoritets- och same- frågorna tillräckligt i majoritetssamhällets beslutsfattande och be- redande organ för att helhetsbilden rörande det samiska skall bli tillräckligt tydligt för majoriteten. De samiska behoven behandlas då inte i sin helhet, utan som en särfråga när majoritetens behov behandlas. Det samiska folket strävar i olika sammanhang efter att finna en harmonisering av förutsättningarna i de olika länderna. Det bör således vara en målsättning i språksammanhang att visa hänsyn och respekt för denna samiska strävan och önskan att se sig själva som ett gränsöverskridande folk med särskilda förutsättningar i Nor- den. I linje med den svenska minoritetspolitiska målsättningen att de nationella minoriteterna skall ges möjlighet till inflytande i frå- gor som berör dem och att samerna redan getts viss kulturell auto- nomi i , vore det naturligt att sträva efter lösningar som stärker den samiska önskan att betraktas som ett folk. Det svenska har i handlingsplanen för språkpolitiken tagit ställning för utökat nordiskt samarbete.12 Den före- slagna nordiska samekonventionen är ett försök att anpassa och harmonisera olika regelverk som rör det samiska folket i de tre län- derna.13 På många områden som berör samerna har staterna och samerna själva även valt internordiska lösningar i syfte att tjäna hela Sápmi. Exempel på detta är t.ex. internordiska radio- och TV-sändningar på samiska, nordiskt samiskt språkvårdsarbete och gränsöverskri- dande kulturarbete. I språkfrågorna är det av avgörande betydelse att i första hand , och gemensamt finner vägar för att stödja det samiska folkets strävan att bevara det samiska språket och den samiska kulturen. Språkgränserna mellan varieteterna följer inte nationsgränserna och ett tydligt och medvetet internordiskt samar- bete som utgår från samernas behov skulle gynna och förstärka ef- fekterna av revitaliseringsarbetet. Behovet av aktivt nordiskt sam- 12Sametinget (2004) s 46. 13Nordisk samekonvensjon Utkast fra finsk-norsk-svensk-samisk ekspertgruppe, . Samiskan och samers språkliga behov arbete på språkområdet har efterlysts bl.a. av som påpekade att få områden torde vara så väl lämpade för nordiskt samarbete som det samepolitiska, eftersom problematiken är likar- tad och gemensamma nordiska satsningar borde vara mer effektiva och ekonomiska än nationella projekt.14 Nationsgränserna skall därför inte ses som ett hinder, utan de nordiska länderna kan ge- nom medvetet arbete förbättra förutsättningarna för revitalise- ringen av det samiska språket och möjligheterna att finna gemen- samma lösningar inom Sápmi. När det gäller t.ex. syd- och lulesamiskan har gränsöverskridande samarbete uttryckligen efterlysts av . Om och samarbetar och gör det möjligt för samerna att finna gräns- överskridande styrka i revitaliseringsarbetet förbättras syd- och lulesamiskans förutsättningar att överleva. Just nu pågår dessutom en motsvarande process på norsk sida rörande utvidgning av för- valtningsområdet till att omfatta det sydsamiska området. Samord- nade gränsöverskridande insatser som syftar till att åstadkomma revitalisering ger även bättre effekt . kan man på svensk sida finna ytterligare styrka i det egna revitalise- ringsarbetet och ta värdefull lärdom av norska erfarenheter. Förut- sättningarna för att hitta sådana lösningar borde således vara mycket goda. 8.5Framgångsfaktorer vid revitalisering av några urfolksspråk På många håll i världen finns det erfarenhet av revitalisering av ur- folksspråk. Det finns anledning att dra lärdom av dessa erfarenhe- ter och föra fram en del faktorer som visat sig vara framgångsrika i revitaliseringsprogram som genomförts i andra länder. Språkforskare har jämfört revitaliseringsprogram som använts i fyra olika fall och som allmänt ansetts vara lyckade och som kopie- rats av andra grupper.15 Jämförelsen rör: 14Samerättsutredningen: Samerätt och samiskt språk, SOU 1990:91 s 212. 15Dawn B. Stiles: Four Successful Indigenous Language Programs i (red. ): Teaching Indigenous Languages (1997) s 148- Samiskan och samers språkliga behov Cree-indianerna, i Waskaganish norr om i Cree-indianerna är en liten stam som traditionellt levt som jägare och samlare. Stammens traditionella livsstil har trängts undan ge- nom inflyttning av andra grupper och stora dammprojekt i regio- nen. påbörjades för att skapa en brygga mellan indianernas traditionella sätt att leva och majoritets- befolkningens livsstil. Målet för programmet har varit att stärka Cree-indianernas identitet och språk i skolan och att öka betydel- sen av läsning och skrivning i en grupp vars kultur bygger på muntlig tradition. Genom programmet har man skapat en skolform som stärker elevernas kulturella identitet. När projektet startades fanns inga läromedel på Cree, trots att skriftspråket hade funnits , och befolkningen kunde inte läsa eller skriva på Cree. började man språkbadsundervisning i förskolan som senare även införts i lägre klasser. Från femte klass sker un- dervisningen till hälften på Cree och resten på engelska eller franska. För att förstärka elevernas språkutveckling deltar de i lä- gerveckor med äldre stammedlemmar där traditionell kunskap och kultur förmedlas till eleverna. Lokala resurscentra stödjer under- visningen genom att ta fram lokalt undervisningsmaterial och kul- turellt material. Hualapai-indianerna, , U.S.A. Hualapai är en liten stam, som traditionellt livnärt sig som samlare och självförsörjande odlare. Stammen levde tidigare i storfamiljer inom reservatet som inrättades 1883. Samhället styrs av ett stam- råd. talade av alla skolelever engelska som sitt huvudspråk. Det traditionella levnadssättet med storfamiljer och den kulturella överföringen mellan generationerna har försvagats genom att de federala myndigheterna infört subventio- nerat boende och massmedia förstärkt det engelska språkets ställ- ning i lokalsamhället. kom av alla elever i om- rådet från hem där Hualapai talades, men barnen själva talade eng- elska hemma och i skolan. påbörjades ett tvåspråkigt program för att bevara indianspråket. Det fanns inget skriftspråk för Hualapai och ägnades åt att utveckla undervis- ningsmaterial och material för skriven Hualapai. En integrerad två- språkig undervisningsmodell har utvecklats där stamtraditioner och Samiskan och samers språkliga behov kultur ingår som en del av undervisningen. För att fånga elevernas intresse har man valt att satsa på teknik, datorer, video och en TV- station där eleverna producerar egna program på Hualapai. Det omgivande stamsamhällets stöd har haft mycket stor betydelse och arbetsuppgifter sköts av stammen. Till en början fanns inte detta stöd eftersom stammens äldsta medlemmar motsatte sig ett skrift- språk och många föräldrar ansåg att undervisningsspråket skulle vara engelska. deltar av föräldrarna aktivt med frivilligt arbete i undervisningen. Språkarbetarnas arbete har vida- reutvecklats och samarbete sker med American Indian Develop- ment Institute och för att förbättra språkprogrammet. Maoriernas Te Kohanga Reo-modell, . Maorierna utgör av befolkning på 4 mil- joner. Traditionellt bodde maorierna i bysamhällen och livnärde sig som jägare, samlare och odlare. var av maori- erna förstaspråkstalare av maori. uppmanades maoriska mödrar av majoritetssamhället att tala engelska med sina barn och språkbytesprocessen accelererade inom gruppen. För att motverka språkbytesprocessen utvecklades en tvåspråkig maorisk undervisningsmodell för , men denna visade sig svår att sprida på många orter. En gräsrotsmodell utvecklades därför av myndigheterna i samarbete med maoriska ledare för att revitalisera det starkt hotade maoriska språket. S.k. språknästen infördes för barn , där barn exponeras för maori i en hemmaliknande miljö.