sou · GUB330 · 2007-01-01 00:00:00 — mel- lan vittnen som är heterogena i sin minnesförmåga, påverkades av vittnets etnicitet25. I studien användes vittnesmål från fyra svenskar och fyra invandrare från den första delfasen. Två av de svenska och två av de utländska vittnena hade ett väldigt bra minne för brottet de sett, medan två vittnen från båda grupperna hade ett betydligt sämre minne. Skillnaden i minnesförmåga mellan de hög- och låg- presterande svenska vittnena och de två grupperna med utländska vittnen var i stort sett lika. Vart och ett av de åtta videoinspelade vittnesmålen presenterades för olika grupper av svenska deltagare. Efter presentation bedömde deltagarna i vilken utsträckning de 24Lindholm, in press; , under granskning. 25Lindholm, under granskning. uppfattat vittnets minne som korrekt, hur säker vittnet verkat på sitt minne, vittnets motivation att berätta om brottet, hans förmåga att förmedla sitt minne, hans sanningsenlighet och hur användbart vittnesmålet kunde vara för brottsutredningen. Deltagarnas gene- rella inställning till invandrare mättes också genom en attitydenkät som utvecklats för att mäta indirekta fördomar om invandrare som grupp26. Resultatet visade att deltagarna hade en ganska bra känsla för vilka som hade ett bra och vilka som hade ett dåligt minne av brot- tet när de bedömde de svenska vittnena. Man bedömde alltså genomgående vittnesmålen från de två högpresterande svenskarna som mer tillförlitliga än vittnesmålen från svenskar som inte min- des så bra. Däremot kunde deltagarna inte särskilja de högpreste- rande från de lågpresterande vittnena med utländsk bakgrund. När det gällde invandrarnas tillförlitlighet låg bedömningen av båda vittnesgrupperna på samma låga nivå som för de lågpresterande svenskarna. Det tycks alltså vara så att ett vittnes etnicitet inte spelar någon större roll för bedömningar av trovärdigheten hos vittnen som inte minns särskilt bra, medan etnicitet kan göra skill- nad när det handlar om vittnen som har ett väldigt bra minne. Me- dan de svenska vittnen som minns väl också uppfattas som mycket trovärdiga, kan en invandrare med ett bra minne för en brottshän- delse ha svårt att övertyga poliser, nämndemän och domare om sin tillförlitlighet. De negativa bedömningarna av invandrarna i studien kan tolkas som ett resultat av att deltagarna haft negativa förväntningar på invandrarna, och att dessa förväntningar färgat deras upplevelser så att vittnen med utländsk bakgrund bedömdes som otillförlitliga oavsett deras faktiska minnesprestation. Om värderingen av invandrare enbart varit en effekt av stereotypa förväntningar borde det ha funnits en gradskillnad i hur negativt invandrare bedömdes av deltagare som hade en mer negativ jämfört med de som hade en mer positiv attityd till gruppen. Analyserna av deltagarnas svar på attitydenkäten som ingick i studien visade dock att bedömningarna av utländska vittnen inte alls var relaterade till deltagarnas grad av fördomsfullhet. Stereotypa förväntningar är därför troligen inte hela förklaringen till mönstret i studien. Det faktum att vittnets etnicitet framför allt påverkade skattningarna av de högpresterande vittnenas trovärdighet är förenliga även med hypotesen att invand- 26 Akrami, , & , 2000. rare uppfattas som mindre trovärdiga på grund av språkproblem. Det kan alltså vara så att en person som minns en händelse dåligt systematiskt oftare tvekar och säger fel än en som minns bra när händelsen beskrivs på personernas eget modersmål, och att delta- garna lärt sig detta genom erfarenhet. Bland personer som inte talar språket flytande kommer dock sådana trovärdighetskriterier att vara sammanblandade med språkproblem och finnas både hos hög- och lågpresterande vittnen. Om deltagarna använder denna typ av lingvistiska kriterier när de bedömer ett vittnesmål, blir konsekven- sen att de hyfsat bra kan särskilja hög- och lågpresterande svenska vittnen, medan utländska vittnen uppfattas som otillförlitliga vare sig de har ett bra eller dåligt minne av den aktuella händelsen. Oavsett vilken mekanism som ligger bakom skillnaderna i be- dömningar av invandrare och svenskar innebär en sådan systema- tisk tendens att uppfatta vittnesmål från invandrare som jämförel- sevis otillförlitliga att personer med invandrarbakgrund kan ha svårt att få en rättvis behandling vid juridiska prövningar. Särskilt stor bör denna risk vara när bevisningen kring i ett fall huvudsakli- gen består av muntliga uppgifter, och där ord från en invandrare står mot ord från en svensk. En sådan tendens kan också innebära att förundersökningar gällande brott mot invandrare oftare än andra läggs ned eftersom polis eller åklagare bedömer att offrets vittnesmål inte håller för en prövning i rätten. Bedömningar av vittnens trovärdighet: Effekter av presentations- form Bedömningar av vittnens trovärdighet görs oftast i en situation där bedömaren direkt ser och hör vittnet berätta om ett brott, t.ex. av poliser eller jurister/nämndemän i samband med vittnesförhör i förundersökningen eller under en rättegång. Det finns dock tillfäl- len där trovärdighetsbedömningar görs utifrån vittnesmål som pre- senterats på annat sätt. När t.ex. en dom överklagas i högre instans kan beslut fattas på basis av skriftliga sammanfattningar av den muntliga bevisning som lagts fram under den tidigare rättegången. Det finns anledning att tro ett vittnes grupptillhörighet kan på- verka bedömningar av trovärdigheten på olika sätt beroende på i vilken form vittnesmålet presenteras. Ofta styrs man mer av för- utfattade meningar ju mindre man vet om en individ27. 27 Brewer & Harasty Feinstein, 1999; Fiske, , & Neuberg, 1999. vittnesmål som presenteras som utskrift bara får namnet på vittnet ger mindre information om individen bakom orden än en direkt eller videoinspelad presentation, är det möjligt att det utskrivna vittnesmålet ger mer spelrum för abstrakta föreställ- ningar om en persons grupp än den visuella presentationen. I en av projektets studier undersöktes hur vittnets etnicitet påverkade tro- värdighetsbedömningar beroende på i vilken form, videofilm eller textutskrift, som vittnesmålet presenterades. I studien användes sex par svenska och utländska vittnen från den först delfasen där vittnena inom varje par hade samma minnes- prestation, dvs. de var matchade med avseende på minne för brot- tet. Vart och ett av de tolv vittnesmålen presenterades för olika grupper av svenska deltagare. Hälften av deltagarna fick se ett vi- deoinspelat vittnesförhör medan den andra hälften fick läsa en or- dagrann utskriften av vittnesmålet. Innan vittnesmålet presentera- des fick deltagarna läsa en kort brottsbeskrivning och vittnets namn. För de svenska vittnena uppgavs ett svenskt namn () och för vittnen med invandrarbakgrund uppgavs ett utländskt namn (). Efter att ha sett eller läst vitt- nesmålet gjorde deltagarna samma bedömningar som deltagarna i den första studien (hur korrekt, säker, motiverad, och sanningsen- lig vittnet var, hans förmåga att förmedla minnet samt vittnesmå- lets användbarhet). Även i den här undersökningen fick deltagarna fylla i en enkät kring sina attityder till invandrare. Resultatet visade att vittnesmålets presentationsform hade bety- delse för bedömningarna bland de deltagare som hade relativt negativa attityder till invandrare som grupp. När vittnesmålet pre- senterades i video tenderade deltagarna med negativ attityd till invandrare att bedöma de utländska vittnena mer positivt än de svenska. När vittnesmålen däremot presenterades som textutskrif- ter visade denna grupp motsatt tendens och var mer negativa i be- dömningarna av vittnen med invandrarbakgrund än av svenska vitt- nen med samma minnesprestation. Den tolkning av resultatet som ligger närmast är att de två presentationsformerna i olika utsträck- ning gjort deltagarna uppmärksamma på sina eventuella fördomar, och därmed i olika utsträckning lett till en korrigering av automa- tiska reaktioner. Även om man spontant reagerar negativt på en person som tillhör en stereotypiserad grupp är det, som vi diskute- rat tidigare, ofta så att man undviker att visa detta öppet för att inte framstå som fördomsfull. När ett vittnesmål från en invandrare presenteras i en lång videosekvens blir deltagare med en negativ attityd till gruppen under hela presentationen påminda om vittnets etnicitet och vad som är den socialt önskvärda reaktio- nen, dvs. att inte vara fördomsfull. När de sedan gör sin bedömning av vittnet kan detta innebära att de överkompenserar för sin initialt negativa reaktion, och invandrare bedöms mer positivt än svenskar. När vittnesmålet från invandrare presenteras i textutskrift är det troligt att deltagarnas stereotyp om invandrare aktiveras när de lä- ser vittnets namn. Eftersom de i den här presentationsformen där- efter inte påminns explicit om vittnets etnicitet kan man anta att de inte reflekterar vidare över sina eventuella fördomar. Den aktive- rade stereotypen kan därmed påverka tolkningarna utan att delta- garna försöker korrigera sina svar. Det är inte helt enkelt att från den här studien dra någon entydig slutsats om hur ett vittnesmåls presentationsformat i ett verkligt rättsfall påverkar bedömningar, eftersom det verkar troligt att del- tagarnas svar i viss utsträckning påverkats av social önskvärdhet. Om vi antar att det finns en motivation hos rättens aktörer att undvika bedömningar styrda av fördomar även utan närvaron av forskare, antyder dock resultaten att ett sådant undvikande blir svå- rare när bevisningen i ett fall är skriftlig, eftersom man då inte lika tydligt påminns om sina eventuella fördomar och därför får svårt att medvetet hålla tillbaka dem. är ett land som präglas starkt av ideal om rättvisa och jäm- likhet. Det är för de flesta oacceptabelt att en individ behandlas negativt och sämre än andra på basis av att personen inte tillhör den etniska majoriteten. Den aspekt av samhällslivet där denna princip om lika behandling framstår som allra mest central är i det rättsliga sammanhanget. Trots detta indikerar den forskning som beskrivits i det här kapitlet och i andra rapporter att individer från etniska minoriteter i dagens riskerar att behandlas hårdare och bemötas mer negativt i en rättslig process än personer med svensk bakgrund. Det här är ett mycket allvarligt brott mot en av demo- kratins grundprinciper och är därmed ett problem inte bara för de individer som drabbas utan för samhället som helhet. Diskrimineringen av etniska minoriteter i rättsväsendet beror antagligen i första hand på människors oreflekterade föreställningar om olika grupper som utan någon bestämd intention automatiskt färgar och förvränger upplevelser av andra. Att diskriminering sker oavsiktligt eller omedvetet innebär dock inte det inte går att göra något åt problemet eller att människor inte är ansvariga för sina diskriminerande beteenden. För det första skapas och upprätthålls negativa föreställningar om andra grupper av systematiska skillna- der i status, av segregering och social distans. Negativa stereotyper är det redskap som försvarar ekonomiska och sociala klyftor mellan majoritets- och minoritetsgrupper, och som ger legitimitet åt de olika villkor grupperna lever under. En beskrivning av de mekanis- mer i den sociala strukturen som bidrar till stereotypisering ligger utanför psykologins, och därmed detta kapitels domän. En övergri- pande strategi för att minska diskriminering är dock att man kon- sekvent arbetar för att minska ekonomiska och sociala klyftor mellan minoritets- och majoritetsgrupper, och ser till att skapa sammanhang där individer från olika grupper möts på lika villkor, med gemensamma mål som man samarbetar kring. För den enskilda individen handlar det i ett första steg om att förstå att man inte behöver vara rasist i ordets traditionella bemärkelse för att en annan människas grupptillhörighet ska påverka ens tankar och age- rande. Tendensen att generalisera och söka bekräftelse på det vi redan tror är universell och gäller alla människor, oavsett värde- ringar eller ideologi. Nyckelorden är sedan tid, motivation, och uppmärksamhet. Individbaserade bedömningar tar och är mer krävande än de som bygger på förväntningar utifrån grupptill- hörighet, och det betyder att man måste lägga ned mer ansträng- ning på sina bedömningar. Om man verkligen har motivationen att gå bortom sina förutfattade meningar och försöka se till den unika individ man har framför sig, är man mer uppmärksam på och över- väger information om individen mer grundligt, vilket gör att för- utfattade meningar om personens grupp får mindre spelrum (Fiske, 2001). Insikten om att invanda föreställningar formar våra upple- velser kan förhoppningsvis också leda till en större ödmjukhet och förståelse för att människors tänker och ser olika på livet och på den värld vi ska försöka samsas om. (1985). Focus of attention in minimal intergroup disc- rimination. , 24, 65–74. Akrami, N., , B., & , T. (2000). Classical and modern racial prejudice: a study on attitudes toward immi- grants in . , 30, 521–532. Allport, G. W. (1954). The nature of prejudice. Reading, MA: Addi- son-Wesley. (2005). Cognitive psychology and its implications. (6th ed.). Biernat, M., & Manis, M. (1994). Shifting standards and stereo- type-based judgments. Psy- chology, 66, 5–20. Bransford, J. (1979). Human cognition: Learning, understanding, and remembering. Belmon, CA: Wadsworth. Brewer, M. B., & Harasty Feinstein, A. (1999). Dual processes in cognitive representation of persons and social categories. In S. Chaiken, & Y. Trope (Eds.) Dual process theories in social psychology (pp. 255–270). Correll, J., Park, B., , C. M., & Wittenbrink, B. (2002). The officers dilemma: Using ethnicity to disambiguate potentially threatening individuals. Psychology, 83, 1314–1329. (1989). Stereotypes and prejudice: Their automatic and controlled components. Psychology, 56, 5–18. Diesen, C. (2005). Processrättsligt perspektiv: Om positiv och negativ särbehandling i straffprocessen. I Diesen, C., Lerne- stedt, C., , T. & , T. (Red.). Likhet inför lagen. Diesen, C., Lernestedt, C., , T. & , T. (2005). Likhet inför lagen. (1976). Differential social perception and attribution of integroup violence: Testing the lower limits of stereotyping of blacks. Psychology, 34, 590– 598. Fazio, R. H., , J. R., Dunton, B. & , C. (1995). Variability in automatic activation as an unobtrusive measure of racial attitudes: A bona fide pipeline? Psychology, 69, 1013–1027. Fiske, S. (1998). Stereotyping, prejudice, and discrimination. In D. , S. Fiske, & G. Lindzey (Eds. ), The handbook of social psychology (Vol.1, 4th ed., pp.357–411). Fiske, S. T., , M., Neuberg, S. (1999). The continuum model, ten years later. In S. Chaiken, & Y. Trope (Eds. ), Dual process theories in social psychology (pp. 231–254). Fiske, S. (2002). What we know about bias and intergroup conflict, the problem of the century. Current Directions in Psychological Science, 11, 123–128. (2004). Patrullerande polisers yrkeskultur. : Social- högskolan, . L., & , J. W. (1994). S. Wyer och T. Krull (Red. ), Handbook of social cognition, (2:a uppl., s 1–68), Hillsdale, NJ: Erlbaum. (1999). Inden for lovens – Politiets arbejds- metoder og konkrete skøn. Kruglanski, A. W., & , T. (1983). The freezing and unfree- zing of lay-inferences: Effects on impressional primacy, ethnic stereotyping, and numerical anchoring. , 19, 448–468. , A., & , C. (1993). Den mångtydiga toleransen: För- hållningssätt till invandring och invandrare. : CEIFO, . (2000). Diskriminering, integration och etniska relationer. , , , S. & , I. (1997). officers and civilians as witnesses: Intergroup biases and me- mory performance. Applied Cognitive Psychology, 11, 431–444. & , S. (1998). Intergroup biases and eyewitness testimony. , 138, 710– 723. (2005). biases and validity in eyewitness credibility judgments: Examining effects of witness ethnicity and presentation modality. logy, 35, 1474–1501. (pending). Validity in judgments of high- and low accurate witnesses: Effects of witness ethnicity and testimony pre- sentation mode. Macrae, C. N., & Bodenhausen, G. V. (2000). Social Cognition: Thinking categorically about others. chology, 51, 93–120. Meissner, C. A., & Brigham, J. (2001). Thirty years of investi- gating the own-race bias in memory for faces: A meta-analytic review. Psychology, Public Policy, and , , 3–35. Pettigrew, T. F. (1998). Intergroup contact theory. T. , J. M. , & D. J. (Red. ), Annual review of psychology, (Vol. , CA: Annual Reviews. Pratto, F., & Bargh, J. (1991). Stereotyping based on apparently individuating information: Trait and global components of sex stereotypes under attention overload. , 27, 26–47. J., & , J. (1985). and people in , IV: The in action. SOU 2005:41 Bortom vi och dom. Teoretiska reflektioner om makt integration och strukturell diskriminering. Det blågula – Strukturell diskriminering i . Tajfel, H. & , J. (1986). The social identity theory of intergroup behavior. I S. Worchel & W. (Red. ), The psychology of intergroup relations (2a uppl., s.7–24). Monterey, CA: /. (2004). , F. W., & Koppelaar, L. (1986). Being suspect in cross- cultural interaction: A psychological analysis. Studies: Development, 9, 125–134. Wortley, R. K., & , R. (1995). prejudice as a func- tion of training and intergroup contact. and Human Be- havior, 19, 305–317. 3Diskriminering av personer med utländsk bakgrund i rättsväsendet – en kvantitativ analys1 Svensk forskning rörande diskriminering inom rättväsendet har varit ett eftersatt område (, 2005a, s. 134; SOU 2005:56, s. 379). I har området en tradition som sträcker sig tillbaka till (se t.ex. Du Bois, 2005 [1901]). började amerikanska forskare att öppet debattera huruvida vissa minoritetsgruppers överrepresentation i brottslighet (exempelvis som misstänkta eller fångar) skulle tolkas som diskriminering eller ej (Gabbidon & , 2005, s. 37). Den egenskap som den amerikanska forskningen kretsat kring är race. Detta begrepp saknar motsvarighet inom den svenska forskningen och handlar i vanligtvis om Blacks och Whites2. I används ofta begrepp som invandrare, etnicitet, utländsk bakgrund eller utländskt ursprung (Se vidare begreppsanvändning i denna studie). Inledningsvis inom den amerikanska debatten gick det att iden- tifiera två olika perspektiv på diskriminering. Inom det ena tolka- des överrepresentationen, av speciellt afroamerikaner, inom rätts- systemets alla steg som att diskrimineringen var allestädes närva- rande, medan företrädare för det andra perspektivet hävdade att överrepresentationen berodde på skillnader inom brottsligheten de olika grupperna begår. Vidareutvecklingen av dessa synsätt place- rade in de två perspektiven på ett kontinuum med fem olika vari- anter av diskriminering. Den ena ändpunkten i detta kontinuum representerar systematisk diskriminering i alla led inom rättsväsen- det. På den motsatta sidan återfinns synen på rättsystemet som fritt från diskriminering. Nästa punkt på kontinuumet efter den syste- 1Materialuttaget har finansierats av . I övrigt har arbetet främst finansierats av inom ramen för projektet , brott och boendesegregation. 2För en genomgång av begreppet race se exempelvis , 1996. Diskriminering av personer med utländsk bakgrund matiska diskrimineringen är den institutionaliserade diskrimine- ringen som tar fasta på att diskrimineringen beror på faktorer som tidigare brottslighet, arbetslöshet osv. Den tredje varianten är kontextuell diskriminering, och förespråkare för denna menar att diskriminering uppstår i vissa kontexter, dvs. inom vissa regioner, vissa brottstyper osv. Den fjärde, och näst sista, punkten på konti- nuumet, betraktar diskriminering inom rättsväsendet som resulta- tet av enskilda aktörers beslut. (Gabbidon & , 2005, s. För svenska förhållanden brukar istället begreppen struktu- rell, institutionell och individuell diskriminering användas. Dessa olika typer av diskriminering kan placeras in på kontinuumet som nämnts ovan enligt figur 1. Figur 3.1 En grafisk framställning över hur de olika begreppen kan tänkas förhålla sig till varandra Detta kapitel kommer främst att gälla den första delen av konti- nuumet vilket är systematisk, institutionaliserad samt kontextuell diskriminering. Utifrån de definitioner som tidigare utarbetats på uppdrag av (de los , 2002) skulle detta motsvaras av strukturell och institutionell diskrimine- ring3. Den institutionella diskrimineringen skall förstås som den diskriminering som förekommer inom organisationer, arbetsplatser och myndigheter. Den uppstår inte sällan som resultat av slentri- anmässiga handlingar baserade på förutfattade meningar om t.ex. etnisk tillhörighet. Det som ger näring till den institutionella dis- krimineringen är en övergripande strukturell diskriminering som genomsyrar samhällets organisering och ideologiproduktion (de los 3 Det bör påpekas att dessa definitioner inte är allena rådande och att andra definitioner kan förekomma, t.ex. Kamali, 2005, 31 ff. Diskriminering av personer med utländsk bakgrund , 2002, s. 75). Det sammanflätade förhållandet mellan strukturell och institutionell diskriminering medför att en empirisk åtskillnad mellan dessa två former i princip är omöjlig (Kamali, 2005, s. 35). Svårigheten att empiriskt skilja diskrimine- ringsformerna åt medför att genomgången ovan syftar till att ge en referensram kring studien och därmed en fingervisning om att re- sultaten i denna studie i bör förstås i ett strukturellt och institutio- nellt kontext och ej bör tolkas utifrån förklaringar på individnivå. Syftet med detta kapitel är att undersöka om diskriminering på grund av utländsk bakgrund förekommer inom rättsväsendet. Detta kom- mer att genomföras med hjälp av statistiska analyser av material från misstankeregistret samt lagföringsregistret. Studien utgår ifrån följande övergripande frågeställningar; Finns det skillnader mellan vad som händer med de brottsmiss- tankar som riktas mot personer med utländsk bakgrund jäm- fört med dem som riktas mot de med svensk bakgrund? Finns det skillnader i val av påföljder mellan de personer som har utländsk bakgrund jämfört med de personer som har svensk bakgrund? Om det finns skillnader i resultatet av brottsmisstankarna och i valet av påföljder i vilken utsträckning kan detta tolkas som diskriminering? Begreppsanvändning i denna studie Målet med denna studie är inte att slå fast vad begrepp som etnici- tet eller invandrare är. Undersökningens utgångspunkt i denna fråga kan istället hänföras till det socialkonstruktivistiska perspek- tivet. Det vill säga att det som finns och det som definieras som verkligt, i något avseende är diskursivt konstruerat. Forskningens innebörd blir då inte att, primärt, fokusera på att en gång för alla fastslå vad etnicitet och nation är, utan snarare fokusera på hur dessa etniciteter skapas, institutionaliseras och förändras och rum, samt med vilka konsekvenser (, 2005, s. 86). Diskriminering av personer med utländsk bakgrund Terminologin som används i denna studie för att beskriva olika individers geografiska ursprung4 utgår ifrån en uppdelning på individer med svensk bakgrund respektive individer med utländsk bakgrund. Med svensk bakgrund menas här personer som är födda i med två föräldrar som också är födda . Med ut- ländsk bakgrund avses följaktligen de individer som själva är födda i utlandet och/eller har minst en förälder som är född i utlandet. Individer med utländsk bakgrund delas sedan in i två grupper bero- ende på om de själva är födda i , eller om de är födda utom- lands. En individ kan därmed kategoriseras som en person med utländsk bakgrund, och ändå vara född i . Dessa individer har då en eller bägge föräldrarna födda i utlandet. Detta skiljer sig till viss del från den av () rekommen- derade begreppsanvändningen. SCB rekommenderar att personer som är inrikes födda med en förälder född i och en utrikes född förälder räknas som personer med svensk bakgrund (SCB, 2002, s.