sou · GUB375 · 2007-01-01 00:00:00 — Det exakta innehållet för undervisningen kommer att variera mellan olika kurser och beroende av vilket verksamhetsområde studenten riktar in sin utbildning emot, men på det stora hela menar att det handlar om att studenterna för att kunna handla konstruktivt och ge flickor och pojkar lika/rättvisa villkor i förskolan och skolan behöver kunskap om hur den sociala könsstrukturen tar sig uttryck samt vilka konsekvenser det får på olika nivåer.9 Även i regeringens proposition En förnyad lärarutbildning betonas lärosätenas ansvar att ge lärarstudenterna kunskap om jämställdhet och andra värdegrundsfrågor. Regeringen menar att varje universitet och högskola som bedriver lärarutbildning bör lägga ett könsperspektiv på utbildningen, och utveckla lärarstudenternas medveten och kunskap om jämställdhetsfrågor i sitt framtida arbete. Enligt regeringens uppfattning är jämställdhetsfrågorna av den karaktären att lärosätena särskilt bör redovisa hur de når examensskrivningens mål på området. Det bör till exempel framgå av utbildningsplanerna för lärarutbildningsprogrammen hur jämställdhetsfrågor ska hanteras i utbildningen så att studenterna når kunskapsmålen. Vidare menar regeringen att bör få i uppdrag att stimulera och utveckla kunskapen om jämställdhet och lärande på lärarutbildningarna. Regeringen framhåller även betydelsen av att jämställdhetsfrågor uppmärksammas i de verksamhetsförlagda delarna av utbildningen, eftersom det är därigenom som studenterna kan få praktisk kunskap om och erfarenhet av att arbeta med jämställdhet bland barn och elever liksom insikt om hur den sociala könsstrukturen kommer till uttryck i skolan och förskolan. Här menar regeringen att studenternas handledare i de pedagogiska verksamheterna har en viktig funktion och att det därför är viktigt att de erbjuds särskild utbildning för att handleda också i ett jämställdhets- och könsteoretiskt perspektiv.10 9 Ibid, bilaga 6. 10 Prop.1999/2000:135, sid. 70. SOU 2006:75 Utbildning 239 8.1.4 Intentionerna var goda, men hur blev det i praktiken? För att ta reda på om och i så fall hur genusteori och jämställdhetsfrågor behandlas i den nya lärarutbildningen har vi träffat representanter från fem olika lärosäten. Vi har också granskat kursplaner, litteraturlistor och andra aktuella dokument från respektive lärosäte, samt tagit del av närliggande studier och rapporter på området. De lärosäten som valdes ut är: , , , , och . Tanken med urvalet var att få en spridning mellan små och stora lärosäten från olika delar av landet. Lärosätena avgjorde själva vilka personer som var mest lämpliga för oss att träffa. Vid varje lärosäte träffade vi mellan en och tre personer. I så gott som alla fall var det personer med ett särskilt intresse för genus- och jämställdhetsfrågor. Några arbetar som jämställdhetshandläggare antingen på heltid eller som en del av sina tjänster. Andra sitter på ledande positioner i vid sina respektive lärosäten. Ytterligare några andra har sin tradition inom förskolans område och undervisar särskilt på inriktningar för arbete i förskolan. 8.1.5 Resultat Studenternas individuella val avgör hur mycket kunskap de får Sedan den nya lärarutbildningen startade har både lärosätena och studenterna fått stor möjlighet att själva utforma utbildningens upplägg och innehåll vilket också var tanken med reformen. Det skulle vara möjligt att utbilda en lärarkår med många gemensamma yrkeskunskaper och kompetenser men som innehåller stor variation genom sammansättningen av inriktningar och specialiseringar.11 Huruvida detta är positivt eller negativt råder det delade meningar om och det är en diskussion som vi i delegationen inte vill lägga oss i. Det vi kan konstatera är att den komplexa strukturen gör utbildningen svåröverskådlig och att det är näst intill omöjligt att dra några generella slutsatser om innehållet för studenternas utbildning eftersom det kan variera i stor utsträckning både inom och mellan lärosätena. Utbildning SOU 2006:75 240 Den nya lärarutbildningen har fått skarp kritik från flera olika håll, inte minst från som redovisade en utvärdering av lärosätenas implementering av utbildningen. Ett av de problem som uppmärksammas i rapporten är just svårigheten att förena statens behov av att styra utbildningen med lärosätenas stora flexibilitet och studenternas valfrihet att själva skräddarsy sin utbildning till både upplägg och innehåll. Enligt är det så gott som omöjligt att följa studenternas studiegång i en så kraftigt decentraliserad utbildning: Olika utbildningsanordnare tar ansvar för avgränsade delar av utbildningen, för enstaka moment eller kurser inom AUO eller för inriktningskurser och specialiseringar. Det är inte bara så att ett stort antal lärare är involverade i studenternas utbildning, studenterna förflyttar sig också mellan institutioner, ibland också mellan lärosäten. Studenterna som grupp följs inte heller åt genom utbildningen. Studenter väljer individuellt olika kurser och inriktningar, vilket betyder att ingen, utom studenten själv, kan ha grepp om utbildningen i dess helhet i den utformning den kommer att få för den enskilde.12 Det är delegationens uppfattning att den komplexa strukturen och stora valfriheten även inverkar på studenternas utbildning i genusteori och jämställdhetsfrågor. Vid de flesta lärosäten har studenterna stor frihet att välja mellan olika kurser, inriktningar och specialiseringar, vilket innebär att innehållet för deras utbildning i praktiken kan se mycket olika ut både inom och mellan lärosätena. Inte ens inom ramen för det allmänna utbildningsområdet, som är den enda del av utbildningen som ska vara gemensam för alla blivande lärare, är det säkert att studenterna läser samma kurser. Vid några lärosäten innehåller det allmänna utbildningsområdet enbart obligatoriska kurser, men vid de flesta lärosäten består det av en kombination av obligatoriska och valbara kurser. Detta i kombination med att genusteori och jämställdhetsfrågor tas upp olika mycket i olika kurser leder till att studenternas individuella val i praktiken blir avgörande för om och hur mycket kunskap de får. Vid de lärosäten där det allmänna utbildningsområdet består av en kombination av valbara och obligatoriska kurser är det i första hand från de valbara delarna som vi har funnit exempel på kurser som fördjupar sig i de här frågorna och perspektiven. Problemet är att långt ifrån alla studenter läser de kurserna. De kan lika gärna 12 (2005), Rapport 2005:17R, sid. 148. SOU 2006:75 Utbildning 241 välja att läsa kurser som inte alls tar upp de här kunskapsområdena. Tittar man i stället på den del av utbildningen som består av inriktningar så går det att finna ett fåtal exempel på inriktningar som i förhållandevis stor utsträckning behandlar genusteori och jämställdhetsfrågor, men de flesta inriktningar innehåller enbart mindre inslag där de här frågorna och perspektiven ingår. Det finns också flera exempel på inriktningar som inte över huvud taget tar upp de här kunskapsområdena. Det är delegationens bedömning att lärosätenas flexibilitet och studenternas möjlighet att själva skräddarsy sina utbildningar till både innehåll och upplägg dessutom gör det svårt att se hur progression skapas i utbildningen, det vill säga hur studenternas kunskap om genus- och jämställdhetsfrågor utvecklas och fördjupas under studiernas gång. Tanken är att utbildningens tre utbildningsområden ska vara väl integrerade.13 Den stora valfriheten och det faktum att studenterna vid flera lärosäten kan välja att läsa utbildningens olika delar i olika ordningar minskar möjligheten att se hur de olika delarna hänger ihop och hur studenternas kunskap utvecklas och fördjupas på ett naturligt sätt i utbildningen.14 Många studenter tar examen med bristande genuskunskaper Inte vid något lärosäte upplever de representanter för lärarutbildningarna som delegationen har träffat att studenterna garanteras tillräckligt med utbildning i genusteori och jämställdhetsfrågor för att kunna leva upp till de mål och riktlinjer som anges i examensordningen, skollagen och läroplanerna. Det finns två principer för hur den här typen av innehåll läggs i en utbildning. Antingen integreras genusteori och jämställdhetsfrågor i olika sammanhang/ämnen/teman i alla delar av utbildningen eller så utvecklas särskilda moment/kurser som koncentrerar sig på de här kunskapsområdena.15 Inget av de lärosäten som delegationen har varit i kontakt med har utvecklat några obligatoriska kurser som enbart fokuserar på genus- och jämställdhetsfrågor. Det går som sagt att finna ett fåtal exempel på sådana kurser i de valbara delarna av utbildningen, men framför allt integreras de här frågorna och perspektiven i olika 13 Prop.1999/2000:135. 14 Jämför (2005) Rapport 2005:17R. 15 Jämför SOU 1999:63, bilaga 6, sid. 467. Utbildning SOU 2006:75 242 sammanhang och tillsammans med andra ämnen i några av de kurser som ingår i det allmänna utbildningsområdet samt i vissa inriktningar och specialiseringar. Det finns en ambition att all undervisning ska genomsyras av ett genusperspektiv men ingen av de representanter som vi har träffat upplever att deras lärosäte lyckats leva upp till det målet. Tvärtom beskrivs den utbildning som studenterna får i genusteori och jämställdhetsfrågor som snuttifierad. Med det menas att utbildningen främst innehåller små inslag av de här kunskapsområdena som inte ger studenterna någon djupare förståelse för vad jämställdhetsuppdraget innebär och hur det kan hanteras i arbetet som lärare i förskolan och skolan. Risken är med andra ord stor att flertalet studenter kommer ta lärarexamen med bristande kunskaper på det här området. Flera av de representanter för lärarutbildningarna som delegationen har träffat ger exempel som tyder på att så också är fallet. Så här säger till exempel en representant: Jag har handlett två examensarbeten , varav det ena inte har blivit färdigt . Och de valde ju det då därför att de var intresserade av genus och jämställdhetsfrågor och tyckte att de visste ingenting om detta och de ville lära sig mer innan de blir färdiga lärare. Och de har naturligtvis lärt sig väldigt mycket. Men de hade verkligen ingenting på fötterna alls när de kom, de började om från scratch (lärarutbildare och jämställdhetshandläggare). Håller värdegrundsbegreppet på att tappa sin innebörd? I regeringens proposition som ligger till grund för den nya lärarutbildningen står det att det är inom ramen för arbetet med de grundläggande värderingarna i vårt samhälle, det vill säga inom ramen för behandling av värdegrundsfrågorna, som jämställdhetsfrågorna har en naturlig plats i utbildningen.16 Den uppfattningen har också de representanter för olika lärosäten som delegationen har träffat. De betonar alla vikten av att inför både studenter och lärarutbildare klargöra att genus- och jämställdhetsfrågor är värdegrundsfrågor som det ingår i läraruppdraget att ha kunskap om och förhålla sig till. upplever flera att värdegrundsbegreppet håller på att tappa sin innebörd. Någon upplever att värdegrund har blivit ett sådant begrepp som lärarutbildarna stoppar in i undervisningen 16 Prop.1999/2000:135, sid. 70. SOU 2006:75 Utbildning 243 för att få gott samvete. En annan beskriver det som att många lärarutbildare gömmer sig bakom värdegrundsfrågan. Det kan vara så att olika lärarutbildare har olika uppfattningar om begreppets innebörd, men det tycks framför allt handla om att flera av dem som undervisar på lärarutbildningen inte bryter ned begreppet och reflekterar över vad det egentligen står för.17 Kanske är det också därför som även många studenter på lärarutbildningen är missnöjda med värdegrundsundervisningen och upplever att begreppet värdegrund är luddigt, vilket framgår av en undersökning som Värdegrundscentrum i genomfört och som handlar om hur värdegrundsfrågor hanteras i den nya lärarutbildningen.18 Det är stoffträngsel i det allmänna utbildningsområdet Att värdegrundsundervisningen ofta hamnar på en alltför allmän nivå tycks även bottna i att en rad olika frågor och perspektiv behandlas på en och samma gång i utbildningen. Flera representanter för olika lärosäten som delegationen har träffat beskriver det som att det är stoffträngsel i den nya lärarutbildningen. Det gäller särskilt det allmänna utbildningsområdet eftersom det är den enda del av utbildningen som alla studenter läser. Här kommer det ständigt nya direktiv om vad som ska in som det också är här som värdegrundsundervisningen har en naturlig plats i utbildningen om den ska nå alla studenter. Det gör att genusteori och jämställdhetsrelaterade frågor sällan behandlas specifikt. Istället integreras de tillsammans med en rad olika frågor och perspektiv vilket ofta leder till att innehållet blir mycket allmänt hållet. En representant för ett lärosäte som delegationen har träffat säger så här: Man tar inte upp jämställdhetsfrågan som något specifikt utan man säger, ja men vi pratar ju värdegrund. [] Ja, det blir ingenting, det blir slask upplever jag. Det blir inte synligt. Ingenting blir synligt. Etnicitet blir inte heller synligt, och klass blir inte heller synligt. Så att den bakas in i värdegrundsfrågan och då försvinner den. Och när man pratar integrering, då försvinner den (lärarutbildare och jämställdhetshandläggare). En representant för ett annat lärosäte upplever att bristen på utrymme i den nya lärarutbildningen är så pass påtaglig att hon är tveksam till om det alls är realistiskt möjligt att ge alla studenter 17 Jämför Frånberg (2004). 18 Se Frånberg (2004). Utbildning SOU 2006:75 244 ordentligt med kunskap i genusteori och jämställdhetsfrågor. I stället tänker hon sig att man skulle kunna satsa på att utbilda några studenter som blir riktigt kunniga inom området och som sedan kan fungera som resurspersoner ute i verksamheterna: Ja, jag är ju mer av den uppfattningen om man ska vara realist när det gäller lärarutbildningen överhuvudtaget. Eftersom det är så, det är bättre att tänka att man faktiskt utbildar några som blir riktigt bra, så att de får det inom de valbara momenten. Så att man får några lärare från varje kull som går ut som är riktigt bra på det. [] Det är klart att jag skulle tycka att det var bäst om alla fick ordentligt med kunskap. Men jag kan inse också att det inte finns utrymme för det (lärarutbildare och ordförande i för lärarutbildningen). Även prioriterade bort värdegrundsuppdraget Delegationens bedömning och förslag: Delegationen föreslår att får i uppdrag att: i sin kommande uppföljning av den nya lärarutbildningen som ska genomföras 2007, särkilt beakta hur lärosätena förbereder blivande lärare för att förmedla och förankra samhällets grundläggande demokratiska värden, där jämställdhet ingår som en viktig del. Som delegationen ser det är det också i hög grad en prioriteringsfråga hur mycket utrymme genusteori och jämställdhetsfrågor får i utbildningen. Det handlar helt enkelt om vad som räknas som mest betydelsefull kunskap för alla studenter att få med sig. har genom en rad internationella överenskommelser förbundit sig att arbeta med demokrati- och värdegrundsfrågor såväl inom det offentliga skolväsendet som inom andra delar av den offentliga sektorn19 som det står klart och tydligt angivet i skollagen och läroplanerna att det är frågor som alla blivande lärare ska ha kunskap om och förhålla sig till i sitt vardagliga arbete. Trots detta är det delegationens intryck att frågor som rör förskolans och skolans demokratiska uppdrag sällan hamnar högst upp på prioriteringslistan i konkurrensen med mer traditionella ämneskunskaper. Vi menar att det demokratiska uppdraget måste upp19 Se Kapitel 6. SOU 2006:75 Utbildning 245 märksammas i större utsträckning och att det behövs tydligare styrning från statligt håll för att det här ska bli ett mer prioriterat kunskapsområde på lärosätena. Därför är vi i delegationen kritiska till att värdegrundsfrågorna fick så lite uppmärksamhet i utvärdering av den nya lärarutbildningen. utvärdering innehåller en stickprovskontroll av måluppfyllelsen av läs-, skriv- och matematikinlärning samt kunskapsbedömning. Men jämställdhets- och andra värdegrundsfrågor får knappt någon uppmärksamhet alls. Detta trots att de räknas till de kunskapsområden som är centrala för läraryrket som en rad olika undersökningar och rapporter har pekat på att det finns allvarliga brister i värdegrundsarbetet på flertalet förskolor och skolor.20 Som förklaring till att värdegrundsfrågorna inte uppmärksammades anger lärarutbildningens komplexitet och utvärderingens omfattning. Det fanns helt enkelt inte utrymme att granska måluppfyllelsen av alla centrala kunskapsområden. Däremot har uppmanat lärosätena att själva se över måluppfyllelsen av samtliga kunskapsområden som är gemensamma för alla blivande lärare. Delegationen menar att den här bedömningen är mycket olycklig, som den inte förvånar. Det förekommer ofta att jämställdhet och andra värdegrundsfrågor prioriteras bort med skälet att det är så många andra aspekter att ta hänsyn till. Beslutet är också olyckligt eftersom de ämnesområden som ingick i stickprovskontroll har fått stor uppmärksamhet i den offentliga debatten och även tydligt prioriterats sedan rapporten lades fram, medan värdegrundsfrågorna har kommit i skymundan. Delegationen menar att det snedvrider både debatten och åtgärderna kring lärarnas kompetens. En stickprovskontroll av hur genus, jämställdhet och andra värdegrundsfrågor hanteras i lärarutbildningarna hade troligen uppvisat minst lika allvarliga brister som på de kunskapsområden som ingick i stickprovskontroll. Sedan lade fram sin rapport har de flesta lärosäten sett över och gjort om hela eller delar av lärarutbildningen. Regeringen har också förtydligat kunskapsmålen i examensordningen för läs-, skriv- och matematikinlärning. Delegationen noterar med tillfredställelse att regeringen även har lagt till målet att blivande lärare ska kunna orientera sig om, förmedla och för20 Se exempelvis Frånberg (2004). Utbildning SOU 2006:75 246 ankra och tillämpa gällande regelverk som syftar till att förebygga och motverka diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever. Det är inte minst viktigt sedan den nya lagen om kränkande behandling av barn och elever trädde i kraft . Av delegationens intryck att döma är det dock inte i första hand det demokratiska uppdraget som har prioriterats i lärosätenas eget arbete med att utveckla och förbättra måluppfyllelsen i utbildningen. De kunskapsområden som ingick i stickprovskontroll tycks ha fått stor prioritet jämfört med genusteori, jämställdhet och andra värdegrundsfrågor. Flera av de representanter för olika lärosäten som delegationen har träffat är mycket kritiska mot utvärdering på grund av detta, inte minst eftersom det har försvårat möjligheten för dem att få gehör för sina idéer när det gäller att utveckla och förbättra undervisningen i genusteori och jämställdhetsfrågor. Delegationen föreslår att i kommande granskning av måluppfyllelsen i den nya lärarutbildningen som genomförs 2007, får i uppdrag att särskilt beakta hur lärosätena förbereder blivande lärare för att förmedla och förankra samhällets grundläggande värden, där jämställdhet utgör en viktig del. Många lärarutbildare saknar kunskap och engagemang Flera rapporter pekar på att det till stor del är de enskilda lärarutbildarna som avgör om och i så fall hur jämställdhet och andra värdegrundsfrågor behandlas i undervisningen på lärarutbildningarna.21 Den bilden bekräftas också av de representanter för olika lärosäten som delegationen har träffat. Som vi beskriver ovan kan bristen på utrymme i den nya lärarutbildningen i kombination med att det demokratiska uppdraget och värdegrundsfrågorna inte prioriteras särskilt högt, vara två bidragande orsaker till att genusteori och jämställdhetsfrågor inte ges något större utrymme på lärarutbildningarna vid flera lärosäten. är det delegationens bedömning att en kanske ännu viktigare förklaring är att många saknar kunskap och engagemang på det här området. Så gott som samtliga representanter för de lärosäten som vi har varit i kontakt med lyfter fram just bristen på kunskap i genusteori och jämställdhetsfrågor som en av de mest avgörande faktorerna som måste åtgärdas. Några uppfattar också bristande intresse hos dem som 21 Frånberg (2004), sid. 5, Havung (2006). SOU 2006:75 Utbildning 247 undervisar på lärarutbildningen som ett problem. Få upplever att det finns ett aktivt motstånd mot att behandla genusteori och jämställdhetsfrågor i undervisningen men några upplever att det finns ett passivt motstånd i form av ointresse och brist på engagemang bland flertalet lärarutbildare. En representant för ett lärosäte berättar: Det är ju flera som, både män och kvinnor kan jag väl säga, som inte är särskilt intresserade av just det här området. [] Här finns ju mycket ämnesföreträdare som inte ser till helheten och det tematiska eller vad vi ska kalla det för, den här typen utav frågor. Utan de sköter sitt ämne. Det finns ju kvar den här kulturen i väggarna. Jag har ju varit här , och jag menar det, det sitter i väggarna och andas väldigt just det här (lärarutbildare). Flera uppfattar också att bristen på kunskap och intresse hos lärarutbildarna hänger ihop. Så här säger en representant för ett annat lärosäte: Motståndet handlar framför allt om okunskap. Man är inte negativ men ser det inte som sin uppgift att undervisa i genus utan man har sitt område och sitt ämne och inser inte att de hänger ihop och att genus måste komma in i alla områden. Då lägger man istället ansvaret på någon annan (lärarutbildare och vice ordförande i utbildningsvetenskap). Men problemet tycks även bottna i att genusteori och jämställdhetsrelaterade frågor inte ses som ett vetenskapligt kunskapsområde på samma sätt som andra ämnesområden. Därmed förväntas inte lärarutbildarna vara i behov av kompetensutveckling för att kunna hantera det: Alltså det finns som någon slags, tycker jag, okunskap om sin egen okunskap. Alltså att man tror att det är väldigt enkelt på något sätt. Att man inte ser komplexiteten i att det här är ett helt vetenskapsområde och att det finns en massa teoribildning och så vidare. Som man faktiskt behöver ta till sig och lära sig någonting om för att kunna behandla de här frågorna. Det handlar inte bara om pojkar och flickor och hur olika de är, utan det krävs problematisering av det som vi ser som olikheter. Och den upplever jag fattas i stor utsträckning (lärarutbildare och jämställdhetshandläggare). Utbildning SOU 2006:75 248 Behovet av kompetenshöjande insatser bland lärarutbildarna är stort Avgörande för studenternas utbildning i genusteori och jämställdhetsfrågor är alltså i praktiken ett fåtal eldsjälars kunskap och engagemang. Trots att behovet av kompetenshöjande insatser för lärarutbildarna är stort, har det inte prioriterats i någon större utsträckning vid något av de lärosäten som delegationen har varit i kontakt med. Av delegationens intryck att döma får genusrelaterad forskning inte heller något större utrymme på de vetenskapliga seminarier som hålls vid de institutioner som är involverade i lärarutbildningen vid respektive lärosäte. Flera av de representanter som delegationen har träffat beskriver det som att det finns en politisk korrekthet bland de anställda som innebär att genus- och jämställdhetsfrågor ses som viktiga på ett retoriskt plan men när det kommer till konkreta åtgärder så prioriteras inte frågorna: Ja, naturligtvis så finns det ju en retorik som det finns i jämställdhetens land. På något sätt överallt så är man ju väldigt politiskt korrekt. Och alla tycker att det är jätteviktigt. Men jag märker ju att det är ganska få som egentligen vet vad det faktiskt handlar om. Det är lätt att instämma men sen när det väl handlar om konkreta åtgärder och praktiskt handling och kanske pengar, då är det alltid andra prioriteringar som görs (lärarutbildare och jämställdhetshandläggare).