sou · GUB346 · 2007-01-01 00:00:00 — Det största antalet av hoten uppgavs i båda kartläggning- arna komma från enskilda personer som var missnöjda med poli- tiska beslut och från irrationellt agerande individer. Hot från rasis- tiska eller främlingsfientliga grupper var relativt vanligt förekom- mande vid undersökningstillfället . Denna andel har minskat enligt kartläggning. En större andel kvinnor än män hade enligt kartläggning blivit utsatta för hot eller våld. Detta mönster består enligt den se- naste kartläggningen. Åtgärder för att motverka hot och våld mot förtroendevalda Regeringen har tagit flera initiativ till åtgärder för att analysera och förebygga detta problem. Arbetsgrupp mot hot och våld I propositionen Demokrati för det nya seklet (prop. 2001/02:80) lyftes förekomsten av våld och hot mot förtroendevalda i stat, kommun och landsting fram som ett allvarligt hot mot demokratin. Regeringen anförde att det är angeläget att medvetenheten och be- redskapen på och landstingskommunal nivå förbättras när det gäller den här typen av brott. Regeringen tog initiativ till ett samråd mellan regeringen, Svenska Kommunför- bundet, , Riksåklagaren, , Säkerhetspolisen, och ett antal enskilda politiker med egna erfarenheter av hot eller våld. Samrådet ledde till att en arbetsgrupp bildades med uppgift att förebygga och mot- verka hot och våld riktat mot förtroendevalda i kommuner och landsting. Arbetsgruppen verkade och fungerade som ett forum för utbyte av kunskap och erfarenheter på området. Vid arbetsgrup- pens möten fördes bl.a. diskussioner om säkerhetsrutiner, lagstift- ning på området, behovet av handledning och informationsmate- rial, hur attityder och inställning till förekomsten av hot och våld kan bli bättre bland förtroendevalda och allmänhet, samt hur man kan verka för att sådana händelser polisanmäls och inte bagatellise- ras. Arbetsgruppens huvudsakliga arbetsuppgift var att ta fram en handbok, som sedermera fick titeln mot demokratin. I den redogörs för Svenska Kommunförbundets kartläggning om hot riktade mot förtroendevalda i kommuner. innehåller även definitioner av hot och våld, information om hur man gör en polisanmälan, tips och råd om hur man bör agera i en hotsituation samt en beskrivning av olika aktörer och deras roller i dessa sam- manhang. har spridits till kommuner och landsting. Arbetsgruppen tog även fram broschyren Hot och våld mot po- litiker, som framför allt riktar sig till nytillträdda förtroendevalda. Broschyren ger kort information om hot och i vilka former de kan förekomma samt tips och råd om hur man kan förebygga hot och våld. Broschyren skickades till ordföranden i fullmäktige och sty- relsen i samtliga kommuner och landsting, för vidare spridning till de förtroendevalda. Broschyren skickades även till bl.a. social- nämnden eller motsvarande i kommunerna, säkerhetsansvariga i kommuner och landsting samt till riksdagsledamöter och länssty- relserna. I slutbetänkandet Ett nationellt program om personsäkerhet (SOU 2004:1) föreslår att det skall införas ett nationellt program om personsäkerhet. Programmet föreslås regleras i en särskild lag. Programmet är enligt utredningens förslag i första hand tänkt att tillämpas beträffande bevispersoner som medverkar i en förundersökning eller rättegång rörande grov eller organiserad brottslighet, och deras närstående. Med bevispersoner avses målsägande och vittnen men även misstänkta och tilltalade. Härutöver får programmet tillämpas beträffande anställda inom rättsväsendet, t.ex. poliser och deras närstående. Programmet skall även kunna tillämpas beträffande andra personer, om det finns sär- skilda skäl. Det kan enligt utredningen handla om politiker, jour- nalister och andra exponerade grupper. En grundläggande förut- sättning för att en person skall beviljas inträde i programmet före- slås vara att det finns en påtaglig risk för brottslighet som riktar sig mot dennes eller en närståendes liv, hälsa, frihet eller frid. Utred- ningen anger vidare att det i huvudsak är en polisiär fråga att skydda hotade personer och därför föreslås polisen få huvudansva- ret för programmet. Utredningens förslag bereds inom . Utvärdering av personskyddet för den centrala statsledningen Som ett led i arbetet för att motverka hot och våld tillkallades en särskild utredare för att kartlägga och analysera regelverket och rutinerna för personskyddet för den centrala stats- ledningen i vårt land (dir. 2003:132). Utredaren skall även under- söka hur systemet för personskydd har tillämpats i anslutning till mordet på utrikesminister . Utredaren skall vidare un- dersöka hur personskyddet för den centrala statsledningen är ord- nat i andra med jämförbara länder, särskilt de nordiska län- derna och vissa länder inom EU. Utredaren skall även överväga om det finns behov av, och i så fall lämna förslag till, förändringar av systemet för personskyddet. Uppdraget skall redovisas till reger- ingen (dir. 2004:73). En nationell psykiatrisamordnare har tillkallats med uppgift att bl.a. se över frågor som rör arbetsformer, samverkan, samordning, resurser, personal och kompetens inom vård, social omsorg och rehabilitering av psykiskt sjuka och psykiskt funktionshindrade (dir. 2003:133). Samordnaren skall fortlöpande informera reger- ingen om resultatet av arbetet och vid behov ge förslag till författ- ningsändringar och förtydliganden av gällande regelverk. Samord- naren har även i uppdrag att tillsammans med kommuner, landsting och berörda statliga myndigheter formulera strategier för kvalitets- utveckling för att samordna och stärka utvecklingsarbetet. Psykiat- risamordnarens uppdrag skall vara slutfört . genomförde , i sam- verkan med , seminarier för säkerhetsansvariga i kommuner och landsting på temat hot mot politiker. De frågor som diskuterades var bl.a. på vilket sätt man kan ha beredskap för att snabbt ge det stöd som är nödvändigt när någon förtroendevald drabbas av hot eller våld. Som ett resultat av seminarierna bildades ett nätverk som skall arbeta vidare med dessa frågor. har även påbörjat uppbygg- naden av ett nätverk för hotade politiker. Flera initiativ har tagits till samverkan mellan olika berörda aktö- rer såsom politiska partier, kommuner och landsting kring frågor som rör hot och våld mot politiker. Sådan samverkan har initierats i och i , liksom i där samverkar med samtliga kommuner i regio- nen. I har Socialdemokraterna, , Moderata samlingspartiet, liberalerna, Kristde- mokraterna, och valt att samverka i ett nätverk mot politiskt våld i länet. Verksamheten innefattar bl.a. information i skolor, studiecirklar, samarbete med polis och andra myndigheter, samarbete med universitet, gemensamma motioner i och en gemensam hemsida. i utsåg en sär- skild kontaktperson som länets politiker kan vända sig till om de drabbas av hot. Enligt uppgift har myndigheten även för avsikt att ge länets förtroendevalda en återkommande säkerhetsin- formation som bl.a. är tänkt att omfatta förebyggande insatser och åtgärder i samband med hot. Säkerhetspolisen har i samarbete med polismyndigheten i påbörjat ett projekt med syfte att öka säkerheten runt politiker och tjänstemän i kommuner. Inom ramen för projektet har besök i ett antal kommuner gjorts för att ge råd om vilka förbättringar som bör göras. Säkerhetspolisen har tagit fram skriften Säkerhet – säkerhetsråd- givning vid hot. Skriften innehåller allmän information om skydd för den personliga säkerheten och vänder sig företrädesvis till per- soner i den offentliga sektorn som på grund av sin anställning ut- satts för hot eller löper större risk än människor i allmänhet att ut- sättas för en sådan situation. och Säkerhetspolisen genomför för närva- rande ett gemensamt projekt om våld, hot och trakasserier mot personer i rättsväsendet. Det inledande målet med projektet är att beskriva det aktuella läget vad avser våld, hot och trakasserier mot anställda inom rättsväsendet. Målgruppen utgörs av domare, åkla- gare, poliser och nämndemän. En enkätundersökning skall sändas ut till ett urval av dessa grupper. Därefter kommer djupintervjuer att genomföras med ett antal särskilt utvalda personer. Eventuella förslag till åtgärder kommer att tas fram. Projektet beräknas vara avslutat . Behovet av ytterligare åtgärder Regeringen bedömer förekomsten av hot och våld mot de demo- kratiska institutionerna och dess företrädare i stat, kommun och landsting som mycket allvarlig. Det behövs mer kunskap om hur situationen beträffande hot och våld mot förtroendevalda på statlig nivå ser ut och hur den har förändrats över tiden. Därtill finns be- hov av att analysera framkomna uppgifter om och erfaren- heter av förekomsten av hot och våld mot förtroendevalda på kommunal- och landstingskommunal nivå. Det saknas också till- räcklig kunskap om i vilken utsträckning kön, ålder, sexuell lägg- ning, funktionshinder, etnicitet eller religiös tillhörighet har bety- delse när det gäller vilka förtroendevalda som drabbas eller riskerar att drabbas av hot och våld. Detta behöver därför undersökas när- mare. Förekomsten av hot och våld mot förtroendevalda ger en rad ne- gativa effekter för demokratin och det representativa systemet. Det blir svårare att engagera medborgare att ta på sig ett förtroende- uppdrag som en alltmer utsatt situation leder till att flera som har ett förtroendeuppdrag överväger att avsäga sig sina politiska uppdrag. Det är också i ett demokratiskt samhälle oac- ceptabelt att människor som väljer att engagera sig politiskt därige- nom utsätter sig själva och sina närstående för en reell risk att bli utsatta för hot eller våld. Det är dessutom allvarligt från arbetsmil- jösynpunkt att förtroendevalda utsätts för svåra psykiska påfrest- ningar i sitt dagliga arbete. Mot denna bakgrund behöver ytterligare åtgärder vidtas för att effektivt kunna förebygga och motverka hot och våld mot förtro- endevalda. De initiativ till samverkan mellan bl.a. polis, kommuner och landsting som tagits för att förebygga och motverka hot och våld mot förtroendevalda är positiva. Det saknas dock en övergri- pande bild av de samlade erfarenheterna av dessa samverkansinitia- tiv. Det finns därför ett behov av att närmare undersöka om några särskilda åtgärder bör vidtas för att underlätta för fortsatt samver- kan och om det finns några rättsliga hinder som försvårar en effek- tiv myndighetssamverkan. erfarenheter visar att medvetenheten och beredskapen på statlig, , och landstingskommunal nivå varierar när det gäller att förebygga uppkomsten av hot och våld, hur man bör hantera en hotsituation och hur man kan stödja en förtroendevald som utsatts för hot eller våld. Det finns därför ett behov av att ge- nom olika åtgärder öka medvetenheten och beredskapen när det gäller denna typ av brott. Det representativa systemet förutsätter en kontinuerlig och väl fungerande dialog mellan de förtroendevalda och de medborgare de förtroendevalda företräder. Brister i dialogen kan öka risken för politikermisstro, likgiltighet inför demokratin samt socialt och po- litiskt utanförskap. Det finns därför ett behov av att samla in in- formation om hur dialogen mellan de förtroendevalda och medbor- garna kan förbättras så att politiska beslut bättre kan förankras bland medborgarna. En parlamentarisk kommitté tillkallas med uppdrag att motverka och förebygga hot och våld mot förtroendevalda i stat, kommun och landsting. I uppdraget ingår dock inte att kartlägga och analy- sera regelverket och rutinerna för personskyddet för den centrala statsledningen i vårt land eller att överväga om det finns behov av förändringar av systemet för personskyddet, som ankommer på (se dir. 2003:132 och dir. 2004:73). Kommitténs ena huvuduppgift skall vara att kartlägga och analysera förekomsten av hot och våld mot förtroendevalda samt lämna för- slag till åtgärder som förebygger och motverkar hot och våld. Inom ramen för denna huvuduppgift skall kommittén dels genomföra en kartläggning av förekomsten av hot och våld som riktas mot förtroendevalda på statlig nivå, dels analysera framkomna uppgifter om och erfarenheter av förekomsten av hot och våld mot förtroendevalda på kommunal- och landstingskom- munal nivå. Syftet med detta är att få samlad information om hur situationen ser ut och hur den har förändrats över tiden. Såväl kartläggningen som analysen skall innefatta en genomgång av bak- grunden till hoten, vilka kategorier av personer som hotar och ho- tens karaktär. I uppgiften ingår även att undersöka i vilken ut- sträckning kön, ålder, sexuell läggning, funktionshinder, etnicitet eller religiös tillhörighet har betydelse när det gäller vilka förtroen- devalda som drabbas eller riskerar att drabbas av hot och våld. Med utgångspunkt i kartläggningen och analysen skall kommittén göra en översyn av gällande rätt och analysera om den ger ett tillräckligt skydd för förtroendevalda som drabbas av hot och våld. I uppdra- get ingår att överväga om det i något avseende finns behov av för- ändring av det straffrättsliga skyddet för förtroendevalda. Kommittén skall också närmare undersöka om några särskilda åtgärder bör vidtas för att underlätta för fortsatt samverkan mellan bl.a. polis, kommuner och landsting när det gäller att förebygga och motverka hot och våld mot förtroendevalda. I denna uppgift ingår att identifiera eventuella hinder, rättsliga och andra, som för- svårar en effektiv myndighetssamverkan när det gäller hantering av frågor som rör såväl gärningsmän som offer. Öka medvetenheten och beredskapen Kommitténs andra huvuduppgift skall vara att genom information och utbildning öka medvetenheten och beredskapen på statlig, och landstingskommunal nivå vad gäller frågor som rör hot och våld mot förtroendevalda. Inom ramen för denna huvuduppgift skall kommittén dels in- hämta information, kunskap och erfarenheter om hot och våld riktat mot förtroendevalda i stat, kommun och landsting, dels ta fram en informations- och utbildningsstrategi riktad till förtroen- devalda, tjänstemän och säkerhetsansvariga m.fl. för att öka med- vetenheten och beredskapen när det gäller denna typ av brott. Kommittén skall också undersöka olika former för dialog mellan de förtroendevalda och medborgarna samt möjliggöra att informa- tionen om sådana former kan spridas med syfte att politiska beslut bättre skall kunna förankras bland medborgarna. Kommittén skall vid genomförande av uppdraget samråda med Riksåklagaren, , Säkerhetspolisen, Brottsföre- byggande rådet, , , Per- sonskyddsutredningen (Ju 2003:11), , , centrala fackförbund samt andra berörda or- ganisationer och myndigheter. Med tillbörlig hänsyn till integri- tetsaspekterna skall kommittén också ta till vara förtroendevaldas erfarenheter om hot och våld. Kommittén skall tillsätta en eller flera referensgrupper. Ut- gångspunkten för sådana referensgrupper och deras sammansätt- ning bör vara framkomna erfarenheter av upphoven till ho- ten och hotens karaktär, liksom medias roll. Referensgrupperna bör med kunskaper och erfarenheter på sina respektive områden stödja kommittén i dess arbete med att komma med förslag till åtgärder. En sådan referensgrupp skulle kunna bestå av bl.a. företrädare för psykiatrin och behandla olika gärningsmannaprofiler bland de som utövar hot eller våld mot förtroendevalda. Det skall dessutom ingå i kommitténs uppgifter att följa utveck- lingen inom andra områden med relevans för de aktuella frågorna, exempelvis utvärderingen av personskyddet för den centrala stats- ledningen (dir. 2003:132 och dir. 2004:73) och psykiatrisamord- ningsarbetet (dir. 2003:133). Kommittén skall lämna fullständiga förslag till de författnings- ändringar som kan följa av uppdraget. Kommittén skall i enlighet med 15 § kommittéförordningen (1998:1474) bl.a. ange lämnade förslags konsekvenser för jäm- ställdheten mellan kvinnor och män. När förslag lämnas skall kommittén ta hänsyn till vad som anges i 14 § kommittéförordningen (1998:1474) om kostnadsberäkningar och andra konsekvensberäkningar. innebär en kostnadsökning för staten, skall kommittén även föreslå en finansiering. Utgångspunkten skall vara att den samlade kostna- den för staten inte skall öka. Kommittén skall redovisa sitt uppdrag . Kommittén skall lämna en delrapport med en redovisning av hur arbetet med informations- och utbild- ningsinsatserna har bedrivits. Politiskt våld och politiskt missnöje i – en forskningsöversikt I en enkätundersökning utförd av och 2004 konstateras att nära en femtedel av samtliga ordförande i kommunala nämnder, under en tvåårspe- riod, har utsatts för våld eller hot om våld gentemot dem själva eller någon anhörig p.g.a. sitt politiska uppdrag. I undersökningen påpe- kas att det inte är statistiskt säkerställt huruvida hoten mot förtro- endevalda har ökat även om många åsikter uttryckts om att hot och våld är ett tilltagande fenomen. Däremot anses det vara säkerställt att misstroendet mot politiker har sett en reell ökning. I påståendet att politiker är bara intresserade av folks röster men inte av deras åsikter instämmer av väljarna, andelen har mer än fördubblats. I undersökningen förs ingen närmare diskussion kring sambandet mellan en faktisk politi- kermisstro och hot och/eller våld mot politiker. Det kan enligt ut- redningen röra sig om olika strukturella nivåer i samhället där poli- tikermisstron rör sig på systemnivå medan hot är på individnivå, det kan också vara tvärt om.1 Denna kunskapsöversikt syftar till att utifrån relevant litteratur presentera en historisk kontext till båda de strukturella nivåer som utpekas som möjliga förklaringsfaktorer för den aktuella hotbilden mot politiker och makthavare. Framställningen kommer att om- fatta dels politiskt våld och dels misstro med det politiska systemet. Historiskt sett har individer i politisk ställning alltid varit utsatta för ett reellt hot, politiskt våld har också förekommit och i alla samhällen.2 En möjlig förklaring kan vara att det alltid har 1Deltér, , (2004) Ett hot mot demokratin – Förtroendevalda som utsätts för våld eller hot om våld, andra omarbetade upplagan, s. 45 ff. Uppgifterna grundar sig på väljarundersökningar som genomförts vid , . 2Rystad, (2004) Politiska mord – det yttersta argumentet, s. 7. funnits och alltid kommer att finnas människor som anser det mo- tiverat att ta till våld i syfte att förändra, påverka eller protestera mot rådande samhällsförhållanden. En mer ingående förklaring bör därmed sökas i de strukturella faktorer som kan anses utgöra en grogrund för det politiska våldet. Det som vi betecknar som en misstro mot politiker och den representativa demokratins institutioner, betraktas däremot ofta som ett förhållandevis modernt fenomen. har utveck- lingen delvis sett annorlunda ut i olika länder. I har förtro- endet för det politiska systemet sjunkit mer eller mindre . Den svenska utvecklingen skiljer sig därmed från utvecklingen i exempelvis , och Nederlän- derna där förtroendet steg förhållandevis kraftigt under 70- och 80- talen.3 På samma sätt som med det politiska våldet så bör det mins- kade förtroendet för det politiska systemet sökas i strukturella faktorer, här kommer särskilt att betonas förändringar i förhållan- det mellan politiker, makthavare och allmänheten. Med utgångspunkt från detta kommer den fortsatta framställ- ningen att innefattar fyra delar. Inledningsvis ges en inblick i två, historiskt sett, frekvent förekommande former av politiskt våld – politiska mord och terrorism. Därefter diskuteras frågan om strukturella förutsättningar för ett tilltagande politiskt missnöje i och dess konsekvenser i form av ett minskat förtroende för det svenska politiska systemet. Tre syner på den svenska samhälls- utvecklingen kommer att diskuteras som möjliga förklaringar till denna utveckling, där Den svenska modellen, och dess föränd- rade former, spelar en central roll som sammanlänkande begrepp. Avslutningsvis kommer att diskuteras ett eventuellt samband mel- lan de strukturella faktorer som kan anses ligga bakom en tillta- gande misstro med det politiska systemet och de faktorer som an- ses utgöra grogrunden för politiskt våld. Politiskt våld – en historisk inblick I detta kapitel ges en inblick i det politiska våldets historia. Här görs en distinktion mellan politiska mord respektive terrorism. Dessa fenomen bör emellertid inte ses som åtskilda. En mer ingå- ende förklaring till de skilda motiv som kan anses prägla dessa for- 3 , (1999) Down and Down We Go: Political Trust in i , Pippa (ed.) (1999) Critical Citizens – Global Support for Democratic Governance, s. 105 f mer av våldsyttringar motiverar dock att de presenteras var för sig. Dessa inbördes skillnader formuleras närmare i en avslutande dis- kussion. I en nyutkommen bok med titeln – det yttersta ar- gumentet behandlar i huvudsak s.k. assassinationer. Detta fenomen innebär avsiktligt dödande av en speciell individ eller grupp av individer, verkställt på grund av vederbörandes of- fentliga betydelse och av politiska skäl.4 Politiska mord har som sagt förekommit och i alla samhällen. Rystad konstaterar dock att såg en massiv ökning av antalet mord och mordförsök. inträffade ett hundratal politiska attentat av vilka 60–ledde till att offret dödades. har antalet attentat uppskattats till långt över tusen varav ledde till offrets död. Av attentaten med dödlig ut- gång gäller minst ett femtiotal individer på statschefs- eller premi- ärministernivå. Trots detta kan de politiska morden enligt Rystad i stort sett uteslutande betraktas som misslyckanden. Orsaken är att i den mån morden har varit ett medel för att uppnå något annat ef- tersträvat så har de i de allra flesta fall visat sig antingen verknings- lösa eller rent av kontraproduktiva.5 Motiven för politiska mord betraktar Rystad ytterst som en vilja att påverka, att förändra rådande maktförhållanden. Med utgångs- punkt från detta kan dock många mord ofta beskrivas som kontra- produktiva, i den meningen att resultatet blir det förvända. Det klart mest uppmärksammade politiska mordet, åtminstone i mo- dern tid, inträffade i då den amerikanske presidenten sköts till döds. presidenttid präglades av det tänkesätt, bland annat till följd av det katastro- fala utrikespolitiska bakslaget med Grisbuktinvasionen 1961 at- tackerades av den hårda högern för att vara svag och opå- litlig. innebar den amerikanska Vietnampolitiken att kom att kritiseras av motsatta krafter. Det kanske mest spektakulära med , utifrån det faktum att han kritiserades både från vänster och höger, är att han efter sin död kom att bli fö- remål för en kraftig idoldyrkan som under många decennier efter 4Rystad (2004) s. 7 5Rystad (2004) s. 263, 287 f hans död effektivt kom att dölja samtidens kritik. För denna efter- världens syn menar att skotten i spelar en avgörande roll.6 Politiska mord kan också sägas innefatta personer med hög poli- tisk profil, nämner exempelvis mordet på . King var påverkad av icke-våldsmetoder och propa- gerade för civil olydnad i syfte att stärka kampen mot segregation och rasdiskriminering. Detta gjorde honom till en känd gestalt inom den amerikanska medborgarrättsrörelsen som tog fart . metoder ledde inte bara till att han upprepade gånger hamnade i fängelse, han råkade också ut för ett mordförsök . Sin internationella berömmelse fick King genom den fredliga marsch för jobb och frihet som han tillsammans med andra ledare för medborgarrättsrörelsen organiserade 1963. sköts till döds . Den utpekade mördaren hette , en vit man med en ringaktande och föraktfull inställning till svarta. Mordet ledde till våldsamma kravaller i flera amerikanska städer. Dessa stämningar lugnades emellertid och begravning blev istället en manifestation med hundratusentals deltagare, för frihet, fred och rättvisa.7 Mordet på kan närmast be- skrivas som kontraproduktivt, även om bortfall innebar ett svårt bortfall för den amerikanska medborgarrättsrörelsen så kom mordet knappast att minska kravet på ökade rättigheter för den svarta befolkningen. För denna kamp utgjorde King även efter sin död en samlande kraft.