sou · GUB3106 · 2007-01-01 00:00:00 — Uppsats presenterad på Forskarforum kring lokal och regional utveckling. Stenbacka, S., 1997, Landsbygdsboende och –identitet – geografiska och sociala aspekter. Uppsats presenterad på nordiska forskar- kursen Sociale og kulturelle aspekter af by– og regionalud- Relationen stad – land Institut for geografi og internationale udviklingsstu- dier. Stenbacka, S., 1999, Landsbygd i förändring – att studera platser genom att studera handlingar. Uppsats presenterad på Fors- karforum kring lokal och regional utveckling. Stenbacka, S. Bostadens och närmiljöns betydelse för landsbygdsbo- ende – pågående studie avseende boendemönster på landsbygd. Uppsats presenterad på nordiska forskarkursen Vitenskaps– og metodeoppfattelser i by– og regionforsk- ning. Avdeling for samfunnsgeografi. 6Landsbygdsarbetsmarknader eller arbetsmarknaden på landsbygden En väl fungerande arbetsmarknad har varit ett centralt begrepp inom svensk politik . Regeringens mål är full sysselsätt- ning med fyra procents arbetslöshet och 80 procents sysselsätt- ning1 vilket förväntas uppnås när efterfrågan på arbete möter utbu- det på det samma på ett effektivt sätt. Det används en rad olika in- strument för att denna matchning ska fungera. I en något förenklad bild kan dessa instrument sorteras i satsningar på mikronivå (ar- betsmarknadspolitiken) och i satsningar på makronivå (finanspoli- tiken). har också den territoriella dimensionen av arbetsmarknaden fått större betydelse. Väl fungerande lokala ar- betsmarknaderna har därför också en avgörande betydelse inom regionalpoltiken2. Det görs insatser för att öka rörligheten på ar- betsmarknaden så att brist på arbetskraft lokalt eller regionalt mot- verkas. Inte minst utifrån ett lands- och glesbygdsperspektiv är det emellertid nödvändigt att vidga vyerna. Dessa arbetsmarknader är i ännu större utsträckning än andra arbetsmarknader beroende av hur företagandet i den lokala eller sociala ekonomin utvecklas. består av knappt nittio lokala arbetsmarknaderi (LA). I samtliga finns det mer eller mindre stora inslag av såväl tätorts- som glesbygds- och landsbygdsområden. Skillnader vad gäller för- utsättningar är stora utifrån ett geografiskt perspektiv. Lokala ar- betsmarknader i inland skiljer sig avsevärt från lokala arbetsmarknader kring storstäderna med avseende på ytstorlek och tillgänglighet men också i befolkningsstruktur, flyttmönster och 1Regeringskansliet (2005): En arbetsmarknad för alla. En skrift om regeringens arbets- marknadspolitik. 2Regeringen (2001): En politik för tillväxt och livskraft i hela landet. Regeringens propo- sition 2001/02:4 Landsbygdsarbetsmarknader eller arbetsmarknaden på landsbygden Utifrån ett landsbygdsperspektiv är det svå- rare att se nyttan med denna indelning. Även om det är möjligt att identifiera ett antal landsbygds-LA (figur 1), med mer eller mindre karakteristiska egenskaper, så osynliggörs för det mesta landsbyg- der i de övriga lokala arbetsmarknaderna3. Med utgångspunkt i dessa begränsningar diskuteras landsbygds- arbetsmarknader ofta synonymt med mindre lokala arbetsmarkna- der4. Mindre lokala arbetsmarknader har präglats av en minskade befolkning, utflyttning av ungdomar, ökad genom- snittsålder m.m., vilket ofta inte bara leder till en försämrad servi- cenivå utan också till särskilda ekonomiska problem för ett stort antal mindre kommuner5. 3Westholm, E. . (2003): Mot en ny landsbygdspolitik. 4Johannsson, M. (2001): Tillväxten kommer på landsbygden. FORMAS, miljöforskning. 5Sundsström, B. . (2006): Färre kommuner. Om små kommuners problem och utmaningar. Landsbygdsarbetsmarknader eller arbetsmarknaden på landsbygden Figuren visar indelningen av lokala arbetsmarknader, enligt SCB. En enkel metod för att identifiera landsbygdsarbetsmarknaderna är att använda sig av ett täthetskriterium. I detta exempel beräknades tätheten genom att dela den totala folkmängden med antalet befolkade kilometerrutor. (De gröna områdena motsvarar landsbygds-La) Ett annat problem är att näringsstrukturen i mindre lokala arbets- marknader ofta är svagt differentierad och anses därför också vara sårbar för yttre (globala) marknadsförändringar. Det konstateras att branschbredden är en central faktor för rörligheten på arbets- marknaden, vilket också har konsekvenser för hur matchningen i en lokal arbetsmarknad fungerar. Mindre arbetsmarknader har i det avseendet stora nackdelar eftersom de karakteriseras av en smal, i Landsbygdsarbetsmarknader eller arbetsmarknaden på landsbygden många fall mycket smal, branschbredd och begränsade möjligheter till en effektiv matchning mellan utbud och efterfrågan. Detta medför ofta ett varaktigt negativt netto för flyttning både till ar- bete och studier samt ett beroende av nettoinflyttning av högsko- leutbildade6. Figur 2 Landsbygdsarbetsmarknader – utveckling förvärvsintensitet vs utveckling förvärvsarbetande Förvärvsintensitet i olika landsbygds LA (enligt figur 1) 1993–2003 (2004)7, Källa SCB, bearbetad av . 6Nygren O., . O. (2001): Det enkelriktade . Tjänstesektorn och den fram- tida regionala befolkningsutvecklingen. o. m. har det gjorts några förändringar i bearbetningarna avseende syssel- sättningsdata. En ny källa används för att identifiera företagare och en mindre justering av metoden för att klassificera anställda har gjorts. Mer information om förändringarna finns på /rams Landsbygdsarbetsmarknader eller arbetsmarknaden på landsbygden Antalet förvärvsarbetande 1993–2003 (2004) i olika landsbygds LA (enligt figur 1), källa SCB, Index 1993 = 100. Många små lokala arbetsmarknaders demografiska utveckling för- väntas också ha drastiska effekter på hur dessa lokala arbetsmark- nader kommer att fungera . I de mörkaste framtidsbilder förutsägs att de helt kommer att upphöra att fungera, inte minst för att de flesta lediga jobb avser sådana som tillgodoser en åld- rande befolknings behov av vård och omsorg och andra nödvändiga samhällsbetalda personliga tjänster.8 Andra tjänster inom de privata näringarna kan tänkas bli svårare att tillgodose. Även om det är tveksamt om denna framtidsbeskrivning verkligen slår in9, så är det emellertid klart att en allt snävare ålderstruktur kommer att för- ändra många regioners utvecklingsförutsättningar i grunden. I ett något kortare perspektiv förväntas att arbetsmarknaden förbättras i sin helhet, men tillgången på arbetskraft är fortfarande betydande inom ett brett spektrum av yrken på arbetsmarknaden. Det medför en god potential att höja sysselsättningen utan att det uppstår allvarliga bristsituationer10. Enligt AMS kommer arbets- 8Nygren O., . 9Rauhut D., . (2003): Vem försörjer vem? Försörjningsbördan och ekonomisk tillväxt. A2003:011, ITPS. 10AMS (2006): . Landsbygdsarbetsmarknader eller arbetsmarknaden på landsbygden kraftefterfrågan och tillgången på utbildad arbetskraft variera väsentligt mellan regioner, särskilt inom vissa sektorer, och i vissa regioner riskerar rekryteringssvårigheterna att bli betydligt mer framträdande om inte effektiva insatser vidtas. Detta gäller i ännu större utsträckning mindre arbetsmarknader som på grund av sin litenhet ofta har påtagliga svårigheter att rekrytera rätt kompetens inom regionen. En effektiv åtgärd för att förhindra inlåsningar i befintliga strukturer är regionförstoring. Regionförstoringen, beräknad efter pendlingen över kommungränser, har ökat . Bilismen och ökade infrastruktursatsningar har medfört att männi- skor kan söka sig allt längre bort för att finna arbete. Det leder till att både arbetstagare som arbetsgivare har ett större utbud och att matchningen på arbetsmarknaden fungerar bättre, vilket i sin tur medför att den ekonomiska tillväxten ökar. Regionförstoring minskar också risken att regioner drabbas av konjunkturella eller strukturella störningar som de mera isolerade arbetsmarknaderna. Regionförstoring innebär också att boende och arbete blir allt- mera åtskilt. Nya bosättningsmönster11 har vuxit fram och med det också ett ökad landsbygdsboende12, särskilt i områden som kan be- tecknas som storstadsnära, men också, om än i mindre omfattning, i landsbygdsområden med god tillgänglighet till större arbetsmark- nader13. Möjligheten att bosätta sig efter sina egna önskemål kan inte heller bara förklaras utifrån förbättrade kommunikationsmöj- ligheter utan även utifrån att arbetslivet har blivit mera flexibelt. Ett ökat antal män och kvinnor har fått möj- ligheten att forma sitt arbetsliv mer flexibelt och distansarbete är ett vanligt inslag14. Å andra sidan är den ökade flexibiliteten i arbetslivet också ett resultat av en ökad konkurrens på arbetsmarknaden. Detta medför ökade krav på närhet till en differentierad arbetsmarknad och möj- ligheter till vidareutbildning. Förändringarna i arbetslivet orsakar också flera slags övergångar fram och tillbaka mellan förvärvsarbete och annan verksamhet. På så sett får arbetsmarknaden också flera dimensioner i den meningen att det är möjligheterna att realisera (2000): Samtida bosättning på svensk landsbygd. Geografiska regionstudier nr. 12Glesbygdsverket (2001) 2001. 13Westlund H., Pichler W. (2005): Settlement Patterns on the Swedish Countryside in the . In: Social Captial and Development Trends in Rural Areas. , , Kobayashi, Hatori (Eds). (2005): Leva och arbeta i hemmet. Effekter av distansarbete i hemmet för privatliv och arbetsliv. Arbetsmarknad & arbetsliv 2005. Årgång 11/2. Landsbygdsarbetsmarknader eller arbetsmarknaden på landsbygden varierande individuella val när det gäller utbildning, yrke, vidareut- bildning, arbetsgivare, arbetstider och boende som står i centrum, snarare än att enbart matcha de arbetslösa med lediga jobb15. (med 10 anställda eller fler) som har sysselsatta som distansarbetar privatpersoner (andel) Källa: SCB – urvalsundersökning Regionförstoring handlar alltså om att skapa tillgänglighet till flera människor och företag genom att bryta ner kulturella och admi- nistrativa barriärer och genom infrastrukturella åtgärder. Region- förstoring är också ett viktigt inslag inom den tillväxtorienterade regionalpolitiken och anses som den enda möjligheten att kortsik- tigt förbättra effektiviteten på det regionala produktionssystemet16. Denna strategi bestäms i första hand av en överordnad logik vilket innebär att utvecklingen i företag såväl som samhälle styrs upp- ifrån-och ned. De politiska målsättningarna avser dock också fungerande och livskraftiga regioner där social och geografisk närhet är viktiga in- gredienser. Det gäller inte bara skapande av innovationssystem och industriella kluster i befolkningstäta områden – även den lokala (landsbygds)-utvecklingen bygger i grunden på samma premisser17. Utgångspunkten är dock i mycket högre utsträckning det lokala 15Persson, L.O. (2003): Workshop 1 – Demografi och arbetsmarknad. I: de glesa struk- turerna i den globala ekonomin – kunskapsläge och forskningsbehov. KSLA, Årg. 142/2. (2003): Leaving Rurality behind. Re-orientation of spatial policies in . 17Regeringen (2001): En politik för tillväxt och livskraft i hela landet. Landsbygdsarbetsmarknader eller arbetsmarknaden på landsbygden områdets särart som livsmiljö för människorna, det vill säga ett nedifrån-och-upp perspektiv. Lantbruket har förlorat sin dominerande ställning och utgör en relativ liten del av samtliga sysselsatta även på i flesta landsbyg- der18. Andelen sysselsatta inom lantbruket har minskat med 10 000 personer och dess andel av samtliga sys- selsatta utgjorde . Men är näringslivet på landsbygden starkt beroende av jord- och skogsbru- ket, därtill knuten industri- och tjänsteproduktion, och i vissa landsbygder ligger lantbrukets sysselsättningsandelar kvar på nivåer över 20 procent19. En expansiv offentlig sektor kompenserade till viss del bortfallet inom lantbruket men efter de stora ekonomiska och samhälleliga förändringarna har även denna sektor börjat minska, vilket också påverkat landsbygden20. På många håll har denna utveckling resulterad i ett ökat lokalt engagemang. Många organisationer på landsbygden inriktat mot den sociala ekonomin tar över uppgifter från den krympande offentliga sektorn. De kan på det sättet bibehålla lokala servicefunktioner och arbetsställen men det har i förlängning också inneburit andra marknadsoriente- rade aktiviteter21. En reaktion på dessa strukturella förändringar är att olika nya näringar har vuxit fram på landsbygden22. Besöksnäring, småskalig livsmedelsproduktion, träförädling, verkstadsindustri men även typiska näringar, som företagstjänster m.m., visar ökade sysselsättningsandelar på landsbygden23. I jämförande undersök- ningar i framkommer att både konventionella landsbygds- näringar, som jordbruk, men också andra, i många fall nya lands- 18Glesbygdsverket (2003): 2003. 19Regeringskansliet (2000): Miljö- och landsbygdsprogram för , –2006. 20Sätre (2003): The social economy – a level for local economic develop- ment? In: , Sätre (eds) Local Response to Global Changes. 21Sätre ÅhlanderA-M (2003): Kollektivt entreprenörskap: Om utvecklingen som trotsar den ekonomiska klokheten. In: Ute och inne i svenskt arbetsliv. von, C. (Ed). 22Glesbygdsverket (2002): . 23OECD (2003): The future of Rural Policy. From sectoral to place-based policies in rural areas. Landsbygdsarbetsmarknader eller arbetsmarknaden på landsbygden bygdsnäringar, förmår verka innovativt även i mer eller mindre pe- rifera landsbygdsregioner. Det har visat sig att framgångsrika före- tag i dessa regioner ofta förfogar över stora kontaktnät både inom och utanför regionen vilket utnyttjas för att förnya företagen. På så sätt bidrar dessa företag också till att förnya arbetsmarknaden på landsbygden24. Men enstaka framgångsföretag gör emellertid ingen framgångsrik landsbygdsregion. Skillnaderna mellan olika lands- bygder kan till synes vara stora trots likartade förutsättningar. Un- dersökningar om framgångsfaktorer visar att det ofta handlar om svårfångade faktorer, som socialt kapital och ledarskap25, men det visar sig också att det måste finnas en ekonomisk utvecklingsanda26 i en region, vilken ibland tycks vara underordnad i regioner med en stark social ekonomi27. Ekonomiska och samhälleliga förändringar har också påverkat sättet att försörja sig. Tidsbegränsade anställningar och deltidssys- selsättning har ökat i hela . Mångsysslare, kombinationssysselsatta och egenföretagare har visserligen alltid varit ett mer eller mindre typiskt inslag på landsbygden28, men dessa försörjningsformer utgör en större andel av arbetskraf- ten och har på så sätt blivit en erkänd del av landsbygdens arbetsliv och arbetsmarknad. För att kunna försörja sig på landsbygden är det också alltmer nödvändigt att anpassa sig till de lokala förutsätt- ningarna och resurserna. Det har därför konstaterats att perifera landsbygden är mer av ett småföretagarland än ett jordbruks- land29. Det pågår alltså en utveckling mot att människor i allt högre ut- sträckning pendlar till arbeten (regionförstoring), men ökar även alternativa försörjningsformer. Utifrån dessa två utveck- lingstendenser kan man också diskutera hur landsbygdens arbets- marknad förändras i ett centrum-periferi perspektiv. Man kan tänka sig att det finns landsbygder som p.g.a. sin närhet till större städer inte nämnvärt skiljer sig från stadens möjligheter och utbud30. 24Aradóttir E., et al (2005): and the Periphery. Nordic innovations Centre. 25Bryden J, (2001): Dynamics of rural areas. (svenska delen av: , Ceccato V, National Report – , Nordregio. 26Johannisson B (2004): Den lokala ekonomins kraftkällor. I: Lokal ekonomi för hållbar tillväxt, . 27Pichler W, (2001): Factors of Growth in Predominantly Rural Regions: Identifying Policy Priorities. 28Arbetsmarknadsdepartementet (1989): Urbaniserad glesbygd. 29KSLA-nytt (2002): Hur planeras boendet på landsbygden? 3-2002, årgång 2002. 30Reiter O. (2003): Landsbygden som resurs. Landsbygdsarbetsmarknader eller arbetsmarknaden på landsbygden ende i sådana landsbygder är en del av en urban arbetsmarknadsre- gion med en mer eller mindre urban försörjningsstrategi. Å andra sidan finns landsbygder som p.g.a. sina avstånd till större städer ofta har ett relativt litet utbud av arbetstillfällen. För att kunna för- sörja sig krävs det ofta särskilda (rurala) strategier som måste utgå från lokala förutsättningar31,32. Mellan dessa motsatspoler finns en glidande skala där och rurala försörjningsstrategier överlap- par varandra33 och det är troligt att det förekommer respek- tive rurala försörjningsstrategier i båda miljöerna34. Försörjningsstrategier i ett territoriellt perspektiv Försörjning genom anställning eller genom inkomster av företa- gande eller genom kombination av detta är grundvalen för indivi- dens försörjning. Både antalet anställda och antalet företagare följer visserligen ett konjunkturmönster, och det gäller även antalet per- soner som kombinerar olika försörjningsformer, men det verkar ändå som att kombinationer av försörjningsformer ökar35. har antalet personer som kombinerar företagande med anställning ökat till av de sysselsatta och antalet personer som kombinerar olika anställningar ligger på år 199936. Enligt en skrift från visar andelen kombinatö- rer, dvs. personer som kombinerar företagande och anställning, inga större regionala variationer37. Andelen är högst i regioner med sekundära centra, men andelen kombinatörer är ungefär lika hög i storstadsregioner samt i småregioner med privat sysselsättning. (2005): Från arbetsgemenskap till fritidsgemenskap. Den svenska lands- bygdens omvandling ur Locknevis perspektiv. Doctoral Thesis 2005:3. 32Sätre ÅhlanderA-M (2003): Kollektivt entreprenörskap: Om utvecklingen som trotsar den ekonomiska klokheten. In: Ute och inne i svenskt arbetsliv. von, C. (Ed). (1997): Att förstå den nya landsbygdens mosaik. In: Lokal utveckling för regional omvandling. (red). 34Persson L. O., . (1995): Microregional Fragmentation. Contrasts Between a and a Market Economy. 35Regeringskansliet (2003): Företags- och anställningsformer i förändring. 36Glesbygdsverket (2002): 2002. 37Regeringskansliet (2003): Företags- och anställningsformer i förändring. Landsbygdsarbetsmarknader eller arbetsmarknaden på landsbygden Tabell 1 Kombinatörer i ett regionalt () respektivelandsbygdsperspektiv () Även sammanställning av kombinatörer visar ungefär samma fördelning mellan regioner, men de inomregionala skillnaderna är i viss mån större. Framför allt de perifera lands- bygdsområdena, alltså områdena som ligger längre än 45 minuters bilresa från större tätorter, har i samtliga regioner en hög andel kombinatörer. Denna bild kan kompletteras med andelen förvärvsarbetande med fler än en anställning. Även om statistiken inte visar huruvida arbetena sker parallellt över året framträder ett mönster som åtmin- stone antyder att de perifera (landsbygds)-arbetsmarknaderna har andra förutsättningarna för män och kvinnor att försörja sig. An- delen män med fler än en anställning i skogslänens gles- och lands- bygder är särskild höga, som andelarna för båda könen också är höga i storstäderna. En del av skillnaderna kan förmodli- gen förklaras med livsstilstesen och utifrån det också ses som ett fritt val, men ofta är denna typ av sysselsättning också en reaktion på svagheter i den specifika arbetsmarknaden38. 38 (2003): Promoting sustainable labour markets in rural settings. ? In: , Sätre (eds) Local Response to Global Changes. Landsbygdsarbetsmarknader eller arbetsmarknaden på landsbygden Företagande har blivit en viktig beståndsdel i arbetslivet på landsbygden. Företagande utanför jordbruket kan i vissa områden uppgå till 2–3 företag per brukningsenhet39. Det betyder att den växande sysselsättningen återfinns i småföretag inom bl.a. service- näringarna. Figur 4: Nya företagare (aktiva och passiva), 2003. Procent av sysselsatta. Det innebär också att landsbygdens betydelse för utvecklingen av näringsliv och sysselsättning är betydande. del- rapport om företagande på landsbygden40 visar att andelen nyföre- tagandeii är särskild hög i mera perifera landsbygdsregioner. De uppvisar emellertid, enligt den officiella statistikeniii, en liten andel genuint nya företag, men har de största andelarna nyfö- retagare. En förklaring är förmodligen att dessa i större utsträck- ning kombinerar företagarverksamhet med anställningar. 39Reiter O. (2003): Landsbygden som resurs. 40Glesbygdsverket (2005): Småföretagandets villkor i gles- och landsbygder. Landsbygdsarbetsmarknader eller arbetsmarknaden på landsbygden –Arbetsmarknaden på landsbygden är på inget sätt homogen. Å ena sidan finns den expansiva storstadsnära landsbygden, som är tätt kopplad till en urban arbetsmarknad, å andra sidan finns det perifera landsbygder där arbetsmarknaderna är små och har tydliga inslag av självförsörjning i mikroföretag, kombinatörer och kombinationssysselsättning. –Även perifera landsbygdsarbetsmarknader kan ha goda tider, men dessa landsbygdsarbetsmarknader är mycket utsatta för snabba förändringar. Försvinner ett företag med ett tiotal an- ställda på en landsbygdsort har det ofta större konsekvenser än om ett större företag läggs ned i en större stad. –Denna sårbarhet för (yttre) förändringar har analyserats för mindre bruksamhällen41, men det bör också diskuteras utifrån landsbygdens (struktur-)omvandling, särskilt med hänsyn till de förändringar som sker inom landsbygdens svikande kärn- verksamhet – lantbruket – men också utifrån de rådande demo- grafiska förändringarna. –En (lokal) landsbygdsstrategi bör ha sin utgångspunkt i det lo- kala områdets särart, som livs- och produktionsmiljö, dvs. an- lägga ettnedifrån-och-upp- perspektiv, men bör också se kopplingarna till miljöer som kan minska sårbarheten på landsbygden, inte minst genom relevanta infrastruktursats- ningar (uppifrån-och–ned). 41 (2002): Sårbara industriregioner – sårbarhet i lokala arbetsmarknadsregioner och kommuner till följd av industriell omstrukturering. iSCB genomför årliga beräkningar om antalet lokala arbetsmarknaderna. har genomfört en uppdatering av deras, mer långsiktiga, indelningen av lokala arbets- marknaderna som kallas för funktionella analysregioner (FA). iiDefinitionen av nyföretagande utgår från individens egen uppfattning om de är företagare eller ej i sin deklaration. En individ som har deklarerat en vinst eller förlust av företagande som inte deklarerade någon företagsinkomst 1996 och 1997 räknas som ny företagare 1998. iiiDen officiella statistiken över nyföretagandet tillhandahålls i av ITPS. Den upp- skattar antalet genuint nya företag. Statistiken visar alltså inte det faktiska antalet nyföre- tagare utan endast de nystartade företagen. 7Landsbygdens ekonomi och företagande har en omfattande landsbygd och en stor del av landets befolkning lever på ett sådant sätt att landsbygden är en naturlig del av deras vardag. Visserligen framgår det av () statistik att av befolkningen bor i tät- orter, men detta bör inte förväxlas med urbaniseringsgrad eftersom vi då inkluderar en mängd mycket små orter som inte har några ut- präglade stadsmiljöer. Om vi ser till internationella definitioner för vad som skiljer stad och land i detta avseende finner vi att mini- mum storlek för tätorter ofta är betydligt högre än den svenska statistiken (200 invånare boende i områden med sammanhängande bebyggelse). Enligt exempelvis definition för hur ekono- min kan delas in i regioner präglade av landsbygd eller stadsmiljöer är större delen av att betrakta som landsbygd. Tillämpas definition för vad som räknas som landsbygd på länsnivå för den svenska ekonomin är det endast Stockholms- och län som inte uppfyller kriteriet, dvs. att omkring två tredjedelar av lan- dets befolkning bor landsbygdsregioner. Beroende på vilken minsta nivå som används för vad som be- traktas som en stadsmiljö framstår också landsbygden som mer el- ler mindre omfattande.