sou · GUB355 · 2007-01-01 00:00:00 — Tvångslikvidationsgrund föreligger också om föreningen enligt stadgarna är skyldig att träda i likvidation, verksamheten drivs på ett sätt som uppenbarligen inte motsvarar de förutsättningar under vilka registrering har skett eller, i vissa fall, förutsättningarna för att anses som ekonomisk förening är uppfyllda. I dessa fall beslutar rätten om likvidation. kan besluta om likvidation om behörig styrelse, verkställande direktören eller särskild delgiv- ningsbehörig inte anmälts för registrering. När det gäller tvångslikvidation är det för ömsesidiga försäk- ringsbolag endast rätten som kan besluta, 14 kap. 3 § FRL. Tvångs- likvidationsgrunderna är att likvidationsskyldighet föreligger enligt bolagsordningen, att bolagets hela försäkringsbestånd har över- låtits, att en koncession som har beviljats för en bestämd tid har gått till ända utan att någon ny koncession har beviljats, att konces- sionen har förklarats förverkad, att bolaget är försatt i konkurs som har avslutats med överskott och bolagsstämman inte inom föreskriven tid har fattat beslut om likvidation eller att bolaget saknar till försäkringsregistret anmäld behörig styrelse eller verk- ställande direktör, om sådan skall finnas enligt lag. De tvångslikvidationsgrunder som ansetts befogade att behålla för försäkringsaktiebolagen bör behållas även för ömsesidiga försäkringsbolag, liksom det även framgent bör vara möjligt för att ansöka om ett bolags försättande i likvida- tion. Företagets associationsform är här inte av avgörande bety- delse. I ett fall finns det dock skäl att göra annan bedömning för ömsesidiga försäkringsbolag. Om ett försäkringsaktiebolag har Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag överlåtit hela sitt försäkringsbestånd och har förverkat verksamhetstillståndet finns det inte anledning att kräva bolaget i likvidation, under förutsättning att verksamheten i bolaget ändras på sådant sätt att det inte längre än tillståndspliktigt. Ömsesidiga bolag finns i endast inom försäkringsområdet. Det är av den anledningen inte möjligt att efter en total bestånds- överlåtelse ändra verksamheten så att den är tillstånds- pliktig. En tvångslikvidationsgrund avseende denna situation måste därför behållas för ömsesidiga försäkringsbolag. Samma bedömning bör göras som för försäkringsaktiebolagen även när det gäller att beslut om likvidation i vissa fall skall fattas av registreringsmyndigheten. 11 kap. 18 § FL Upplösning av en ekonomisk förening kan ske utan likvidation om någon anmälan rörande föreningen inte har kommit in till registre- ringsmyndigheten . Registreringsmyndig- heten skall då undersöka om föreningen har upphört med sin verk- samhet genom brev till den senast registrerade adressen och genom kungörelse i Post- och . Om det från kungörandet ännu inte framgår att föreningen fort- farande består skall registreringsmyndigheten avföra föreningen ur registret. Föreningen är därmed upplöst. Motsvarande möjlighet till upplösning saknas för ömsesidiga försäkringsbolag. Varken de ömsesidiga försäkringsbolagens särart eller karaktären på verksamheten kan motivera särregler i före- varande avseende. Ömsesidiga försäkringsbolag bör därför kunna upplösas i enlighet med här behandlade bestämmelser för ekono- miska föreningar. Det torde framför allt få betydelse för små ömse- sidiga försäkringsbolag där den offentliga tillsynen inte bedrivs lika aktivt som för försäkringsbolag med en mer omfattande verk- samhet. Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag 14 kap. 14 och 22 §§ FRL Vid skifte av bolagets behållna tillgångar skall de som var delägare vid tiden för likvidationsbeslutet få del i tillgångarna enligt de fördelningsgrunder som bolagsordningen innehåller. För förening- arna skall stadgarna enligt 2 kap. 2 § FL ange hur man skall förfara med föreningens behållna tillgångar när föreningen upplöses, och när alla skulder är betalda skall likvidatorerna enligt 11 kap. 13 § FL skifta föreningens behållna tillgångar. Det finns alltså inte för före- ningarna några regler om att medlemmarna skall få del i de behållna tillgångarna. Det kan i stadgarna därför föreskrivas att helt andra än medlemmarna skall tillskiftas kvarvarande överskott. Frågan om skifte av tillgångar mellan delägarna i ömsesidiga försäkringsbolag behandlades i samband med försäkringsrörelsereformen . Det bedömdes då att bolagets tillgångar inte skulle få tillskiftas andra än delägarna (se prop. 1998/99:87 s. 301). Delägarnas kollek- tiva äganderätt till bolaget är karaktäristisk för ömsesidiga försäk- ringsbolag. Utredningen instämmer därför i den bedömning som gjordes vid försäkringsrörelsereformen. En särregel bör därför finnas i förhållande till bestämmelsen i FL. Om ett ömsesidigt försäkringsbolag har trätt i likvidation eller blivit försatt i konkurs får en garant inte erhålla betalning av bolagets tillgångar för fordran avseende inbetalt garantikapital förrän bolagets övriga skulder har blivit fullt betalda eller erforder- liga medel avsatts till detta. Bestämmelsen om garanters ställning vid likvidation eller konkurs har behandlats ovan och någon ändring i detta hänseende föreslås inte. En särregel bör därför behållas även för detta. 14 kap. 23 och 26–28 §§ FRL Bestämmelserna innehåller gemensamma regler för likvidation och konkurs. De innebär ett förbud för ett försäkringsbolag i likvida- tion eller konkurs att meddela nya försäkringsavtal, med undantag i en likvidation för sådana livförsäkringar som föranleds av gällande försäkringsavtal. Vidare innebär de att ett livförsäkringsbolag i dessa situationer skall överlåta livförsäkringsbeståndet om det är möjligt. Bestämmelserna reglerar vidare förfarandet för en sådan överlåtelse och att, om en överlåtelse inte kommit till stånd , tillgångarna skall säljas och medlen fördelas mellan försäk- Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag En plan skall upprättas över avvecklingen och fördel- ningen, vilken skall godkännas av . Vidare innebär bestämmelserna att av de livförsäkrings- och återbärings- belopp som har förfallit till betalning före likvidations- eller konkursbeslutet skall så mycket betalas ut som skulle ha betalats ut om likvidationen eller konkursen inte inträffat. Av sådana belopp som har förfallit till betalning efter likvidations- eller konkurs- beslutet får endast betalas ut så mycket att övriga livförsäkrings- tagares rätt inte försämras. För försäkringsaktiebolagen har utred- ningen ovan i avsnitt 9.14 föreslagit att förbudet mot att meddela nya försäkringar skall behållas och att bestämmelserna om överlåtelse av försäkringsbestånd vid likvidation och konkurs skall anpassas till dem som gäller vid frivillig överlåtelse av försäkrings- bestånd. Vidare har utredningen föreslagit att ettårsfristen för att försöka överlåta beståndet och bestämmelserna om vilka försäk- ringsbelopp som får betalas ut inte skall behållas. De nuvarande bestämmelserna är gemensamma för försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag. Det finns inte skäl att nu föreslå bestämmelser för ömsesidiga försäkringsbolag som avviker från vad som föreslås för försäkringsaktiebolag. 14 kap. 7, 21 och 24 §§ FRL Slutligen gäller också samma regler i 14 kap. 7, 21 och 24 §§ FRL som för försäkringsaktiebolag om att skall utse likvidator och allmänt ombud. Även i dessa delar görs samma bedömning som för försäkringsaktiebolagen, se ovan avsnitt 9.14. Det innebär att inte skall utse likvidator men att inspektionen alltid skall utse ett ombud vid ett försäkrings- bolags konkurs. Särregel föreslagen för försäkringsaktiebolag För försäkringsaktiebolag har ovan föreslagits en särregel om att beslut om att en likvidation skall upphöra och bolagets verksamhet återupptas inte får fattas, om bolagets tillstånd har återkallats. Motsvarande bestämmelse bör gälla även för ömsesidiga försäk- ringsbolag. Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag 10.11Fusion och inlösen av aktier i dotteraktiebolag Utredningens förslag: Bestämmelserna i 12 kap. FL om fusion skall tillämpas av ömsesidiga försäkringsbolag. Det införs en särregel om att bara ett ömsesidigt försäkringsbolag genom fusion får överta ett annat ömsesidigt försäkringsbolags samtliga tillgångar och skulder. Reglerna till skydd för bolagets borgenärer ges en annan utformning än i FL. Dessa regler svarar mot dem som gäller för kreditmarknadsföreningar. Reglerna om fusion finns i 12 kap. I fråga om inlösen av aktier i dotterföretag till en ekonomisk förening är tillämpliga (se prop. 2004/05:85 s. 439). Liksom för försäkringsaktiebolag finns för ömsesidiga försäkringsbolag bestämmelser om inlösen av aktier i dotterbolag fr.o.m. i 14 a kap. FRL. Bestämmelserna överensstämmer i sak med ABL:s inlösenbestäm- melser (se avsnitt 9.12). Däremot saknas för ömsesidiga försäk- ringsbolag regler om fusion. För kreditmarknadsföreningar gäller vissa särskilda regler för fusion. Ansökan om tillstånd att verkställa ett fusionsavtal skall av föreningarna sökas hos i stället för hos rätten. Om fusionen skall ske genom en kombination skall föreningarna dessutom ansöka om tillstånd för den övertagande föreningen att driva finansieringsrörelse och om godkännande av dess stadgar. skall pröva att föreningens borgenärer till- försäkras en betryggande säkerhet, om ett sådant skydd behövs med hänsyn till de fusionerande föreningarnas ekonomiska förhållanden och om borgenärerna inte redan har en sådan säker- het. skall avslå en ansökan om borgenärerna inte tillförsäkras en sådan säkerhet eller om de fusionerande föreningarnas ekonomiska förhållanden i övrigt är sådana att fusionen inte kan anses förenlig med insättares eller andra fordringsägares intressen. Vid fusion mellan en kreditmarknadsförening och ett av föreningen helägt dotterbolag får föreningens och bolagets styrelser träffa ett fusionsavtal som innebär att bolaget skall gå upp i föreningen. Avtalet skall av styrelserna anmälas för registrering hos registreringsmyndigheten. För att få verkställa avtalet gäller Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag samma krav på beslut och för inspektionens prövning som vid andra fusioner. Dessutom gäller att fusion bara får ske om föreningen och det helägda dotterbolaget har samma redovisningsvaluta. När beslut har registrerats är dotterbolaget upplöst. skall förklara att frågan om fusion har fallit, om ansökan om Finansinspektio- nens tillstånd inte har gjorts inom föreskriven tid eller när ett avslagsbeslut från har vunnit laga kraft. En fusion av ett helägt dotterbolag får ske även om det i dotteraktie- bolaget finns egendom som kreditmarknadsföreningen inte får förvärva, men sådan egendom måste säljas senast från registreringen med möjlighet att få fristen förlängd av Finans- inspektionen om det finns särskilda skäl. När det gäller ömsesidiga försäkringsbolags inlösen av aktier i dotterbolag bör såsom beträffande ekonomiska föreningar, bestämmelserna i vara tillämpliga. Regeringen ansåg vid det ovan nämnda lagstiftningsärendet för försäkringsbolag inte att behov fanns av några särregler. Utredningen delar den uppfatt- ningen. Det saknas som nämnts regler om fusion för ömsesidiga försäk- ringsbolag. I stället finns regler om frivillig överlåtelse av försäk- ringsbestånd i 15 kap. FRL. En sådan överlåtelse kan enligt vad som angetts ovan avse ett överlåtande försäkringsföretags hela bestånd varefter detta företag är likvidationspliktigt. Reglerna om beståndsöverlåtelse bör gälla även fortsättningsvis. Även för försäkringsaktiebolagen saknades länge fusionsregler utan tillämpades i stället reglerna om beståndsöverlåtelse när verksamheten i två försäkringsaktiebolag skulle sammanföras. Regler om fusion infördes först genom genomförandet i svensk lag av EG:s bolagsdirektiv (se prop. 1994/95:70). Några särskilda överväganden rörande ömsesidiga försäkringsbolag gjordes inte i det lagstiftningsärendet. En fråga man kan ställa sig är om verksamhetens art eller de ömsesidiga försäkringsbolagens särart skulle ställa hinder i vägen för att tillåta även ömsesidiga försäkringsbolag att fusionera. Att verksamheten avser försäkring har uppenbarligen inte ansetts hindra fusion mellan försäkringsaktiebolag. Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag dessutom åstadkommas genom beståndsöverlåtelse av ett försäk- ringsbolags alla försäkringar till ett annat försäkringsbolag, med åtföljande likvidation av det överlåtande bolaget. Det är utredning- ens uppfattning att inte heller ömsesidiga försäkringsbolags särart kan motivera ett förbud för dessa att fusioneras. De regler som gäller för föreningarna bör därvid gälla även för ömsesidiga försäk- ringsbolag. Det finns dock skäl att även vid fusion kräva Finans- inspektionens tillstånd, vilket kräver särregler. Särregler för fusion har även föreslagits för försäkringsaktiebolag. För dessa innebär emellertid tillämpningen av ABL att fusionsförfarandet före det att verkställighetstillstånd skall sökas skiljer sig från det som gäller enligt FL. Av den anledningen är det naturligare att särregler motsvarande de för kreditmarknadsföreningar gäller. Bestäm- melserna för sådana föreningar om att fusion med ett helägt dotterbolag får ske även om det i dotterbolaget finns tillgångar föreningen inte får förvärva är dock inte tillämpligt för försäkrings- rörelse. Utredningens förslag: Föreskrifterna om skadestånd i 13 kap. FL skall tillämpas på ömsesidiga försäkringsbolag. Ansvar vid över- trädelser av där angivna bestämmelser skall för ömsesidiga försäkringsbolag gälla även vid överträdelse av regler i särlag- stiftningen om försäkringsrörelse. Även stiftare skall ha ett skadeståndsansvar. FL finns regler om skadestånd för ekonomiska före- ningar. I 16 kap. FRL finns reglerna om skadestånd för ömsesidiga försäkringsbolag, vilka överensstämmer med dem som gäller för ekonomiska föreningar med några undantag. För kreditmarknadsföreningar har bestämmelserna om skade- stånd i FL kompletterats så att skadeståndsansvar även gäller vid överträdelser av de näringsrättsliga reglerna. Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag Motsvarande komplement som för kreditmarknadsföreningar är nödvändigt för ömsesidiga försäkringsbolag för att åstadkomma ett skadeståndsansvar som överensstämmer med gällande rätt. Så har också föreslagits ovan för försäkringsaktiebolag. I ömsesidiga försäkringsbolag har enligt 16 kap. 1 § FRL aktuarie och stiftare samma skadeståndsansvar som styrelseledamot och verkställande direktör. För försäkringsaktiebolag har föreslagits att detta skadeståndsansvar för aktuarien inte längre skall gälla. Aktuariens ansvar är detsamma oavsett i vilken bolagsform verksamheten drivs. Något skäl att göra annan bedömning för aktuarien i ömsesidiga försäkringsbolag finns därför inte. För stiftare bör samma skadeståndsansvar gälla som enligt nuvarande bestämmelser. Vidare kan skadebringande överträdelser av de försäkrings- tekniska riktlinjerna och placeringsriktlinjer i ett ömsesidigt försäkringsbolag föranleda skadestånd enligt 16 kap. 1–3 §§ FRL. I avsnitt 9.18 har föreslagits att överträdelser av sådana riktlinjer inte längre skall särbehandlas i skadeståndshänseende. Samma skäl som där anförts gör sig gällande även för ömsesidiga försäkringsbolag. Något behov av en särregel i detta hänseende finns därför inte. Utredningens förslag: Bestämmelserna i 14 kap. FL om ekonomisk förenings firma skall tillämpas av ömsesidiga försäk- ringsbolag. I en särregel anges att ett sådant bolags firma skall innehålla orden ömsesidig och försäkring, eller för vissa mindre försäkringsbolag verksamhetsområdet och ordet försäkring. Firman skall skilja sig från andra firmor i försäkringsregistret. FL innehåller regler om firma för ekonomiska föreningar. Firman skall innehålla orden ekonomisk och förening eller förkortningen ek.för. Den skall tydligt skilja sig från andra firmor som är införda i föreningsregistret. Firman för en ekonomisk förening får inte innehålla ordet bolag eller något annat som Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag betecknar ett bolagsförhållande så att det kan leda till missför- ståndet att ett bolag innehar firman. Det är endast ekonomiska föreningar som får använda dessa beteckningar i sin firma. 17 kap. FRL innehåller regler om firma för ömsesidiga försäkringsbolag. Dessa överensstämmer i princip med reglerna i 14 kap. En avvikelse är naturligtvis hur associationsformen skall betecknas, där firman för ett ömsesidigt försäkringsbolag skall innehålla orden ömsesidig och försäkring. Om verksamheten består i att meddela egendomsförsäkring inom endast ett län skall området för verksamheten anges och ordet ömsesidig kan utelämnas. Jämförelse skall dessutom ske med andra firmor i försäkringsregistret, men även med benämningar på utländska försäkringsföretag som är allmänt kända i . Utredningen har ovan föreslagit särregler för utformningen av ett försäkringsaktiebolags firma. Motsvarande bedömningar görs även för ömsesidiga försäkringsbolag. Den nuvarande bestämmelsen om att firman för bolag vars verksamhet avser att meddela egendoms- försäkring inom endast ett län skall ange området för verksamheten men att ordet ömsesidig kan utelämnas bör behållas i huvudsak oförändrad. Bestämmelsen innebär dock att en ändrad länsindel- ning kan medföra behov av firmaändring. Detsamma kan gälla när ett bolag avser att utvidga sin verksamhet till en närliggande kommun. Ett sådant krav på firmaändring kan inte anses nödvändig varför bestämmelsen bör gälla när verksamheten avser endast ett begränsat geografiskt område. Firman skall skilja sig från andra firmor i försäkringsregistret. Andra särregler är inte befogade. Utredningens förslag: Bestämmelserna i 15 kap. FL skall gälla för ömsesidiga försäkringsbolag. I en särbestämmelse intas att skall föra ett försäkringsregister. Finansinspektio- nens beslut skall som huvudregel överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag Regler om registrering finns för ekonomiska föreningar i 15 kap. FL och för ömsesidiga försäkringsbolag i 20 kap. FRL. Bestämmel- serna är i princip överensstämmande. En skillnad är att registre- ringsmyndigheten för ett föreningsregister för varje län medan försäkringsbolag, såväl försäkringsaktiebolag som ömsesidiga försäkringsbolag, registreras i försäkringsregistret vilket gäller för hela riket. Det finns naturligtvis ett fortsatt intresse av att samtliga försäk- ringsbolag registreras i samma register. Regler av sådan innebörd har föreslagits för försäkringsaktiebolag, se avsnitt 9.16, och före- slås därför även för ömsesidiga försäkringsbolag. Av 20 kap. 4 § FRL framgår bl.a. att det föreligger hinder mot registrering av beslut som strider mot de försäkringstekniska rikt- linjerna. Den bestämmelsen har beträffande försäkringsaktiebolag behandlats i avsnitt 9.16. De skäl som angetts där är giltiga även för ömsesidiga försäkringsbolag varför en särregel inte är erforderlig. Vissa överklaganderegler finns i 19 kap. FRL och avviker från dem som gäller för ekonomiska föreningar. De ändringar av dessa regler som utredningen föreslagit för försäkringsaktiebolag i avsnitt 9.20 skall gälla alla försäkringsbolag. Utredningens förslag: Bestämmelserna om straff och vite i 16 kap. FL skall gälla för ömsesidiga försäkringsbolag. Straff- bestämmelsen rörande skyldigheten att föra en medlemsför- teckning och hålla den tillgänglig skall inte gälla. Dessutom behålls straffbestämmelsen beträffande förbudet mot att lämna ut personuppgift. skall också i fortsätt- ningen ha möjlighet att förena förelägganden eller förbud med vite. Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag Regler om straff och vite finns för ekonomiska föreningar i 16 kap. FL och för ömsesidiga försäkringsbolag i 21 kap. FRL. Reglerna om straff vid brott mot associationsrättsliga regler är i princip desamma i FL och i FRL, men det finns några mindre skillnader. För ekonomiska föreningar kan den dömas som bryter mot föreskriften att alla styrelseledamöter, inklusive suppleanter, skall ha fått del av material innan beslut får fattas av styrelsen. Motsvarande bestämmelse i FRL omfattar inte underlag till suppleanter. Hänvisningen i 21 kap. 1 § första stycket 4 FRL till 8 kap. 11 § första stycket andra eller tredje meningen FRL innebär bl.a. en straffsanktionering av att det skall bortses från jäviga styrelseledamöter vid bedömning av om 8 kap. 11 § första stycket FRL fick sin , då den nu gällande andra meningen lades till utan att hänvisningen i 21 kap. 1 § första stycket 4 FRL ändrades. Någon ändring i sak av straffbestämmelsen synes inte åsyftad (jfr prop. 2003/04:109). Av den anledningen och då skäl saknas att avvika från vad som gäller för föreningar krävs här inte någon särregel. Förbudet mot att använda beteckningen ekonomisk förening för andra än sådana föreningar är vidare bötessanktionerat, medan det saknas en motsvarande ansvarsbestämmelse för ömsesidiga försäk- ringsbolag. Det saknas skäl att nu införa motsvarande straff- bestämmelse vid användning av beteckning för ömsesidiga försäk- ringsbolag. För föreningar är det vidare bötessanktionerat att inte föra medlemsregister. Eftersom utredningen inte föreslagit någon skyldighet för ömsesidiga försäkringsbolag att föra ett särskilt delägarregister är denna bötessanktionering inte relevant för dessa. I FRL finns även straffbestämmelser som saknar motsvarighet i FL. Det gäller till att börja med brott mot låneförbudet, eftersom bestämmelser om låneförbud inte finns för ekonomiska föreningar. Med den bedömning som gjorts ovan beträffande förbjudna lån är särbestämmelser i denna del inte nödvändiga. Däremot har utred- ningen i stället föreslagit bestämmelser om tillhandahållande av Associationsrättsliga särregler för ömsesidiga försäkringsbolag tjänster till en jävskrets. Som framgår av avsnitt 9.19 ovan föreslås beträffande försäkringsaktiebolag att bestämmelsen inte skall straffbeläggas. Samma skäl som för försäkringsaktiebolagen gör sig gällande även för de ömsesidiga försäkringsbolagen. Vidare är det för försäkringsbolag i vissa fall straffbelagt att lämna felaktiga uppgifter till . Det har ovan föreslagits att straffbestämmelsen inte längre skall gälla för försäk- ringsaktiebolag. Eftersom det inte finns anledning att i denna fråga göra olika bedömningar beroende på i vilken bolagsform verksam- heten drivs, bör det inte heller för ömsesidiga försäkringsbolag behållas en sådan straffbestämmelse. Även när det gäller sanktionering av förbudet att i vissa fall lämna uppgifter om förmånstagarförordnanden saknar associa- tionsformen betydelse och en särregel i förhållande till FL behövs därför. I 21 kap. 2 § FRL anges att kan förena ett föreläggande eller förbud med vite. Såsom har föreslagits för försäkringsaktiebolag ovan bör denna möjlighet behållas. Reglerna rörande vite i FL är i övrigt helt överensstämmande med motsvarande bestämmelser i . Något skäl att nu föreslå ändringar finns inte. 10.16Ombildning till försäkringsaktiebolag eller understödsförening Utredningens förslag: Ombildning av ett ömsesidigt försäk- ringsbolag till ett försäkringsaktiebolag eller en understödsföre- ning skall genomföras i enlighet med reglerna om bildande av försäkringsaktiebolag respektive understödsförening och över- låtelse av försäkringsbestånd. I utredningens uppdrag ingår att överväga om det bör skapas särskilda regler för att ömsesidiga försäkringsbolag enkelt och smidigt skall kunna ombildas till försäkringsaktiebolag eller under- stödsförening. Utredningen har när det gäller ömsesidigt bedrivna livförsäk- ringsaktiebolag ovan i avsnitt 8.4.6 behandlat frågan om det bör införas särskilda regler för att dessa skall kunna ombildas till ömsesidiga livförsäkringsbolag. Som framgår där ger redan gällande regler möjlighet att ombilda ett försäkringsaktiebolag till ett