sou · GUB397 · 2007-01-01 00:00:00 — Bestämmelser om arbetstagares rätt till information finns i 15, 18, 19 och 19 a §§ i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet (medbestämmandelagen). Bestämmelserna i 15 och 18 §§ är kopplade till regler om förhandling i 10-14 §§ medbestämmande- lagen. Förhandlande part skall lämna nödvändig information för förhandlingsfrågan till motparten.4 Vid förhandling inför beslut om uppsägning på grund av arbetsbrist skall arbetsgivaren lämna särskild information till motparten enligt 15 § medbestämmande- lagen. Därutöver har arbetstagare rätt till fortlöpande information om hur arbetsgivarens verksamhet utvecklas produktionsmässigt 1975/76:105 bilaga 1, s. 488 och 532. och ekonomiskt liksom om riktlinjerna för personalpolitiken enligt 19 och 19 a §§ medbestämmandelagen. Fortlöpande information skall lämnas av arbetsgivaren. Står arbetsgivaren i kollektivavtals- förbindelse med en arbetstagarorganisation skall informationen enligt 19 § medbestämmandelagen lämnas till denna. Är en arbets- givare inte bunden av kollektivavtal skall informationen lämnas till arbetstagarorganisationer som har medlemmar som är arbetstagare hos arbetsgivaren enligt 19 a § medbestämmandelagen. Regler om medverkan i svensk rätt Lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda (styrelserepresentationslagen) ger anställda i privata företag rätt till representation i företagets styrelse. Lagen är tillämplig på aktie- bolag, banker, hypoteksinstitut, försäkringsbolag och ekonomiska föreningar (2 §). Den gäller företag med minst 25 anställda och syftar till att ge anställda insyn i och inflytande över företagets verksamhet. Beroende på företagets storlek har arbetstagarna rätt till två eller tre ledamöter i styrelsen (arbetstagarledamöter och en suppleant för varje ledamot). Enbart anställda i beaktas vid tröskel- bestämmelsernas tillämpning (4 §). Beslut att inrätta styrelserepresentation för de anställda fattas av en lokal arbetstagarorganisation som är bunden av kollektivavtal i förhållande till företaget (6 §). De kollektivavtalsbärande lokala arbetstagarorganisationerna skall utse arbetstagarrepresentanter. Särskilda regler gäller för koncerner (7 §). I 8 § anges enligt vilken ordning arbetstagarrepresentanterna skall utses när det finns flera kollektivavtalsbundna arbetstagar- organisationer representerade på företaget eller i koncernen och arbetstagarorganisationerna inte enas om annat. Enligt 9 § bör arbetstagarrepresentanterna utses bland de anställ- da i företaget eller, i fråga om moderbolag, inom koncernen. I 11-14 §§ finns föreskrifter om arbetstagarrepresentanternas befogenheter (närmare bestämmelser finns i aktuell associations- rättslig lagstiftning). Brott mot styrelserepresentationslagen är skadeståndssanktionerade (15 och 16 §§). Vissa undantag från lagens tillämplighet medges enligt 17 och 18 §§. till styrelserepresentationslagen i myndigheter finns i personalföre- trädarförordningen (1987:1101). Arbetstagares medverkan i gränsöverskridande företag Styrelserepresentationslagens tröskelnivåer utgår från antalet anställda arbetstagare i . Arbetstagare i andra länder beaktas inte. Det är också enbart lokala arbetstagarorganisationer som är verksamma i och som är bundna av kollektivavtal i förhållande till företaget som har rätt att utse arbetstagarrepresen- tanter. Dessa bör utses bland de anställda på företaget. Något krav på att arbetstagare i andra länder skall representeras finns inte. När EU:s medlemsstater fattade beslut om den nya gränsöver- skridande associationsformen europabolag (förordning nr 2157/2001 om stadga för europabolag) reglerades frågan om arbets- tagarinflytande i sådana bolag genom direktivet 2001/86/EG om komplettering av stadgan för europabolag vad gäller arbetstagar- inflytande. I direktivet finns regler om information och samråd samt medverkan. Direktivet är införlivat i svensk rätt genom lagen (2004:559) om arbetstagarinflytande i europabolag. Ytterligare en ny associationsform har skapats inom EU genom rådets förordning (EG) nr 1435/2003 av om stadga för europeiska kooperativa föreningar, europakooperativ.5 Frågan om arbetstagarinflytande regleras i rådets direktiv /72/EG av om komplettering av stadgan för europeiska koo- perativa föreningar med avseende på arbetstagarinflytande.6 Dessa bestämmelser bygger i stor utsträckning på motsvarande förord- ning och direktiv om europabolag. Ett förslag på genomförande i svensk rätt av direktivet har utarbetats inom , departementspromemorian Arbetstagarinflytande i europakoo- perativ (Ds 2005:10). Promemorian har remissbehandlats och arbetet med en lagrådsremiss pågår. 5EUT L 207, , s. 1 (Celex 32003R1435). 6EUT L 207, , s. 25 (Celex 32003L0072). Behovet av en utredning Genomförande av direktivets regler om information till arbetstagare Enligt artikel 7 i fusionsdirektivet har arbetstagare rätt till viss information. Genom denna rätt skall arbetstagare få kännedom om de konsekvenser den planerade fusionen förväntas få. Informationen enligt fusionsdirektivet skiljer sig från den som regleras i medbestämmandelagen på åtminstone tre centrala punkter. För det första omfattar den underlag för ett beslut som fattas av bolagsmän och inte av arbetsgivare. För det andra är informationen inte kopplad till någon form av förhandling. För det tredje tycks det som om informationen bör tillställas en vidare krets mottagare. Genomförandet av dessa bestämmelser kräver där- för särskilda överväganden. Å ena sidan skall genomförandet spegla rättighetens särskilda karaktär, å andra sidan bör genomförandet i möjligaste mån vara förenligt med den svenska systematiken när det gäller tillvaratagande av arbetstagares kollektiva rättigheter. En liknande typ av informationsrättigheter återfinns i artiklarna 6.1-2, 8.2 och 9.5 i och rådets direktiv /25/EG av om uppköpserbjudanden (takeover-direktivet).7 Arbetstagarnas rätt till information enligt takeover-direktivet rör frågor som aktieägarna fattar beslut om. Informationen skall lämnas till arbetstagarnas företrädare och om sådana saknas till arbetstagarna direkt. Förslag till hur de aktuella bestämmelserna skall genomföras i svensk rätt har lämnats av i betänkandet Ny reglering av offentliga uppköpserbjudanden (SOU 2005:58). Betän- kandet har remissbehandlats och en lagrådsremiss utarbetas inom . Informationsrättigheterna i fusions- och takeover-direktivet har vissa likheter. De riktar sig till samma personer och avser informa- tion om frågor som arbetstagare enligt svensk rätt normalt sett inte har möjlighet att påverka genom bestämmelserna i medbestäm- mandelagen eftersom aktuella beslut fattas av någon annan än arbetsgivaren. Det finns därför anledning att överväga om det är lämpligt att samla dessa bestämmelser om särskild information till arbetstagare i en separat lag. En sådan lösning kan göra det enklare för arbetstagare och arbetsgivare att få kännedom om reglerna. 7 EUT L 142, 30.4.2004, s. 12 (Celex 32004L0025). detta bedöms vara lämpligt skall förslag till en sådan lag lämnas. Är en annan lösning att föredra skall förslag till annan lagreglering lämnas. Genomförande av direktivets bestämmelser om medverkan Artikel 16 i direktivet om gränsöverskridande fusioner (fusions- direktivet) reglerar hur arbetstagarnas rätt till medverkan skall lösas vid gränsöverskridande fusioner. Relevant nationell lagstiftning är som nämnts styrelserepresentationslagen, som inte föreskriver någon rätt till medverkan för arbetstagare anställda i andra länder, och lagen om arbetstagarinflytande i europabolag som enbart är tillämplig på europabolag. Under vissa omständigheter kan enligt fusionsdirektivet sätes- landets bestämmelser om medverkan bli tillämpliga. En analys måste därför göras av hur gällande svenska regler förhåller sig till direktivets krav. Det måste övervägas om reglerna i styrelserepre- sentationslagen bör kompletteras eller ändras för att säkerställa att likartade rättigheter ges till företagets arbetstagare oavsett i vilket land de har sin arbetsplats. Under vissa förutsättningar föreskriver direktivet att bestämmel- ser i förordningen om europabolag och i direktivet om arbetstagar- inflytande i europabolag skall tillämpas. Hur dessa bestämmelser skall göras tillämpliga vid gränsöverskridande fusioner är dock en fråga som kräver särskilda överväganden. En skillnad mellan europabolagsreglerna och fusionsdirektivet är att fusionsdirektivet enbart reglerar medverkan och inte information och samråd. Detta får särskild betydelse i de fall referensbestämmelserna i direktivet om arbetstagarinflytande i europabolag blir tillämpliga. Det organ som enligt referensbestämmelserna ges rätt att ta emot information och att samråda ges också rätt att fördela platser för utövande av medverkan mellan arbetstagare i olika stater. Denna ordning är inte tillämplig i förhållande till fusionsdirektivet. Bolag med verksamhet i kan vid en fusion välja att placera sätet i ett annat EU-land (eller EES-land om direktivet kommer att gälla även inom EES-området). Rimligtvis borde det finnas regler för hur svenska representanter skall utses till olika relevanta organ i dessa fall. Sådana regler saknas i svensk rätt. Det måste därför övervägas hur denna fråga skall lösas. När det gäller deltagande för arbetstagare från andra stater i bolags förvaltnings- och tillsynsorgan finns det inga gemen- samma regler för medlemsstaterna. När fusionsdirektivet skall genomföras nationellt ställs medlemsländerna inför många val. För att systemet med medverkan i bolag som genomgått en gränsöver- skridande fusion skall fungera på gemenskapsnivå, är det önskvärt att direktivet genomförs på ett jämförbart sätt i medlemsstaterna. Det är mot denna bakgrund angeläget att samråda med andra medlemsstater och, om direktivet kommer att gälla även i EES- området, med övriga stater som är medlemmar i när förslag till nationellt genomförande av direktivet utarbetas. För att hjälpa medlemsländerna att genomföra direktivet på ett korrekt sätt avser kommissionen att tillsätta en rådgivande arbets- grupp. Arbetsgruppen skall bestå av nationella experter från alla berörda medlemsländer. Gränsöverskridande medverkan i andra fall Fusionsdirektivet reglerar enbart gränsöverskridande medverkan när ett företag bildas genom en gränsöverskridande fusion i direk- tivets mening. Genomförandet av direktivet aktualiserar emellertid frågor som ligger utanför en strikt tillämpning av direktivet. Anled- ningen till det är för det första att fusionsdirektivet stipulerar ett treårigt efterverkansskydd och för det andra att ett strikt genom- förande av direktivets krav kan medföra att olika regler för med- verkan kommer att gälla för olika företag med liknande upp- byggnad. Fusionsdirektivet garanterar inte att rätten till gränsöver- skridande medverkan säkerställs i företag som bildats genom gränsöverskridande fusioner. Direktivet ger enbart ett s.k. efterverkansskydd . Direktivet ställer alltså inte något krav på att rätten till gränsöverskridande medverkan förs vidare efter en nationell fusion som genomförs senare än efter att den gränsöverskridande fusionen fått verkan. För företag med säte i skulle en sådan ordning innebära att de arbetstagare som arbetar på utländska arbetsställen får rätt till styrelserepresentation i och med den gränsöverskridande fusionen men går miste om denna rätt om en nationell fusion genomförs förflutit. De förvärvade rättigheterna skulle därmed Det finns skäl att överväga om svenska regler bör ha ett sådant innehåll. Vidare finns det bolag som inte bildats genom en gränsöver- skridande fusion men som har en likartad uppbyggnad som dessa, bolag med säte i med verksamhet utomlands. Det finns anledning att ställa sig frågan om det är rimligt att ha olika regler för arbetstagarmedverkan i företag med en liknande uppbyggnad beroende på om företaget bildats genom en gränsöverskridande fusion eller inte. Dessa frågor gör det nödvändigt att överväga om det vore lämpligt att ha enhetliga regler för bolag av samma typ oavsett deras tillkomsthistoria och i så fall föreslå en sådan reglering. Det är oklart om andra medlemsländer överväger liknande frågor. Det är angeläget att undersöka hur andra medlemsländer avser att hantera dessa frågor. Vid prövningen av om det är lämpligt att ändra de svenska reglerna utöver vad direktivet kräver, skall det särskilt övervägas om sådana förändringar kan förväntas medföra konkurrensnackdelar för svenska företag eller om det skulle kunna tänkas påverka företagens val av sätesland. Utredaren skall föreslå hur bestämmelserna i artikel 7, om arbetstagares rätt till information, i och rådets direktiv /56/EG om gränsöverskridande fusioner skall genom- föras i svensk rätt. Utredaren skall i detta sammanhang överväga om de bestämmelser som föreslås för att genomföra artikel 7 i fusionsdirektivet skall samlas i en separat lag om särskild informa- tion till arbetstagare tillsammans med bestämmelser om rätt till information för arbetstagare enligt artiklarna 6.1-2, 8.2, och 9.5 i och rådets direktiv /25/EG av om uppköpserbjudanden. Är en annan lösning att föredra skall förslag till annan lagreglering lämnas. Utredaren skall vidare föreslå hur artikel 16, om arbetstagares rätt till medverkan, i och rådets direktiv /56/EG om gränsöverskridande fusioner skall genomföras i svensk rätt. Utredaren skall lämna de förslag till författningsregler- ingar som utredningen kan ge anledning till. Utredaren skall också undersöka om det är lämpligt att ha likartade regler om arbetstagares rätt till medverkan för företag av samma typ oavsett om företagen tillkommit genom en gränsöver- skridande fusion i direktivets mening eller inte. Om utredaren kommer fram till att en likartad reglering är önskvärd skall förslag på utformning av sådan reglering utarbetas. Utredaren skall följa det arbete som pågår inom med att ta fram ett förslag till bolagsrättslig reglering av fusionsdirektivet. Utredaren skall också följa det arbete som pågår inom med att genomföra takeover-direktivet i svensk rätt. Utredaren skall också aktivt delta i kommissionens expertgrupp om genomförande av fusionsdirektivet. Därutöver skall utredaren ha kontakt med andra medlemsländer för att diskutera genomförandet. Sådana kontakter är också nödvändiga när de frågor som ligger vid sidan av direktivets strikta krav behandlas. Utredarens arbete skall bedrivas i nära samarbete med arbetsmarknadens parter. Utredaren skall bedöma de ekonomiska konsekvenserna av för- slagen för företagen. Konsekvenserna för småföretag skall särskilt beaktas. Utredaren skall också beakta förslagens konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . Europeiska unionens officiella tidning L 310/1 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) OCH RÅDETS DIREKTIV 2005/56/EG om gränsöverskridande fusioner av bolag med begränsat ansvar (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 44, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och av följande skäl: (1)Det finns bland bolag med begränsat ansvar från olika medlemsstater ett behov av samarbete och omstrukturer- ing. Vid genomförandet av gränsöverskridande fusioner möter bolag med begränsat ansvar emellertid många juridiska och administrativa problem i gemenskapen. Därför krävs, för att säkerställa den inre marknadens fullbordande och funktion, gemenskapsbestämmelser som underlättar genomförandet av gränsöverskridande fusioner av de olika slags bolag med begränsat ansvar som omfattas av lagstiftningen i de olika medlemssta- terna. (2)Genom detta direktiv underlättas gränsöverskridande fusioner av bolag med begränsat ansvar enligt defini- tionen i detta direktiv. Medlemsstaternas lagar bör tillåta gränsöverskridande fusioner av ett nationellt bolag med begränsat ansvar med ett bolag med begränsat ansvar från en annan medlemsstat om de berörda medlems- staternas nationella lagstiftning tillåter fusioner mellan sådana bolag. EUT C 117, 30.4.2004, s. 43. yttrande av (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av (3)För att underlätta förfarandet vid gränsöverskridande fusioner bör det slås fast att, om inget annat föreskrivs i detta direktiv, varje bolag som deltar i en gränsöver- skridande fusion, samt varje berörd tredje man, fortsätter att omfattas av bestämmelserna och formaliteterna i den nationella lagstiftning som skulle vara tillämplig vid en nationell fusion. De bestämmelser och formaliteter i nationell lag som det hänvisas till i detta direktiv bör inte införa några restriktioner av etableringsfriheten eller av den fria rörligheten för kapital utom när sådana restriktioner är berättigade i enlighet med rättspraxis och i synnerhet genom krav som ligger i det allmännas intresse samt är såväl nödvändiga för som proportionerliga till uppnåendet av sådana övergripande krav. (4)Den gemensamma planen för en gränsöverskridande fusion bör sammanställas på samma sätt för varje berört bolag i de olika medlemsstaterna. Det bör därför anges vad den gemensamma planen minst måste innehålla, som de berörda bolagen kan komma överens om att planen skall innehålla fler uppgifter. (5)För att skydda både bolagsmännens och tredje mans intressen, bör för varje fusionerande bolag såväl den gemensamma planen för den gränsöverskridande fusio- nen som genomförandet av den gränsöverskridande fusionen offentliggöras i lämpliga offentliga register. (6)I alla medlemsstaters lagstiftningar bör det föreskrivas att en eller flera sakkunniga på nationell nivå skall utarbeta en rapport om den gemensamma planen för den gränsöverskridande fusionen i fråga om varje bolag som deltar i fusioner. För att begränsa kostnaderna för sakkunniga vid en gränsöverskridande fusion bör det finnas möjlighet att utarbeta en gemensam rapport riktad till samtliga bolagsmän i de bolag som deltar i den gränsöverskridande fusionen. Den gemensamma planen för den gränsöverskridande fusionen bör godkännas av varje bolags bolagsstämma. L 310/2 Europeiska unionens officiella tidning (7)För att underlätta förfarandet vid gränsöverskridande fusioner bör det fastställas att kontrollen av besluts- processens genomförande och lagenlighet i varje fusio- nerande bolag bör utföras av den nationella myndigheten för respektive bolag, medan kontrollen av den gräns- överskridande fusionens genomförande och lagenlighet bör utföras av den nationella myndigheten för det bolag som uppstår genom den gränsöverskridande fusionen. Den berörda nationella myndigheten kan vara en domstol, en publicus eller annan behörig myndighet som utses av den berörda medlemsstaten. Det är dessutom nödvändigt att fastställa enligt vilken nationell lagstiftning det avgörs när den gränsöver- skridande fusionen får verkan, och detta är den lagstift- ning som det bolag som uppstår genom den gränsöverskridande fusionen omfattas av. (8)För att skydda bolagsmännens och tredje mans intressen bör gränsöverskridande fusioners rättsverkningar fast- ställas, och skillnad bör då göras mellan de situationer då det bolag som uppstår genom den gränsöverskridande fusionen är ett övertagande bolag och då det är ett helt nytt bolag. Av rättssäkerhetsskäl bör det inte längre vara möjligt att ogiltigförklara gränsöverskridande fusioner efter den tidpunkt då den gränsöverskridande fusionen har trätt i kraft. (9)Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av lagstift- ningen om kontroll av företagskoncentrationer, varken på gemenskapsnivå, genom förordning (EG) nr 139/2004 (1) eller på medlemsstatsnivå. (10)Detta direktiv påverkar inte gemenskapslagstiftningen om kreditförmedlare eller andra finansföretag och inte heller nationella bestämmelser som införts på grundval av sådan gemenskapslagstiftning. (11)Detta direktiv påverkar inte en medlemsstats lagstiftning där information begärs om var huvudkontoret eller den huvudsakliga verksamheten för det bolag som uppstår genom den gränsöverskridande fusionen föreslås bli beläget. (1) Rådets förordning (EG) nr 139/2004 av om kontroll av företagskoncentrationer (EG: s koncentrations- förordning) (EUT L 24, 29.1.2004, s. 1). (12)Arbetstagarnas rättigheter förutom rätt till medverkan bör även fortsättningsvis omfattas av de nationella bestämmelser som avses i rådets direktiv /59/EG av om kollektiva uppsägningar (2), rådets direktiv /23/EG av om skydd av arbetstagarnas rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter (3), och rådets direktiv /14/EG av om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Euro- peiska gemenskapen (4) samt rådets direktiv /45/EG av om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare (5). (13)Om arbetstagarna har rätt till medverkan i ett av de fusionerande bolagen bör under de omständigheter som anges i detta direktiv och om den nationella lagstift- ningen i den medlemsstat där det bolag som uppstår genom den gränsöverskridande fusionen har sitt säte inte föreskriver samma omfattning av medverkan som den som gäller för de berörda fusionerande företagen, inbegripet i kommittéer inom det tillsynsorgan som har beslutsfattande befogenheter, eller inte föreskriver samma rätt till medverkan för arbetstagarna i det bolag som uppstår genom den gränsöverskridande fusionen, regler fastställas för arbetstagarnas medverkan i det bolag som uppstår genom den gränsöverskridande fusionen. Principerna och förfarandena i rådets förordning (EG) nr 2157/2001 av om stadga för europabolag (6) och av rådets direktiv /86/EG av om komplettering av stadgan för europabolag vad gäller arbetstagarinflytande (7) bör tas som grund, dock med förbehåll för sådana ändringar som anses nödvändiga därför att det bolag som uppstår genom fusionen kommer att omfattas av lagstiftningen i den medlemsstat där det har sitt säte. För att inte i onödan försena fusioner kan medlemsstaterna i enlighet med artikel 3.2 b i direktiv /86/EG se till att de förhandlingar som avses i artikel 16 i detta direktiv inleds skyndsamt. (14)När man skall fastställa omfattningen av arbetstagarnas medverkan i de berörda fusionerande bolagen bör hänsyn även tas till andelen representanter för arbets- EGT L 225, , s. 16. EGT L 82, 22.3.2001, s. 16. EGT L 80, 23.3.2002, s. 29. EGT L 254, 30.9.1994, s. 64. Direktivet ändrat genom direktiv 97/74/EG (EGT L 10, , s. 22). EGT L 294, 10.11.2001, s. 1. förordning (EG) nr 885/2004 (EGT L 168, , s. 1). EGT L 294, 10.11.2001, s. 22. Europeiska unionens officiella tidning L 310/3 tagarna bland ledamöterna i ledningsgruppen, som är ansvarig för bolagets resultatenheter, som företräder arbetstagarna. (15)Eftersom målet för den föreslagna åtgärden, nämligen att fastställa regler som innehåller gemensamma inslag som skall tillämpas över gränserna, inte i tillräcklig utsträck- ning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitets- principen i samma artikel, går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (16)I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (1) bör medlemsstaterna uppmanas att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så vitt det är möjligt visar överens- stämmelsen mellan direktivet och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.