sou · GUB355 · 2007-01-01 00:00:00 — Detta måste framgå av lånevillkoren. Lösningar som innebär att utbetalning till försäkringstagarna är beroende av värdeförändring på tillgångar eller ett visst försäkringstekniskt resultat kan i någon mån jämställas med villkorad återbäring och kan därför godtas. Utan en rätt till inflytande för den enskilde måste den yttersta och allmänna rörelserisken vila på aktieägarna. Villkoren bör tydligt ange vad värdet av kapitalandelslånet skall vara beroende av och dessa mekanismer måste vara möjliga att identifiera och kontrollera. 8.4.6Ombildning till ömsesidigt försäkringsbolag Utredningens förslag: Ombildning av ett livförsäkringsaktie- bolag till ett ömsesidigt försäkringsbolag skall genomföras i enlighet med nuvarande regler om bildande av ett ömsesidigt försäkringsbolag och överlåtelse av försäkringsbestånd. Grundkravet som skall ställas på ett icke-vinstutdelande livförsäk- ringsaktiebolag är som framgått att bolaget på något av de sätt som anvisas ovan, eller kombinationer av dessa, gottskriver försäkringstagarna de ackumulerade överskotten och därefter följer de regler som gäller för vinstutdelande livförsäkringsaktiebolag. Om bolaget skall fortsätta verksamheten i aktiebolagsform måste således tillämpningen av systemet med konsolideringsfond upphöra. För att dagens icke-vinstutdelande livförsäkringsbolag skall kunna fortsätta att använda systemet med konsolideringsfond under eget kapital måste verksamheten bedrivas i ömsesidig bolagsform. Det icke-vinstutdelande aktiebolaget får då ombildas till ett ömsesidigt försäkringsbolag där försäkringstagarna blir delägare. En ombildning av ett livförsäkringsaktiebolag till ett ömsesidigt försäkringsbolag kan ske redan enligt gällande regler genom att ett nytt ömsesidigt försäkringsbolag bildas och försäkringsaktiebola- gets hela försäkringsbestånd därefter överlåts till det nya bolaget. Försäkringsaktiebolaget går sedan i frivillig likvidation och upplöses när likvidationen avslutas. En beståndsöverlåtelse till ett nytt ömsesidigt försäkringsbolag behöver dock inte innebära att hela beståndet överförs till det ömsesidiga bolaget. Ett sätt att möta de för aktiebolag föreslagna kraven kan vara att bilda ett nytt ömse- sidigt bolag, överlåta delar av försäkringsbeståndet samt – efter att ägarna skjutit till nytt kapital – fortsätta att driva aktiebolaget enligt de regler som gäller för vinstutdelande verksamhet. Med ett sådant förfarande skulle ett betydligt lägre kapitaltillskott än det som åskådliggjorts i tabell 1 ovan krävas för en övergång till vinstutdelande verksamhet inom ramen för dagens ombildnings- regler. Nedan följer först en redogörelse för hur en beståndsöverlåtelse till ett nytt ömsesidigt försäkringsbolag i huvuddrag går till. Därefter redogörs för några av de frågor som kan uppstå vid en ombildning från ett försäkringsaktiebolag till ett ömsesidigt bolag. Slutligen kommer det att övervägas om några ändringar i gällande regler krävs för att underlätta en ombildning. Bildande av ömsesidigt försäkringsbolag Bildandet av ett ömsesidigt försäkringsbolag sker i flera steg. Det börjar med att en eller flera stiftare ansöker om verksamhetstill- stånd hos . Först efter att lämnat försäkringsbolaget under bildande tillstånd kan den konstituerande stämman äga rum och bolagsbildningen ske. När sedan registrerat försäkringsbolaget blir det en juridisk person som kan förvärva rättigheter och skyldigheter. Stiftare kan vara juridisk eller fysisk person. Det krävs ingen lämplighetsprövning av stiftare. Även om bolaget inte bildas förrän efter det att verksamhetstillstånd har meddelats måste den blivande verksamheten konkretiseras redan innan stiftaren ansöker om tillstånd. En bolagsordning måste finnas där det skall anges bl.a. hur många försäkringar till ett visst sammanlagt belopp som måste vara tecknade innan bolaget får anses bildat samt hur stort garanti- kapital som skall finnas och vissa villkor för detta. Som framgått av det föregående får ett ömsesidigt bolag inte bildas utan garanti- kapital om det inte finns särskilda skäl för det. Storleken på garantikapitalet är emellertid inte reglerat utan skall bestämmas med hänsyn till bolagets verksamhet. Stiftaren måste även ta fram en verksamhetsplan, som skall innehålla bl.a. en beskrivning av den tilltänkta verksamheten och en prognos över verksamheten för minst (före- skrifter [FFFS 1995:36] om verksamhetsplan för svenska försäk- I detta skede måste det även vara bestämt vilka som skall vara styrelseledamöter och vem som skall vara verkställande direktör i det blivande bolaget, eftersom inspektionen vid pröv- ningen av ansökan om tillstånd skall pröva dessa personers lämplighet för uppdraget. Efter tillståndsbeslut kan bolagsbildningen påbörjas. Blivande försäkringstagare skall då på en stiftelseurkund eller teckningslista teckna sig för försäkring. På en efterföljande konstituerande stämma skall de som har tecknat sig för försäkring och garanter som har rösträtt besluta om bolaget skall bildas eller inte. Senast efter det att verksamhetstillstånd meddelats skall bolaget till anmälas för registrering. Om bolagsbildning se vidare avsnitt 10.3. Överlåtelse av ett försäkringsbestånd får ske med Finansinspektio- nens tillstånd. Mellan de båda försäkringsbolagen ingås ett avtal om överlåtelsen. Beslut i det överlåtande bolaget måste fattas av bolagsstämman och anmälas till för registrering. Senast efter registreringen skall båda bolagen hos inspektionen ansöka om tillstånd till överlåtelsen. Innan Finans- inspektionen ger tillstånd skall ansökningen kungöras och eventuella berörda utländska myndigheter ges tillfälle att yttra sig. skall därefter ge tillstånd till överlåtelsen om försäkringstagarnas rätt inte försämras och det övertagande bolaget har en tillräcklig kapitalbas för att ta emot beståndet. Om det i det bestånd som skall överlåtas finns åtaganden som skall fullgöras i ett annat land skall behörig myndighet i det landet eller de länderna ge sitt samtycke till överlåtelsen. Även om samtycke inte har lämnats kan medge tillstånd om den utländska myndigheten inte har yttrat sig . Det övertagande bolaget har därefter att anmäla beslut till för registrering. registrering har som rättsföljd att ansvaret för beståndet övergår till det övertagande bolaget. Det övertagande bolaget skall slutligen underrätta var och en av de berörda försäkringstagarna. När det gäller överlåtelse av livförsäkringar är det brukligt att avtalet om beståndsöverlåtelse innebär att alla tillgångar som hör till beståndet följer med till det övertagande bolaget. kan därmed försäkringstagarnas rätt inte anses komma att försäm- ras genom överlåtelsen. Det kan dock anmärkas att alla inblandade försäkringstagare skall beaktas, dvs. inte endast de försäkrings- tagare vilkas försäkringar överlåts utan även eventuella försäk- ringstagare i det övertagande försäkringsbolaget om det är ett redan befintligt bolag och eventuella kvarvarande försäkringstagare i det överlåtande bolaget. I ett fall som det nu tänkta, där hela beståndet överlåts till ett nybildat bolag är det endast den först nämnda kategorin som är aktuell. Ombildning till ömsesidigt bolag i praktiken Ombildning från aktiebolag till ömsesidigt bolag enligt det förfarande som beskrivits ovan möter en del frågor om bl.a. fördel- ning av tillgångar, vem eller vilka som skall vara stiftare, garanter och röstberättigade på den konstituerande stämman samt försäk- ringstagarnas inflytande över ombildningsprocessen, vilka kräver närmare överväganden. Frågan om aktieägarnas ersättning vid en anpassning till de nya kraven på icke-vinstutdelande försäkringsaktiebolag har behandlats i tidigare avsnitt. Vid en övergång till det regelverk som gäller för vinstutdelande livförsäkringsbolag skall eget kapital – undantaget aktiekapitalet och överkursfonden – gottskrivas försäkringstagarna på ett eller annat sätt. Samma princip bör gälla även här, dvs. ägarnas ersättning bör högst kunna uppgå till värdet av aktiekapi- talet och överkursfonden. Stiftare till det nya bolaget kan vara försäkringsaktiebolaget, ägarna till detta, arbetsmarknadens parter eller någon annan. Verksamhetsplanen bör grundas på ett övertagande av försäkrings- beståndet i försäkringsaktiebolaget. måste i princip vara klart innan verksamhetstillstånd meddelas, men formellt avtal kan inte tecknas förrän efter det att det ömsesidiga bolaget är bildat. Vid överlåtelsen av hela beståndet kommer balansräkningen och solvenssituationen i det nya ömsesidiga bolaget att med undantag av aktiekapitalet och överkursfonden vara i huvudsak identisk med aktiebolagets. Aktiekapitalet i de nu aktuella försäkringsaktie- bolagen är normalt inte av någon större betydelse i kapitalbasen. I dessa fall är det troligt att kraven på tillräcklig kapitalbas kan uppfyllas av det nya ömsesidiga bolaget när Under sådana förutsättningar torde det inte finnas behov av garantikapital för att driva rörelsen och möta kapitalkraven. Garantikapital behöver som framgått inte tillskjutas vid bildandet av ett ömsesidigt bolag om det finns särskilda skäl. har i ett motsvarande fall beviljat koncession utan att garantikapital skulle tillskjutas. En praktisk fråga i detta sammanhang är att stiftaren i bolags- ordningen skall bestämma hur många försäkringar som skall vara tecknade för att bolaget skall kunna bildas. De som sedan tecknar sig för försäkringar skall därefter, tillsammans med eventuella röstberättigade garanter, kallas till den konstituerande stämman för att där ta ställning till bolagsbildningen. I det nu tänkta fallet är avsikten att ett försäkringsbestånd skall överlåtas till det ömse- sidiga bolaget efter bildandet. Därigenom blir försäkringstagarna till försäkringarna i det överlåtna beståndet delägare. Någon möjlighet att överlåta beståndet före den konstituerande stämman finns inte och bör inte heller finnas. Det kan inte heller anses vara en lämplig lösning att alla försäkringstagare i det bestånd som skall överlåtas skall teckna sig för försäkring i det nya bolaget. I det ovan angivna fallet där meddelat verksamhets- tillstånd utan att garantikapital skulle tillskjutas behövde det inte heller i bolagsordningen anges ett visst minsta antal försäkringar som skulle vara tecknade. Om det ömsesidiga bolaget kan ges verksamhetstillstånd utan att garantikapital skall tillskjutas finns i detta fall inte någon naturlig röstberättigad som på den konstitue- rande stämman kan fatta beslut om bolagsbildningen. Det kan av detta skäl finnas anledning att ha garanter i det nya ömsesidiga bolaget. Försäkringsaktiebolaget skulle kunna gå in som garant med hela eller delar av aktiekapitalet i det ömsesidiga bolaget och därmed kunna få rösträtt på den konstituerande stämman. En annan lösning kan vara att några personer, som inte behöver vara försäkringstagare i det bestånd som skall överlåtas, tecknar sig för försäkring och sedan röstar på den konstituerande stämman. Ett mer närliggande alternativ är att som en tillfällig övergångslösning tillåta organisationer eller andra personer som kan anses företräda de blivande delägarna att utse representanter som får rösträtt på den konstituerande bolagsstämman. Försäkringstagarna kan som nämnts inte bli delägare i det ömse- sidiga bolaget förrän beståndsöverlåtelsen genomförts. måste styrelse och ledning i det nya bolaget redan vara utsedda och bolagsordningen klar. till inflytande blir således inte fullgoda mellan överlåtelsen och den första ordinarie bolagsstämman efter den konstituerande stämman. Försäkringstagarna får emellertid inte någon svagare ställning i övergångsperioden än den de har . Ett ömsesidigt försäkringsbolag skall enligt vedertagna principer alltid drivas i försäkringstagarnas intresse. Det ankommer naturligtvis på ledningen och att tillse att de principerna efterföljs också under inledningen av bolagsverksam- heten. Som har framgått ger redan gällande regler möjlighet att ombilda ett försäkringsaktiebolag till ett ömsesidigt bolag. Reglerna har funnits och några negativa effekter av dessa har inte framkommit. Det finns därför inte anledning att nu föreslå några förändringar av reglerna. En annan fråga är om något alternativt förfarande kan göras möjligt. Att byta associationsform i ett befintligt bolag låter sig inte göras vare sig inom försäkringsområdet eller inom något annat verksamhetsområde. Inom det närliggande bank- området finns det regler om ombildning från sparbank till bank- aktiebolag i sparbankslagen (1987:619), om ombildning från lands- hypoteksförening till kreditmarknadsbolag i lagen (1994:758) om ombildning av landshypoteksinstitutionen samt om ombildning av föreningsbank till bankaktiebolag i den numera upphävda före- ningsbankslagen (1987:620). Även dessa regler bygger emellertid på att rörelserna överlåts till ett annat befintligt bolag varefter de överlåtande bankerna eller föreningarna upplöses, dock utan ett likvidationsförfarande. Det är inte lämpligt att beträffande den nu behandlade övergången avvika från vad som i övrigt gäller inom associationsrätten. Något förslag på en alternativ lösning bör därför inte lämnas. En förenkling skulle möjligen kunna vara att tillåta upplösning utan ett likvidationsförfarande. Emellertid är i nu aktuella fall det bolag som skall upphöra med verksamheten ett aktiebolag. Som angetts ovan behöver aktiekapitalet inte överföras till det övertagande bolaget. Att kunna upplösa bolaget utan likvidation skulle visserligen innebära en förenkling men likvidationsförfarandet kan inte anses onödigt eller orimligt betungande. 8.4.7Särskilt om livförsäkringsaktiebolag som ägs av arbetsmarknadens parter Utredningens förslag: Övergångsreglerna för icke-vinstut- delande livförsäkringsaktiebolag skall gälla även sådana bolag som ägs av arbetsmarknadens parter. Som angetts i tidigare avsnitt förekommer på den svenska försäk- ringsmarknaden icke-vinstutdelande livförsäkringsaktiebolag, vilka efter särskild överenskommelse bildats och helt ägs av arbetsmark- nadens parter. Dessa bolag meddelar i huvudsak kollektivavtals- grundad försäkring. Det har under utredningsarbetets gång fram- förts uppfattningen att dessa s.k. arbetsmarknadsaktiebolag bör särbehandlas vid övergången till en modern associationsrättslig reglering. I nämnda livförsäkringsbolag utgörs i mycket stor omfattning försäkringstagarna av bolag eller enskilda näringsidkare som tillhör den arbetsgivarorganisation som är aktieägare i försäkringsbolaget och de försäkrade av medlemmar i den arbetstagarorganisation som äger återstoden av försäkringsbolaget. Genom sin organisations- tillhörighet är dessa försäkringstagare och försäkrade alltså före- trädda vid bolagsstämman. Många försäkringstagare i arbetsmark- nadsaktiebolag skulle därmed, till skillnad från försäkringstagare i andra icke-vinstutdelande livförsäkringsaktiebolag, kunna sägas ha ett indirekt inflytande i bolagsverksamheten. Förhållandena i arbetsmarknadsaktiebolag kan i detta avseende liknas vid dem som gäller i ömsesidiga försäkringsbolag. En sådan syn har i kommit till uttryck i försäkrings- rörelselagstiftningen. Sålunda jämställs där arbetsmarknadsaktie- bolag i princip med s.k. tvaergående pensionskasser, vilka i stor utsträckning skall tillämpa samma bestämmelser som ömsesidiga försäkringsbolag. Med en motsvarande reglering här skulle de svenska arbetsmarknadsaktiebolagen, liksom ömsesidiga bolag, kunna behålla systemet med konsolideringsfond och inte behöva tillämpa de övergångsregler som diskuterats ovan. De organisationsbundna försäkringstagarnas och försäkrades rättigheter i ett arbetsmarknadsaktiebolag är dock inte helt likvärdiga med dem som försäkringstagare har i ett ömsesidigt bolag. I den sistnämnda bolagsformen följer enligt lag vid ingåendet av försäkringsavtalet ett delägarskap och en därmed förknippad rösträtt på bolagsstämman. visserligen komma att utnyttjas av representanter, men sådana personer skall enligt utredningens förslag inte utan särskilt uppdrag kunna utses av andra än delägarna själva (se avsnitt 8.3.4). I ett arbetsmarknadsaktiebolag blir försäkringstagarinflytandet alltid indirekt och det är de aktieägande organisationerna, inte de enskilda riskkapitalbidragsgivarna, som utser de personer som skall företräda organisationen på stämman. Utredningen har i det före- gående riktat kritik mot ett förfarande i ömsesidiga försäkrings- bolag enligt vilket organisationer utan uttryckligt uppdrag fattar beslut i delägares ställe. Den kritiken gör sig i någon mån gällande även här. En annan och mera betydelsefull skillnad beträffande möjlig- heterna till inflytande är att åtskilliga försäkringstagare och försäk- rade i dagens arbetsmarknadsaktiebolag inte är anslutna till någon av de organisationer som äger bolaget. Detta beror bl.a. på att ett kollektivavtal föranleder en arbetsgivare att teckna försäkring för sina anställda oavsett om de är medlemmar i den avtalsslutande organisationen eller inte. Det har även att göra med att arbets- marknadsaktiebolag träffar försäkringsavtal inte bara med kollektivavtalsbundna företag utan också med företagare för vilka inte gäller en kollektivavtalsenlig skyldighet att ombesörja försäk- ringsskydd åt arbetstagare. Till detta kommer att arbetsmark- nadsbolag meddelar även individuell försäkring. Även om ställning- en för de personer som inte är medlemmar i de aktieägande organi- sationerna kan sägas bli tillgodosedd genom organisationernas övergripande omsorg om försäkringstagarkollektivet, har dessa för- säkringstagare och försäkrade inte någon rätt till inflytande. Det förhållandet talar emot en särbehandling av arbetsmarknadsaktie- bolagen. En särbehandling låter sig följaktligen lättare motiveras om denna förutsätter att arbetsmarknadsaktiebolagets verksamhet endast avser kollektivavtalsgrundad försäkring för medlemmar i de organisationer som äger bolaget. En sådan förutsättning är som antytts dock knappast möjlig att helt uppfylla. I sammanhanget bör också beaktas att viss kollektivavtals- grundad försäkring sedan en del år tillbaka kan meddelas av andra försäkringsgivare än arbetsmarknadsbolag. Det är i de fallen den anställde som avgör hur försäkringspremierna skall förvaltas. Det är naturligtvis önskvärt att det på den konkurrensutsatta markna- den gäller samma verksamhetsregler för alla försäkringsaktiebolag. Det anförda föranleder slutsatsen att även arbetsmarknadsaktie- bolagen bör underkastas de övergångsregler som föreslagits i det föregående. Den slutsatsen rimmar väl med utredningens strävan att renodla aktiebolagsformen på försäkringsområdet och utgångs- punkten om ett gemensamt regelverk för alla livförsäkringsaktie- bolag. Inte heller i fortsättningen skall det alltså behövas några särskilda regler avseende kollektivavtalsgrundad försäkring i försäkringsrörelselagstiftningen. Såvitt gäller de ömsesidiga försäkringsbolagen medför utredningens förslag förändringar i bolagsstyrningen i de bolag där beslutande- rätten ligger hos särskilt utsedda delegerade som utses av andra än delägarna. Dessa bolag måste som en konsekvens av förslagen organisera ett inflytande som är representativt för försäkrings- tagarna och i vissa fall de försäkrade. Förändringarna för nuvarande försäkringstagare i de aktiebolag som inte får dela ut vinst blir i praktiken beroende av vilka åtgärder som vidtas för att ändra den existerande verksamheten. Om bolaget ombildas till ett ömsesidigt bolag innebär det främst förändringar för bolagets organisation och styrning. Försäkrings- tagarnas förhållande till bolaget ändras inte på annat sätt än att de kommer att få möjlighet till inflytande över verksamheten och de rättigheter som följer med delägarskap. Ett beslut att övergå till vinstutdelande verksamhet kan däremot innebära mer grund- läggande förändringar för både aktieägarna och försäkringstagarna. Genom utredningens förslag öppnas nya möjligheter för bolagen att övergå till vinstutdelande verksamhet, vilket gör att kommande övergångar kan komma att skilja sig relativt mycket från de hittillsvarande. I en övergång till vinstutdelande verksamhet är det troliga scenariot att den nuvarande aktieägaren eller någon ny aktieägare kommer att se möjligheter i att skjuta till kapital till bolaget och ta ägaransvar i bolaget i syfte att få avkastning på sin investering. För försäkringstagarna innebär ett sådant förfarande att en extern part kommer att dela rörelserisken med dem eller helt ta över den allmänna rörelserisken, vilket minskar riskerna för försäkringstagarna och ger incitament till effektiv ägarstyrning. Ombildningsförfarandena kan komma att vara en kombination av de möjligheter som redan finns och de ytterligare som föreslås i En möjlig kombination är att en del av konsolide- ringsfonden tillskrivs försäkringstagarna som villkorad återbäring, medan en annan del överförs till försäkringstagarna genom en aktieemission. Vilka åtgärder som vidtas och hur olika åtgärder kombineras är beroende av hur mycket kapital som befintliga ägare är villiga att skjuta till i verksamheten och hur mycket inflytande som de är beredda att ge upp. Ju mer riskkapital som står till förfogande vid en övergång till vinstutdelande verksamhet, desto större andel av konsolideringsfonden kommer att kunna tillskrivas som villkorad återbäring. En effekt av förslagen är att försäkringstagarna kan komma att bli aktieägare i livförsäkringsaktiebolaget. Deras anspråk har därmed gått från att vara en obestämd fordran på livförsäkrings- aktiebolaget med ett svagt rättsligt skydd till en, eventuellt noterad, aktie i ett finansiellt aktiebolag. Det innebär å ena sidan naturligtvis att försäkringstagarna hamnar i en situation som är långt ifrån vad som förväntades när försäkringen tecknades. Å andra sidan har försäkringstagarnas förhållande till bolaget varit i princip detsamma som aktieägarens, men utan insyn och inflytande i bolaget samt utan det rättsliga skydd som aktieägaren har. Ur försäkringstagarnas perspektiv innebär det, jämfört med rådande situation, enbart fördelar att bli aktieägare i ett noterat bolag genom den genomlysning och press på ledning från aktieägarna som skapas. Försäkringstagarna kommer då, i egenskap av aktie- ägare, att ha samma intresse som övriga aktieägare i bolaget. Det innebär en ökad press på ledningen att bolaget sköts effektivt. Om livförsäkringsbolagets aktier noteras på en reglerad marknadsplats kan dessa tillfälligt komma att få ett värde som avviker från en substantiell värdering av bolaget. Särskilt kan en kris på de finansiella marknaderna ge ett värde på aktien som inte motsvaras av det substantiella värdet. Detta gäller i viss utsträck- ning även i nuvarande ordning där kraftiga fall på aktiemarknaden kan innebära att utgående utbetalningar genom diskretionära beslut kan behöva sättas ned. Är bolaget noterat finns det däremot förut- sättningar för försäkringstagaren att sälja innehavet och ändra sin risknivå för att skydda sig mot en sådan risk. Det är rimligt att anta att inte alla försäkringstagare kommer att ha förut- sättningar att fatta sådana beslut. Det torde dock inte saknas rådgivare som kan hjälpa försäkringstagarna med sina placerings- beslut. Ett alternativ som kan ge ett jämnare utfall för försäkrings- tagarna är att bolaget löpande löser in försäkringstagarnas aktier vid försäkringsfall med stöd av ett inlösenförbehåll i bolagsordningen. Även en lösning med kapitalandelslån som löses in av bolaget kan resultera i en jämnare utbetalningsström för försäkringstagarna. Nackdelen med sådana alternativ – såvida de inte kombineras med en marknadsnotering – är att försäkringstagarna kan få begränsade möjligheter att byta placering i sitt pensionssparande. I nuvarande ordning är det försäkringstagarna själva som finansierar utfästelserna av garanterade belopp i livförsäkringsbolag som inte får dela ut vinst. Om inte avkastningen på tillgångarna räcker för att infria dessa åtaganden är det försäkringstagarnas gemensamma medel som får täcka förlusterna.