sou · GUB359 · 2007-01-01 00:00:00 — hierarki, över- och underordning.TPF1FPT Härigenom kan även kun- skapens verktyg bli grund för strukturell diskriminering genom den symboliska makt som ligger i att beteckna subjekt. Denna artikel skall handla om symbolisk makt i arbetslivet ge- nom en analys av representationsformer i facktidningen larbetaren. Att representera subjekt i medier och därmed bidra till att skapa deras mening och innebörd är en form av symbolisk makt. Inledande exempel från tidningen får utgöra avstamp för en pro- blematisering av representationer och kunskap. Därefter redovisar jag mina teoretiska och metodologiska utgångspunkter för studien. Det första exemplet handlar om två vårdare som intervjuades i en artikel i där de ombads reflektera kring äldre- vården i relation till , som handlar om ett äldreboende, om personalen och om människorna som bor där. I reportaget nämnde vårdarna något som de märkt att man inte får prata om, nämligen problemet med vikarier från bemanningsföretag. Vårdarna – vita, medelålders kvinnor – menade att dessa vikarier är outbildade och att de inte kan svenska. De framhöll också att gamla inte är vana vid mörkhyade människor. Vårdarna refererade även till en gammal dam som yttrat att hon ville hem, hon ville inte vara i . I reportaget lämnades dessa åsikter därhän (Kommunalarbetaren 2003/4: 32–33). Vårdarna framstår i dessa representationer som delaktiga i en rasifierande diskurs genom att de hänvisar till de äldres ovana vid mörkhyade människor vilket legitimerar att färgen på huden är en grund för indelning av människor och som föreskriver vem som är hemma och vem som är borta. Detta är delar av en kolonial diskurs. som gjort en intervjustudie kring skepsis och motstånd hos äldre omsorgstagare mot personal av utländsk härkomst menar att personalen ursäktar rasism genom ett vårdprofessionellt bete- ende. Däri ingår ursäktanden till följd av demens hos de äldre och med hänvisning till att de gamla inte har vana vid människor med mörk hud. Rasism kan även döljas bakom hänvisning till bristande språkkunskaper. diskuterar i anslutning till detta att per- sonal som gör sig till tolk för de gamlas åsikter om bristande språkförmåga hos personal inte tar ansvar för sina egna åsikter. Detta kan vara kamouflerad rasism eftersom hänvisning till bris- tande språkkunskaper är legitima klagomål och som sådana oan- tastliga. Sådana fall visar att personalen är medveten om att rasism 1TP PT Skillnadstänkande är förvisso också grund för politisk mobilisering men denna form av skillnadstänkande konstrueras inifrån och här finns många olika schatteringar. är både otillåten och olämplig. menar även att personal som vill bekämpa rasism sällan har tillgång till analysverktyg som utgår från en antirasistisk norm. De reproducerar därför rasistiska föreställningar (2005: 68–92). Kommunalarbetaren hade redan före reportaget ovan uppmärk- sammat frågan om rasifiering bland äldre vårdtagare inom vården (och bland personal?) även om arbetsplatsreportaget lämnade pro- blemet utan avseende. I ett nummer publice- rades en essä, skriven av ett före detta vårdbiträde, nu doktorand vid KTH. Essän handlar om i som första gången kom hem till en äldre man som behövde hjälp. Först fick stanna ute i trappan så att den äldre mannen inte skulle bli skrämd av färgen på hans hud och sedan närma sig successivt och bevisa att han är den han gav sig ut för att vara. Slutligen vann erkän- nande (Kommunalarbetaren 2003/1: 34–35).TPF2FPT Den lösning för integration som presenteras i essän och som Kommunalarbetaren valt att publicera är på samma sätt en ursäkt för de äldres ovana vid mörkhyade människor. Fokus är på invandraren som skall integ- reras genom successiv och ökad närvaro i och hos de äldre. Representationen av i är i sig ett led i detta ar- bete som innebär att synliggörande av mörk hud i samband med upplysningskampanjer skall eliminera fördomar. Denna strategi, menar jag, är problematisk. Kommunalfacket har ett problem därigenom att en växande an- del utlandsfödda skall känna sig välkomna som medlemmar, erövra förtroendeposter i facket och bli anställda i organisationen. Dis- krimineringsombudet har kritiserat fackföreningarna generellt för att de inte tillräckligt arbetar för att stoppa etnisk diskriminering och detta gäller även som räknar utlands- födda bland sina medlemmar vilket emellertid inte märks i organi- sationshierarkin (Kommunalarbetaren 2003/6: 12).TPF3FPT Problemen hänger ihop med de omfattande strukturella förändringar som ägt 2TP Motsatt,PT menar , händer det även att hänvisningar till rasism används för att dölja vissa andra brister hos personal, dvs. att personal som inte lever upp till de krav som ställs i vården reagerar med att hänvisa till att de är utsatta för rasism Det framgår inte av skrivning om detta händer lika ofta och inte heller om det handlar om en otydlighet om hur rasism ska hanteras. 3TP PT Se även förbundets nätartikel Få invandrare i topp /index.cmf? id=70&lid=1&cid=40914, , . Artikeln är skriven av mång- faldsgrupp och visar att gruppen födda utomlands utgör av medlemmarna, medan medlemmar med invandrarbakgrund utgör , dvs. ca 130 000 människor och i storstadsregionerna. Som ytterligare statistiska exempel kan nämnas att av arbetsplatsombuden är födda utomlands och av dessa kommer hälften från övriga . I avdelningsstyrelserna är 5 av 251 födda utom . rum på svensk arbetsmarknad . Fackföreningsrö- relsen har hanterat förändringarna på olika sätt, använt olika strate- gier, menar . En viktig strategi har varit integre- ring av arbetskraften för att motverka splittring och lönenedpress- ning. Detta har emellertid också inneburit att strukturella konflik- ter osynliggjorts. Men detta betyder också att fackföreningarna inte vill kännas vid begrepp som rasism vilket kan försvåra antidis- krimineringsarbetet (2002). är det viktigt att framhålla att kommunalarbetarför- bundet aktivt arbetar med att motverka diskriminering. Förbunds- styrelsen tog beslut om att följa en antagen plan mot diskriminering som skall efterlevas genom utbildning och konferenser. Däri ingår jämställdhet och mångfald, homokompe- tensprojekt, integrerings- och rekryteringsprojekt. Förbundet skall även på förlaget ge ut en bok om antidiskriminering (Kom- munalarbetaren 2003/6: 12). Jag menar att det är angeläget att stu- dera representationerna av en organisation som av flera skäl. Förbundet organiserar som har utländsk bakgrund och könsfördelningen är mycket ojämn vil- ket i sig är intressant. Men det viktigaste skälet är att förbundet aktivt arbetar med diskrimineringsfrågor vilket är mycket framträ- dande i förbundstidningen. Detta aktiva ställningstagande, som chefredaktören arbetar hårt med, tar sig uttryck som till exempel fastslåendet att antidiskriminering är fackpolitiska frågor och här kommer mitt andra exempel. Denna starka marke- ring föranleddes av ett debattinlägg rörande ett 3-sidors text- och bildreportage om en lesbisk undersköterska och hennes rätt till kärlek. Intervjupersonen, , säger att livet är att komma ut och att hon inte är annorlunda som lesbisk, utan det är människors blickar som är problemet. Reportaget följs av en upply- sande text om hur fördomar kan motverkas. Det framgår också att är med i ett projekt om homo- och bisexuella i arbetsli- vet. Projektet har fått pengar från EUs Equal-program (Kommu- nalarbetaren 2004/4: 28–31). Några nummer senare publicerades en insändare som protesterade mot att tidningen tar upp plats med sådana frågor om homosexualitet. Chefredaktören svarade att; De som har en sexuell läggning som inte är enligt måste för- klara och försvara sig mot fördomar mer än andra. Att motarbeta dis- kriminering är en del av tidningens policy och också en viktig facklig Det gäller kön, etnicitet och sexuell läggning (Kommunalarbeta- ren 2004/6: 26–27). De två exemplen ovan visar att Kommunalarbetarens fackpolitiska arbete mot antirasism och antisexism faller inom den kritik jag riktat mot det ontologiska och individualistiska perspektivet. De båda reportagens innehåll har en gränssättande funktion. Text och bild skall råda bot på ovanan hos svenskar att betrakta den svenska arbetsmarknaden som etniskt svensk och heterosexuell genom att öka närvaron av De Andra, de annorlunda, samt ge- nom upplysningskampanjer för att utrota fördomar. Detta är ett vällovligt arbete men skillnadstänkandet utmanas inte. Jag menar att det är mer fruktbart att ställa frågor om vilka mekanismer som hindrar integration och frågar därför efter vilka de strukturella hindren är. Och tänker jag på att förställningen om ett Vi och ett Dom är sådana mekanismer som kan ta sig olika uttryck. Men det skall också sägas att min kritik utgår från ett antidiskrimine- ringsarbete på Kommunalarbetarens redaktion som är mycket am- bitiöst och seriöst. Utan denna ambitionsnivå vore kanske kritiken en annan. Det bildades och är starkt knutet till välfärdsstatens uppbyggnad och kri- ser. Från början manligt dominerat blev det med den s k offentliga sektorns expansion kvinnodominerat. Avregleringar, privatisering och nedskärningar av de gemensamma utgifterna karakteriserar ge- nerellt det sena och , liksom segregering av arbetskraften. Av efterkrigstidens invandring har skapats en nischad arbetsmarknad där kvinnor och personer som inte är födda i har positionerats som arbetsmarknadens Andra. Narrati- ver i vardagslivet om kompetenser och lämplighet har kopplats till dessa grupper och styrt dem till särskilda nischer på arbetsmarkna- den, menar och de los (Knocke 1991; de los 2002a). har det också på den senmo- derna västerländska arbetsmarknaden skett en destabilisering av könsnormer i relation till arbetsuppgifter. Maskulinitetsforskaren menar dock att det som där belönas är ett andro- gynt västerländskt medelklassförankrat och ungdomligt utseende- ideal och att röra sig mellan manligt och kvinnligt konnoterade egenskaper och positioner(2004: 56). Den senmoderna västerländska arbetsmarknaden kännetecknas även av ekonomisk globalisering vilket orsakat såväl en förändrad syn på nationalstatens sociala åtaganden som dess politiska suverä- nitet även om sambandet häremellan inte är entydigt (2002: 36–52). Statsvetaren menar att nationalstaterna är för små för att rymma alla olikheter. Den ekonomiska globalise- ringen leder till att statens administrativa-materiella funktioner bäddas in i ett alltmer instabilt sammanhang där staten inte kan ta ansvar. Den är för liten för att ta itu med de ekonomiska, miljömäs- siga och immunologiska problem som skapas. Territorialiteten blir en begränsning. Den globala ekonomin undergräver nationalstatens förmåga att omfördela och skapa social rättvisa. I stället erbjuds transnationella identiteter framför allt genom migration och genom informationsflödet. Frågan som Benhabib ställer i detta samman- hang är hur demokratisk legitimitet kan uppstå när VI-et i före- ställningen om ett folk är utslitet (Benhabib 2004). Även om mina frågeställningar skiljer sig från Benhabibs beträf- fande synen på gränsdragningar mellan Vi och Dem, där Benhabib förespråkar dialoger i syfte att erkänna kulturella flexibla identite- ter (men att också erkänna att kulturer formas relatio- nellt och därmed skapar flexibla identiteter) och mina handlar om att dekonstruera utifrån tillskrivna identiteter, så menar jag att hennes skrivning ramar in delar av de problem som fackförbunden måste hantera och i den här studien särskilt frågan kring hur VI-et i Kommunalarbetaren representeras. Vilka röster får höras och i vilka sammanhang? Solidaritet sätts på prov när arbetskraftens sammansättning förändras. Men det är därav inte givet vilka som kommer att vara solidariska mot vilka och inte heller vilka som kommer att tillskrivas rollen, som De Andra. Det är komplicerade skillnadsskapande processer som skär över olika maktaxlar som kön, klass, sexualitet, religion och nation och dessa positionerar subjekten på flerfaldiga sätt. Ett subjekt som skapas av och under- ordnas i t.ex. en heteronormativ diskurs kan överordnas i en klass- diskurs, eller i en etnodiskurs. Strukturell diskriminering förutsät- ter skapandet av en underlägsen , men som de los framhåller är den underlägsne inte given utan det är alltid fråga om gränsdragningsprocesser. Hon menar att ett inter- sektionellt perspektiv hjälper till att förstå hur dessa processer ope- rerar. Själv tycker jag inte att begreppet intersektionell behövs för att förstå att subjekt positioneras såväl utifrån som inifrån på fler- faldiga sätt. Det är för mig ett självklart sätt att tänka. Däremot förtjänas det att upprepa de los poänger med att använda ett intersektionellt perspektiv, nämligen att benämnandet och beteck- nandet av den påverkar människors materiella villkor men detta möts alltid av olika institutionella praktiker och handlande. Trots att föreställningen om människors inneboende olikhet löper som en röd tråd i alla uttryck för diskriminering är relationen mel- lan strukturer, institutioner och individer inte determinerade på förhand säger hon, och fortsätter med att i anslutning till framhålla att i intersektioner mellan dessa nivåer finns det utrymme för skilda institutionella praktiker och spelrum för individuellt agentskap som kan relateras till de resurser och hand- lingsmöjligheter som uppstår i intersektionen mellan kön, klass etnicitet, m.m. Detta påverkar individens möjligheter i förhållande till diskriminering eftersom olika samhällspositioner ger olika till- gång till resurser, menar de los (de los 2005: 243– 244).TPF4FPT På det sättet skymtas sprickorna i makten och därmed förändringsmöjligheterna. Material, metod och teoretiska utgångspunkter är största fackförbund med ett medlemsantal på ca 600 000. Hälften arbetar i vården och är kvinnor. Den fackliga anslutningen är mycket hög.TPF5FPT Tidningen som kommer ut med tjugotvå nummer läses av 670 000 personer och enligt undersökningar som gjorts läses hu- vudsakligen sådant som ger nytta som t.ex. nya avtal, samt arbets- platsreportage.TPF6FPT Min analys utgår från tidningens arbetsplatsrepor- tage respektive 2004. Sammanlagt omfattas 22 nummer och 118 reportage. Andra delar av tidningen, såsom debatter och insändare, lämnas därhän då jag koncentrerar mig på de delar som läses mest. Reportagen är de synligaste delarna av 4TP PT Jag har i en historisk studie om ett våldtäktsmål använt Althussers begrepp interpellation för att visa att subjekt mobiliserar olika resurser beroende på vilken position de interpelleras i. Till exempel kan en kvinna som blir våldtagen ha större möjligheter att göra motstånd om hon interpelleras i en gentemot förövaren överordnad klassposition. Se , M. Att återupprätta äran: Språk, subjekt och sexuellt våld i äldre tid, Kvinnovetenskaplig tidskrift 2004/3: 74–90. 5TP PT Vad är ? 6TP PT e-postsvar från Kommunalarbetarens chefredaktör . tidningen med mycket bilder. Förutom insändarsidor och debatter är det framför allt där som medlemmarna synliggörs och även där som jag i min undersökning funnit att förbundstidningen synliggör sin policy med avseende på jämställdhet, antisexism och antirasism. Mitt intresse är emellertid inte enbart medlemmarna i förbundet utan organisationen som helhet. Arbetsplatsreportagen fångar in även tjänstemän/kvinnor i förbundet. är ramen för den gemenskap som arbetslivsgemenskapen modelleras kring och frågan är därför ytterst vilka gränser förbundet sätter för represen- tationerna av Vi-gemenskapen. Uppdraget för Kommunalarbetaren bör i detta avseende vara att inkludera alla på lika villkor, få alla att känna sig hemma i förbundet, trots olikhet när det gäller tillgång till resurser. Arbetsplatsreportagen skall vara igenkännande och samhörighetsskapande genom att förmedla såväl trivsel som kri- tiska röster. Förbundets styrka är beroende av medlemmarnas känsla av tillhörighet och solidaritet. Normativ svenskhet och normativ sexualitet i representationerna sätter dessa känslor av till- hörighet på prov. När jag arbetar med tidningen är jag intres- serad av att veta hur Vi-et i förbundet formas och vilka eventuella hinder som finns. Antidiskriminering är en viktig del i detta arbete som jag särskilt uppmärksammar. Min tolkning sker utifrån teorier och metoder som syftar till att blottlägga om och hur skillnad ska- pas och upplöses utifrån diskurser om kön, etnicitet, religion, sexu- alitet. Det analytiska grepp jag använder mig av för att frilägga dis- kursivt skillnadsskapande och skillnadsupplösande är att granska hur människor positioneras i reportagen och vilka subjektspositio- ner som är möjliga att inta? Jag värderar sedan dessa positioner ut- ifrån en analys av makt, inflytande och tillhörighet, eller det som Benhabib kallar demokratiskt deltagande och kulturellt medlem- skap. Det som är intressant i detta arbete är hur skillnad konstrueras. Som exempel kan nämnas att skillnad kan konstrueras negativt ge- nom marginalisering vilket sker i rasifierande och sexifierande dis- kurser. Skillnad kan också skapas som en tillgång och ses som en källa till glädje och identitet. Men båda dessa bygger på motsätt- ning. De formas i relation till något och relationerna är sällan jäm- lika. Dessutom bygger skillnadstänkandet på en homogenisering av kategorier som t.ex. kvinna/man (1997: 35 ff) Som forskare gör jag anspråk på att frilägga de symboliska makt- strukturer, diskurser, som skillnadstänkandet bygger på. som är verksam i reportaget om äldreboendet är en nationalistisk diskurs. Den äldre dam vars ord om att hon inte ville vara i Af- rika, och som citerades av vårdarna fick också stöd av dem genom hänvisningen till att äldre är ovana vid mörkhyade människor. Tan- kefigurerna i damens språk bygger på en nationalistisk stereotyp som konstruerar svenskhet. Den bygger på skillnadsparet borta/hemma. Det hem som impliceras i texten är det svenska na- hemmet och diskursen medger inte alla subjekt tillträde dit utan vidare. Denna diskurs skapar rasifierade grupper. Rasdiskurser relaterar till nationella och etniska ideologier, menar och . Rasdiskurser hör till det tankegods som konstruerar kollektiv tillhörighet postulated through notions of common origin or []. These involves mechanisms of both inclusion and exclusion of individuals on the basis of the cate- gorization of human subjects into those that can belong and those that cannot (Anthias & 1992: 71ff).TPF7FPT Skillnadsparet manligt/kvinnligt är också närvarande i de båda representationerna ovan av i och som är lesbisk. Men representationernas fokus på fördomar mot avvikare, alltså på ontologiska frågor, osynliggör den heteronormativa dis- kurs, alltså på kunskapens verktyg, som upprätthåller skillnad. begrepp female masculinity och male femininity tas som utgångspunkt för en analys av hur man kan komma bortom kopplingar mellan män och maskulinitet och kvinnor och femini- nitet. Kvinnor som kör buss, klädda i uniformer kan ses som en subversiv könspositionering som utmanar ett könsdikotomt tän- kande och på liknande sätt kan man tolka män i traditionella kvin- noyrken (se 2004). Män som arbetar i , eller inom vården, kan sägas ha överträtt ett könsdikotomt mönster, lik- som kvinnor inom t.ex. brandmannayrket. Dessa representationer kan utmana heteronormativiteten men behöver inte göra det. De kan också bekräfta heteronormativitet. Dessa båda diskurser; en nationalistisk och en heteronormativ, kan också samverka på olika sätt. framställs som en vanlig svensk tjej, fast annorlunda, som inte har några problem mer än med människors blickar. Bilden upprättar samförstånd med läsarna, de heterosexuella läsarna, de som skall bli av med sina fördomar. Representationen av i bidrar till att normalisera 7TP PT För en teoretisk diskussion om konstruktioner och destabilisering av home, se och , Feminist : Whatss Home got to do with it?, Feminist , ed by , 1986, s 191–212. svart/man som städare, diskare, vårdare, eftersom den är inriktad på att motverka fördomar, inte på att utmana diskurser som upprättar skillnad. Den bidrar också till att konstruera svenskhet genom såväl innehåll som form, framför allt genom att representationen ute- sluter andra vårdtagare än de som passar in på svensknormen. Ge- nom att vårdtagaren konstrueras inom svensknormen upprättar texten läsgemenskap med svenska läsare. Vi-et är således uteslu- tande. tilldelas objektsstatus i såväl text som bild. Det är andra människor som talar för honom och ordnar för honom. Han blir Den . Han får inte uttala sig vare sig positivt eller nega- tivt om att tilldelas arbetsuppgifter som har feminina konnotatio- ner vilket vid en jämförelse med representationer av män inom svensknormen kan innebära att hans maskulinitet underordnas. De båda representationerna förutsätter således läsare inom normerna för svenskhet respektive heterosexualitet. Härmed är jag inne på metodfrågorna, dvs. hur materialet kan lä- sas. Det har redan framgått att det är representationerna av Kom- munals medlemmar och medarbetare som står i fokus. Arbetsplats- reportagens texter och bilder framställer och gestaltar relationer och identiteter. Representationer skapar sammanhang och mening för läsaren, men läsaren är aktiv i tolkningsprocessen. Det finns emellertid alltid gränser för vilka tolkningar som är möjliga. I stu- dien av representationerna är jag intresserad av vilka perspektiv på världen och människorna som etableras. Text och bild samverkar. Mina frågor är; Vem får tala, bli hörd och i vilka sammanhang? Hur har bilder valts ut? Framställs människorna i bilden som starka, säkra, svaga, hjälplösa? Förhåller sig bilden jämlikt till betraktaren, eller förutsätter den en norm som subjekten i representationerna är uteslutna från?TPF8FPT Vidare ställer jag frågan om sprickor som skapas och vem som bidrar till destabilisering av förtryckande diskurser? Vilka röster framträder och gör anspråk på berättelser om sig själva och andra i förhållande till historia, överordnade mål och intressen, tolkningar av konflikter och problemlösning? Vilka röster hörs inte, eller konstrueras som De Andra? De diskursiva ramar som tillgängliggörs fördelar makt och maktlöshet på olika sätt och dessa opererar bland annat genom ste- reotypisering. Olika maktredskap bidrar härtill, som: Reducer- ing/försök till fixering, och skapandet av den genom exklude- 8TP PT För en ingående diskussion om text- och bildläsning av veckotidningar utifrån ett postkolonialt och feministiskt perspektiv se t.ex. pågående avhand- lingsarbete i historia, . Vid reducering/fixering är utgångspunkten att olikheter som t.ex. hudfärg och biologiskt kön överdrivs och kondenseras och antas svara mot inre egenskaper. Exkludering från upprätt- hålls genom dikotomisering som t.ex. invandrare/svensk, kvinna/ man, hemma/borta, modernt/primitivt. Stereotypisering bidrar till gränssättning mellan det önskvärda och det icke önskvärda och är därför redskap för symbolisk makt (1997: 229–260; Bhabba 1994: 66–84). Härutöver är frågan hur oppositionella subjekts- positioner tillgängliggörs och om olika underordnade diskursiva grupper har olika tillträde till olika positioner. Floya Anthias och menar att en homogenisering av förtryckare och förtryckta hindrar oss att se gränsdragningsprocesser utifrån klass, kön, religion, nation, etc och där en person i en kontext kan ockupera en förtryckarposition medan samma person i en annan kontext ockuperar en förtryckt position. (Floya & 1992: 14–16). Uppmärksamhet på flerskiktade representationer gör det möjligt att se utifrån vilka positioner det är möjligt att vara överskridare. Med hänvisning till Kum-Kum Bhavnani framhåller att forskarna måste inta en kritisk hållning till sin egen forskning och till sin egen situering för att inte skapa pas- siviserade representationer av underordnade grupper. Passiviserade representationer förstärker hegemoniska representationer (Muli- nari 2005: 121) Mitt ansvar som forskare är att göra den kritiska reflexiviteten till min ständiga följeslagare.