sou · GUB355 · 2007-01-01 00:00:00 — bedrivas med en tillfredsställande soliditet, likviditet och god kontroll över försäkringsrisker, placeringsrisker och rörelserisker så att åtagandena mot försäkringstagarna och andra ersättnings- berättigade enligt försäkringsavtal kan fullgöras (stabilitets- principen). Dessutom ställs det krav på att information till försäk- ringstagarna och de som erbjuds att teckna en försäkring skall vara anpassad efter försäkringens art och tydligt visa försäkringens villkor och värdeutveckling samt att även andra ersättnings- berättigade skall ges den information de behöver (genomlysnings- principen). Slutligen skall verksamheten bedrivas enligt god försäk- ringsstandard. Genomlysningsprincipen ändrades till följd av genomförandet av tjänstepensionsdirektivet. I fråga om tjänste- pensionsförsäkringar skall informationen innehålla uppgifter om försäkringsbolaget och dess verksamhet samt om de överenskom- melser som ligger till grund för försäkringarna. För de understöds- föreningar som meddelar tjänstepensionsförsäkring infördes sam- tidigt den sålunda utvidgade genomlysningsprincipen (20 a § UFL). De nu gällande principerna för understödsföreningars verksam- het har i stort sett samma innebörd som de som har gällt för försäkringsbolagens rörelse, men vissa skillnader har ansetts gälla eftersom hänsyn har tagits till den särskilda verksamheten i understödsföreningar. (För en närmare beskrivning av skälighets- principen se SOU 1998:82 s. 135 ff.). De skäl som har föranlett lagstiftaren att för försäkringsbolag frångå nu aktuella principer är enligt utredningens bedömning gällande även för försäkringsföreningar. Ett skydd för försäkrings- tagarna och andra ersättningsberättigade kan nås på annat sätt. När nu rörelsereglerna för försäkringsföreningarna skall ses över med utgångspunkten att regleringen skall vara neutral mellan de olika associationsformerna finns det därför anledning att i stället för de gällande principerna tillämpa den portalbestämmelse som gäller för försäkringsbolagen i nuvarande 1 kap. 1 a § FRL även för försäk- ringsföreningar. Det är dock inte tillräckligt med sådana regler utan de bör kompletteras med liknande mer detaljerade krav som för försäkringsbolag. Utredningen återkommer nedan i avsnitt 11.4 till sådana krav. Trots att skälighetsprincipen har avskaffats för försäkringsbola- gen gäller den fortfarande för äldre försäkringsavtal, om inte annat har avtalats. I den senaste försäkringsrörelsereformen ansåg rege- ringen att det i görligaste mån måste säkerställas att livförsäkrings- Nya regler för understödsföreningar tagarnas och andra ersättningsberättigades rätt till ansamlade och framtida överskott från enligt avtal som är tecknade enligt skälighetsprincipen inte försämras (se prop. 1998/99:87 s. 364). Även för skadeförsäkringar som har meddelats på basis av skälighetsprincipen ansåg regeringen att samma regel borde gälla. Det finns inte skäl att göra en annan bedömning när det gäller skälighetsprincipens betydelse för försäkringsavtal som har med- delats av försäkringsföreningar. Utredningens förslag: Det införs krav på tillstånd för att få driva försäkringsverksamhet i en försäkringsförening. För till- stånd skall samma krav gälla som för försäkringsbolag. Registre- ring skall ske i försäkringsregistret, vilket förs av . För understödsföreningar saknas krav på tillstånd för verksam- heten. Det ställs däremot upp krav i 3 § UFL att en understöds- förening skall vara registrerad hos . För att en understödsförening skall bli registrerad krävs enligt 10 § UFL att den skall i enlighet med lagen ha antagit stadgar samt utsett styrelse och revisorer. Genom de krav som ställs på innehållet i stadgarna (se framför allt avsnitt 11.2.5) görs därför inom ramen för pröv- ningen av registreringen av en understödsförening en form av till- ståndsprövning. , men inte Understödsföre- ningsutredningen, föreslog en bestämmelse om att en understöds- förening får bedriva försäkringsrörelse endast efter koncession av . För de föreningar som omfattas av EG:s försäkringsdirektiv var förslag föranlett av det koncessionskrav som uppställs där. För övriga föreningar ansåg utredningen det ändamålsenligt att i normerings- hänseende behandla föreningarna som en så enhetlig grupp som möjligt (se SOU 1998:82 s. 173). När nu reglerna för försäkringsföreningar skall närma sig de för försäkringsbolag är det enligt utredningen naturligt att införa ett uttryckligt krav på tillstånd för att få driva försäkringsverksamhet även för föreningarna. Som har ansett är det erforderligt för de försäkringsföreningar som omfattas av EG:s försäkringsdirektiv. Det torde även vara oundgängligt för Nya regler för understödsföreningar att uppnå ett gott skydd för de blivande försäkringstagarna i en förening. Ett sådant krav skall därför införas. För att få tillstånd bör ställas samma krav som för att ett försäkringsbolag skall få till- stånd. Försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag registreras i försäkringsregistret, viket förs av . överfördes registeransvaret för försäkringsbolag från Finans- inspektionen till dåvarande . I för- arbeten diskuterades även frågan om registeransvaret för under- stödsföreningar (se prop. 1999/2000:131 s. 35). Regeringen ansåg att en överflyttning av registeransvaret borde avvakta den kommande större reformeringen av försäkringsföreningarna. Den reformering som avsågs var det då inom pågående arbetet med betänkande, vilket emellertid inte ledde till någon lagstiftning. När ett nytt reformeringsarbete nu görs bör det enligt utredningen även innefatta ett överflyttande av registeransvaret till den myndighet som ansvarar för registrering av försäkringsbolag. En annan fråga är om försäkringsföreningarna även skall registreras i ett särskilt register eller om registrering i stället skall ske i försäkringsregistret eller på samma sätt som ekonomiska föreningar. Eftersom den verksamhet som drivs av försäkrings- föreningar är av samma art som försäkringsbolagens är det enligt utredningen mest naturligt att registrera alla försäkringsföretag i samma register, försäkringsregistret. Utredningens förslag: Försäkringsavtalsrättsliga frågor skall inte behöva regleras i försäkringsföreningarnas stadgar. Några särskilda regler som avviker från försäkringsavtalslagen (2005:104) skall inte gälla. Bestämmelserna om vad en understödsförenings stadgar skall inne- hålla, 11 § UFL, innebär att även vissa försäkringsvillkor måste anges där. Det avser bl.a. villkor för inträde i föreningen, försäk- ringsförmånernas beskaffenhet, tid och villkor för utbetalning av försäkringsbelopp, avgifterna (vilket i en understödsförening är detsamma som premierna), påföljden för försummelse att erlägga fast avgift, rätt till fribrev och återköp, villkor för belåning av för- Nya regler för understödsföreningar säkringsbrev hos föreningen och bestämmelser om återbäring. Till detta kommer att rätten till fribrev och återköp regleras i 19 § UFL. förslog att försäkringsavtals- rättsliga regler skulle tas in i en ny lag. Försäkringsföretagsutred- ningen å sin sida föreslog motsvarande reglering som den som gäller för försäkringsbolag, dvs. att några försäkringsavtalsrättsliga frågor inte skulle regleras i den nya lag som utredningen föreslog. föreslog dock som en övergångs- lösning att avtalsrättsliga regler skulle behållas tills en ny lag om försäkringsavtal trätt i kraft, om en sådan ny lag skulle gälla även för understödsföreningar (se SOU 1998:82 s. 141). trädde försäkringsavtalslagen (2005:104) i kraft. Enligt 1 kap. 4 § tredje stycket den lagen skall vad som sägs om försäkringsbolag även gälla i fråga om andra företag som med- delar försäkring. Den nya lagen har föregåtts av ett omfattande beredningsarbete. Det finns inte något skäl att nu göra förnyade bedömningar av vilka försäkringsavtalsrättsliga bestämmelser som skall gälla för försäkringsavtal som meddelas av försäkringsföre- ningar. Några särregler skall därför inte föreslås. Det finns inte heller enligt utredningens bedömning behov av att behålla kravet på stadgarnas innehåll av försäkringsavtalsrättsliga bestämmelser. Det är frågor som normalt skall finnas i försäkringsvillkoren. Utredningens förslag: Förmånsrätt skall gälla för försäkrings- fordringar och premiefordringar i försäkringsföreningar. Försäkringsföreningar skall därför föra ett register över de till- gångar som används för skuldtäckning och i vilka förmånsrätten gäller. Livförsäkringstagare har en särskild förmånsrätt i ett försäkringsbolags konkurs eller vid utmätning i ett försäkrings- bolag. har förmånsrätten utvid- gats så att förmånsrätten enligt 4 § förmånsrättslagen (1970:979) följer med alla fordringar på grund av ett försäkringsavtal i ett försäkringsbolag och med fordringar för återbetalning av . Förmånsrätten omfattar enligt 7 kap. 11 a § FRL de tillgångar som finns upptagna i det register som används för att utvisa tillgångar som används för skuldtäckning. Ändringen är ett led i genom- Nya regler för understödsföreningar förandet av EG:s s.k. likvidationsdirektiv för försäkringsföretag (direktiv /17/EG av om rekonstruktion och likvidation av försäkringsföretag). I förarbetena till ändringen har inte frågan om direktiven även omfattar försäkringsföreningar berörts (se prop. 2005/06:37). EG-direktivet gäller enligt artikel 1 försäkringsföretag, vilka i artikel 2 definieras som företag som har fått officiell auktorisation enligt första skadeförsäkringsdirektivet eller första livförsäkringsdirektivet. Som konstaterats ovan om- fattar dessa direktiv vissa försäkringsföreningar. Redan av den anledningen bör motsvarande förmånsrätt införas för försäk- ringsfordringar i dessa försäkringsföreningar. Till detta kommer att de som har försäkringsfordringar och premiefordringar i en försäk- ringsförening inte är i mindre behov av skydd, om föreningen skulle gå i konkurs eller om utmätning skulle ske, än försäkrings- tagarna i ett försäkringsbolag. Utredningen anser därför att samma förmånsrätt skall gälla i försäkringsföreningar som i försäkrings- bolag. För att en särskild förmånsrätt i enlighet med den för försäk- ringsbolagen gällande skall få verkan, måste även försäkringsföre- ningar föra ett register över de tillgångar som används för skuld- täckning och i vilka förmånsrätten skall gälla. För understödsföreningar gäller som framgått i vissa delar regler som tidigare allmänt gällt för ekonomiska föreningar, dvs. lag om ekonomiska föreningar. När FL infördes var avsikten att få till stånd en modernisering och förenkling i förhållande till den tidigare lagen. Bland nyheterna när FL infördes kan nämnas att firmaskyddet sträcktes ut från att gälla inom ett län till att gälla inom hela landet och att det infördes regler om verkställande direktör och om effektivare revision. Vidare mjukades bestämmel- serna om föreningsledningens medborgarskap och bosättning upp när det gällde nordiska medborgare. En annan nyhet var regler om fusion mellan en moderförening och ett dotteraktiebolag. I det följande kommer en jämförelse att göras med bestäm- melserna i FL. I den mån ytterligare aspekter inte behöver beröras hänvisas för redogörelsen över FL, inklusive särregler för kredit- marknadsföreningar, till redogörelserna i det föregående kapitlet. Genomgången utgår från FL:s struktur och begränsas till de delar Nya regler för understödsföreningar SOU 2006:55 där regleringen för ekonomiska föreningar skiljer sig från regleringen för understödsföreningar. Utredningens förslag: 1 kap. FL skall gälla även för försäk- ringsföreningar. Definitionen av ekonomisk förening skall dock inte gälla. De bestämmelser som vilar på EG-krav skall behållas. FL finns inledande bestämmelser för ekonomiska före- ningar. Motsvarande allmänna associationsrättsliga bestämmelser i innehåller inledningsvis en definition av understödsförening. Vidare anges att en understödsförening skall vara registrerad i understödsföreningsregistret, som förs av . Före registreringen kan en understödsförening inte rättshandla, även om styrelsen kan föra talan i mål rörande bildandet av före- ning. För rättshandlingar före registreringen svarar de som har deltagit solidariskt för förbindelserna. Slutligen svarar endast en understödsförenings tillgångar för dess förbindelser. 1 kap. 1 § och 2 § tredje stycket FL Bestämmelserna har behandlats ovan i avsnitt 10.2. Definitionen av understödsföreningar finns i 1 § UFL (se avsnitt 2.5). Även om understödsföreningar i flertalet fall måste anses uppfylla definitio- nen av ekonomisk förening kan det finnas omständigheter som i vissa fall gör detta tveksamt. I understödsföreningar som meddelar tjänstepensionsförsäkring är det normalt arbetsgivare som betalar avgifter trots att det är de anställda som är medlemmar. I 1 § tredje stycket UFL anges att om verksamheten huvudsakligen avser pensionsförsäkring på grund av anställning anses föreningen som understödsförening även om medlemsavgifterna erläggs av arbets- givare. En sådan ordning bör vara möjlig även i fortsättningen. Det gör det nödvändigt att undanta försäkringsföreningar från defini- tionen av ekonomisk förening. Med den föreslagna lagstiftnings- Nya regler för understödsföreningar tekniken, med hänvisning i en ny försäkringsrörelselag till FL, medför det inte några hinder för att bestämmelserna i den lagen även skall gälla för försäkringsföreningar. 1 kap. 2 § första och andra styckena FL Av bestämmelserna framgår att en ekonomisk förening skall registreras och att den efter registreringen kan förvärva rättigheter och ikläda sig skyldigheter samt föra talan inför domstolar och andra myndigheter. Motsvarande gäller redan för understödsföre- ningar enligt 3 och 9 §§ UFL, varför en särbestämmelse inte är nödvändig. 1 kap. 3 § FL Av bestämmelserna följer att endast föreningens tillgångar svarar för föreningens förpliktelser. I tillgångarna räknas in insatser och avgifter som har förfallit till betalning även om de inte har betalats . Motsvarande gäller för understödsföreningar enligt 8 § UFL, med den skillnaden att insatser inte nämns eftersom medlemmarna inte betalar några sådana. Utredningen återkommer till frågan om insatser. Något undantag från 1 kap. 3 § FL bedöms dock inte behövas. 1 kap. 4–6 §§ FL Bestämmelserna innehåller definitioner av moderförening, dotter- företag och koncern. För understödsföreningar saknas definitioner av moderförening och koncern. Däremot finns i 26 a § UFL en bestämmelse om att den definition av dotterföretag som finns i FRL skall tillämpas. Några särskilda hänsyn att ta när det gäller dessa definitioner finns inte, varför de i FL bör gälla även för försäkringsföreningar. Det kan också anmärkas att motsvarande definitioner i lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkrings- företag, , vilka hänvisar till de i årsredovisningslagen (1995:1554), ÅRL, redan gäller för understödsföreningar. I 26 a § UFL finns dessutom en hänvisning till bestämmelserna i 1 kap. 9 b, 9 e och 9 f §§ om intresseföretag och försäkrings- holdingbolag vilka införts på grund av . Nya regler för understödsföreningar allt betydelse för bestämmelserna om försäkringsgrupper i 26 b–26 h §§ UFL och skall därför behållas. 11.3.2Bildandet av en försäkringsförening Utredningens förslag: 2 kap. FL skall gälla för försäkringsföre- ningar. En särregel skall dock gälla för stadgarnas innehåll om insatser samt om garantikapital. Dessutom skall samma regler gälla för bildandet av en försäkringsförening som för ömsesidiga försäkringsbolag. Vid bildandet skall garantikapital skjutas till om det inte finns särskilda skäl. Garantikapitalets storlek skall bestämmas med hänsyn till den planerade verksamhetens omfattning och art. Garantikapital skall betalas tillbaka när det inte längre behövs för verksamheten. Utredningens bedömning: Inget krav på högre medlemsantal skall gälla än för ekonomiska föreningar. Bestämmelser om bildande av ekonomiska föreningar finns i 2 kap. Motsvarande regler för understödsföreningar finns i 5, 10–11, 13–14 och 20 §§ UFL. En understödsförening skall i vissa angivna fall ha minst 500 medlemmar och annars minst 100 medlemmar. Det högre antalet gäller om föreningen meddelar förtids- eller efterlevandepension utan samband med ålderspension, sjukpenning än för ett sammanhängande sjuklighetstillstånd eller kapitalförsäkring för dödsfall till högre belopp än för en medlem. kan vid särskilda skäl bestämma att ett lägre antal medlemmar skall gälla. För att registreras skall en understödsförening ha antagit stadgar samt utsett styrelse och revisorer. Stadgarna skall vara ägnade att trygga att föreningen kan fullgöra sina försäkringsutfästelser och skall tillgodose medlemmarnas intresse av att kostnader och villkor för försäkringarna är skäliga med hänsyn till förmåner- nas art och omfattning och föreningens förhållanden. Även i övrigt skall stadgarna ha ett för verksamheten lämpligt innehåll. Vidare regleras vad en ansökan om registrering skall innehålla och vilka ytterligare handlingar som skall ges in vid ansökan. Slutligen anges att en understödsförening skall ta ut avgifter, som inte får göras Nya regler för understödsföreningar beroende av att försäkringsfall inträffat i föreningen, och att det finns möjlighet att i stadgarna möjliggöra särskild uttaxering om föreningens tillgångar är otillräckliga för verksamheten. 2 kap. 1 § FL Bestämmelserna anger att en ekonomisk förening skall ha minst tre medlemmar samt att medlemmarna skall anta stadgar samt välja styrelse och revisorer. För understödsföreningar är den enda skillnaden att de enligt 5 § UFL har ett väsentligt högre krav på medlemsantal, 100 eller 500 personer beroende på vilken typ av försäkring som meddelas. I övrigt överensstämmer bestämmelserna med 10 § UFL. Syftet med kravet på lägsta medlemsantal för understödsföre- ningar har varit att skapa säkerhet för föreningarnas förmåga att fullgöra sina utfästelser gentemot medlemmar och förmånstagare. En försäkringsverksamhet kan med hänsyn till riskerna inte vara baserad på en alltför liten försäkringsstock. I förarbetena till nuvarande bestämmelse anfördes att en meningsfull samverkan på personförsäkringsområdet knappast var möjlig om antalet för- säkrade var alltför lågt. Redan en gräns vid 100 medlemmar torde i allmänhet inte utgöra någon garanti för att underlaget för verksam- heten blir sådant att de krav som normalt innefattas i soliditets- och skälighetsprinciperna skulle kunna bli tillgodosedda. Både och Försäkringsföreningsutred- ningen föreslog främst av dessa skäl att en minsta gräns på 500 medlemmar skulle gälla för att bilda nya understödsföreningar. Det kan kännas tilltalande med en lösning motsvarande den som föreslogs av de två tidigare utredningarna. Det kan dock sättas ifråga om den rätta vägen att tillförsäkra en bra förmåga att infria åtaganden är genom ett associationsrättsligt särkrav på medlems- antalet. Även för försäkringsbolag gäller att ett försäkringskollektiv inte kan vara för litet. Behovet av tillräckligt många medlemmar i en understödsförening motsvarar det behov som finns i ett ömse- sidigt försäkringsbolag av ett tillräckligt stor antal delägare. För att en tillräcklig finansiell styrka i ett ömsesidigt försäkringsbolag skall uppnås har det ovan föreslagits att ett sådant bolag även i fortsätt- ningen skall ange i bolagsordningen hur många försäkringar som Nya regler för understödsföreningar måste vara tecknade för att bolaget skall kunna bildas och till vilket belopp dessa minst skall uppgå. Eftersom i samband med att tillstånd till verksamheten ges även godkänner bolagsordningen kommer frågan om delägarantalet att prövas. Till detta kommer de krav som ställs på försäkringsbolag att ha en tillräcklig kapitalbas, dvs. tillgångar utöver vad som krävs för försäkringsåtagandena. Om kapitalbasen inte har en tillräcklig storlek är det grund för ingripanden från . En annan anledning till att ett försäkringsbestånd måste ha en viss storlek är behovet av att uppnå en riskutjämning. Att försäkrings- beståndet inte är tillräckligt stort för en erforderlig riskutjämning är enligt 19 kap. 11 § FRL en grund för att ingripa mot ett försäkringsbolag. Genom att ställa upp näringsrättsliga krav på tillräcklig riskspridning och finansiell styrka är det således möjligt att uppnå samma syfte som det associationsrättsliga kravet på minsta medlemsantal. Eftersom utredningens utgångspunkt är att så långt möjligt samordna regleringen för försäkringsföreningar med den som gäller för övriga försäkringsföretag och ekonomiska före- ningar bör den lösning som valts för ömsesidiga försäkringsbolag även väljas för understödsföreningar. Någon särbestämmelse i förhållande till kravet på antal medlemmar i 2 kap. 1 § FL är därför inte nödvändig. Utredningen har redan föreslagit att det skall behövas tillstånd för försäkringsföreningar. I avsnitt 10.3 har det vidare föreslagits att det förfarande som redan gäller för att bilda ömsesidiga försäk- ringsbolag skall gälla även . Samma skäl som har anförts där gör sig gällande för försäkringsföreningar. De bör därför inte få bildas utan att ha fått ett tillstånd. Av samma skäl föreslår utred- ningen dessutom att samma förfarande och samma krav skall gälla för bildandet av en försäkringsförening som av ett ömsesidigt försäkringsbolag. Det innefattar att ett garantikapital måste finnas, om det inte finns särskilda skäl. Det måste också införas bestäm- melser motsvarande de för ömsesidiga försäkringsbolag som närmare reglerar garantikapitalet, inklusive att det skall återbetalas när det inte längre behövs för verksamheten. Nya regler för understödsföreningar 2 kap. 2 § FL Bestämmelserna anger stadgarnas innehåll och stämmer inte i alla delar överens med vad som gäller för understödsföreningar enligt 11 § UFL. För understödsföreningar saknas de bestämmelser som gäller för ekonomiska föreningar om att stadgarna skall ange insatser, vilka ärenden som skall förekomma på ordinarie stämma, vilken tid räkenskapsåret skall omfatta, grunder för fördelning av föreningens vinst samt vad som skall gälla för förlagsinsatser, om sådana skall förekomma. För understödsföreningar ställs däremot ytterligare krav på stadgarna genom att de skall innehålla de villkor som skall gälla för inträde i föreningen, försäkringstekniska grunder, försäkringsförmåner och, för andra understödsföreningar än tjänstepensionskassor, placeringsregler. Inte minst viktigt är att soliditets- och skälighetsprinciperna gäller för understödsförening- arnas stadgar. Vad först gäller soliditets- och skälighetsprinciperna har utred- ningen ovan i avsnitt 11.2.5 föreslagit att de inte längre skall gälla. Utredningen har vidare i avsnitt 11.2.7 ansett att bestämmelserna i försäkringsavtalslagen ger en tillräcklig reglering av de avtalsrätts- liga frågorna rörande försäkringsavtal. Några särbestämmelser i förhållande till kravet i 2 kap. 2 § FL behövs därför inte i dessa frågor. När det sedan gäller villkor för inträde i föreningen anses dessa bestämmelser grundläggande, och villkoren måste anges noggrant. Sådana villkor kan avse t.ex. om inträde är obliga- toriskt eller frivilligt, krav på gott hälsotillstånd eller att viss högsta ålder inte uppnåtts. Utredningen har ovan i avsnitt 11.2.3 föreslagit att nya försäkringsföreningar skall vara öppna. Av den anledningen finns det inte längre skäl att behålla kravet att villkoren för inträde måste framgå av stadgarna. Kraven att stadgarna för understödsföreningar skall ange försäk- ringstekniska grunder innebär att grunderna inte kan ändras utan att föreningsstämman har beslutat så och dessutom att Finans- inspektionen genom registrering av ändringen lämnar sitt godkän- nande. föreslog att den ordning som gäller för försäkringsbolag skall gälla även för understöds- föreningar. Det innebär att de försäkringstekniska grunderna skulle upprättas fristående från stadgarna och beslutas av styrelsen. ansåg att systemet med myndig- hetsgodkännande av villkor, premietariffer och vissa andra tekniska