sou · GUB3102 · 2007-01-01 00:00:00 — I nuvarande reglerings- brev är arbetsmarknadsutbildning endast förbehållen dem som har särskilda skäl och de under 20 inte alls. Det bör ändras och bedömas individuellt. INTRO behövs för att underlätta ungas inträde och generationsväxla INTRO för generationsväxling är ett pilotprojekt som bedrivs i fem län med stöd från . Fokus för projektet är den kommande generationsväxlingen i arbetslivet och de möjligheter och problem den rymmer. Målgruppen är unga arbetslösa under . INTRO handlar om att få arbetsgivare att tidigarelägga rekryteringar och genom handledning från erfaren personal säkerställa att strategisk kunskap inte går förlorad. En självinstruerande webbaserad handledning tas fram inom projektet för att stärka handledningens kvalitet. Den vilar också på synen att handledning är generaliserbar mellan branscher och utbildnings- nivåer. togs fram i samverkan med utredningen och genomförs i fem län; , , , och , avsikten är att det ska pågå . Detta är nu något osäkert eftersom arbetsmarknadspolitiska åtgärder kraftigt minskas . Jag föreslår att den nya programperioden för det nationella socialfondsprogrammet inom den nya strukturfonden Regional konkurrenskraft och sysselsättning utnyttjas till att prioritera insatser som underlättar generationsväxling och kompetensöverföring. Erfa- renheterna från INTRO kan där komma till nytta. Jag har i utredningsarbetet fått åtskilliga belägg för att kontakter med och kopplingar till arbetslivet underlättar anställningar. För många av de unga som avslutar sin utbildning kommer erfarenheter från arbetsplatser men också nätverk och kontakter att saknas. Arbetsgivare prioriterar erfarenhet och går ofta på referenser och kontakter. Det innebär att den första anställningen oftast är den svåraste att få. Inom flera branscher och yrken finns av tradition en färdig- utbildning i arbetslivet. Det gäller yrken som byggnadsarbetare, målare, elektriker, hårfrisörer, sjuksköterskor, läkare, poliser, domare m.fl. Inom framförallt stora företag och offentliga organi- sationer har nyare former av lärlingsutbildning etablerats, s.k. trainees. Andra, ofta nyare branscher beklagar att det saknas utbildningar som är anpassade till deras kompetens- behov. Där försöker man på olika sätt komma tillrätta med detta genom speciella lösningar, ett sådant exempel är avtal med tre . Jag anser det önskvärt att arbetsmarknadens parter undersöker möjligheterna att utveckla formerna för yrkes- specifik färdigutbildning och introduktion på arbetsplatser inom alla branscher där det saknas . Det skulle innebära att det skapas fler ingångar i arbetslivet för unga som lämnar skolan och högre utbildning. Ökad rörlighet – snabbare etablering har i likhet med en arbetsmarknadspolitik som inkluderar en arbetslöshetsförsäkring med hög täckningsgrad för de försäkrade. Detta trygghetssystem kopplat till en i hög flexibilitet i anställningarna, med uppsägningsrätt för arbets- givarna, kortare uppsägningstider, avsaknaden av turordningsregler m.m. anses vara några av orsakerna till deras lägre ungdomsarbets- löshet. I finns det även en mer utvecklad samverkan mellan utbildning och arbetsliv på alla utbildningsnivåer än i . Dessutom är det betydligt vanligare med extraarbete redan från tonåren. Dessa arbetslivserfarenheter är en trolig ytterligare faktor till ungas lägre arbetslöshet. Mest gynnas dock ungas etablering av en ökad tillväxt, något som haft . De flexibla anställningarna och det generella trygghetssystemet tillsammans med en arbetsmarknadspolitik med en stark arbetslinje är de tre ben som den danska flexicurityn vilar på, och som har rönt stor uppmärksamhet inom EU och . Ungefär en fjärdedel av arbetskraft, och en ännu större andel av den yngre arbetskraften, rör sig in i, ut från eller mellan anställningar. Trots det stannar anställda i igenom- snitt längre hos sina arbetsgivare än i . Måhända har det att göra med att har fler större arbetsgivare och horisontell rörlighet hos en och samma arbetsgivare är svår att fånga i den registerbaserade arbetsmarknadsstatistiken. Forskning tyder dock på att det finns en lägre rörlighet bland dem med kortare utbildning och bland äldre, vilket kan vara ett av skälen till en ökad ohälsa i arbetslivet då andelen äldre är hög i arbetskraften just . Det är därför troligt att strukturer som ökar rörligheten och möjliggör för individer att själva ta ansvar för sin kompetensutveckling och karriär kan gynna rörligheten främst bland dessa grupper. Jag föreslår därför att det införs ett system som ger individer ökad möjlig- het att ta ansvar för sin egen kompetensutveckling som ett led i att öka rörligheten och skapa fler ingångar i arbetslivet. I mitt delbetänkande Anställ unga! (SOU 2006:31) betonar jag vikten av att se ungas situation på arbetsmarknaden i ett helhets- perspektiv. Unga i åldern 18–är ingen homogen grupp. Många av dem är på väg och ska söka sitt första jobb men har olika förutsättningar att lyckas beroende på utbildningsbakgrund och tidigare erfarenheter. Jag konstaterar att etableringsåldern på arbetsmarknaden är 28 årTPF1FPT och att arbetslösheten bland unga är fortsatt hög även om en ljusning på arbetsmarknaden kan skönjas. Det innebär att allt fler unga allt senare i livet får möjlighet till en egen försörjning. Därmed försenas också möjligheter att flytta hemifrån till egen bostad och familjebildning. Livsinkomsterna för dagens unga tenderar därför också att bli betydligt lägre. De unga får svårt att ta igen de förlorade inkomståren och därmed blir också pensionerna lägre. Det här är ett trendbrott för ungdomsgene- rationen. är risken uppenbar att situationen för de unga försvåras ytterligare , både på arbetsmarknaden och inom utbildningsområdet, eftersom de unga blir så många fler i varje årskull. Vägen går fort till passivisering och utanförskap för de unga som inte får chansen att komma in på arbetsmarknaden utan hamnar i långa perioder av arbetslöshet. Därför var min slutsats efter genomgången i delbetänkandet att det är bråttom att agera, att se till att det finns vägar över från utbildning till arbete och att arbetsgivarna tillsammans med de fackliga organisationerna ser till att sänka trösklarna in i arbete. Risken för att ett glapp uppstår mellan de stora ungdomskullarna som kommer ut på arbetsmarknaden och behoven i framförallt offentlig sektor att nyanställa med anledning av pensionsavgångarna är stor. 1TP PT Den ålder då av en kohort har sysselsättning enligt Arbetskraftsundersök- ningarna (SCB). Därför är det särskilt angeläget att redan nu inleda åtgärder för att planera för den kommande generationsväxlingen. Som framgick redan av delbetänkandet har jag valt som övre gräns för utredningens målgrupp och som undre, då ett antal ungdomar slutför sina gymnasiestudier. I utgör åldersgruppen 18–1 294 204 individer dvs. var åttonde person i tillhör denna åldersgrupp. Till målgruppen i utredningen hör de unga i åldersgruppen som slutfört gymnasial eller eftergym- nasial utbildning, 75–. Den allra viktigaste faktorn för att korta etableringsfasen för dessa unga är en god tillväxt som också ger en positiv sysselsättningsutveckling. Det handlar om att skapa gynnsamma förutsättningar för såväl företag som offentliga organi- sationer att driva verksamhet. 1.2Ungas etablering på arbetsmarknaden – mångas ansvar Utredningen har haft i uppdrag att ta ett samlat grepp över olika politikområden och samråda med arbetsmarknadens centrala organisationer för att söka vägar att underlätta ungas möjligheter att tidigarelägga sin etablering på arbetsmarknaden. I utrednings- arbetet har det också tydligt framgått att det är genom att påverka flera olika viktiga grundläggande politikområden som framgång kan nås, men också viljan hos arbetsgivare och fackliga organisationer att medverka till att underlätta inträdet i det första jobbet efter utbildningen. För att samlat komma till rätta med ungas svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden behövs såväl kort- som långsiktiga åtgärder. växer ungdomskullarna som ska ut på arbetsmarknaden och de äldre födda börjar pensionera sig. Det betyder att en stor del av arbetskraften ska bytas ut på arbetsmarknaden men det innebär stora utmaningar. Det är inte särskilt sannolikt att de yngre kan komma in och ersätta de äldre på arbetsplatserna. Tvärtom, vi kan förvänta oss långa kedjereaktioner med åtföljande strukturförändringar, effektiviseringar och rationaliseringar. För att i det läget förhindra stora produktivitetsförluster och höga trösklar för de nytillträ- dande är det viktigt att ansvariga i samhället är medvetna om de spänningar och utmaningar som stora ålderskohorter sätter i rörelse. Att förutspå dem eller styra dem har historiskt visat sig omöjligt men att kunna vara med och rida på vågen när den tar fart kan ge ett försprång. Utredningen om ungdomars psykiska hälsa tar i sitt betänkande Ungdomar, stress och psykisk ohälsa (SOU 2006:77) upp sambandet mellan ökningen av psykiska symptom bland ungdomar och utvecklingen av arbetsmarknaden. Utvecklingen –2002 har varit som sämst för ungdomarna i i båda dessa avseenden. Så här uttrycker sig en ung person; Det är stressigt att tänka . Det finns inga jobb och inga bostäder. Man tror inte att man kommer att klara sig. Man orkar inte ens söka jobb eftersom alla säger att det inte finns några. Man oroar sig jämt. (Sidan 169) Av dessa skäl är det viktigt , när dessa osedvanligt stora kullar med unga ska göra sin entré i arbets- livet, att det finns en sammanhållande faktor på hög politisk nivå. Den bör ha som sin viktigaste uppgift att se till att koordinera olika insatser för att unga ska ges möjlighet till utbildning och praktik som leder vidare in i arbete. Det är av avgörande betydelse för samhället och den svenska välfärden att vi lyckas sänka trösklarna in i arbetslivet för alla unga. Detta faller väl in med de befintliga målen inom Lissabon-strategins integrerade riktlinjer, både när det gäller den makroekonomiska politiken för tillväxt och sysselsätt- ning och riktlinjerna för den nationella sysselsättningspolitiken (Regeringens skrivelse 2005/06:23). Därför föreslår jag att ungdomsministern under resten av mandatperioden får ett ansvar att leda en delegation för ungas möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden sammansatt av förslagsvis statssekreterare från berörda departement samt före- trädare för arbetsgivare och fackliga organisationer. Delegationen bör se till att koordinera insatser som bl.a. tas upp i det här betänkandet inom främst ungdomspolitik, utbildning, arbetsmark- nad, integration och näringsliv. I en sådan delegation är det också viktigt att låta de unga själva komma till tals och dela med sig av sina erfarenheter. 1.3Unga är en viktig resurs – inte en reserv! Med en arbetslöshet på (fler om vi räknar in de som studerar i väntan på jobb) bland 18–29 åringar, och betydligt högre bland de i åldern som är födda utomlandsTPF2FPT kan man fundera på om unga i ses som en arbetskraftsreserv eller en arbetskraftsresurs. I rapport efter rapport kan vi läsa att för att behålla sin välfärd måste öka sysselsättningsgraden bland vissa grupper – unga och utrikes födda – och de benämns ofta som en reserv. Var femte arbetslös ungdom har minst en tvåårig högskole- utbildning, och över hälften har gymnasieutbildning. Dessa är inga reserver - de är resurser! Inträdesåldern för unga på arbetsmarknaden är , då har av en årskull sysselsättning av något slag. Det tar sju till innan andelen har kommit , som är den andel som krävs för att en årskull ska räknas som etablerad på arbetsmarknaden. För av en årskull dröjer det alltså innan de får fotfäste på arbetsmarknaden. Den bilden stöds av siffror hämtade från AMS databas (se bilaga 4). Av statistiken framgår att unga i åldersintervallet 25–som är inskrivna vid arbetsförmedlingen, skrevs in . De har varit inskrivna drygt fem gånger och varje gång har inskrivningsperioden i genomsnitt varat . De har i genomsnitt varit inskrivna vid arbetsförmedlingen, antingen som öppet arbetslösa, i program eller som deltids- eller timanställda. Det är genomsnittliga siffror för hela gruppen 25–29-åringar som mellan avskrevs från arbets- förmedlingen av olika orsaker (avaktualiserades). Det var närmare 100 000 individer. Enligt tillgänglig statistik så har av den gruppen en eftergymnasial utbildning. De skrev troligen in sig vid arbets- förmedlingen för att kunna arbeta ett tag innan vidare studier och så återkommer de för att söka t.ex. sommarjobb och efter fullföljd utbildning anmäler de sig arbetslösa igen. De drar förmodligen ner genomsnittstiden för inskrivning och sannolikt också antal inskriv- ningsperioder. Den största gruppen, bland de arbetslösa 25–29- åringarna har avslutade gymnasiestudier. Många av dem har sedan 2TP PT SCB, . de slutade gymnasiet befunnit sig i olika tillfälliga jobb, program och öppen arbetslöshet. De har sannolikt fler inskrivningstillfällen än genomsnittet och de riskerar att hamna allt längre bort från arbetsmarknaden och en fast etablering. 25–29-åringarna är ingen prioriterad grupp på arbetsförmed- lingen. De räknas inte i statistiken som långtidsarbetslösa förrän . De tillhör inte dem som ska få del av den kom- mande jobbgarantin för unga. De kommer inte heller att få del av den generella nedsättningen av arbetsgivaravgifter som ska komma alla 19–24-åringar till del från 1juli 2007. De kommer inte att kunna kvalificera sig för arbetslöshetsförsäkringen genom att uppfylla studerandevillkoret. kommer det att vara väldigt många 25-åringar som vill in på arbetsmarknaden och forskningen visar att konkurrensen om jobben blir hårdare när årskullarna är stora. Enligt, av redovisad framför allt amerikansk forskning, framgår att det i alla fall på kort sikt är negativt för individen att tillhöra stora ålders- kohorter. Arbetsmarknaden har svårt att anpassa sig till större inflöden av ungdomar och dessa har högre arbetslöshet och sämre löner än dem som tillhör små ålderskohorter (Ungdomar och äldre – konkurrenter eller partners på svensk arbetsmarknad, 2006). Av det skälet finns det extra anledning att vara uppmärksam på de resultat som redovisas ovan. Om statistiken återger verkligheten korrekt är det stor risk att unga som blir arbetslösa, kommer att vara kvar i den situationen åtskilliga år. Unga födda i den stora kohorten runt 1990 som ska träda ut på arbetsmarknaden kan förväntas att förstärka den här bilden av långvarig kontakt med arbetsförmedling och rundgång i systemen. Kort sagt, är man på väg att fylla och är arbetslös finns det skäl för att känna oro. 1.410 viktiga punkter för att stärka ungas ställning på arbetsmarknaden! Ska vi lyckas korta ungas etableringstid måste alla vara medvetna om att det är en process som startar redan i skolan och kräver både individens och arbetslivets medverkan. Om det vore möjligt att redan fatta kloka och rationella val som är livs- avgörande, skulle jag råda de unga att: 1.Inse, redan i , att ingen annan kommer att ta ansvar för dina val av utbildning och yrke. Det får du göra själv. Därför ska du vara väldigt noga med att ta reda på hur arbets- marknaden ser ut, anställningsvillkor, arbetsuppgifter och liknande. Kräv att få göra prao eller på annat sätt få kontakt med olika arbetsplatser som du tror att du kan vara intresserad av att jobba på. 2.När du börjar gymnasiet ska du läsa det program och de ämnen du själv vill och är intresserad av. Du måste själv se till att informera dig om hur utbudet ser ut och vad olika utbildningar ger dig för framtida yrkesmöjligheter. Välj en skola som ger dig möjlighet att ha kontakter med olika arbetsplatser och där du får din arbetsplatsförlagda utbildning på en riktig arbetsplats. 3.Fullfölj gymnasieutbildningen och sommarjobba gärna med något som har anknytning till utbildningen. 4.Om du funderar på att fortsätta till högre utbildning, börja så fort du kan! start kostar dig viktiga livsinkomster och sämre pension. Dessutom får du inte, enligt regeringens förslag, del av de nedsatta arbetsgivaravgifterna när du ska börja jobba om du hunnit bli . Välj noga universitet eller högskola, resultaten varierar mycket mellan utbildningarna och också möjligheten att få jobb efter avslutad utbildning. Kontrollera att lärosätet verkligen samverkar med arbetslivet och kan erbjuda dig praktik och examensjobb på arbetsplats inom ditt valda studieområde. 5.Tänk dig för innan du skaffar barn före eller under studierna, då kan du tvingas till avbrott och det kan stå dig dyrt och försämra dina möjligheter att få jobb i konkurrens med andra. 6.Utnyttja föräldrar och vänner som kan hjälpa dig med kon- takter och nätverk i yrkeslivet. Det är nästan lika viktigt som att skaffa sig en bra utbildning. 7.Blir du arbetslös, var aktiv, sök jobb, insistera på att få träffa andra unga arbetslösa och att ni tillsammans får professionell hjälp att söka arbete på det sätt man får arbete dvs. genom matchning och relationsbyggande. Utnyttja tiden till att bygga nätverk och skapa kontakter. 8.Ta inte, i första hand, tillfälliga jobb som ligger långt från din utbildning. Du riskerar att förlora din plats i kön på arbets- förmedlingen och få vänta igen innan du får stöd. Om du tar ett tillfälligt jobb, var aktiv och fortsätt söka arbete inom ditt yrkesområde. 9.Var aktiv i ditt jobbsökande och se till att du genom arbets- förmedlingen får praktik eller subventionerad anställning inom ditt yrkesområde eller kompletterande utbildning om du märker att du behöver det. Delta inte i program som är uppe- hållande verksamhet då riskerar du att bli kvar i återkommande arbetslöshetsperioder ! 10.Försök att få börja med en introduktionstid på det nya jobbet, så att du får möjlighet att lära dig arbetsuppgifterna riktigt, innan arbetsgivaren ställer krav på dig att du ska vara fullpresterande. Om de ungdomar som kommer ut på arbetsmark- naden kan följa dessa råd är chansen stor att etableringsåldern kan sänkas. vet vi att det är en omöjlighet att ställa sådana krav på unga individer. De utsätts för stor press och den psykiska ohälsan hos de unga ökar (SOU 206:77). Unga vill och ska väga in många olika aspekter när de gör sina val. Arbete är en, men också vänner, fritid och upplevelser måste få utrymme. Därför måste vuxna ta ett större ansvar för att underlätta ungas val. Ska vi uppnå en märkbar sänkning av etaberingsåldern behöver alla ta sitt ansvar för att i samverkan tillvarata den stora och nödvändiga resurs våra ungdomar är! Arbetet i utredningen har inriktats på att belysa för uppdraget viktiga områden, peka på goda exempel och komma med förslag till åtgärder och insatser inom det tvärsektoriella ungdomspolitiska området. Sedan delbetänkandet har jag tillsammans med ett särskilt projektkansli startat den försöksverksamhet som benämns INTRO – för generationsväxling. Verksamheten kom igång och befinner sig i ett inledningsskede. En styrgrupp är bildad med representanter från de fem i försöket medverkande länsarbetsnämnderna samt , Som nationell koordinator för unga till arbete är jag ordförande i den styrgruppen. Utredningen har arbetat vidare med den pilotutbildning för arbetsförmedlare som togs fram av projektgruppen Real Life. De fick i uppdrag att fortsätta utveckla idéerna om hur en sådan utbildning skulle kunna utformas i samarbete med utbildnings- ledare från AMS. Cirka 50 arbetsförmedlare är utbildade och har fått i uppgift att använda sina nya kunskaper i arbetet med unga. I utredningen har vi ägnat en hel del tid åt att träffa olika grupper med unga, på arbetsförmedlingar, i kommunala ungdomsprojekt, i gymnasieskola och högskola. Vi har dessutom träffat några olika nätverk av unga arbetslösa, företrädesvis akademiker. Det som har framkommit i dessa samtal har vi försökt förmedla i avsnittet om Dialog med unga, men även haft som utgångspunkt i beskriv- ningarna av både de orsaker och de förslag till åtgärder som kan påverka etableringsåldern. Vi har besökt länsarbetsnämnder, arbetsförmedlingar, olika projekt och kommunala ungdomsprogram för att få en uppfattning om hur arbetet med unga prioriteras i ledningen, hanteras på arbetsförmedlingen samt bedrivs i olika former av verksamhet. Jag kan konstatera att även om unga i hög grad prioriteras så skiljer sig både bedömningarna av ungas behov av hjälp och stöd och genomförandet mycket åt. Jag beskriver ett antal goda exempel som vi själva stött på eller blivit uppmärksammade på. Dessutom redovisar jag synpunkter på hur verksamheten kan förbättras och effektiviseras för att korta ungas arbetslöshetstider. Jag har besökt några högskolor, framförallt för att studera hur de samverkar med arbetslivet men också ordnat seminarium på temat Från utbildning till arbete – högskolornas uppgift? På så sätt har jag fått en god bild av den verksamhet som pågår på många univer- sitet och högskolor och hur viktig den är för att studenter när de kommer ut från sina utbildningar har möjlighet att få arbete. Dess- utom har vi kontaktat ett antal studentkårer för att få deras syn på lärosätenas arbete med anställningsbarhet och karriärplanering. I utredningen har vi ordnat ytterligare ett seminarium på temat Hur påverkar demografin ungas möjligheter? Inför det semina- riet bad vi tre forskare, från studier, Per Broomé från , och f d chefsekonom på att skriva varsin rapport på temat. Det har resulterat i Generationsväxlingens problem och möjligheter av , Ungdomens arbetsmarknad - om kompetensen, utbudet och efterfrågan i generationsväxlingen av Per Broomé och Ungdomar och äldre – konkurrenter eller partners på svensk arbets- marknad? På seminariet medverkade också från tankesmedjan samt inbjudna från myndig- heter, fackliga organisationer, arbetsgivare, och andra utredningar. De tre författarna redogjorde för sina rapporter och efter det följde en diskussion om ungas möjligheter till etablering på arbetsmarknaden i samband med de förestående stora pensionsavgångarna. Den samrådsgrupp med arbetsmarknadens centrala organisa- tioner som etablerades i början av utredningen har fortsatt sitt arbete. Jag har vid ett antal tillfällen träffat de olika organisa- tionerna för diskussion. Parterna har också haft möjlighet att lämna sina synpunkter på vad de anser vara de viktigaste åtgärderna för att snabba på etableringen av unga på arbetsmarknaden. Utredningen har också vid ett flertal tillfällen träffat olika berörda myndigheter, departement och andra utredningar och informerat om utredningen samt tagit del av information. Jag och utredningssekretariatet har medverkat i ett antal konferenser och seminarier och informerat om utredningen samt betonat vikten av att alla medverkar till att underlätta ungas inträde på arbetsmarknaden. Utredningens sekretariat har också deltagit i konferenser och seminarier som berört uppdraget. Vi har tagit del av rapporter, betänkanden och annat material som varit av intresse för utredningsuppdraget. Utredningen har beställt statistik från , AMS ur deras statistikdatabas , avseende ungas arbetslöshet och hur flödena för unga i arbetslöshet, åtgärder mm. Statistikenheten har sammanställt beställningen och bearbetat materialet. Utredningen har också beställt ett särskilt utdrag från , , enkätundersökning Inträdet på arbetsmark- naden där gymnasie- och högskoleexaminerade tillfrågas om sin etablering på arbetsmarknaden efter examen. Undersök- ningen genomfördes /höst 2006 och respondenterna examinerades från gymnasiet eller högskolan 2003/04. Bearbet- ningen av datamaterialet har skett av och 3TP PT Rapporterna finns i ett särtryck Hur påverkar demografin arbetsmarknaden för unga? som bilaga till slutbetänkandet (SOU 2006:102). De synpunkter och förslag som uttrycks i dessa står författarna själva för. Jag har fokuserat på vad praktik i utbildningen betyder för ungas etablering. Inom ramen för den rapport skrivit till utred- ningen har också ett utdrag från SCBs register för arbetsmarknads- statistik, RAMS gjorts, gällande åldersfördelning och in och utträde från olika branscher och sektorer.