sou · GUB375 · 2007-01-01 00:00:00 — I fält för omsorg och pedagogik inriktat på de yngre barnen dominerade praktiskt förvärvad kunskap och erfarenhet som kunskapskälla, både i omfattning och i värdehänseende. Det var kunskapsformer som relaterades till kvinnor, och till lägre klassers män. I det praktiska arbetet vidarebefordrades yrkesinnehåll och yrkeskultur. Praktiken var det i högsta grad väsentliga. Ingen ledare kunde få trovärdighet utan en klar förankring i praktiken, i erfarenheten av fältet. Handledaren, liksom mästaren, i det praktiska arbetet hade därför en mycket framhävd ställning. Utbildningsinstitutionerna var centrala i utvecklandet av förskolan och i professionaliseringsprocessen av förskolläraryrket. Seminarierna utgjorde maktcentra i fältet förskola. Under de första decennierna av sin historia hade seminarierna en betydligt mer inflytelserik position än dagens förskollärarutbildningar. Det var vid seminarierna som de då rådande styrdokumenten utvecklades, formulerades och överfördes till de studerande. Det var vid seminarierna som barnverksamheterna i alla dess former likaväl som professionen formulerades och instruerades. De kvinnogrupper som utformade de första utbildningarna var utestängda från de manliga och statligt understödda utbildningarna, som läroverk och universitetsutbildning i allmänhet. De utnyttjade hänvisningen till egen sektor och använde sin segregerade position till att skapa andra former av utbildningsprojekt, med andra förtecken relaterade till den könade kulturen. Förskollärarutbildningens pionjärer eftertraktade det ekonomiska stödet från staten. oroades de för riskerna med att underordnas ett system som inte representerade förskolefältets logik och rationalitet, dess kunskapsformer, kombination av praktik och teori, och dess mer SOU 2006:75 Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria 29 reformpedagogiska inriktning. har övertygande belyst hur förskolepedagogiken var ett område med egen kunskapstradition, tekniskt kollektiv kunskap och sammanhållande yrkesetik.30 Hur skulle denna kunna bevaras i mötet med överordnade system och organisationer? Som sidoordnat könssegregerat fält hade kvinnorna möjlighet till positionering inom fältets alla nivåer. Vid integration till andra fält befarades att makten och tolkningsrätten över förskoleprojektet skulle förloras. Det är ett mönster som upprepats under den allt mer djupgående integrationsprocessen av utbildning och skolsystem som pågått med aktualitet även i nutid, vid integration i skolsystem, departement och lärarutbildningsorganisation. Vad händer när underordnad eller sidoordnad integreras? Kommer makt att omfördelas enligt dominerande genusregims föreskrivning av hierarkiseringmönster för klass, kön och etnicitet? Kommer helt enkelt förskolans kvinnliga företrädare att förlora makten över sitt projekt? Kan den områdesspecifika kunskapstraditionen och verksamhetsetiken bevaras? Förloras centrala värden? 1955 föreslog exempelvis Familjeberedningens betänkande att seminarierna skulle förstatligas. SFR (), tillstyrkte i sitt remissvar, och var positiva till att seminarierna fick en annan ställning under förutsättning att dessa i fortsättningen tillförsäkras sin fria experimentella verksamhet.31 Kampen för ett bevarat inflytande och makt över förskoleprojektet och dess utbildningar kan exemplifieras från många tidpunkter under dess hundraåriga historia liksom från aktuella debatter kring de senaste lärarutbildningsreformerna.32 Ledarskapet för utbildningarna förändrades också efter hand i grunden. Genom förstatligandet av seminarierna som inleddes med ett nytt statligt seminarium i , kom regelverket att ändrats. Från var alla förskollärarutbildningarna förstatligade och därmed ändrades exempelvis lärarstrukturen vid seminarierna. Förändringen kom att innebära att nya rektorstjänster inrättades och att dessa rektorer för seminarierna skulle ha universitetsexamen i psykologi och pedagogik.33 Därmed förändrades förutsättningarna för de kvinnliga ledarna. De hade mer sällan, ännu, hade tillryggalagt denna, för män med klass30 Exempelvis 1992, 1994. 31 Citerat i tidskriften (1957), sid. 153. 32 Se exempelvis , J-E Förskollärarna förlorare i den nya utbildningen Förskolan 7/03. 33 (1992). Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria SOU 2006:75 30 mässiga förutsättningar öppna väg till kunskap genom läroverk och universitet. som följde beslutet om kompetenskraven för rektorer tillfördes seminarierna ledningspersoner av annan kompetensbakgrund och av manligt kön. Från ett totalt kvinnligt ledarskap för seminarierna leddes tio av de då 14 utbildningarna till förskollärare av en manlig rektor.34 Kvinnorna använde det utrymme i det könssegregerade samhälleliga livet som blev möjligt för dem. Genom de sociala och pedagogiska uppgifterna inom vård, omsorg och undervisning tillskapades en kvinnlig frizon, inom vilken kvinnorna kunde utveckla uppgifter, efter hand yrken och semiprofessioner. Den lämplighet, det kunnande och de egenskaper som skildrades som viktiga att ha för hade en så stark koppling till kvinnligt kön och till vissa former av kvinnligheter, också socialt relaterade, att andra möjliga intresserade snart insåg att detta inte var ett yrke för dem. Könskodningen - och, för barnträdgårdsledarinnorna, också klasskodningen - var uppenbar här. I historiska tillbakablickar framstår dessa mönster som tydligare än en första reflektion över dagens pedagoger i förskolan, där rekryteringen har öppnats mot en större klassmässig, kulturell och etnisk variation. Dock kvarstår förskolefältets och förskoleyrkenas könsmässiga segregation, något som påverkar såväl fältets ställning, innehåll som yrkesutvecklingen på alla nivåer. 1.3 Könsdiskurser i en könsintegrerad barnverksamhet Förskolan har utgjort en könsintegrerad verksamhet för både pojkar och flickor, även då andra barninstitutioner arbetade med strikt uppdelning efter kön. Den har representerat en könssegregerad vuxenvärld, men en könsintegrerad barnvärld. Till skillnad från skol-, fritids- och idrottsverksamheter och många sociala verksamheter inom område har förskolan aldrig organisatoriskt utgått ifrån en uppdelning av flickor och pojkar. Könsdiskurserna som präglat verksamheterna har varierat , men de har aldrig lett till en för barnen kontinuerligt könsuppdelad verksamhet. 34 (1994). SOU 2006:75 Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria 31 1.3.1 Från , till Mors lille och på täppan Förskolan har dock varit producent av olikheter, den har format och formar kön. Den tidiga fröbelsinspirerade förskolans idéhistoriska arv från (1892) och (1887, 1995), markerar gossens, pojkens fostran som det pedagogiska objektet. Som betonar (1996) så synliggör uppfostringshistorien en asymmetrisk socialisation, i den meningen att det markeras större vikt vid att socialisera pojken till man, än flickan till kvinna. Det orsakar betydligt större oro om institutionerna förefaller misslyckas i sin uppgift visavi pojken. stora verk Die Menschnerziehung35 diskuterar uppfostran i förhållande till sonen, i förhållande till pojken. Det personliga pronomenet i texterna är han. Så också hos, den för så betydelsefulla idékällan, . Här står i fokus för uppfostransdiskussionen.36 Detta idéarv fördes med Fröbelpedagogiken in i uppbyggnaden av förskoleverksamheter, såväl i som i många andra länder. Särartsföreställningarna var en del i den verksamma genusregimen. De kvinnliga ledarna som omsatte idéarvet till barnpedagogiska verksamheter byggde dock aldrig in särarten i en organisatorisk uppdelning av barnen. Den tog sig emellertid många andra former, där flicka och pojke skrivs fram som åtskilda kategorier med skilda förmågor, böjelser och behov. Förskolan formar kön och könsmönster. Det sker genom ramar, struktur och innehåll, det sker genom förhållningssätt och pedagogiskt material relaterat till olika styrande koder . Vallberg (1998, 2002) har summerat de könsdidaktiska koder, som hon menar kännetecknat de förskolepedagogiska verksamheterna . Hon beskriver en förändring från patriarkal och särartsbetonad samkod via en könsneutral likhetskod till en aktuell pluralistisk könskod. Den patriarkala särartsbetonade samkoden kännetecknar uppbyggnadsfasen av svensk förskola, tiden . Vallberg lyfter fram hur gosse dominerar i de förskolepedagogiska texterna. Det är gossar som Mors lille , i blåbärsskogen samt , och hans bättre jag , som är i fokus. Gosse- och gossefostran kopplas till natur, samhälle och arbetsliv. Pojkarna är till exempel små indianer, byggmästare, 35 1826, i svensk översättning redigerad av (1995). 36 (1892). Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria SOU 2006:75 32 arbetskarlar. Flickorna, som apostroferas mer sällan i till exempel sång och sånglekar kopplas framför allt till huslighet (små husmödrar) och till vård och omsorg om andra (dockmammor).37 Barnen beskrivs och möts olika beroende på kön, även om samprestationerna och de gemensamma sysselsättningarna var utgångspunkten i barnträdgården och storbarnkammaren. Könssegregation skulle inte tillämpas. Verksamheten skulle riktas till alla barn, påpekade , förgrundsgestalt i svensk förskola.38 Hennes medarbetare beskriver det så: I dockrummet städar dockmamman med dockpappans hjälp.39 framhävde att: Alla leksaker skola erbjudas lika åt pojkar och flickor, och finns det någon `naturlig olikhet`, så visar den sig av sig själv, men den får icke suggereras fram.40 När talar om pojkar och flickor och leksakerna, så säger hon att man bör låta små pojkar liksom små flickor få leka hem och familj. Men den språkliga framställningen anger genusordning: Låt små pojkar – liksom små flickor – få leka hem och familj, få koka mat, sy och städa; - det skadar dem inte för framtiden, och det roar dem . Om det ter sig som ett alltför tvärt brott mot traditionen att ge dem dockor, ge då istället pojkarna en stor teddybjörn – med kläder, säng osv. Låt flickor - liksom pojkarna - få leka med bilar och tåg, få bygga med block och få snickra, få öva sitt handlag med de tekniska leksakerna - de begär inte bättre när de är små, och kanske kan det vara dem till nytta i framtiden.41 Redan tidigt i förskolans historia fanns det en diskussion kring kön, och som uttrycket var könsroller. Begreppet roll representerade en förståelse för att kön var något konstruerat och förändringsbart. Verksamheterna kunde och skulle vidga barnens erfarenheter, också när det gällde deras könsroller. Perioden till mitten av kännetecknas enligt Vallberg av en könsneutral likhetskod. talas inte om flicka och gosse, kvinna och man, mamma och pappa längre. Istället användes orden barn, vuxna, föräldrar och personal. Utvecklingspsykologin skriver fram ett könsneutralt barn i stegvis utveckling. Detta barn möter fakta, könsneutralitet och social realism i förskolans texter och lekmaterial. 37 Vallberg (1998), (2002). 38 (1991). 39 (1945), sid. 144. 40 (1935), sid. 123. 41 (1936) sid. 50. Fetstil enligt originalet. SOU 2006:75 Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria 33 Det särartsbetonade kulturarvet är verksamt även , om än tillbakahållet, och fortsätter att vara så in i nutiden. Gossen finns i fokus och Mors lille blir aldrig gammal, skriver i tidskriften år 1964,42 en rubrik som kan användas som symbolisk beskrivning av hur särartstraditioner och fokus på gosse förs vidare i förskolepedagogiken. Det är pojkarna som uppmärksammas, i det pedagogiska materialet likaväl som i pedagogernas interaktion.43 Det är pojkarna som är det huvudsakliga pedagogiska objektet vid de vuxenstyrda aktiviteterna, ett mönster med ett idéhistoriskt arv från de tidigaste influenserna i förskolans historia. Det finns speciellt någon pojke, eller några pojkar, - på täppan – som drar till sig mer uppmärksamhet och mer uppfostran än de andra.44 för fram pojken som aktör, som handlande. I visa om det goda barnet beskrivs det i översättning: Han sig själv kan sysselsätta, det jag måste er berätta, verksam hand och kraftig arm, leker utan gny och larm, han förstår sig på att bygga, och vi kunna vara trygga.45 Flickorna knyts i sagor och i tema som återfinns i förskola och barnlitteratur , gärna till förvandling genom någon yttre krafts försorg. Det är genom metamorfoser och genom en annans blick eller yttre påverkan, gärna prinsens, eller genom någon specifik händelse som flickor och flickors liv blir till, som i , Snövit, Askungen och Prinsessan på ärten. Särartsideologin, där det kvinnliga och manliga positioneras som åtskilt och i grunden olika och där flicka och pojke skrivs fram som bärare av olika behov, intressen, möjligheter och världar, är en mycket seg struktur genom barnets århundrade . Den trycks tillbaka , men återuppstår i olika former och på olika arenor. Det förefaller finnas en omfattande marknad för exploatering av särart och könsuppdelning, vilken är i högsta grad levande i nutidens barndomskultur. En pluralistisk könskod kännetecknar slutet in mot , menar (2002). Variation, mångfald och individualiseringsprocesser är mycket framträdande. Läroplanen markerar dock att vissa former av könsmönster skall strävas mot och andra skall motverkas. 42 Vallberg (1998), sid. 156. 43 (2000); Odelfors (1996). 44 (2000). 45 Morgenstern (1867), sid. 78. Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria SOU 2006:75 34 Förskolan skall motverka traditionella könsmönster och könsroller. Flickor och pojkar skall i förskolan ha samma möjligheter att pröva och utveckla förmågor och intressen utan begränsningar utifrån stereotypa könsroller.46 Förskolan ska möjliggöra vidgning av erfarenheter. Det är dock uppenbart att vissa grupper av barn har könsroller som är närmre, och vissa som är längre ifrån, dem som prioriteras i läroplanen. Könsmönster är beroende av materiella förhållanden och sociala levnadsvillkor, vilket påverkar utformningen av flicka respektive pojke. Att tala om likheter över grupper och variation ökar förståelsen i den pluralistiska och starkt individualiserade tidsperiod som senare åren av och innebär. Teoretiskt utvecklas förståelsen för kön från att ha uppfattats som enhetliga, stabila och inte minst universella kategorier till en förståelse av kön som beroende av omständighet och sammanhang och där individen /barnet/ självt är aktör. Individen blir inte bara, hon skapar också sig själv i mötet med andra och genom aktiva positioneringar inom de möjligheter som föreligger. Det intersektionella perspektivet lyfts fram. Det innebär att samvariationen mellan maktdimensioner som kön, klass, etnicitet och plats lyfts fram. Individens uttryck för femininitet respektive maskulinitet är avhängigt av samtliga dessa dimensioner. Det öppnas därmed för en möjlighet att se variation i könsmönster. Det blir pluralis i stället för två åtskilda grupper som bemöts på gruppnivå. Att fokusera enbart på flickor och pojkar innebär att osynliggöra den variation som finns inom gruppen. Att fokusera på skillnad mellan grupper stärker och understryker skillnad. Med förståelsen för kön som beroende av sammanhang så förskjuts fokus till kontexten i både nära och vid mening. Jämställdhetsarbetet kommer därvid att fokusera på de informella strukturerna som exempelvis verksamhetens uppläggning, dess innehåll och pedagogernas egna socialt och kulturellt beroende antaganden om hur flickor och pojkar är eller bör vara. uppmärksammas att barnet självt är att ses som aktör, som positionerar sig inom de ramar och möjligheter som föreligger. Mångfaldssamhället har lett till ett ökat intresse och fokus på jämställdhet, kön och könsmönster. Jämställdhet, som ett slags allmän princip, är något som kommit att starkt förknippas med 46 Lpfö 98, sid. 8. SOU 2006:75 Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria 35 svensk kultur. Något som framställs som vi svenskar är bra på. Den passar väl in i den bild svensken har om sig som förnuftig, rationalitetsbejakande och modern.47 Den kan ses som en del i den svenska nationella identiteten.48 Jämställdheten som en princip" representerar värden som markeras vid möten med andra kulturmönster. Då lyfts jämställdhet och jämställda levnadsmönster fram i relationer till barn och familjer i mångfaldens förskola även om det generellt demonstreras ett ganska utbrett ointresse för jämställdhetsfrågan och jämställdhetsarbete.49 Dessa processer kan problematiseras som en aspekt på den välfärdsnationalism som (1999), lyfter fram i sin beskrivning av förhållande till . Förskolan har i hög grad varit inriktad på att skapa det gemensamma och på att öka förutsättningar för likvärdighet mellan olika barn och mellan ensamstående och samboende föräldrar, oavsett klass, kön och etnicitet.50 Ett allt mer individualiserat och heterogent samhälle utmanar dock detta gemensamhets- och likhetstänkande. Det föreligger en spänning mellan valfrihet och individualiserade rättigheter som aspekter på mångfald och jämlikhet och jämställdhet som aspekter på likvärdighet. En av samtidens stora utmaningar handlar om att integrera mångfald och skillnad baserad på såväl kön, som klass, etnicitet och plats inom ramen för likvärdighet och medborgarskap.51 1.4 Förskolan som struktur för jämställdhet Den svenska förskolans erövring av en plats i offentligheten är en mångårig process, som bjudit en lång och motig väg som uttryckte det (1982). En djupt grundad föreställning om att kvinnan och barnen tillhör det privata och mer fördolda, medan mannen tillhör staten och det offentliga har påverkat inställningen till denna fråga. Detta mönster illustreras väl av tillståndet för förskola och barnomsorg i ett internationellt perspektiv och av den pågående debatten i ett EU-perspektiv. 47 (2005), sid. 19. 48 (2001). 49 Längby (2004). 50 (1990). 51 (2000). Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria SOU 2006:75 36 1.4.1 Statens ansvar eller faderns/familjens rättighet? I komparativa studier inriktade på genus, omsorg och välfärd och 2000-talets början utgör ett återkommande exempel på ett omfattande statligt deltagande.52 I exemplet förskolan var dock det statliga engagemanget mycket begränsat och tillfälligt och den statliga finansieringen så gott som obefintlig . Detta område uppfattades inte vara ett område för staten att styra och reglera. Det var familjens ansvar. Det var fadern, inte staten, som hade ansvar och rätt att besluta över sina barn och över sina kvinnliga familjemedlemmar. Detta återverkade både på utbyggnaden av förskolan och på framväxten av utbildningar för kvinnor. aktualiserade en nedgång av födelsetalen en diskussion om statens roll som familjestödjare, vilket kom att föra in förskolan i ett mer offentligt ljus. Makarna underströk statens ansvar för barnen och behovet att stödja mödrars möjlighet till yrkesarbete i sin numera klassiska bok i befolkningsfrågan.53 Ett visst ökat kommunalt och statligt ansvar följde åren därefter. sker en successiv kommunalisering av förskoleinstitutionerna och fanns det också en möjlighet att erhålla statligt stöd för drift av så kallad halvöppen barnavård. ökade behovet av kvinnlig arbetskraft och därmed ökade även det statliga intresset för utbyggnad av heldagsomsorgen. innebar en återgång till uppdelning mellan livssfärerna för kvinna och man, men därefter skedde en markant förändring av kvinnors förhållande till arbetsmarknad, och förutsättningarna för ett mer jämlikt förhållande mellan kvinnor och män i samhället ökade. Behovet av förskola/barnomsorg var betydligt större än tillgången. 1.4.2 En kvinnovänlig stat? Men vilken var kvinnan plats i samhället? En hemarbetande kvinna? Eller en kvinna som utvecklade kvinnans två roller som och skrev om? (1957). Den i så dominanta familjeformen male breadwinner - housewife var 52 Exempelvis (2005); (1990); (1999); Letablier & (2005); (2002); (1996). 53 (1934). SOU 2006:75 Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria 37 också den dominerande tankefiguren i menar , (2005). Men som (1987) beskriver, så kan länderna i ses som kvinnovänliga stater med en svagare manlig försörjarmodell än övriga . Kvinnor hade tidigt funnits i arbetskraften, och hemmafrumodellen var inte var så cementerad i svensk familjekultur. Den arbetande gifta kvinnan var en del av svenskt arbetsliv genom att jordbruket var dominerande näring till några decennier in , framhåller Den åtskillnad som är markant i många länder mellan hemmet och samhället, mellan privat och offentligt, tog sig i andra former, bland annat genom att folkhemmet blev metaforen för det framtida samhället. Gränserna mellan stat och familj och mellan offentligt (public) och privat blev otydligare. Folkhemstanken byggde dock på könsåtskillnad, med mödrar i hemmet som ett ideal. Attityderna till barnomsorg, till att lämna bort barnen, var negativa. Förändrade samhälleliga villkor när det gäller arbetsmarknads och ekonomiska förhållanden samt en politisk radikalisering vid slutet av 1960- talet och gav upphov till nya livsmönster och nya framtidsmodeller. Socialdemokraterna gick till exempel till val med målsättningen: Mer jämställdhet.55 ersatte socialdemokraterna den traditionella enförsörjarfamiljen som modell för sitt politiska handlande med en två-försörjarfamilj. Detta korresponderar med en mycket omfattande expansion av den svenska förskolan, liksom en rad andra åtgärder som uttrycker statens påverkan på förändrade könsrelationer såsom särbeskattning och föräldraförsäkring. 1.4.3 Stat - familj- och ett nytt barn – förskolebarnet 1900-talets tre sista decennier redovisar en mycket kraftig förändring av förhållandet mellan stat och familj och mellan kvinna - man - barn. Här har förskolan och den offentliga barnomsorgen haft en mycket betydelsefull roll. genomfördes ett stort antal utredningar som knöt an till kön, jämställdhet och könsrelationer. Hela 74 statliga delbetänkande publicerades bara –1975.56 54 (2000), sid. 20. 55 (1998). 56 (2000), sid. 28. Om betydelsen av kön i svensk förskolehistoria SOU 2006:75 38 Parallellt med detta utredningsarbete kring förändrade könsrelationer arbetade flera statliga utredningar med att kartlägga och omfördela ansvaret för så gott som alla dimensioner i barns liv. Mycket inflytelserik blev barnstugeutredningen, som 1972 lade fram sitt betänkande Förskolan del 1. Detta kom att få stor genomslagskraft på den förskola, som utvecklades i mycket snabb takt. Utredningen, ,57 blev en väl studerad grundbok på alla utbildningar till lärare i förskolan. Den talades om som en bibel och den gav ideologisk grund och legitimerade omfördelningen av ansvaret för barnen i det svenska samhället. Här tog det nya barnet, förskolebarnet, gestalt. Förändrade könsrelationer och familjeformer inkluderade också ett förändrat barn. Detta barn behövde förskolan för sin egen utvecklings skull. Barnens gemenskap skulle utvecklas, deras jaguppfattning, kommunikation och begreppsbildning stödjas. kognitiva jämviktsteori och epigenetiska utvecklingsteori angavs som bakgrund till detta stora projekt – förskolebarnet i förskolan. Förskolan positionerade en roll i samhällsutvecklingen, den blev en del i välfärdsstrukturer med rätt att benämna världen och med normativa ambitioner inom en rad områden som inkluderade både barnet och dess familj. benämner perioden –1976 som en omformuleringsperiod .58 Det var av stark förändring av relationer mellan individ-samhälle, barn-vuxen, kvinna-man. begreppsliggör förhållandet mellan kvinna och man i kontraktstermer. Hon vill med det, icke helt oproblematiska begreppet, ringa in att det rör sig om ett strukturellt tvång som både kvinna och man lever under, som det anger att det är öppet för förhandling.59 Kvinnornas tidigare husmoderskontrakt under framför allt omformuleras till ett jämställdhetskontrakt. Ansvaret för barnen skulle nu delas av både kvinnor och män, med statens stöd. Den utbyggda förskolan blir den tredje parten som skall möjliggöra det förändrade genuskontraktet. Detta påverkar talet om förskola och talet om varför förskola?