prot · GU09126 · 2007-06-14 00:00:00 — Men än värre är den påfrestning i form av minskande legitimitet och förtroende för trygghetssystemen som den här utvecklingen riskerar att leda till. Många människor kommer naturligtvis att ställa sig frågan: Varför ska jag ägna mig åt att göra rätt för mig och betala in till trygghetssystemen i form av skatter och avgifter om stora pengar i de systemen fuskas bort? Varför ska jag som försöker göra rätt för mig fortsätta att göra rätt för mig i förhållande till de myndigheter som betalar ut förmåner om samhället ser genom fingrarna när det gäller de som fuskar, inte gör rätt för sig och begår brott och det inte får någon efterföljd? Jag tror att det finns i grunden två olika sätt att se till att trygghetssystemen är robusta och håller för framtiden. Det ena sättet är att man har goda förmåner men att man har en stark och sträng kontroll. Det andra är att man har en liten eller obefintlig kontroll, men då tvingas man ha väldigt låga ersättningsnivåer. För mig som socialliberal är det självklart att förespråka det första alternativet. Jag tycker att vi ska ha goda generösa ersättningar, bra bidrag, bra stöd till dem som behöver det och höga ersättningsnivåer i våra socialförsäkringssystem. Men om vi ska klara det fordras det också att vi har en tuff och skarp kontroll och en lagstiftning som gör brott mot de här trygghetssystemen kriminella och att vi sänder en tydlig signal om att det är ett oacceptabelt beteende att begå brott mot våra trygghetssystem. Det tredje alternativet, som möjligen har föresvävat någon, att man ska ha generösa ersättningar och inte ha någon kontroll leder till att trygghetssystemen i sin förlängning riskerar att kollapsa. Jag kan inte låta bli att fundera lite grann över oppositionens agerande i den här frågan. Jag tycker framför allt att Socialdemokraternas agerande är uppseendeväckande. Det gör mig beklämd. När det gäller den utredning vars resultat ligger till grund för regeringens förslag om en bidragsbrottslag, som jag hoppas vi nu kan klubba i den här , togs initiativet till den utredningen av den förra socialdemokratiska regeringen . Det ligger nu till grund för den proposition som den nya regeringen har lagt fram och som jag hoppas att vi kommer att kunna besluta om. Varför är det som var rätt 2005 så fel 2007? Ni säger att ni vill göra något åt bidragsbrotten och bekämpa fusk och överutnyttjande av de svenska trygghetssystemen, men i praktiken sitter ni med armarna i kors. Det är för övrigt inte den enda inkonsekvensen i Socialdemokraternas agerande i utskottet vid behandlingen av den här propositionen. Å ena sidan säger man: Vi vill inte ha den här bidragsbrottslagen, för vi vill inte kriminalisera bidragsbrott på det sätt som regeringen föreslår. anklagar ni regeringen och regeringspartierna för att inte ha en tillräckligt omfattande bidragsbrottslag. Ni säger: Varför kriminaliserar ni inte brott som näringsidkare ägnar sig åt? Ni säger också: Vi vill visserligen inte ha en bidragsbrottslag, men det är fel benämning på den. Resonemanget hänger inte ihop. Jag är inte beredd att acceptera en ordning där vi sätter på spel grundläggande värden. Den som är sjuk ska ha rätt till sin sjukpenning. Den som behöver studiemedel för att klara sitt uppehälle under studierna ska få det. Men om vi inte beivrar fusk, överutnyttjande, bedrägerier och brott mot trygghetssystemen är det ytterst dessa människor det handlar om. Om vi inte klarar detta kommer en regering oavsett partifärg att tvingas skära ordentligt i trygghetssystemen. Det är en utveckling som jag absolut inte vill ha. För mig handlar det här om solidaritet och engagemang och alla människors livschanser. Det är en central fråga för mig och för . Trygghetssystemen är viktiga i en välfärdsstat. Därför yrkar jag, fru talman, bifall till förslaget i betänkandet från socialförsäkringsutskottet. 247 () replik: Det var väl ett försök av för att få en möjlighet till replik att måla ut vad vi socialdemokrater står för, vad vi i oppositionen har arbetat med, och så vidare. Om hade bemödat sig om att lyssna in alla tre inläggen, vågar jag påstå, så handlar det just om att fusk, missbruk och kriminalitet mot våra trygghetssystem ska bekämpas. Det råder inget tvivel om detta. Jag hade hoppats att vi skulle slippa den här debatten, att försöka glida över till något resonemang som nu precis gjorde. Det är rätt att vi från den förra regeringens sida gav överåklagare uppdraget att titta på det. Det var också den frågan som ställde på hearingen, som han så mycket väl kommer ihåg, och som han också fick svar på. När det gäller bidragsbrott kan man visst lyfta ut det ur en helhet och prata om bidragsbrott. Sedan vill man inte prata om skattebrott. Men man skulle kunna förvänta sig av regeringen att den tog ett samlat grepp och utredde. Vi pratar här om 1 miljard. Det kan vara mer pengar. Det ska bekämpas. Det är ingenting att snacka om. Men varför tar man inte tag i den stora besvärligheten kring den svarta ekonomin på 100 miljarder? Varför riktar man sig bara mot enskilda personer och målar ut dem som det stora hotet mot välfärdssystemen? I våra välfärdssystem där myndigheterna betalar ut pengar finns det också sådant som går till företag där man blir krediterad på skattekonto och annat. Varför tar ni inte med det inom samma område som man mycket väl kunde ha tagit in i en bidragsbrottslag? Det är en frågeställning som ni får leva med. 248 () replik: Jag tror att måste försöka få sin argumentation att hänga ihop. Å ena sidan använder och stor kraft och tid åt att säga att det inte behövs någon bidragsbrottslag. Å andra sidan ska bidragsbrottslagen ha en väldigt stor omfattning. Man säger att man inte vill ha någon bidragsbrottslag, men om den ska införas ska den heta något annat. Något slags rim och reson i hur man resonerar måste man ändå kunna kräva av ett parti som jag utgår från gör anspråk på att vinna regeringsmakten , också någon rim och reson i historiebeskrivningen. Det var en socialdemokratisk regering som tillsatte den utredning vars resultat den nya regeringen nu har lagt på bord. Så ser det ut. Jag ställde frågan i mitt anförande tidigare: Varför är det som var rätt 2005 så fel 2007? har chansen att svara på den frågan. Vi har en särskild skattebrottslagstiftning. Det tycker jag är alldeles utmärkt. Det som är poängen med detta är att vi har saknat en lagstiftning som ska beivra bidragsbrott. De här brottstyperna har ju inte varit likställda med varandra. Jag är den förste att säga att alla skattebrott ska bekämpas med full kraft. Problemet har varit att de här två brotten det ena har riktat sig mot statsbudgetens inkomstsida och det andra mot utgiftssidan inte har varit likställda. Det rättar vi till med det här förslaget, som har lagts på bord. : Jag har också lyssnat på vad både och andra företrädare för oppositionen har sagt här, det vill säga att ni vill bekämpa fusk, överutnyttjande, bedrägerier och brott mot trygghetssystemen. Problemet är att detta riskerar att bara bli en läpparnas bekännelse om man inte lägger fram några andra konkreta förslag till hur brotten ska bekämpas. Vi har lagt fram ett förslag här. Ni säger att det är dåligt, men var är era egna konkreta alternativa förslag som skulle kunna ge verkan? Den frågan bör försöka svara på. 249 () replik: Det som var rätt 2005 är fortfarande rätt. Det var rätt att tillsätta utredningen, men en utredning behöver inte alltid betyda omedelbar verkställighet. Vi har lyssnat in vad tunga instanser har sagt. Vi har också konstaterat att det behövs rimliga förutsättningar för de myndigheter som har instrumenten att jobba över sina gränser, till exempel , Ams och andra, och på det sättet låta det här få lov att värka ut. Men man kan inte bara fortsätta när det blir en väldigt omfattande och kraftfull kritik och säga att det här ska genomföras oaktat allt annat. Om man nu från den borgerliga regeringens sida vill skicka ut signaler i samhället är det också rimligt, precis som försökte säga tidigare Varför ska jag betala in? att ta ett samlat grepp om kriminalitet och brottslighet och också se till att det ska finnas möjlighet att göra detta. Men instanser som exempelvis HSO går emot, som jag sade tidigare. FUT-delegationen har lämnat en första rapport, och man skriver i utskottets överväganden vad felen kan bero på. Man har gått igenom 16 olika. Felen beror på slarv, okunskap eller rena bedrägerier från de sökandes sida, men felaktiga uppgifter lämnades också av annan än den sökande såsom arbetsgivare, läkare, skola och vårdgivare. I handledningen finns också flera felorsaker. En övergripande nivå rör behovet av åtgärder för att slå vakt om trygghetssystemen som helhet, att regelverken förtydligas och förenklas, att andra regelverk inte försvårar handläggning och kontroll, att myndigheter gemensamt utvecklar informationssystem och samverkansformer samt att myndigheterna ser över handläggningsrutiner med mera och att kontroller ges högre prioritet. Vi sade också att vi ville göra ett försök att invänta för att få en samlad utbetalningsmyndighet som kan ta det här greppet. Det är en del av det hela. Vi har menat på att det är fel att så ensidigt som ni gör anta en bidragsbrottslag, riktad bara mot enskilda, fysiska personer. 250 () replik: Den svenska lagstiftningen har varit ensidig. Det har bara varit skattebrott som har haft den digniteten att ha den tydliga markeringen från samhällets sida. Det vi gör nu är att vi ser till att bidragsbrott och skattebrott jämställs. Jag är den förste, som jag sade tidigare, att säga att vi ska bekämpa skattebrott. Det är inte det som frågan gäller. Vi har redan en skattebrottslagstiftning . Det intressanta är frågan: Behöver den här skattebrottslagstiftningen också kompletteras med en bidragsbrottslagstiftning? Ja, mitt svar på den frågan är ja. Det ska vara lika allvarligt att begå brott mot statsbudgetens inkomstsida som mot statsbudgetens utgiftssida. För mig är det en självklarhet. Sedan tvingas jag konstatera att tidigare inte har svarat på den fråga som jag har försökt ställa, som har handlat om just motiven till den socialdemokratiska omsvängningen i synen på bidragsbrottslagstiftningen. Det finns ingen regering som tillsätter en utredning om det inte finns en särskild intention och avsikt med att den utredningen ska tillsättas. Faktum är att det var en socialdemokratisk regering som 2005 tillsatte en utredning om en bidragsbrottslag. läggs detta förslag fram av den nya regeringen, och säger nej till detta. Jag tycker att det är ansvarslöst att bete sig på det sättet. 251 (): Jag vill börja med att tillstyrka förslaget i betänkandet och yrka avslag på motionerna, så jag inte glömmer det. Vi ska ta ställning till socialförsäkringsutskottets betänkande nr 12, som handlar just om bidragsbrottslagen. Det kan tyckas vara ett ganska enkelt och självklart beslut utan speciellt stora kontroversiella förtecken, för visst är vi väl alla överens om att det inte ska vara tillåtet att på ett otillåtet sätt tillskansa sig medel som man inte har rätt till? Det har vi hört otaliga gånger under den här debatten redan. I betänkandet föreslås en särskild lag med straffbestämmelser som är anpassade till de särskilda förutsättningar som råder vid utbetalningar från välfärdssystemet. I sammanfattningen i betänkandet kan vi läsa att förslaget handlar om att den som lämnar en oriktig uppgift eller underlåter att anmäla ändrade förhållanden och genom detta orsakar fara för att en ekonomisk förmån felaktigt betalas ut eller betalas ut med ett för högt belopp ska dömas för bidragsbrott. Det finns ett ringa brott men också ett grovt brott, som benämns grovt bidragsbrott. Straffskalorna motsvarar i stort dem som gäller för bedrägeri. Det är svårt att se på vilket sätt detta kan uppfattas som kontroversiellt. Frågan om bidragsbrott har varit ett känsligt ämne från det att den började debatteras i valrörelsen med något större intensitet. Det har dock blivit alltmer accepterat att erkänna att fenomenet existerar och även att föreslå åtgärder för att komma åt fusk och överutnyttjande. Socialdemokraterna, som länge anklagat de borgerliga partierna för att överdriva problemet och hävdat att vi skulle anklaga alla som går på någon form av bidrag för att vara fuskare, har själva föreslagit och under sin regeringstid genomfört en rad åtgärder för att komma åt bidragsbrotten. När vår förra partiledare som svar på en fråga sade att visst fusk troligen förekommer i det svenska sjukförsäkringssystemet så blev han minst sagt hårt ansatt, både av medier och politiska motståndare. Inte minst Socialdemokraterna gjorde allt för att slå ned, förvränga och förneka påpekandet, men mycket har hänt . Jämför man den socialdemokratiska retorik som man hade under valet med de åtgärder som man under den förra mandatperioden genomförde, som vi har hört exempel på här tidigare, är det svårt att tro att det är samma parti som vi möter. Det har helt klart skett en attitydförändring. Med tanke på den förändringen borde det vara en självklarhet att bifalla det betänkande som ligger på bord. har flera undersökningar, kontroller och attitydmätningar visat att hade rätt. Faktum är att det vid stickprov har visat sig att bidragsbrott är mer vanligt förekommande än vad många anat. talas det öppet om fusk, felutnyttjande och brott. Det är bra. beskrev en statlig delegation situationen som att trygghetssystemet läcker på grund av bidragsfusket. Delegationen menar att det finns flera fel som varit kända för myndigheter och ansvariga politiker . Detta har enligt delegationen kostat skattebetalarna miljarder kronor miljarder kronor . Det betänkande som vi nu debatterar är viktigt och borde, som jag sagt tidigare i mitt anförande, vara både okontroversiellt och tillräckligt sakligt grundat för att tillfredsställa samtliga partier. Att avslå förslaget i betänkandet med de reservationer som finns ter sig mer som ett slag i luften och ett uttryck för olycklig populism än som sakligt grundade överväganden. Det allvarligaste problemet med att som vänsterkartellen gjort förneka eller trivialisera bidragsfusket är att det i slutändan drabbar de mest utsatta, de svårt sjuka och gamla. Varje krona som går till någon som till exempel stannar hemma på grund av annat än sjukdom är en krona som tas från dem som verkligen behöver den. Dessutom får de som går till arbetet dra ett mycket större lass. Jag vill gärna passa på att med anledning av det som sagts i den här debatten hänvisa till lista över de vanligaste brotten. Man kan fundera över om det är de absolut svagaste och mest utsatta som utför de brott som listar, nämligen vård av sjukt barn som man arbetar, sjukpenning som man arbetar svart, bostadsbidrag man skenseparerar och har nya relationer, bostadstillägg man glömmer sin förmögenhet, barnbidrag man har flyttat utomlands. Dessa är de fem vanligaste brotten som listar. Mitt intryck är inte att det är fråga om de svagaste, mest utsatta, mest handikappade, de allra minsta människorna. När man läser listan får man intrycket att det handlar om människor som är ganska företagsamma. Frågan om bidragsfusk är viktig eftersom den i grunden hotar den princip som hela vårt generella välfärdssystem vilar på, nämligen den om solidaritet. Solidariteten bygger på ett ömsesidigt socialt kontrakt. Den som kan försörja sig gör det och bidrar genom att betala skatt för att hjälpa dem som av olika skäl hamnat i en svår situation. I annat fall blir resultatet att tilltron till systemet urholkas, precis som vi sagt tidigare. Låt mig också nämna några ord om på vems uppdrag vi arbetar. Det har i detta sammanhang talats mycket om vikten av rättssäkerhet och att människor inte ska riskera att behandlas som presumtiva brottsoffer, alltså utan att vara det. Det är naturligtvis mycket viktigt. Ingen ska misstänkliggöras i onödan. vet vi alla att det finns ett överutnyttjande av systemet. Det är vi rörande överens om. Det är ett faktum som varken är speciellt kontroversiellt eller okänt. Vårt uppdrag som politiker är också bredare. Vi arbetar på samtliga skattebetalares uppdrag, och ett överutnyttjande från några innebär att andra drabbas. All form av överutnyttjande och fusk bör av den anledningen därför stävjas. Klok resursfördelning av våra gemensamma skattemedel ligger i allas vårt intresse. vill värna den solidariska finansieringen som finns i vårt trygghetssystem. Vi vill stärka välfärden. anser att alla som arbetar ska vilja bidra till det allmännas bästa så att resurserna räcker till god vård, skola och omsorg. Då krävs det att vi slår vakt om försörjningssystemet. Att vägra att acceptera ett orättfärdigt utnyttjande av systemet och tillåta kontroll så att det inte sker handlar om solidaritet. Missbruk och fusk måste benämnas för vad det är, och det måste också tas på största allvar. har miljarder kronor runnit ur välfärdssystemet, pengar som gått till sådana som inte har rätt till dem, som fuskat med bidrag. Det är miljarder kronor som kunde ha gått till det vi vill, nämligen till vård, skola och omsorg, till dem som har rätt till och behöver pengarna. Det handlar om miljarder kronor som skulle ha gått till barn, äldre, svårt sjuka eller handikappade. I detta har vänsterkartellen en skuld. De har inte aktivt arbetat på sådant sätt att det gett som resultat att systemet slutat läcka. gör vi ett tydliggörande med den nya lagen. Jag vill därför uppmana vänsterkartellen att ta bort skygglapparna och sluta släta över fusket med bidragssystemet. Det gynnar ingen annan än dem som fuskar. Förlorarna blir alla de som är i verkligt behov av ett bra trygghetssystem svårt sjuka, våra äldre och funktionshindrade, hårt arbetande sjukvårdsbiträden och förskollärare. Det är de människorna som förtjänar vårt stöd. kommer aldrig att låta svårt sjuka eller handikappade betala priset för fusk och missbruk. Vi välkomnar därför propositionen som stärker arbetet med att stävja fusket, och jag yrkar bifall till den. Jag vill uppmana samtliga partier att yrka bifall till regeringens proposition. Låt inte ännu fler miljarder kronor gå till annat än vår gemensamma välfärd. 252 (): Om vi inte hade haft något missbruk, eller bara haft ett ringa missbruk i landet, skulle vi över huvud taget inte ha behövt stå här och diskutera en bidragsbrottslag. Men om vi haft ett samhälle där man sett genom fingrarna eller sagt att missbruket inte existerar blir det ett mer eller mindre socialt accepterat beteende. Den lagstiftning som finns på detta område är den som gäller bedrägeribrott. Där fordras uppsåt. Det som skiljer det nya förslaget om bidragsbrottslag från den nuvarande lagen är att där inte finns något uppsåtskriterium. Däremot finns ett krav på grov oaktsamhet. Jag är säker på att många medborgare, också de flesta som behöver samhällets hjälp och bidrag, tycker att det är bra att vi äntligen får en klar lagstiftning på detta område. Debatten har, fru talman, varit mycket intressant eftersom det skulle kunna sägas att man från vänsterkartellens sida kanske försökt blanda bort korten. Jag skulle i stället vilja säga att man försökt blanda in andra saker i kortleken, såsom svartarbete, skattebrott och . Ingen har sagt vad som ska hända med . Det pågår en utredning, och det har sagts att en utredning inte behöver innebära omedelbar verkställighet. Den behöver inte innebära verkställighet alls. Jag tror att många medborgare och de tillämpande myndigheterna kommer att hälsa den nya lagstiftningen, som vi förhoppningsvis ska fatta beslut om , med glädje. Det gäller alla dem som ser missbruket där pengarna rinner genom statens fingrar. 520 miljarder är väldigt mycket pengar. En procents missbruk av dessa pengar är 5,2 miljarder. De skulle kunna användas till dem som verkligen behöver bidragen och till andra välfärdsåtgärder i samhället. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 22 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2006/07:1363 av i (c) till försvarsminister () 2006/07:1364 PTS allmänna råd av () till statsrådet () 2006/07:1365 av () till kulturminister () 2006/07:1366 av () till försvarsminister () 2006/07:1367 Samhällets samlade resurser mot terrorism av () till justitieminister () 2006/07:1368 Kompetensutveckling av personal inom äldreomsorgen av () till statsrådet () 2006/07:1369 Utbildning för vårdpersonal av () till socialminister () 2006/07:1370 Regional utveckling i av () till näringsminister () 2006/07:1371 Psykologstöd för våldtagna kvinnor av () till justitieminister () 2006/07:1372 Ratificering av konventionen mot människohandel av () till justitieminister () 2006/07:1373 Samlad handlingsplan mot människohandel av () till justitieminister () 2006/07:1374 Satsningar inom upplevelseindustrin av () till näringsminister () Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 23 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Anmäldes att skriftliga svar på följande frågor inkommit 2006/07:1308 Etiopiensvenskar av () till justitieminister () 2006/07:1317 Bemötande gentemot oskyldig av () till justitieminister () 2006/07:1338 Meddelarskyddet av () till justitieminister () Svaren redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 24 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av andre vice talmannen från sammanträdets början till och med 11 § anf. 24 (delvis), av förste vice talmannen därefter till ajourneringen , av talmannen därefter till och med 15 § anf. 119, av andre vice talmannen därefter till och med 16 § anf. 146 (delvis), av förste vice talmannen därefter till och med 18 § anf. 193 (delvis), och av andre vice talmannen därefter till sammanträdets slut.