prot · GU09114 · 2007-05-28 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollen för . 2 § Meddelande om frågestund vice talmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsråd närvara: Utbildningsminister (), statsrådet (), statsrådet (), statsrådet () och arbetsmarknadsminister (). 3 § Meddelande om svar på skriftliga frågor vice talmannen meddelade att med anledning av helgdag skulle skriftliga frågor som lämnats in till och med besvaras . Meddelandet hade delats ut till kammarens ledamöter. 4 § Meddelande om ändring i kammarens sammanträdesplan vice talmannen meddelade att interpellationssvar skulle senareläggas till . Meddelandet hade delats ut till kammarens ledamöter. 5 § Anmälan om rättelse av uppgift i svar på riksdagsfråga Från utrikesminister () hade följande skrivelse inkommit: Till talman av uppgift i svar på riksdagsfråga 2006/07:1119 besvarade jag en fråga (2006/07:1119) Stoppade barnböcker på kurdiska från (). Det har framkommit att de uppgifter som svaret grundades på inte var korrekta och jag vill därför korrigera uppgifterna. I svaret uppgav jag att böckerna hade nått sin slutdestination och används bland annat i undervisning. Den uppgiften byggde på information som har lämnats av Center, som på Sidas uppdrag ansvarar för denna del av det svenska Turkietprogrammet. Centret har till UD återkommit med besked om att deras uppgifter varit felaktiga och att böckerna ännu inte har nått fram. Jag vill med detta upplysa talmannen och om dessa nya uppgifter. 6 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2006/07:518 Till Interpellation 2006/07:518 Sommarjobb av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa. () Enligt uppdrag och rättschef 2006/07:523 Till Interpellation 2006/07:523 Barebacking och smittorisker av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. () Enligt uppdrag och rättschef 2006/07:542 Till Interpellation 2006/07:542 Gränspolisens agerande och rätten till vård av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa. Till Interpellation 2006/07:546 och arbetsmiljön av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa. () Enligt uppdrag och rättschef 7 § Svar på interpellation 2006/07:479 om stöd till oppositionen på 1 Utrikesminister (): har frågat mig om jag avser att verka inom den europeiska unionen för att EU ska återuppta och förstärka sin policy då 30 europeiska länder beslöt att samfällt begränsa högnivåbesök, tona ned deltagande i kulturarrangemang och bjuda in kubanska dissidenter till ambassadernas nationaldagsfirande. Låt mig inledningsvis understryka att jag till fullo delar starka oro över bristen på demokrati och mänskliga rättigheter i . Successionen har grusat alla förhoppningar om en snar och positiv förändring i landet. Hundratals kubaner sitter fängslade för sina politiska åsikter. De politiska rättigheterna som yttrande- och föreningsfrihet är starkt begränsade. Regimen och dess säkerhetsapparat fortsätter att förfölja dissidenter och oliktänkande. bidrar också genom sitt agerande till att i hög grad försvåra det internationella arbetet kring de mänskliga rättigheterna. har därför lyft fram frågan om i för mänskliga rättigheter, där jag själv gjorde ett mycket tydligt inlägg i ämnet . Som beskrivs i regeringsförklaringen ska arbetet för att stärka demokrati ges starkare prioritet i den svenska utrikespolitiken, inklusive insatser för att främja demokrati i diktaturer som . En viktig uppgift för är därför att stödja de krafter som kan verka pådrivande i den demokratiska utvecklingen i . Här spelar den demokratiska oppositionen en betydelsefull roll. Men har också ett intresse av att direkt till företrädare för regimen kunna framföra våra ståndpunkter, liksom att nå ut till andra delar av samhället. En återgång till EU:s policy med fokus på begränsat deltagande i kulturarrangemang och speciella regler för nationaldagsfiranden är därför inte vägen framåt. Policyn har inte visat sig vara effektiv i att öka våra möjligheter att påverka utvecklingen i positiv riktning. ska i stället verka inom EU för en bred och fördjupad dialog med de demokratiska krafterna och det civila samhället i . verkar också för ett frigivande av de mer än 270 politiska fångar som sitter fängslade i under svåra förhållanden, endast för att ha utnyttjat den mänskliga rättigheten att uttrycka sina åsikter. Detta framför vi i samtal med företrädare för den kubanska regimen, såväl bilateralt som genom EU och FN. Omvärlden ska inte formulera en strategi för demokratiska utveckling. Detta måste kubanerna göra själva i fria och allmänna val, vilket flertalet ledande dissidenter i också framhåller. ska dock, bilateralt, genom EU och i FN fortsätta att på olika sätt söka understödja alla de krafter som verkar för ökat demokratiskt utrymme i . 2 (): Jag vill tacka utrikesminister för hans svar på min interpellation. Vi som aktivt stöder den demokratiska oppositionen på , det vill säga liberala partier exempelvis, människorättsaktivister, fria journalister, embryon till fria fackföreningar och oberoende bibliotek, är väldigt glada över att den har höga ambitioner att i både handling och ord stödja våra frihetstörstande vänner. står som bekant nu inför ett brytningsskede, och den demokratiska omvärlden måste tillsammans med oppositionen formulera en strategi för landets demokratiska utveckling. Den kubanska oppositionsgruppen i vitt håller fram utrikesministerns engagemang i denna fråga samt kritik mot vansinniga kommunistiska diktaturregim och har också noterat de kraftfulla diplomatiska markeringarna efter kännedomen om att regimen öppnat diplomatpost till den svenska ambassaden i . Att jämte redan i regeringsförklaringen lyftes fram som speciella fokusländer vad gäller demokratistöd i biståndet är också glädjande. Allt detta är mycket positivt, men utrikesministerns svar klargör faktiskt inte vilka nya initiativ han inväntar att ta på detta fält. Det innehåller inte heller några konkreta politiska förslag för regeringens position inom den europeiska unionen vad gäller demokrati på . besökte jag för att träffa den politiska oppositionens huvudgestalter: partiledarna från både de två liberala partierna och det kristdemokratiska systerpartiet samt flera andra ledande personer från den fria, oberoende pressen och biblioteken. Det här är modiga kvinnor och män, som med sin framtid, hälsa, kraft och frihet engagerar sig för sitt land. Flertalet av de här demokratiaktivisterna önskade faktiskt, till skillnad från utrikesministern, en återgång till den tuffa europeiska politik som rådde mot diktatur mellan och . Jag, de och andra inser att det som sker för tillfället är väldigt oroväckande, när exempelvis vill öppna kontakterna med diktaturen. Vi ser att landets utrikesminister, , har besökt , och vi ser hur EU:s tidigare fasta hållning har vacklat lite grann på en del punkter. Jag undrar då: Vad grundar utrikesministern sin analys på att det inte var positivt att europeiska ambassader i lät kubanska frihetskrafter utnyttja datorer, Internet och fax och att man bjöd in politiska aktivister till nationaldagsfiranden för att markera att det kubanska folket också har rätten att tycka, tänka och tro fritt och välja sina egna ledare? Det är fullt korrekt, som utrikesministern säger: Omvärlden kan inte införa demokrati på utifrån. Men nota bene: Det blir aldrig demokrati utan demokrater. För att demokratin ska växa inifrån behöver man moraliskt, finansiellt och politiskt stöd utifrån. Jag undrar nu: Vilken strategi formulerar utrikesministern från svenskt håll när det gäller att stödja den demokratiska oppositionen på , exempelvis via EU? 3 Utrikesminister (): Som påpekar vet vi båda att man på har noterat att det är en annan inställning som råder från svensk sida. Det ser vi både i de icke alltför hjärtliga relationer som vi numera har med företrädare för den kubanska regimen det är i hög grad de som har skruvat upp tonläget, i och för sig plus de erkännanden som vi har fått från företrädare för dem som arbetar under svåra omständigheter för demokrati på . Låt mig få säga att den svenska ambassad som vi har där är aktiv i kontakten med den fredliga oppositionen i landet. De har regelbundet kontakter med ledande dissidenter och ger på detta sätt ett viktigt stöd till demokratirörelsen. Till skillnad från de flesta ambassader, tror jag, gör de regelbundet hembesök hos aktiva inom det civila samhället och politiska fångars familjer på . Jag vill inte gå längre än så när det gäller att beskriva vad vi kan göra och vad vi kanske till och med gör på . Det lämpar sig, av skäl som är relativt lätt insedda, inte för ett riksdagsprotokoll, som är tillgängligt också för dem som vi inte vill ska få denna information i sin helhet. Jag är dock övertygad om att är relativt väl förtrogen med det som görs, och jag kan lova henne att vi ska se vad vi, inom de ramar som det innebär, kan göra för att göra mera. Däremot har jag aldrig tillhört dem som tror att det där med nationaldagsmottagningar fram eller tillbaka gör så stor skillnad. Det kan under ett visst skede ha en symbolbetydelse. Däremot är det viktigt vilken allmän attityd den europeiska unionen har, och det är möjligt jag vill inte utesluta det att det, när vi kommer till en diskussion i den europeiska unionen, kommer att visa sig att här finns nyansskillnader. Det finns de som betonar att man kan ha en dialog med regimen. Jag skulle inte vara motståndare till det om jag såg att en dialog med regimen hade börjat avsätta några resultat, men har jag inte sett någonting av det. Den dialog som har varit har haft ett alltför stort inslag av okvädingsord från kubansk sida för att riktigt vara någonting som uppfyller rimligt ställda krav på dialog. Däremot är det viktigt att vi med olika både symboliska och substantiella åtgärder markerar vårt stöd för den demokratiska oppositionen och att också den europeiska unionen i sin helhet är beredd att verka för detta. Det kan jag försäkra att jag tycker. Inom de diskussioner som jag tror förestår inom den europeiska unionen kommer att tillhöra de länder som är de allra tydligaste i detta sammanhang. Låt mig säga att vi har föreslagit att ambassadör för mänskliga rättigheter ska besöka för samtal rörande de mänskliga rättigheterna för att se om det finns ett intresse för dialog. Men ett svar är alltjämt utestående från kubansk sida, och jag är inte övertygad om att vi har så stora förhoppningar om att en inbjudan är förestående. Då ska vi notera den attityd som man har från kubansk sida, att intresset för dialog faktiskt är begränsat. Då får vi koncentrera våra resurser kanske på att hjälpa dem som en gång kommer att bli mer betydelsefulla i än vad de är och på den opinionsbildning som alltid är nyttig, viktig och essentiell när det gäller diktaturer som försöker motverka frihet och demokrati. 4 (): Naturligtvis gör det sig inte i denna kammare att beskriva detaljerat på vilket sätt genomför demokratistöd till . Vi vet bägge två att och flertalet andra ambassader utför ett aktivt arbete för att stödja demokratin. Men jag tror också att det är väldigt viktigt att man på europeisk nivå har en sammanhållen strategi. Det är också väldigt viktigt att utrikesminister markerar att det inte är den spanska linjen som blir den europeiska unionens linje. Om man följer spansk press ser man att det där sker en livlig debatt för tillfället, där väldigt många ur socialistregeringen vill att man ska öppna dialogen med på ett oerhört tydligt sätt. Det handlar om att skriva av olika lån och skulder, och det har inte varit de kraftfulla, kritiska fördömanden som behövs i ett land där en diktator förvägrar medborgarna att tycka, tänka och tro fritt. Det har varit en mjukare linje, som jag tror att många av oss i denna kammare, oavsett parti, motsätter oss. Det är väldigt viktigt att betona att civilsamhället behöver stärkas på olika sätt. De förbjudna biblioteken, oberoende intellektuella och embryon till fria fackföreningar behöver som sagt stöd utifrån för att kunna växa inifrån. Det är också viktigt, som utrikesministern betonade, att man tar varje tillfälle i akt att kräva att de nu 270 politiska fångarna släpps. Jag är måhända otålig då jag själv är engagerad för många av de politiska fångarna, men jag vill betona att jag tror att det är oerhört viktigt att den europeiska unionen har en sammanhållen politisk linje i denna fråga. Det är som sagt oroväckande att det spretar på sina håll. 5 Utrikesminister (): är otålig, och hon ska vara otålig. Jag hoppas att det är många andra som är otåliga. Jag delar gärna hennes otålighet. Det här är en regim som har varat alltför länge i ett land som har betydligt bättre förutsättningar än dem som man har möjlighet att realisera med den typ av diktatur som de har. Jag delar helt och hållet uppfattning att vi har störst genomslag om vi har en sammanhållen politik i den europeiska unionen. Jag kommer att verka för att vi verkligen har en sådan, utifrån den värderingsbas och de utgångspunkter som jag här angett. Låt mig också säga att det naturligtvis finns lägen då vi ska ha en öppenhet för en dialog med den regim som vi inte tycker om och som kanske är inriktad på en övergång till ett öppnare samhälle. Jag vill inte stänga den dörren. Jag noterar bara att vi icke är i den situationen. Det finns ingen öppen dörr för en sådan dialog, som jag har kunnat se, på den kubanska sidan. Då är vår uppgift framför allt den som vi här diskuterat, nämligen att ge stöd till den demokratiska opinionen och oppositionen i detta fall opinionsbildning och att verka för en sammanhållen EU-linje enligt dessa riktlinjer. Det handlar också om att klargöra att om regimen hamnar i en sådan situation att den är intresserad av att börja öppna upp, på det sätt som den förr eller senare måste göra, och vill öppna en dörr för en konstruktiv dialog med oss ska vi vara öppna för det. Där är vi emellertid inte . Jag får endast intrycket av en stängd dörr från kubansk sida. Då ska vi notera detta. Vi ska inte knacka i onödan, utan driva politik enligt de riktlinjer som jag angett och som jag tror att , kanske lite otåligare, i grunden också står bakom. 6 (): Självklart ska dörrar inte stängas permanent, men man kan inte heller, för att citera den indiska politikern , skaka hand med knuten näve. En regim som så pass tydligt visar att den tillfångatar och fängslar hela den levande oppositionen visar ganska tydligt var den står politiskt. är en av världens grymmare kommunistdiktaturer. har härskat där , och befolkningen har minimal politisk och personlig frihet. Det är alltså viktigt att utgå från att det är ett extremt stängt samhälle som vi befattar oss med. är det viktigt att kunna trycka på, att använda olika former av påtryckningar, både politiskt och finansiellt. Jag kan ge ett exempel. Härommånaden hade vi ett möte med Liberala internationalens exekutivgrupp i . Vi genomförde en videokonferens direkt från med våra kubanska frihetsvänner. Den sponsrades med amerikanska biståndspengar och var ett utmärkt exempel på hur vi via videolänk kunde föra en dialog. Det var första gången som kubanska oppositionsaktivister samlades i ett vardagsrum hos en privatperson, och 30 personer fick då förmedla sina tankar till liberaler världen över. Men den typen av projekt kräver pengar. Härommånaden formulerade regeringen en ökning av demokratistödet till , som är det andra landet som regeringen aviserat ökat demokratistöd till. Det var bra och glädjande, men jag undrar: När kommer en sådan demokratisatsning till att dyka upp? Det är förvisso biståndsministerns område, men jag hoppas att utrikesministern kan driva på i den frågan för det är viktigt att vi också med pengar markerar att den kubanska oppositionen får ett utökat stöd. 7 Utrikesminister (): Innan jag kom hit talade jag med biståndsministern om en del saker, också om detta. Det finns ett starkt engagemang från hennes sida. Jag kan inte i detalj ge konkreta svar på allt det som efterlyser, men de kommer. Det finns en vilja och förhoppningsvis också resurserna. Det råder det ingen tvekan om. I övrigt tror jag att vi delar inställningen till den strategi som ska bedrivas. Så länge dörren inte är öppen finns inte mycket förutsättningar för dialog. Jag tycker personligen att jag känner igen reaktionsmönstret i just nu från det hos en del andra regimer i den moderna historien som inser att klockan börjar klämta. Då finns det ofta något lätt desperat i deras agerande. Vi vet från andra exempel i historien att detta i ett visst skede också kan övergå i en annan attityd, när man inser att det oundvikliga faktiskt är oundvikligt. Då har man ett intresse av en mer konstruktiv dialog. Men där är vi, som sagt, icke . Då ska vi inte heller försöka inbilla oss att vi är där; det finns kanske en och annan som tar det snedsteget i den europeiska debatten, vilket också antydde. Det handlar då om opinionsbildning, om stöd till den demokratiska oppositionen, om värdesättande av initiativ av den typ som redogjorde för, och därefter förberedelser för det som kan komma, eller rättare sagt förberedelser för det som alldeles säkert kommer att komma. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2006/07:509 om situationen i 8 Utrikesminister (): har frågat mig om situationen i och ställt fem mer precisa frågor hur jag avser att ta upp Tibetfrågan bilateralt med och i multilaterala sammanhang, huruvida jag bedömer att strävan enbart efter genuin autonomi är uppriktig, vad jag avser att göra för att stödja förstärkandet mellan den kinesiska regimen och sändebud, hur jag avser att verka för att det tillsätts en speciell EU-representant för samt hur jag avser att framföra till utrikesminister att välkomnar en pilgrimsfärd av till och ser det som ett sätt att skapa ett gynnsamt förhandlingsklimat. Jag vill inleda med att ge regeringens syn på situationen i . ifrågasätter inte överhöghet över . Det budskap framför i kontakter med kinesiska regeringsföreträdare är att den autonomi som tillerkänts måste få ett reellt innehåll och att måste respektera de mänskliga rättigheterna, inklusive alla individers rätt att bevara sin kultur och sina religiösa traditioner. Regeringen ser allvarligt på bristerna i de mänskliga rättigheterna i . Detta gäller framför allt tillämpningen av dödsstraffet, bristande respekt för yttrandefrihet, religionsfrihet, organisationsfrihet och otillfredsställande rättssäkerhet. Enskilda tibetaners tillgång till utbildning och hälsovård är också ofta bristfällig, särskilt på landsbygden. När detta är sagt vill jag besvara de specifika frågorna. Europeiska unionen har vid tidigare dialoger om mänskliga rättigheter med tagit upp . Den 23:e dialogen mellan och om MR-frågor hölls i , och även diskuterades . EU:s MR-dialog med är en mycket viktig kanal för att framföra synpunkter kring situationen för de mänskliga rättigheterna i . tar också regelbundet upp MR-frågorna i bilaterala kontakter med . Inom ramen för FN:s arbete för de mänskliga rättigheterna förs en dialog kring flera av de tematiska frågor som nämnts ovan och som således är aktuella när det gäller situationen i . När rådet för mänskliga rättigheter senast sammanträdde kritiserade jag under mitt anförande tillämpningen av dödsstraffet och nämnde specifikt , som står för av världens verkställda dödsdomar. I en replik på mitt anförande sade den kinesiske delegaten att dödsstraffen i ska utvärderas och att syftet är att de ska bli färre. Det slutliga målet är att de ska avskaffas. Vad gäller uppriktighet har jag ingen anledning att ifrågasätta den. I och med att vi förespråkar en dialog mellan och tror jag att den kinesiska regeringen är väl medveten om vår syn. Den uppfattning är att en lösning på Tibetfrågan ska ta hänsyn till såväl syn på som det tibetanska folkets rätt att verkligen åtnjuta dess tillerkända autonomi. Vi uppmanar den kinesiska staten att respektera de mänskliga rättigheterna, inte minst kulturella rättigheter. Denna uppfattning är väl känd. Vi anser att samtal och dialog är den enda vägen fram mot en sådan lösning. Vi uppmanar parterna att gemensamt skapa former för en sådan dialog. Frågan om en särskild EU-representant för har diskuterats inom EU. Den samlade bedömningen har emellertid varit att förutsättningarna för framgång är begränsade för en sådan representant. De relativt nedslående erfarenheter som har av en särskild Tibetkoordinator, Special Coordinator for Tibetan Issues, styrker denna bedömning. är dock öppet för att överväga en särskild representant för om arbetsförutsättningarna för en sådan skulle förbättras och om vi därmed skulle bedöma att en sådan representant skulle kunna bidra till att förbättra situationen i . 9 (): Jag ber att få tacka utrikesministern för svaret. Det visar att regeringen har insikt i dessa frågor. Dock saknar jag svar på fråga nummer fem. Jag hoppas att utrikesministern kan återkomma till den i ett senare inlägg. Bakgrunden till min interpellation om är att den dialog som är nödvändig mellan och tycks ha avstannat. Sedan ockupation av 1949 har över 150 000 tibetaner flytt från sitt hemland, och fortfarande vandrar omkring 3 000 tibetaner över i hopp om att finna ett bättre och friare liv utanför . Till dem som har vandrat ut hör andlige ledare , som gick i landsflykt . fick han för sitt icke-våldspräglade arbete för sak. Hälften av de flyktingar som vandrar över och landar i , och så vidare är barn och ungdomar . Majoriteten av de här flyktingarna lever numera i . Jag hade själv möjlighet att träffa några av dessa hårt prövade människor vid ett besök i i , vid foten av . Där grundades mitt engagemang för sak. De här människorna genomför en riskfylld och farlig vandring som tar . Förutom att de riskerar att frysa ihjäl eller få allvarliga frostskador riskerar de tortyr och fängelsestraff om de ertappas. Ett skakande exempel är då kinesiska gränsvakter öppnade eld mot en grupp av 70 tibetaner på flykt in i . En ung nunna dödades och ett flertal andra tibetaner skadades. Minst tio tibetanska barn som ingick i gruppen togs under vapenhot till fånga. Till historien om hör att förklarade den dåvarande kinesiske ledaren att var villigt att diskutera varje fråga med med undantag för självständighet. I ett tal av avgörande betydelse i i tog därför tillbaka kravet på självständighet till förmån för genuin autonomi. Trots att detta var ytterst kontroversiellt bland exiltibetanerna har denna linje förblivit den tibetanska exilregeringens officiella politik . I en resolution aviserade att man kommer att uppmana medlemsländerna att formellt erkänna den tibetanska exilregeringen om inte en överenskommelse genom direkta förhandlingar mellan parterna åstadkommits . Därefter inleddes en viss dialog mellan ledning och den tibetanska exilregeringen. Det har inte lett till något påtagligt. Tvärtom hörs fortfarande hårda ord från kinesiska ledare om och dess arbete. Ett illavarslande tecken är att också europeiska länder förefaller att falla undan. Efter påtryckningar från uppmanade den belgiska regeringen att ställa in sitt besök i . skulle ha träffat ett antal EU-parlamentariker och skulle ha talat på en konferens som behandlade Tibetfrågan. En belgisk handelsdelegation under ledning av kronprinsen väntades besöka . agerande kan antagligen kopplas till detta. Jag undrar om utrikesministern kan deklarera att är en välkommen gäst till , som han har varit . Jag har ytterligare några kommentarer. Jag saknade svar på fråga fem det har jag redan sagt. När det gäller fråga ett undrar jag om utrikesministern är beredd att medverka till att Tibetfrågan tas upp med president när han om besöker . 10 (): , förhållandena i och förhållandet mellan och förekommer endast sporadiskt i den svenska utrikespolitiska debatten och upptar inte så stort utrymme i det svenska utrikespolitiska medvetandet.