prot · GU0951 · 2007-01-19 00:00:00 — Jag känner till de synpunkter som han har och som man har från lokalt håll. Jag har förstått att det också finns ett brett engagemang från Skånebänken i den här frågan. Jag tar med mig det i det fortsatta arbetet. Jag tycker nog att man kan ge tämligen tydliga besked. Jag hoppas också att man har övertygat lokala aktörer genom de samtal som man bedriver på plats . Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2006/07:172 om förebyggande och akuta insatser vid översvämningar 70 Försvarsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att ge akut hjälp vid översvämningar och skapa förutsättningar för ett förebyggande arbete. På det får jag anföra följande. Det finns, när det gäller översvämningar, en arbetsfördelning mellan staten och kommunerna. Den innebär att kommunerna har ansvaret för räddningstjänsten men också att de har rätt till ersättning över statsbudgeten om kostnaderna överstiger en viss självrisk. har (rskr. 2004/05:214) uttalat att regelverket bör vara tydligare när det gäller statens ekonomiska ansvar vid stora katastrofer. Med anledning av skrivelse pågår nu inom ett arbete med en översyn av katastrofersättningen till kommunerna. Staten och det förutvarande har kommit överens om kommunernas uppgifter och ersättning i krishanteringssystemet. Överenskommelsen innebär att kommunernas uppgifter anpassas till en breddad hotbild. För dessa uppgifter tillför staten ca till kommunerna. Det är ofrånkomligt att även enskilda drabbas av ekonomisk skada vid stora översvämningar. I huvudsak är detta emellertid risker som måste hanteras inom det privata försäkringssystemets ram. Det är angeläget att skapa bättre förutsättningar för ett förebyggande arbete. I det syftet tillsatte den förra regeringen en utredning om effekterna av klimatförändring och hur samhällets sårbarhet för dessa kan minska (dir. 2005:80). Vi har just fått ett delbetänkande som bland annat handlar om översvämningsriskerna i , och . Regeringen har uppdragit åt att, i samverkan med berörda myndigheter och organisationer, vidta åtgärder för att förbättra samordningen av arbetet med att förebygga och mildra effekterna av naturolyckor. Även inom EU pågår ett arbete för att förbättra beredskapen mot översvämningar. Slutligen finns det ett särskilt anslag i statsbudgeten för bidrag till kommuner som vidtar förebyggande åtgärder mot jordskred och andra naturolyckor. Regeringen föreslog i budgetpropositionen att detta anslag ska ökas . har godkänt regeringens förslag. 71 (): Jag får tacka för svaret på min interpellation. Som kommande från har vi under varit med om ganska rejäla översvämningar. Första gången jag tog upp de frågorna här i kammaren var vintern /01 när de stora översvämningarna ägde rum framför allt i men också i hela Vänerlandskapet. Det hade också påfrestningar på området vid . har vi under den här hösten sett liknande påfrestningar och liknande översvämningar. De frågor jag tar upp i interpellationen gäller extrema väderförhållanden över huvud taget vare sig det handlar om regn, översvämningar, stormar, orkaner och så vidare eller det handlar om träd som faller till följd av detta. Det är också viktigt att tala om vad man ska göra akut och vad man ska göra förebyggande. När det gäller till exempel privatpersoner är det visst så att alla ska se om sitt hus, och här ska försäkringssystemet träda in. Men det kan bli tufft för många människor. Man har trots allt en ganska hög självrisk. Det kan vara så att allting inte omfattats av den försäkring man har. Har man en tomt kan det kanske vara vissa uthus eller saker som försvinner när vattenmassorna kommer, och så vidare. Har man varit med om detta ett antal gånger kan det upplevas som ganska påfrestande. Det finns också många näringsidkare som inte bara får lokaler och lager förstörda utan som också får uppleva ganska avsevärda avbrott i verksamheten, och det kan få ekonomiska konsekvenser. Jag läste så sent som att näringsidkare i de områden där marken rasade i alldeles har fått känna av ekonomiska konsekvenser. Både i stort och i smått får det konsekvenser. Så kommer vi till kommunerna. Det är, precis som sade, reglerat vad som är kommunernas ansvar. Det finns också reglerat vad som är ansvar tillsynsansvar, samordningsansvar och så vidare. till kommunsidan säger att man i nu tittar på vilken typ av ekonomisk beredskap man ska ha för att stötta kommunerna. Då kommer vi genast in på frågan om inte ett katastrofkonto eller ett skadekonto skulle kunna byggas upp. Jag vet att den frågan har debatterats väldigt här i . Jag vet också att partikamrater har varit väldigt tydliga om att vi ska bygga upp ett katastrofkonto. Personligen har jag motionerat i frågan under , för jag tror att det kan vara en viktig väg när det gäller att komma fram här. Jag måste fråga : Hur ser du som försvarsminister på detta? Ska vi bygga upp ett katastrofkonto? Jag ställer den frågan inte minst mot bakgrund av det uttalande gjorde i någon av tv-kanalerna. Han sade att vi inte ska ha något katastrofkonto detta som vi har en utredning som faktiskt tittar på frågan utifrån en beställning från . Jag tycker att det börjar glida här. Det finns lite för många olika svar från alliansens sida när det gäller den frågan. Vad jag här frågat om får bli min första fråga. I nästa inlägg återkommer jag till andra frågor som har med detta att göra. 72 Försvarsminister (): Sanningen är väl den att inställningen till ett katastrofkonto tycks följa rörliga partigränser. Ett före detta socialdemokratiskt statsråd var så sent som ute och efterlyste ett katastrofkonto. Men vederbörande hade suttit med i regeringen uppenbarligen utan att lyfta ett finger för att införa någonting sådant. Den tidigare oppositionen drev tillsammans med fram ett ställningstagande i om att man skulle titta närmare på frågan. paraderar det ena nya statsrådet efter det andra och låter väldigt tveksam. Den tveksamheten beror på att beredning pågår. Jag som inte själv var involverad i de här frågorna under min riksdagstid i opposition kan ärligt säga att jag känner en genuin osäkerhet om hur man bäst bör lösa detta. Jag kan hålla med om det riksdagsuttalande som gjordes och som ligger till grund för arbetet i , nämligen att det finns en del kvarstående oklarheter om hur gränsdragningen egentligen är mellan kommunerna och staten. Men det finns också en tendens här att försöka ge en bild av att staten alltid kommer att kunna gå in och täcka upp där privata försäkringsbolag inte kan användas och där kommunerna inte täcker upp för sina åtaganden. Det där vill jag varna för därför att så kommer det aldrig att bli i realiteten. En katastrof innebär per definition en händelse med omfattande konsekvenser i omgivningen. Att tro att staten kan garantera att alla näringsidkare, enskilda och husägare kommer att kunna gå skadeslösa ur sådant här vore varken ärligt eller seriöst. Däremot finns det naturligtvis skäl att titta på var ansvarsgränserna går. Då är en av de saker vi ska titta på just detta med om det borde inrättas ett sådant här nationellt katastrofkonto som kunde användas för att bistå i stället för att göra det vi tidigare gjort och det vi gjorde efter stormen , nämligen välja ad hoc-lösningar, att lite från gång till gång försöka hantera den uppkomna situationen. Men jag kan också tänka mig ett annat alternativ som kan vara aktuellt och som egentligen kanske vore mer logiskt än att staten inrättade ett katastrofkonto. Det alternativet är att kommunerna genom Kommuner och Landsting gick ihop och inrättade en nationell fond som kunde användas för kostnadsutjämning mellan kommunerna det skulle bli en sorts traditionell försäkringslösning. Men som sagt: Vi tittar på detta och gör det väldigt förutsättningslöst. Kan vi när det gäller ansvaret bidra till att göra gränsdragningen tydligare mellan kommunerna, staten och den enskilde vill jag gärna medverka till det. 73 (): säger att det inte är lätt att vara precis i den här frågan eftersom vi har en utredning som tittar på den. Men var inte på något sätt tveksam i går när han gjorde sitt uttalande, utan han var väldigt tydlig. Han tänkte tydligen inte invänta en utredning, utan han hade redan detta klart för sig. Det är viktigt, kan omgivningen kanske tycka, att de i regeringen säger samma sak i den här typen av frågor som faktiskt är väldigt viktiga. Inte heller jag tror att staten kan gå in och garantera för alla nu pratar jag om enskilda personer och näringsidkare. Ändå tror jag att staten på något sätt måste se över detta. Allt tätare får vi extrema väderförhållanden. Med tanke på dem som kanske bor runt eller i exempelvis där man drabbas mer än andra måste det väl trots allt finnas någon vilja hos regeringen att fundera i de här banorna. Jag tycker att man är närmast cynisk gentemot de människor som återkommande drabbas. Sedan har vi detta med om kommunerna i stället ska göra något. Ja, det känns kanske lätt att liksom skicka över ansvaret till kommunerna, att de ska ha något slags internt försäkringssystem där de ska betala in till en pott. Nej, jag tycker att detta även om man kanske kan tala om en ad hoc-lösning vid Gudrunstormen är ett nationellt ansvar. Jag tycker också att man ska bygga upp fonder av sådan storlek att man också kan ta detta ansvar vid akuta insatser. Det finns också en annan sida, den förebyggande sidan. Det är väldigt intressant att läsa Klimat- och sårbarhetsutredningens konsekvensanalyser av vad som kommer att hända runt , och vid olika översvämningar och vid de olika scenarier som målas upp. Vi kan ta eftersom den ligger närmast. Man pratar om att järnvägstrafiken och tunnelbanetrafiken helt stoppas i . Elförsörjningen och avloppsnätet för delar av centrala stan kommer att helt och hållet slås ut. kommer att utsättas för enorma föroreningar, och vattenförsörjningen kommer att bli utsatt för oerhörda påfrestningar. På samma sätt är det med där flera städer, bland annat och , till stora delar kommer att ligga under vatten som Götaälvfåran kommer att utsättas för stora påfrestningar. Det finns alltså ett delbetänkande det har säkert läst likaväl som jag. Det måste väl finnas tankar kring hur regeringen förebyggande kommer att jobba med de här frågorna. Här har vi alltså färdiga scenarier. Man pratar om de så kallade 100-årsnivåerna. Men säger nu att de nivåerna inte kommer att inträffa utan snarare kanske vart tionde eller tjugonde år. Också det är någonting som man måste ha med sig. Hur förbereder alltså regeringen detta? Hur samordnar vi alla nationella intressen och all kunskap om naturolyckor finns det väldigt mycket kunskap? Och hur kommer vi att använda de olika lärosätena till exempel i det förebyggande arbetet? 74 Försvarsminister (): Med anledning av att jag tyckte att gnällighetsfaktorn var ganska hög i inledningen av inlägg får jag väl påminna om att hon under har ingått i ett regeringsunderlag, så om den här nedslående recensionen är korrekt säger den något om vad som en del av regeringsunderlaget i vårt land har uträttat. Det är inte mitt fel att sakernas tillstånd är som det är. Jag har inte stått här och varit cynisk. Jag har inte stått här och sagt att det här är något som den nya regeringen inte bryr sig om. Jag har inte sagt att det här är någonting som staten inte behöver se över. Tvärtom har jag sagt att vi håller på med en översyn och att vi tittar på gränsdragningen mellan den statliga sektorn och kommunsektorn. Vi kommer att omhänderta . Tyvärr har vi än så länge bara ett delbetänkande. Det är mycket intressant men innehåller inte en viktig del, nämligen förslag i finansieringsfrågorna hur man skulle betala för den ökade avtappning av till exempel som föreslås i utredningen. Själva frågan om en katastroffond är med förlov sagt bara en teknikfråga. I statsbudgeten brukar vi inte använda tekniken att vi liksom ställer öronmärkta kassaskåp i olika rum på och sätter in olika påsar med pengar där och sedan säger att vi har en fond, ett kassaskåp, avsett för ett visst ändamål. Det är inte den teknik som vi brukar använda. Vi ska nu titta på om den tekniken bör användas. Jag har inte något svar på den frågan. Det viktiga är faktiskt regelverket, vad det är för regler som styr när man ska öppna det där kassaskåpet och ta ut pengarna och dela ut dem. Det är den centrala frågan. Fond eller inte är mer en fråga om teknik. har sagt att det är oklarheter i gränsdragningen, och jag hör vad säger. Vi omhändertar klagomålet och ser om vi kan räta ut frågetecknen. gäller det vad vi gör när det väl händer saker. Det vill säga: Ska vi ha tydligare regelverk och ska vi en större insatsmöjlighet från statens sida reglerad i lagstiftningen och i regelverket? Eller ska vi fortsätta att göra som vi gjorde efter stormen och lösa detta ad hoc? Det kan finnas mycket som talar för att vi ska ha en tydligare reglering. Låt oss då titta på det. Den andra frågan gäller det som har bäring på delbetänkande. Vad kan vi göra förebyggande? Här har vi i alla fall dokumenterat en vilja. På tid var det 25 miljoner som var anslaget på kontot 72, till stöd för förebyggande insatser. Vi har höjt det till 40 miljoner. Det är egentligen otillräckligt det också för att möta de behov som kommunerna har för att vidta förebyggande åtgärder. Men det är i alla fall 15 miljoner mer än vad mäktade med att få fram som hon ingick i regeringsunderlaget. Dessutom överför staten 250 miljoner, en kvarts miljard kronor, till kommunsektorn för deras ansvarstagande på krishanteringsområdet. Så det är inte så att det inte görs saker. Vi kommer att driva arbetet vidare. Jag kan inte recensera uttalande för jag vet inte exakt vad han har sagt, men faktum är att frågan nu bereds i Försvarsdepartementet. Den kommer givetvis upp i en gemensam beredning med . Arbetet med att börja titta på dessa frågor pågår. Det blir en gemensam beredning . Än så länge har regeringen inte tagit ställning i frågan om det är vettigt eller inte att inrätta en katastroffond. 75 (): pratade om att regeringen har höjt ett anslag till kommunerna för förebyggande insatser med 15 miljoner. har regeringen också tagit bort ett anslag till kommunerna för oförutsedda utgifter på . Det står inget om det i svaret på min interpellation, men ska vi prata om det ena ska vi väl också prata om det andra, . Visst var en del av ett regeringsunderlag. Under hela drev i varje fall jag frågan om en katastroffond eller en sådan typ av konstruktion. Nog hade det varit bra om det hade funnits en sådan fond, till exempel när stormen slog till. Det handlar om utgiftstak och om att stuva om i det budgetsystem vi har för att få till stånd akuta insatser. Det handlar också om att vi fick gå till EU och få pengar från en EU-fond för att kunna betala delar av den kostnad som stormen förde med sig. Visst hade det varit jättebra med en katastroffond. Klimathotet är en jättestor fråga som vi har framför oss. Jag tycker att det är lite dåligt av att säga att jag är cynisk och fråga varför jag inte har gjort något tidigare och så vidare. Det kanske är så att denna fråga blir större och större och att angelägenhetsgraden accelererar . Alla partier får nog ta sig en funderare på hur vi ska bemöta detta. Det räcker kanske inte bara med akuta och förebyggande insatser. Den allra viktigaste frågan är hur vi över huvud taget ska hejda klimatförändringarna. Det är de som ligger i botten på frågan och är orsaken till de extrema väderförhållanden som vi diskuterar. 76 Försvarsminister (): Det är inte bara jag utan regeringen i sin helhet som delar bekymmer över klimateffekten och klimathotet. Jag understryker att det finns mycket viktigt som finns att göra på detta område. Det var spåren efter stormen som föranledde ett antal olika ad hoc-lösningar för att hjälpa till exempel utsatta skogsägare eller för att anlita EU-systemet. Det var också stormen som på allvar satte i gång diskussionen om till exempel katastroffond och om tydligare gränsdragning mellan statens och kommunernas ansvarsområden det som vi nu håller på att titta på i . Jag vill gärna också understryka att jag inte har sagt att är cynisk. Det där med cynism var faktiskt ett ord som förekom i andra inlägg och som jag vände mig emot. har ju ett månatligt arvode för att säga emot regeringen, så det förvånar mig inte. Däremot tycker jag möjligen att man efter ett val bör iaktta en passande karenstid innan man angriper regeringen på just de punkter där man själv har kommit till korta. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2006/07:186 om dödläge för skärgårdsutvecklingen 77 Försvarsminister (): har frågat mig om jag avser att ta initiativ till att öka samverkan mellan Försvarsmakten och skärgårdskommunerna, ta initiativ till att öka sambruket mellan skärgårdskommunerna och Försvarsmakten när det gäller militära anläggningar och mark och vidta konkreta åtgärder för att förstärka kommunernas möjligheter att satsa på turistnäring och service i skärgården. Det är, herr talman, viktigt att understryka att Försvarsmaktens förband måste kunna uppträda i olika natur- och klimatförhållanden för att kunna utföra sina nationella och internationella uppgifter. Det är därför viktigt att förbanden kan utbildas och övas också i den miljö som finns i ostkustens skärgårdar. är det uppenbart att garnisonsplaneringen för och Sörmlands skärgårdar har orsakat oro, missförstånd och farhågor såväl hos de berörda kommunerna som hos skärgårdsbefolkningen. Jag vill därför understryka att jag anser att det är mycket viktigt att Försvarsmakten är tydlig och pedagogisk när man utför sin garnisonsplanering det gäller förstås oavsett var i landet det är och att tillräcklig tid avsätts för samråd. Det är också viktigt att samrådet inte begränsas till kommuner och andra myndigheter utan att det genomförs tillräckligt brett. Det kan finnas skäl att reda ut några av de begrepp som har förekommit i diskussionen om försvarets verksamhet i skärgården. Det första är garnisonsplaneringen. Alla Försvarsmaktens garnisoner utarbetar en så kallad garnisonsplan. Denna plan beskriver bland annat verksamheten vid garnisonen, hur infrastrukturen ser ut och frågor om övnings- och skjutfält. Planen är ett planeringsinstrument för Försvarsmakten och . Den har ingen rättslig verkan och binder inte upp till exempel en kommun. Innan en garnisonsplan fastställs har bland andra , berörda kommuner och organisationer fått möjlighet att lämna synpunkter. Amfibieregementets garnisonsplan är ännu inte fastställd. Remisstiden har förlängts och går ut först . Andra begrepp är riksintresse, bullerzoner och bullergränser. I finns bestämmelser om hushållningen med landets mark- och vattenområden. Där regleras också de så kallade riksintressena. Områden som har särskild betydelse i olika avseenden ska så långt möjligt skyddas mot åtgärder som kan påtagligt skada, påtagligt försvåra för eller påtagligt motverka det intresse som ska skyddas. Vissa områden kan vara av riksintresse för totalförsvaret. Andra områden kan vara av riksintresse för bland annat natur- och kulturmiljön, friluftslivet eller för vissa anläggningar eller näringar, till exempel industriell produktion eller energiproduktion eller för yrkesfisket. I (1987:10) regleras sedan hur riksintressena ska hanteras i den kommunala planeringen. Försvarsmakten kan hävda att ett visst område är av riksintresse för totalförsvaret. Försvarets riksintresse kan avse dels bullerutbredning från ett skjutfält eller en flottiljflygplats, dels fasta försvarsanläggningar som radaranläggningar och militära förråd. Försvarets övnings- och skjutfält miljöprövas av enligt . I miljöprövningen bestäms villkor för verksamheten och meddelas föreskrifter, till exempel antal skjutdagar . I villkoren kan anges vilka bullernivåer som inte får överskridas. Det innebär att det framgår vilka områden som är utsatta för betydande skottbuller. Vid miljöprövningen ges alla berörda bland andra kommuner och enskilda möjlighet att lämna synpunkter. Bullergränserna innebär i allmänhet att Försvarsmakten sedan hävdar riksintresse för området. Skälet är förstås att det är olämpligt att bygga framför allt permanentbostäder i bullerutsatta områden. Det är viktigt att påpeka att det inte råder något automatiskt byggförbud i ett riksintresseområde. Varje bygglov ska prövas utifrån sina förutsättningar och gentemot bland annat de riksintressen som kan föreligga. Försvarsmakten ska alltid få yttra sig i ett bygglovsärende inom ett riksintresseområde för försvaret, men det är inte Försvarsmakten som beslutar. Försvarsmakten har inte heller någon vetorätt. Myndigheten lämnar ett yttrande till kommunen eller som sedan beslutar. Både den enskilde och Försvarsmakten kan överklaga ett bygglovsbeslut. Jag vill också kommentera tillgängligheten till försvarets skjutfält. Försvarsmakten ser löpande över sitt behov av övnings- och skjutfält. De fält som inte behövs längre avvecklas. har därför också ett antal fält avvecklats. När det inte pågår övning är övnings- och skjutfälten normalt öppna för till exempel det rörliga friluftslivet. Interpellantens farhågor om att Amf 1:s garnisonsplanering skulle leda till att en våt filt läggs över skärgården är tack och lov obefogade. Försvarets förändrade verksamhet i skärgården innebär tvärtom att riksintresset för försvaret kommer att hävas i många områden. Det gäller bland annat , Järflotta, norra , stora delar av , MörtöBunsö, Lådna, delar av Sandhamnsområdet samt och . Andra riksintresseområden kan tillkomma, men dessa kommer i mindre utsträckning än att beröra öar och markområden. Sammanfattningsvis bedömer jag alltså att den pågående omstruktureringen av Försvarsmakten över tiden kommer att leda till att färre områden i skärgården än omfattas av riksintresse för totalförsvaret. Jag ser gärna att Försvarsmakten intensifierar och påskyndar sitt arbete med att häva riksintresset för de områden där sådant skydd inte längre behövs. Därmed anser jag mig ha besvarat interpellantens frågor. 78 (): Jag har ställt en fråga till försvarsministern om skärgårdsutvecklingen i skuggan av garnisonsplaneringen som genomförs efter försvarsbeslutet . Jag vill tacka försvarsministern för svaret som jag anser väl genomarbetat med faktauppgifter om nuläget. Vi ska naturligtvis följa utvecklingen kring garnisonsplaneringen och ta del av remissinstansernas åsikter. Remisstiden går, som försvarsministern sade, ut nu . Den här frågan har verkligt stor betydelse för skärgårdsutvecklingen. Den är viktig för fast boende, fritidshusägare, båtfolket, kommunernas och näringslivets möjligheter till utveckling, det rörliga friluftslivet och turismnäringen. Jag är helt övertygad om att försvarsministern vet att det kommer att krävas handlingskraft med politiska beslut för att styra försvarsomläggningen. Det går inte bara att vänta och se. Försvarsministern kommer säkert ihåg debatten kring de två senaste försvarsbesluten. Det var nedläggningar av förband med radikala nedskärningar och förändringar av inriktningen. Det är då inte rimligt att bedriva militär verksamhet på nästan samma arealer och med samma mängd material som . Här måste försvarsministern sätta ned foten och skicka signaler till Försvarsmakten om nytänkande och öppna för ett bättre samarbete med kommunerna och näringslivet för att främja skärgårdsutvecklingen i det här fallet. P 10 i är nedlagt. De sköt på Utö. Flottans verksamhet på är flyttad till . Amf 1 har flyttat från till . Den militära verksamheten måste av den anledningen ha minskat radikalt. Ändå använder Amf 1:s garnisonsplanering det militära riksintresset som argument. Det är här som jag ser den våta handduken som medvetet läggs över stora arealer. Jag vill ta ett exempel. är mycket välkänt och mycket väl nyttjat för fritid och rekreation. Det och 850 fastigheter täcks till större delen av det militära riksintresset och bullerkurvorna. Som försvarsministern vet är det mycket politik i detta.