prot · GU09115 · 2007-05-29 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2006/07:545 Till Interpellation 2006/07:545 Tvärstopp för nya hyreslägenheter av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till förseningen är andra åtaganden som inte kan ändras. Till Interpellation 2006/07:550 Trovärdighet i utnämningspolitiken av () Interpellationen kommer att besvaras . Anledningen till dröjsmålet är andra åtaganden som inte kan ändras. Till Interpellation 2006/07:551 Ungas möjlighet till bostad av () Interpellationen kommer att besvaras . Anledningen till dröjsmålet är andra åtaganden som inte kan ändras. 3 § Svar på interpellation 2006/07:530 om rasen belgisk blå 1 Jordbruksminister (): har frågat mig om jag avser att lyfta fram frågan i EU om rätten att skärpa lagstiftningen kring användningen av köttrasen belgisk blå i , om jag ämnar ta initiativ till rundabordssamtal med branschen gällande hantering av rasen och om jag avser att ta initiativ för att införa märkning av kött för att möjliggöra för konsumenter att göra ett aktivt val om man inte vill köpa kött av rasen. Enligt en dom meddelad av (C-162/97 m.fl.) 1998 är nationella bestämmelser som förbjuder eller kräver tillstånd för användning av sperma från avelstjurar av rasen belgisk blå inte förenliga med EG-rätten om dessa djur godkänts för artificiell insemination i en annan medlemsstat enligt en EG-rättslig standard. med rasen förekommer i trots att rasen bär på anlag för muskelhypertrofi. Enligt EG-bestämmelser är ett renrasigt nötkreatur automatiskt godkänt för avel i ifall det testats och blivit godkänt för avel i en annan medlemsstat. De kalvar som föds i med belgisk blå i härstamningen har ofta föräldrar som är födda och godkända i en medlemsstat. Det är också möjligt att importera sperma eller embryon från godkända djur till och därmed på laglig väg få in en kalv med belgisk blå i härstamningen. för godkännande gäller dock bara renrasiga nötkreatur. Enligt föreskrifter om avelsarbete kan korsningsdjur som har belgisk blå i härstamningen aldrig lagligt användas för avel i om de inte testats för att visa att kalven inte är bärare av anlaget för muskelhypertrofi. Om djuret bär på anlaget kan uppfödaren på laglig väg föda upp kalven endast till slakt. Om kalven är en renrasig belgisk blå kan uppfödaren föra ut den ur i syfte att få den godkänd för avel i en annan medlemsstat och därmed även i . Skärpningar av lagstiftningen kring avel och slakt med rasen belgisk blå skulle enligt min bedömning vara mycket svåra att få igenom inom EU, och jag avser inte heller att i detta läge se över den svenska lagstiftningen. gäller en överenskommelse mellan samtliga svenska bondeägda slakterier och alla större privatägda slakterier om att avstå från rasen belgisk blå och korsningar av denna. Dessa slakterier står tillsammans för av all svensk slakt på nöt. är det enda land i EU där bönder och kött- och charkföretagen i en bred branschöverenskommelse sagt nej till belgisk blå. Jag anser att hanteringen och märkning av belgisk blå i i första hand är en fråga för branschen själv. Lagstadgad märkning med ras av allt nötkött skulle bli mycket dyr och därtill en administrativ börda på grund av svårigheten att med säkerhet kunna kontrollera spårbarheten. Men en frivillig rasmärkning skulle kunna innebära en konkurrensfördel eftersom konsumenten då har möjlighet att välja bort kött av belgisk blå. Jag håller mig kontinuerligt informerad i frågan, och ledande företrädare för två av de största slakterierna har meddelat att de nu ska se över sina inköpsrutiner. Jag ser fram emot att denna översyn verkligen blir genomförd och anser inte att något rundabordssamtal är aktuellt . 2 (): Tack så mycket, statsrådet, för svaret! Det var väldigt utvecklande, men det var tyvärr föga klargörande i ämnet. I alla fall fanns det inga löften om förbättringar. Vi får gå tillbaka till tiden innan vi blev medlemmar i 1995. I EU-valkampanjen sade man att belgisk blå aldrig någonsin skulle komma till . Det var ett löfte från ja-sidan. Det dröjde inte länge förrän det visade sig att vi på nej-sidan hade rätt och att det faktiskt var tillåtet att få in belgisk blå i och att EU:s lagstiftning alltså stod över den svenska. Vad är då så speciellt med belgisk blå? Jo, det är, precis som ministern vet, att den är framavlad till bristningsgränsen. Det är inget naturligt på något sätt. De har muskler som är stora. De kan inte föda på naturligt sätt, utan man kräver kejsarsnitt. Det är helt enkelt helt oacceptabelt i ett djurvänligt jordbruk. Därför har också de flesta varit väldigt negativt inställda till den här. Och LRF har tagit klart avstånd från detta och sagt att vi inte ska ha det här djuret i . Därför finns det en branschöverenskommelse . Men visar det sig genom avslöjanden i medierna att den här överenskommelsen för att skydda oss konsumenter, för att vi ska veta vad det är för kött vi äter, är ganska ihålig. Den fungerar uppenbarligen inte därför att det är tillåtet med belgisk blå i . visar det sig också att vissa slakterier faktiskt tar emot det här köttet och säljer det vidare till oss konsumenter. Då blir jag lite besviken på ministern, bland annat på grund av den här uppgivenheten inför EU. Bara för att EU säger så här ska tydligen inte verka för en förändring. Om ministern nu är övertygad om att belgisk blå inte är de bästa korna vi kan få i , det bästa köttet eller det bästa för oss konsumenter borde ministern då inte börja påtala detta faktum i EU? Man kanske inte kan få till stånd förändringar i alla 27 medlemsstater men åtminstone undantag så att varje land kan ha enskilda undantag och man därmed kan förbjuda den här aveln och de här djuren i . Men ministern svarar bara: Nej, jag har inga ambitioner att försöka påverka EU. Det är lustigt av en EU-anhängare som att ha den ingångspunkten. Den andra frågan var om ministern nu kommer att ta till sig branschen och diskutera det faktum att det inte fungerar som det ska. Ska man ha en diskussion med branschen om hur man kan förbättra regelverket för att se till att vi konsumenter ska slippa det här om vi vill? Inte heller där säger ministern någonting utan hänvisar till att han litar på branschen. Det är just branschen som inte ser till att det verkligen fungerar. Visst, av nötköttet handhas av slakterier som har sagt nej, men det innebär faktiskt att kan innehålla belgisk blå, och vad händer med de berörda konsumenterna? Och så hade jag en sista fråga. Om nu inte den här branschöverenskommelsen fungerar, finns det då något sätt att kanske införa någon sorts märkning så att vi konsumenter i alla fall kan läsa att detta är belgisk blå och detta är det inte? Då kan vi välja det i hyllan. Men inte ens denna frihet för konsumenterna vill medverka till. Jag tycker att det är synd att vi inte får några fler svar och några mer initiativ från ministern i denna väldigt viktiga fråga för väldigt många av oss konsumenter. 3 Jordbruksminister (): Skärpningen av lagstiftningen kring avel och slakt med till exempel rasen belgisk blå skulle enligt min bedömning vara mycket svår att få igenom inom den europeiska unionen. Och vad bygger jag detta påstående på? Jo, jag bygger det på att vi är det enda land, som jag sade i mitt svar, som har frivilliga överenskommelser kring rasen belgisk blå. Vi är en av 27, därav mitt påstående att jag bedömer det som väldigt svårt att få igenom något som vi kanske i sak, både och jag, skulle vilja ha igenom. Därtill vill jag påtala i sammanhanget att vi har en dom på oss från en domstol. Det finns en lojalitetsplikt mot de domar som utfärdas. Man ska till och med enligt de fördrag som finns verka för att gemenskapens intentioner förverkligas i ett land när man får en dom på sig, som säkert väl känner till. Vad gör då köttbranschen för att förhindra att kött från belgisk blå sprids och säljs till konsumenterna? , som jag nämnde i mitt svar, gäller en överenskommelse mellan samtliga svenska bondeägda slakterier och de större privatägda slakterierna där man har sagt att man ska avstå från att använda rasen belgisk blå och korsning därav. har det avslöjats att så inte alltid sker, men slakterierna har valt att sköta detta internt och kommit överens om en rad konkreta åtgärder för att förhindra att avkommor från belgisk blå kommer in till slakterierna. har man kommit överens om att utföra en ny utvärdering av för- och nackdelar med belgisk blå för att se om det har framkommit något nytt som gör att man kan ändra det ställningstagande som man har kommit överens om. 4 (): Det är uppenbart att lojaliteten mot EU är viktigare än innehållet i sakfrågorna och att andra länder inte tycker riktigt som vi. Det kan ministern egentligen inte veta, eftersom han inte har fört upp en debatt med de andra ministrarna. Men han utgår i alla fall från att de andra inte tycker som han. Betyder det också att regeringen slopar kravet på att vi ska försöka behålla Systembolaget? Vi är det enda land i EU som har ett systembolag. De andra tycker inte som vi. Ska vi ge upp det då? Det är en häpnadsväckande handfallenhet inför EU att bara säga att vi inte har någon chans att driva våra frågor, och därför ska vi inte ens ta upp dem. Jag tycker att ministern ska lyfta upp det här som en allvarlig fråga där han faktiskt har stöd från köttbranschen själv. LRF har ju tagit avstånd från belgisk blå, hur det ska hanteras, och har väldigt klara regler för det här. Då borde det vara ett stöd för ministern när han tar upp sådana här frågor i EU, i stället för att han bara ska sitta tyst som en ja-sägare och nickedocka till andras förslag. Det borde vara en bra fråga. Den andra saken är det som ministern nu sade i sitt andra svar, att branschen är intresserad av att diskutera frågan igen. Betyder det att ministern är beredd på att tvärtom släppa loss belgisk blå ännu mer i och inte vara pådrivande för att branschen ska ha en överenskommelse? Ministern säger själv i lantbrukarnas affärstidning följande: Är branschen intresserad av att göra nya utvärderingar därför att saker och ting har förändrat sig så tycker jag de ska göra det. Betyder det att ministern inte tycker att belgisk blå är ett problem längre utan tycker att det är fritt fram? Det är ju det som en del av de här slakterierna nu påstår, att det inte är så farligt, att de kan hantera den saken, och konsumenterna märker ändå ingenting. Nej, de märker ingenting, för de vet inte att de äter belgisk blå. Men om man skulle införa någon sorts märkning av det tror jag inte att det skulle bli så bra försäljning av den köttprodukten. Ministern har ansvar för att försöka få till en bra djurhållning i . avvecklar ni förvisso , men jag hoppas att det inte betyder att allt djurskydd försvinner bara för det, även om det är lite illavarslande. Ministern måste väl jobba för det och säga att belgisk blå inte är bra och att det är en konkurrensfördel att det svenska lantbruket är fritt från den här aveln och de monstertjurar som jag kallar belgisk blå för. Jag hade faktiskt hoppats på att ministern åtminstone sade ja till att ta initiativ till rundabordssamtal med branschen för att diskutera frågan och kanske också lyfta frågan i EU-sammanhang om att svenskar är oroade över det här. Frivillig märkning är inte förstahandsalternativet, utan det är bara ett alternativ om inte branschen kan sköta sig själv. Där håller jag med. Det är ett sistahandsalternativ, men man ska inte utesluta det om inte branschen kan sanera detta själv. Jag hoppas därför att ministern tar initiativ till att hjälpa branschen i denna väldigt viktiga fråga. 5 Jordbruksminister (): Vad gäller lojalitetsplikten, om vi börjar med det, så är det ju en stor skillnad mot den jämförelse som gjorde, nämligen mellan Systembolaget och Belgian blue. I det här fallet finns det en dom som har fallit. Så är det inte i det andra fallet, därav den lojalitetsplikt som vi har skrivit under i och med att vi numera följer i vårt land. Är jag då beredd att släppa det här än mer fritt? Nej, avel med Belgian blue innebär för det mesta allvarliga problem för djuret. I den lagstiftning och de föreskrifter som finns vad gäller avelsarbete framgår det helt klart och tydligt att djur som bär på anlaget för muskelhypotrofi inte får användas i avel, därav den överenskommelse som har skapats mellan företag inom slakt- och nötköttsbranschen. Vad säger vi då på konsumentsidan? Vi säger att när det gäller nötköttsmärkningen är det området också harmoniserat inom EU. Det finns vissa uppgifter som det är obligatoriskt att märka på förpackningar så att vi konsumenter får del av de upplysningarna. Det som är obligatoriskt och ska framgå är var djuret är fött, uppfött, slaktat och styckat. Regelverket medger att man kan märka på frivillig väg. Varje aktör som önskar märka till exempel nötkött med uppgift utöver de obligatoriska, till exempel vad gäller uppfödningsförhållanden, kvalitetsutmärkelser eller slaktmetod och även djurets ras, kan till lämna in specifikation för godkännande. För att märkningen ska kunna godkännas får den inte riskera att vilseleda konsumenterna. Det måste också, , gå att kontrollera. Jag säger återigen att för detta krävs det frivillighet. Att etablera system som är samhällskontrollerade skulle bli så oerhört dyrt att jag inte tror att vare sig eller jag kan tänka oss att stå upp för de kostnader som skulle uppstå, därav mitt förordande av frivillighet vad gäller andra saker än dem som är harmoniserade och lagfästa inom unionen som obligatoriska. 6 (): För det första tycker jag inte att ministern tillräckligt har tagit avstånd från den öppning som man gör i lantbrukarnas affärstidning när det gäller att diskutera för- och nackdelar med Belgian blue. Jag tycker att vi ska vara väldigt noga med att ta avstånd från de här uppfödningsmetoderna och den framavlade monstertjuren. Jag tycker också att vi ska ta initiativ till en sådan här diskussion i resten av EU-länderna, kanske inte för att ändra allt bland de 27 länderna men däremot möjliggöra för att vi som enskilt land skulle kunna gå före och införa strängare regler än de andra länderna. Det medger inte EU-reglerna . Jag hade ändå hoppats på att ministern skulle öppna för en sådan diskussion. När det gäller den andra frågan om att ta initiativ till rundabordssamtal med branschen hoppas jag ändå att ministern kan tänka över en gång till om det inte är nödvändigt att ministern kallar till sig slakteribranschen för att diskutera det här problemet. Det kan inte vara i branschens intresse att det finns personer som inte följer överenskommelser. Man har givetvis ett väldigt stort ansvar att inför konsumenterna kunna redovisa vad det är för kött man levererar. Jag tycker väl också att ministern öppnar lite för att märkning inte är omöjlig. Precis som ministern sade ska det framgå en del saker när man köper kött. Möjligtvis skulle man kunna förbättra detta genom att också skriva vilken ras det är. Det är möjligt, och det är därför det är så viktigt att ministern tar det till sig och kallar till rundabordssamtal om det här, om varifrån köttet vi konsumenter äter kommer. Det borde ligga i branschens intresse, men det är också ministerns ansvar att vi alla vet detta. 7 Jordbruksminister (): För det första vill jag tacka för att han har väckt denna fråga som är angelägen att skapa debatt omkring. För det andra vill jag gärna tala om min vision när det gäller att implementera den svenska synen på djuruppfödning i andra delar av . Vi har nått ett mål, nämligen att i implementera ett kycklingdirektiv som kommer att innebära ett bättre liv för ungefär 4 miljarder kycklingar . Jag påstår att detta inte hade varit möjligt utan ett enträget arbete från bland annat min sida. Håller jag mig då informerad? Gör jag något i den debatterade frågan? Svaret är ja. Jag har regelbundna möten med företrädare för landets slakterier om bland annat djurskydd. Jag har regelbundna träffar med representanter från våra verk och statliga myndigheter och även från branschorganisationerna för att vi ska kunna bryta de problem som och då uppstår, men också för att tipsa varandra om vad som är möjligt att genomföra och nå resultat kring. Om man väljer att kalla detta för rundabordssamtal eller något annat är en semantisk fråga. Svaret är, , att jag håller mig synnerligen välinformerad om vad som inträffar och händer på det område som jag har ansvar för inom . Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2006/07:508 om regeringens nedskärningar på 8 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig 1. om jag avser att vidta åtgärder för att tillstyrka mer resurser till för att möjliggöra en verkningsfull tillsyn av arbetsmiljölagen, 2. om jag avser att vidta åtgärder för att ska uppfylla avseende antalet arbetsmiljöinspektörer, 3. om jag avser att införa en nollvision mot olycksfall i arbetet, 4. om jag avser att vidta åtgärder för att hushållsnära tjänster ska omfattas av arbetsmiljölagen och 5. om jag avser att vidta åtgärder för att tillstyrka mer resurser så att tillsynen av arbetsmiljön i hushåll möjliggörs. Låt mig först framhålla att regeringen anser att arbetsmiljöfrågorna är mycket viktiga, inte minst för att frågorna har nära beröring med regeringens övergripande prioritering: att bryta utanförskapet. Goda arbetsmiljöförhållanden förebygger utslagning på grund av ohälsa och olycksfall och gör det möjligt för människor att vidareutvecklas i sitt yrkesliv. skapar en bra arbetsmiljö förutsättningar för människor som inte arbetar på grund av ohälsa, funktionshinder eller dylikt att ta sig in på arbetsmarknaden. Att området är viktigt behöver dock inte betyda att allt måste göras på samma sätt som förut. Liksom på många andra områden pågår nu på arbetsmiljöområdet en översyn av politiken. Det är ännu för tidigt att säga vad arbetet kommer att leda fram till. En avsikt är dock att det även i arbetsmiljöpolitiken bör finnas en koppling till frågorna om utanförskap och målsättningen att fler människor ska komma i arbete. För att härefter besvara den första frågan, är det inte aktuellt att tillföra mer resurser till . Jag är förvissad om att verket kommer att bedriva en effektiv och målinriktad tillsynsverksamhet inom ramen för de resurser man tilldelas. Besparingarna görs stegvis och kommer att följas av regeringen. Det kan i sammanhanget läggas till att med de anslagsminskningar som regeringen har föreslagit kommer verket att ligga på samma anslagsnivå som man gjorde . Vad gäller den andra frågan bör man uppmärksamma att det inte finns någon ILO-rekommendation i sedvanlig mening om lämpliga nivåer på antalet arbetsmiljöinspektörer. Det hänvisar till handlar om ett riktmärke som kan användas vid jämförelser av tillsynsförhållandena i olika ILO-länder. Det kan dock inte ensamt läggas till grund för en bedömning av de svenska insatserna på arbetsmiljöområdet. Även andra insatser och verktyg måste uppmärksammas. Vid en jämförelse med andra länder kan man konstatera att systemet med regionala skyddsombud inte förekommer annat än undantagsvis i andra länder. Det svenska statliga stödet till den verksamheten torde således vara ganska unikt. Beträffande den tredje frågan vill jag hänvisa till vad jag har sagt om det arbete som inletts avseende arbetsmiljöfrågorna. Jag kan som sagt inte säga vad det kommer att leda fram till. Vad gäller den fjärde frågan bör man först uppmärksamma att arbetsmiljölagen även gäller för verksamhet som erbjuder hushållsnära tjänster. Beträffande tillsyn kan det emellertid konstateras att inspektionsbesök avseende arbete som utförs i hem endast får ske på begäran av den arbetsgivare eller arbetstagare som berörs eller om det finns någon annan särskild anledning till det. Det är inte aktuellt att göra några ändringar av dessa bestämmelser. : Vad gäller den femte frågan följer av svaret på den första och fjärde frågan att det inte är aktuellt att anslå mer resurser för tillsyn av arbetsmiljön i hushåll. 9 (): Arbetsmarknadsministern har i sitt svar på min interpellation lyft fram några saker som jag tänker ta upp för att klargöra hur situationen ser ut och hur den, enligt mitt sätt att se, kommer att se ut framöver. Jag vill tacka för svaret, men som vanligt är jag inte nöjd. Det brukar vara så. Vi står här, vi interpellanter, och är aldrig nöjda med svaret, fast vi kanske har fått ett bra svar. Det här svaret tycker jag andas en viss trötthet. Det är en fråga som återkommer och debatteras med jämna mellanrum. Den har varit aktuell tidigare. Det verkar finnas lite av en vilja att förminska de problem som kommer att dyka upp när det gäller arbetsmiljöarbetet framöver de problem som orsakas av just de neddragningar på som regeringen har gjort i sina budgetar . Som vanligt återkommer mantrat om utanförskapet som ska brytas. Det är naturligtvis jättebra. menar man att arbetsmiljöfrågorna är oerhört viktiga och att man ska ta dem på allvar och så vidare. Det är en retorik som bara är ord; i handling gör man på ett annat sätt. När det gäller helheten för arbetsmarknadspolitiken och specifikt för arbetsmiljöpolitiken är det bara ord. Man gör precis tvärtom, och det är det som är problemet. Att man gör en drastisk nedskärning på kommer naturligtvis att påverka verksamheten. I svaret sägs att den ska fortgå på något sätt och ha ungefär samma nivå, men det kommer naturligtvis att påverka. Det är fullständigt logiskt. Ungefär 225 tjänster kommer att försvinna, däribland naturligtvis en del inspektörer. Det är inte bara administration och det ministern förut har blivit beskylld för att kalla fluff-fluff, alltså byråkratin runt omkring, som kommer att försvinna. Enligt vissa källor, bland annat , räknar man med att 100 inspektörer försvinner. Det är rätt mycket med tanke på hur många de är. Det går knappast att undvika när pengarna försvinner. Man säger också att man följer utvecklingen och att det är för tidigt att säga vad resultatet blir. Det är samma svar . Vi ska se vad som händer, och sedan får vi se om vi gör något åt det. Jag har sagt det förut: Den här regeringen bedriver en vänta-och-se-politik i många frågor. Varför kan man inte prata klartext? Man kan erkänna att det blir problem när personalstyrkan skärs ned. Det är ju väldigt tydligt. Ett väl fungerande verk, , kommer även administrativt att få problem att fungera på ett tillfredsställande sätt. Jag har lyft fram en del siffror i min interpellation. Det finns studier som visar en korrelation mellan antalet inspektörer och arbetsmiljöns positiva utveckling. Nedskärningar bromsar utvecklingen och gör arbetet och därmed arbetsmiljön sämre. Det är enkel logik. Om vi jämför med till exempel kommer vi 2009 att ha ungefär hälften så många inspektörer som de har. När det gäller rekommendation eller riktmärke det har egentligen ingen betydelse vad det är för ord, och jag vet inte riktigt vad skillnaden är kan man i alla fall ta ställning till en sådan rekommendation eller ett riktmärke när man ska avgöra hur många inspektörer man ska ha. Vi kommer att halka efter de andra nordiska länderna ännu mer. och som har satsat förutseende på detta har också sett att de faktiskt tjänar på det. Nivån är hög genom att man har ett stort antal inspektörer som faktiskt klarar av att ha just inspektionsarbetet i fokus. Även arbetsmarknadsministern måste förstå att det får konsekvenser att inte ha kvar den nivån och att vi i sådana fall inte har kvar den kvaliteten på just inspektionsarbetet. 10 (): Jag blir lite bekymrad när jag ser och hör svaren på de här frågorna. Vi kan inte se något tecken på att det sker några satsningar på arbetsmiljöarbetet. I stället är det bara nedskärningar. var först, och därmed förlorar vi viktig forskning och viktig utbildningsverksamhet inom arbetsmiljöområdet. Redan där drar man undan mattan för arbetsmiljöarbetet. går man vidare med . Det går faktiskt att jämföra det här verket med polisen. är polisen inom arbetsmiljöområdet.