prot · GU09135 · 2007-09-06 00:00:00 — Slutligen, fru talman, finns det ett problem med både den förra regeringens politik och den nuvarande regeringens politik. Man säger att man ska fördela pengarna över hela landet. Problemet är att smittan till stora delar är ett storstadsproblem och att resurserna i huvudsak behövs i de tre storstäderna. Visst är det inte helt oproblematiskt. Jag vet att det är ett stort tryck på vem det än är som sitter i regeringsställning för att alla vill ha del av pengarna. Men det är ingen tvekan om att detta är något som utvecklas väldigt fort i storstäderna. Jag väntar mig inte att detta kan lösas genom några få saker genom ungdomsmottagningar, genom att man fördelar pengar ut i landet och genom sommarkampanjer. Det måste till mer. Det krävs en fastare, ordentlig hållning, och det krävs att Rådet för samordning av insatser mot hiv/aids får mer pengar att röra sig med för att man ska kunna klara det. Annars får vi en ökning av smittan också . Jag hoppas att jag inte ska behöva stå här och debattera detta med till jul. 20 (): Jag talade om problemen i . De gäller inte bara utan hela . tilldelas resurser av . Det är också många ungdomar som kommer från närområdet. Det är ett väldigt allvarligt problem. Jag vill uppmärksamma att detta har två delar dels det förebyggande, som innebär att man ser till att ungdomar inte blir smittade av könssjukdomar, dels att man ser till att stoppa smittspridningen och ger dem behandling så snabbt som möjligt. Ett annat problem är de unga vuxna, som är . I den åldern pågår mycket smittspridning, och det blir också många oplanerade graviditeter. Dessa personer hamnar lite mellan stolarna. De passar inte in på ungdomsmottagningarna, där man har åldersgräns, och det finns ingen annan verksamhet för dem egentligen. Detta är en grupp som vi måste fånga upp, för där pågår mycket smittspridning, och det görs många aborter. Man måste också satsa ekonomiskt på det här. Inte minst är anslagen till ideella organisationer av avgörande betydelse. och gör ett väldigt bra arbete. Det finns även en organisation som heter RFHP, , som verkligen behöver anslag och resurser i sin kamp för att sprida information. Jag vill också återkomma till detta med skolundervisningen. Det är där som ungdomarna formas, och det är där man ska gå in och ge dem information . Vi har också ungdomar som har ett riskbeteende, det vill säga att de dricker för mycket eller knarkar, och är självdestruktiva. De ungdomarna behöver hjälp, inte minst genom psykvården och genom kuratorer på skolan. Det är något som man också bör väga in. 21 Statsrådet (): Vi är väl tämligen överens om att insatserna måste riktas med kraft till de olika grupperna. Vi är överens om att problemen är störst i storstäderna men finns överallt i landet. Jag tror att vi också kan vara överens om att detta inte är ett problem som bara finns , även om vi ser en acceleration just . Vi kan till exempel titta på klamydiainfektionen. Den är, precis som antydde, koncentrerad till storstadsområden, men den har pågått ett tag. har det skett en årlig ökning med mellan . har vi peakat kurvan . Den är högre än den har varit tidigare. Det är oroväckande, men det är en oroväckande utveckling som har pågått under en lång rad av år när man har förbisett detta och inte satt in tillräckliga åtgärder för att bryta . Vår avsikt är nu att hitta metodverktyg som kan vara effektiva för att förebygga att sjukdom uppstår och sprids. Den handlingsplan mot klamydia som har fått i uppgift att ta fram kommer . Det är min förhoppning att den ska bli ett av dessa viktiga metodverktyg som faktiskt kan göra skillnad. Dessutom kommer den att innehålla indikatorer så att vi kan ha en systematisk uppföljning , vilket inte har funnits tidigare. Jag tror att det är väldigt viktigt att vi också skaffar oss den typen av redskap så att vi kan följa utvecklingen och mäta på samma sätt. Det handlar inte bara om kvantitativ statistik utan också om kvalitativ. Dessutom har det andra uppdraget att ta fram ett kunskapsunderlag som ska kunna vara vägledande såväl för sex- och samlevnadsundervisningen i skolan som för ungdomsmottagningarna. Det är viktigt att vi har verktyg som vi vet är framgångsrika. Det kan vara mycket trial and error-verksamhet runt om i landet. Det handlar om att få alla dem som jobbar inom skolans värld och på ungdomsmottagningarna att veta att använder man det här verktyget har det bevisad effekt. Då kan man faktiskt påverka människor. Metodverktyg som bygger på evidens och erfarenhet och som är utvärderade är väldigt centralt i det här arbetet. Jag tror att de beställningar som vi nu har hos kommer att kunna ge en bra beredskap och bra möjligheter för det fortsatta arbetet. Enligt en WHO-studie som kom ligger i mitten i statistiken när det gäller tonårsgraviditeter och oönskade graviditeter inklusive aborter. Men när det gäller kondomanvändningen ligger vi nästan sist. Det centrala är att se till att kondomanvändningen ökar i . Det är därför som skolorna och ungdomsmottagningarna är så centrala, och det också därför som vi måste söka oss nya vägar för information. Vi har satt upp den här Internetbaserade ungdomsmottagningen för att nå nya målgrupper, de som inte kommer till ungdomsmottagningarna men som ändå är ute och nyfiket surfar runt på nätet. Jag tror att möjligheten att nå nya målgrupper med välriktad information är väldigt central. 22 (): Jag tror att statistiken också talar sitt tydliga språk om man tittar tillbaka på vad som har hänt. hade alla fått klart för sig att bromsmedicinerna mot hiv hade kommit. Då behövde man inte vara lika noga längre, man använde inte kondomerna, och då blev resultatet som det blev. De här könssjukdomarna steg faktiskt innan hiv och aids kom till . Det var precis samma bild då, men det var kanske inte just klamydia. Då var det mer gonorré och syfilis, och syfilis ökar också just . Jag vet inte riktigt vad man menar med kvalitativ statistik. Det förstod jag inte riktigt. Jag menar att det är väldigt viktigt att vi ser att statistiken går ned, och då är varje fall viktigt. Det måste väl vara vårt gemensamma mål. Låt mig också säga att en sak som jag saknar i den här diskussionen är metodutveckling. Vi har pratat lite grann om Internet, men jag tror också att vi måste prata om hur vi når ut på bredden. Hur når vi ut till de breda ungdomsgrupperna? Vi måste hitta metoder att nå alla. Det är viktigt i just den här frågan. Här handlar det inte om att nå några få. Här gäller det att nå alla ungdomar. Alla ungdomar utsätter sig själva för risker och några mer än andra, till exempel de personer som använder mycket droger, som nämnde. Det är skrämmande att se dessa där vi ligger sist när det gäller kondomanvändning. Dessbättre ligger vi bra till när det gäller utvecklingen av hiv, men det är väl också det enda positiva i det här fallet. 23 Statsrådet (): Jag tycker att vi har talat väldigt mycket om metodutveckling. Jag har försökt att beskriva vikten av det när vi gör beställningar till att de ska ta fram verktyg som kan bli användbara. Det är därför som det är så centralt att vi når alla ungdomar. Jag håller med om det. Det är därför som skolan utgör en sådan bra bas. Det behövs bra metodverktyg i skolan som faktiskt kan bli träffsäkra och vara framgångsrika. Det ska vara någonting som blir enkelt att använda, en handbok som läraren lätt kan ta till sig för att förmedla det som behöver sägas. Vi vet att alla inte kan relatera att de har haft en bra upplysning om vikten av kondomanvändning i sin egen klass i sin egen skola. Tyvärr fattas det en del där. Det är precis däråt vi siktar. Sedan är det naturligtvis så att metodutveckling måste ske. Vi måste använda oss av ny teknik, nya sätt att kommunicera på, så att vi framför allt når unga vuxna men också speciella riskgrupper. Jag vill tacka för en bra debatt. Jag har förstått att vi har ett gemensamt mål, nämligen att få ned smittspridningen när det gäller både hiv/aids och klamydia. Det är jag väldigt angelägen om, och jag har förstått och ni också är det. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2006/07:680 om utanförskapet i IT-samhället 24 Statsrådet (): har frågat mig vad jag avser att göra för att alla ska kunna ta del av IT-samhällets fördelar och tjänster samt vilka initiativ som kommer att tas för att säkerheten och kunskapen ska förbättras. Det är en mycket angelägen uppgift för mig att öka möjligheterna för alla människor att kunna ta del av vårt samhälle i utveckling, där allt fler tjänster och information blir tillgängliga på nya sätt och med nya verktyg. Tillgång till, samt inte minst förmåga att tillgodogöra sig, tekniken är viktigt för att bryta utanförskap. Precis som påpekar har vi en hög IT-mognad i vårt land. Detta beror på en mängd löpande insatser som olika aktörer på nationell, regional och lokal nivå har gjort för att alla människor i vårt samhälle ska känna sig delaktiga i IT-samhället. Här ser vi också samarbetet mellan offentliga och privata aktörer som mycket viktigt, med de olika roller vi har. har vi haft en statlig bredbandssatsning för utökad tillgång till IT-infrastruktur med hög överföringshastighet i glesbygden. Men det har hänt mycket . Regeringen tillsatte en utredning som ska utreda behoven av och förutsättningarna för eventuella nya och andra insatser för att stimulera tillgången till IT-infrastruktur. Ett annat sätt att möjliggöra tillgången till IT-baserade tjänster för alla människor i landet är att underlätta framväxten av trådlöst bredband. Regeringen har även på detta område tillsatt en utredning som i förlängningen kan leda till att det blir lättare för nya och innovativa aktörer att få tillgång till radiofrekvenser. Utredningen ska också lämna förslag till ett politiskt mål för tillgängligheten till mobila och trådlösa kommunikationstjänster. Förtroendet för de nya kommunikationsverktyg som används är också viktigt. På Post- och webbplats kan landets invånare och företag få goda råd, information och mer kunskap om hur man använder nätet på ett säkrare sätt. Den avdelning inom som bevakar IT-incidenter kommer också att stärkas. Regeringen inrättade ett råd i IT-politiska frågor. Rådet ska vara konsulterande och ett forum för strategiska diskussioner mellan regeringen och företrädare för olika samhällsområden. En av de frågeställningar som kan komma att diskuteras är den så kallade digitala klyftan och särskilt frågan om den europeiska unionens kommande e-inclusion . På många områden ligger vi långt framme i jämförelse med andra länder, och allt fler grupper kan ta del av vårt informationssamhälle. bedriver olika IT-projekt för funktionshindrade där exempelvis Tolken i fickan (teckentolkning via mobiltelefon) har varit mycket framgångsrik. Regeringen anser att det är viktigt utveckla möjligheterna till ökad delaktighet, insyn och inflytande med stöd av IT för att till exempel göra de politiska beslutsprocesserna mer transparenta och tillgängliga, särskilt för människor i utanförskap. Det är också viktigt att vi utnyttjar utvecklingen av nya verktyg för att skapa ett gott klimat för företagande och innovation. En förutsättning för att hamna rätt är att veta vilka grupper som behöver stöd och på vilket sätt. Regeringen avser att kartlägga och sammanställa kunskap om vilka insatser som har gjorts och görs för att minska den digitala klyftan. En sådan kartläggning kan ligga till grund för att bedöma behovet av fortsatta insatser. Då , som framställt interpellationen, anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav andre vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 25 (): Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. Jag får väl också tacka å vägnar för möjligheten att ha dessa aktuella interpellationsdebatter när det som vi har hört här är mycket på gång med flera utredningar och så vidare. Precis som minister sade har en hög IT-mognad. Det beror på att man har sett denna fråga som väldigt viktig både från politikens och från näringslivets sida. Detta har kommit till stånd genom bredbandsutbyggnad, hem-pc-reformen, ITIS det vill säga IT i skolan med mera. Man kan dock inte stanna vid detta, utan man måste gå vidare. Ministern tog upp just den digitala klyftan, och det är väl den, tycker jag, som vi behöver diskutera här, liksom hur vi kan brygga över den klyftan. Det kanske inte alltid är jämförbart med andra klyftor i samhället, för det kan ju exempelvis handla om tillgång för och förmåga hos yngre och äldre. Här kanske det inte är som det brukar vara i andra sammanhang att de äldre har mer kunskap och mognad, utan det kan faktiskt vara så att de yngre ligger före. Det finns också faror med tillgängligheten. Vi kan ganska ofta läsa om att en del onda krafter utnyttjar den IT som finns för till exempel barnsexhandel. Man säljer pornografiska bilder, och ungdomar utnyttjas. Det kan vara en fara i att de vuxna och föräldrarna inte har samma kunskap som barnen. Det kan alltså vara en sådan klyfta som behöver överbryggas. Det kan vara en klyfta mellan stad och land, och det är väldigt viktigt tycker jag som sitter i miljö- och jordbruksutskottet och jobbar med landsbygdsutveckling att det finns en möjlighet för invånarna på landsbygden att ha tillgång till bredband och snabba lösningar för att kunna utveckla sitt företagande och som vanliga medborgare använda sig av myndigheternas tjänster och så vidare. Det kan naturligtvis också röra sig om mer traditionella klyftor, till exempel mellan högutbildade och lågutbildade. Då gäller det också att kunna nå de grupper som man vill nå. Jag vill ställa en fortsatt fråga utifrån interpellationen, och den handlar om folkbildning. Ställer sig positiv till att utveckla det som studieförbunden har framfört om att man vill satsa mer på folkbildning vad gäller IT-frågorna? Det är en sådan fråga som jag fortsätter att ställa här. Man har kunnat se precis som ministern gick igenom här att det har tillsatts en del utredningar . I pressmeddelandet kan man läsa att målsättningen är att en klart övervägande del ska få tillgång till bredband eller motsvarande. Jag undrar vad en klart övervägande del är. Vi vet att ungefär en tredjedel står utanför, och då är det egentligen en övervägande del som har tillgänglighet. Räcker det , eller vad är målet? Är en övervägande del , eller var sätter man ribban? Det tycker jag är väldigt viktigt. 26 (): Också jag vill tacka statsrådet för ett utmärkt svar på en utmärkt och viktig interpellation. Man gör ju sina misstag, fru talman! köpte jag för jag var väl ganska teknikvänlig redan då en dator som kostade . Den kom från vårt västra grannland, kan jag tala om. De gör väl inte sådana tingestar längre. Man kan gå ännu längre tillbaka i tiden. När världsutställningen i ägde rum tog en ung, svensk ingenjör som hette hem den första telefonen rent fysiskt och monterade upp den i . hade vi då haft någonting som hette , och de sysslade med morsetelegrafering. Det där med röster, sade de, ska vi inte syssla med. Därav följde att levde kvar ända till 1921, och de privata bolagen förstatligades så att vi också fick ett statligt televerk . Vad jag vill säga med detta är att tekniken är väldigt viktig, och det är den som vi har sysslat mycket med här. Jag vill ta fasta på det som finns i statsrådets sista del av svaret och som också tog upp, nämligen användarsidan. Visst kan man diskutera hur vi har gjort med tekniken, men det är klart att om vi har det som kallas en digital klyfta i samhället är det den som vi i första hand måste ta fasta på. Nyckelorden i statsrådets svar finns i den första meningen. Det handlar om hur vi ska göra för att alla ska kunna ta del av IT-samhällets fördelar. Detta är i huvudsak en generationsfråga, som jag ser det. Jag tror att den kommer att vidgas om vi inte vidtar ungefär som och statsrådet är inne på i full enighet ytterligare åtgärder genom studieförbund och så vidare. Vi kan se att alla ungdomar går omkring och knappar på sina telefoner, och det är väldigt skickliga på att använda sina datorer hemma. anser sig en väldigt stor del av befolkningen inte vara så tekniktillvända, och de tycker att detta är besvärligt. Vi har som statsrådet ju också påpekade en väldigt hög IT-mognad i vårt land inom administrationen och så vidare. kan man inte få en anställning om man inte kan datorer, precis som man inte kan få anställning om man inte har körkort. Jag har förstått att detta är det allra viktigaste som vi kan se fram emot . Det är fråga om en frihet, helt enkelt, att kunna använda de olika tekniker som vi har så att man inte säger som sade 1883 att vi inte ska syssla med detta. Det är en fullständigt livsfarlig attityd. För många äldre människor, vill jag särskilt påpeka, känns det väldigt avlägset eller svårt just nu att hålla på och knappa som deras barn, barnbarn och snart också barnbarnsbarn gör automatiskt. Därför skulle jag vilja fråga statsrådet, med viss betoning på just ordet alla: Kan vi utöka och stimulera ytterligare till att få många av våra äldre medborgare att bli förtrogna med den nya tekniken, till exempel genom Seniornet, ABF, Vuxenskolan och så vidare, så att de känner sig som fullvärdiga medlemmar i samhället även på denna punkt? 27 Statsrådet (): Jag sade det inte inledningsvis, men jag vill också tacka för den här debatten om digitala klyftor. Jag tror att den är väldigt viktig, även om det nu inte var som skrev interpellationen. Jag tror att det är viktigt att se hur komplex frågan blir när vi pratar om digitala klyftor. Spontant är det lätt att börja diskutera en grupp som blir utestängd på grund av modern teknik. Jag tror att det är väldigt viktigt att se hur modern teknik kan inkludera människor som inte har kunnat ta aktiv del i samhällsarbetet på ett lättvindigt sätt och inte har kunnat hitta ett underlättande i vardagen. Vi hade en hearing för inte så länge sedan, ungefär, med anledning av de frekvenser som frigjorts i samband med nedsläckningen av analog tv. Där visade till exempel SKL, Kommuner och Landsting, vilka möjligheter man ser om vi nu kan fylla detta utrymme med nya tjänster och hur vi då möter grupper av människor som kan känna ett visst handikapp utifrån att man kanske inte hör eller ser eller att man har haft problem att röra sig, men som då med hjälp av teknik blir involverade, om vi nu bara lägger fokus på rätt tjänster. Tolken i fickan är ett sådant tydligt exempel. måste vi också se det som både och lyfter fram, nämligen en grupp som inte känner sig delaktig och inte vågar. Det kan bero på generationsklyftor men också helt enkelt skillnader i intresse. Vikten av att också nå de grupperna lyftes fram. Jag fick frågor från både och om att nå en äldre generation. Det pågår väldigt mycket sådant arbete. Det sker strukturförändringar i samhället. I samband med att vi diskuterade post- och kassaservice hade jag sittning med pensionärsorganisationerna, som tydligt visade hur man arbetade med ABF, och andra bildningsförbund i syfte att också inkludera en äldre generation i att på ett lättvindigt sätt kunna använda den moderna tekniken. Jag är den första att bejaka folkbildningens roll här. Den har erfarenhet och kompetens när det gäller att ständigt söka upp och nå nya grupper och skapa förutsättningar för ett inkluderande samhälle. När vi nu pratar om IT-mognad är det viktigt att se något som vi försöker åtgärda via . Nuteks arbete med IT-mognad har tydligt fokus på småföretagandet. Där kan vi se att det inte är en självklarhet att småföretagare använder sig av den moderna tekniken på ett sätt som skulle kunna underlätta deras vardag både rent administrativt men också när det gäller att nå nya kundkretsar och att i ett internationellt sammanhang kunna få mer effektiva möjligheter att nå kunder i andra delar av världen. Det finns alltså ständigt två sidor av detta. Utifrån de åtgärder som vi har lagt fram har vi tagit ytterligare steg för att just minska den klyftan. Vi ska sikta på småföretagen och på att identifiera vilka det gäller och hur vi ska kunna nå dem som vi kan utläsa står utanför möjligheten att använda modern teknik, alltså det vi pratar om , den digitala klyftan. Jag ser stora möjligheter till att vi kan vidta rätt åtgärder för att nå de grupperna. 28 (): Det här är en spännande diskussion och debatt som ger många nya tankar och också ställer många nya frågor, som jag kommer att framföra här. Jag tycker inte att jag riktigt fick svar på det som man kunde läsa om i pressmeddelandet, det vill säga att en klart övervägande del ska nås. När det gäller en så här viktig fråga är det att ludda till det lite i kanterna. Vad är en klart övervägande del? Det känns inte som om det gäller alla. Även om den förra socialdemokratiska regeringen inte nådde ända fram det kan jag också erkänna hade vi ett mål , då fler skulle ha nåtts av bredbandslösningar oavsett vad det är för typ av tekniska lösningar som tog upp. säger man 2013. Men vad är det som ska vara uppnått då? Kommer det att läggas fram förslag ? har ju flera utredningar och råd tillsatts , och då undrar jag om det kommer att komma förslag , eller kommer man att behöva vänta väldigt länge på att det kommer konkreta förslag? Jag tycker dock att de intentioner som jag har hört här från statsrådet låter väldigt positiva. Det kan ju vara så som sade: Den där datorn för var ju inte en så bra investering. Men även om priserna på väldigt kraftfulla datorer har gått ned väldigt mycket så utgör de ändå en stor del av en budget, både själva investeringen och själva uppkopplingen. Det finns ju olika sätt för det, det är olika dyrt och tillgången är olika. Det kan också vara svårt för till exempel någon som är arbetslös. Man har inte ett arbete många arbetsplatser har ju datorer så att man har tillgång till dator där. Det kan också vara så, med till exempel försämringarna i a-kassan, att även kan vara en väldigt stor investering. Därför undrar jag lite hur man tänker sig att nåbarheten ska uppnås. Jag tog också upp landsbygdsfrågan. Man har ju kunnat se statsrådet tog också upp det att man har gjort de här investeringarna i samverkan mellan näringsliv, politik och det offentliga, men man har också kunnat se att det inte finns lika stort intresse för utbyggnad på landsbygden från näringslivets sida. Man ser inte att det finns någon direkt lönsamhet i det. Hur tänker man gå vidare med det, undrar jag också. För att nå de olika grupper som vi har pratat om, som statsrådet tar upp, finns det naturligtvis jättemycket positivt som man kan göra så att man får tillgång till det demokratiska systemet och kan sitta hemma och ta del av väldigt mycket. Där har också bidragit med flera innovationer under innevarande år så att man till exempel kan ta del av debatter. Vi får ofta feedback om att det är positivt. Men de som inte kan ta del av detta är ju inte hjälpta av att det är fler som står helt utanför. Jag vill fortfarande ha svar på det. Det råd som har utsetts består av 18 till synes väldigt kompetenta företrädare, men jag kan inte se någon företrädare från till exempel PRO, SPF, LO eller från elevkårer i och så vidare, utan de är mer traditionella IT-människor. Jag ser heller ingen från folkbildningshåll. Det skulle vara klädsamt att de grupperna också fanns med i . Men det kanske finns något råd vid sidan om det. 29 (): får man vara glad över att man gjort dåliga investeringar. Jag var dock inte ensam, utan även en känd redaktör, som senare tecknade statsminister liv, gjorde en lika dålig investering. Låt mig ta fasta på det som statsrådet säger i svaret om att kartlägga dem som inte fullt ut kan tillgodogöra sig detta; om det är fråga om grupper eller individer är lite svårt att säga. Jag för min del tror att detta är viktigt eftersom det handlar om den personliga säkerheten när man söker jobb. Det gäller till exempel många kvinnor med bakgrund i andra länder. Det är viktigt för dem att kunna hantera och vara förtrogen med datorn när de söker jobb. Det finns även andra grupper av individer som behöver denna säkerhet.