prot · GU0978 · 2007-03-20 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Anmälan om kompletteringsval till miljö- och jordbruksutskottet Talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp anmält som suppleant i miljö- och jordbruksutskottet under ledighet. Talmannen förklarade vald den 20 mars17 september till suppleant i miljö- och jordbruksutskottet () 3 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2006/07:389 Till Interpellation 2006/07:389 Merkostnadsersättningen för plusjobb av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor. () Enligt uppdrag och rättschef 2006/07:397 Till Interpellation 2006/07:397 Bredbandsutbyggnaden av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor. () Enligt uppdrag Interpellation 2006/07:410 Till Interpellation 2006/07:410 Nya uppgifter om genmodifierad majs av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att miljöministern inte har möjlighet att besvara interpellationen på grund av utlandsresa och redan tidigare bokat engagemang. () Enligt uppdrag och rättschef 4 § Svar på interpellation 2006/07:315 om domares oavhängighet och självständighet 1 (m): har frågat mig vilka initiativ jag är beredd att ta för att säkerställa domarnas och domstolarnas oavhängighet och självständighet. Interpellationen är ställd mot bakgrund av den pågående löneförhandlingen för domare mellan och . Domarnas och domstolarnas oberoende och självständiga ställning är grundläggande i en modern rättsstat. Självständigheten garanteras bland annat genom att det i regeringsformen föreskrivs att ingen myndighet får bestämma hur en domare ska döma i det enskilda fallet. Av instruktion framgår också att verket ska bedriva sitt arbete med iakttagande av domstolarnas självständighet vid fullgörande av deras dömande och rättstillämpande uppgifter. Det är viktigt att åtgärder vidtas för att vidareutveckla domstolarna och förbättra domarnas arbetsförhållanden. Hur sådana åtgärder utformas måste emellertid alltid noga övervägas för att säkerställa att förändringarna inte leder till att domarnas självständighet i dömandet riskeras. och träffade ett avtal som ger ett visst utrymme för att differentiera lönesättningen för domare. Denna differentiering ska enligt avtalet grundas på specifika kriterier och det finns en särskild föreskriven ordning för hur domarnas löner ska bestämmas i de enskilda fallen. pågår en lönerevision där de avtalade kriterierna ska tillämpas och tolkas. Det är de avtalsslutande parterna som, utan inblandning av regering och riksdag, inom ramen för gällande regler har att komma överens om lönerna och formerna för lönesättningen. Jag utgår från att parterna hanterar lönebildningen på ett sätt som inte äventyrar domarnas oberoende och självständighet. I övrigt har jag inte för avsikt att uttala mig i frågor som är föremål för förhandling mellan arbetsmarknadens parter. 2 (): Jag vill tacka justitieministern för svaret. har en ofullgången maktdelning. Den dömande makten har en svagare ställning än i andra europeiska demokratier. Här har folksuveränitetstanken varit starkt förhärskande. Trots detta har domstolarna och domarna en annan ställning än förvaltningsmyndigheter och, så att säga, vanliga statstjänstemän. Som jag noterade i min interpellation har det både från konstitutionella utgångspunkter och sett i ett medborgarperspektiv ansetts väsentligt att domstolarna står fria gentemot statsmakterna och att domarna även i övrigt är oberoende av påtryckningar utifrån. I , som ju är svensk lag , stadgas att domstolarna ska vara oavhängiga och opartiska. Enligt rekommendation bör den verkställande makten och den lagstiftande statsmakten gå i god för att domarna är oberoende och att inga åtgärder vidtas som kan äventyra detta oberoende. Det är nog ställt utom allt tvivel att vissa former av lönesättning skulle kunna hota denna oavhängighet och självständighet. Jag är inte helt nöjd med den passiva inställningen i interpellationssvaret. Visserligen anför ministern att självständigheten garanteras genom skrivningen i regeringsformen och att ska bedriva sin verksamhet med iakttagande av domstolarnas självständighet. Men sedan säger justitieministern: Det är de avtalsslutande parterna som utan inblandning av regering och riksdag inom ramen för gällande regler har att komma överens om lönerna och formerna för lönesättningen. Jag vill bara erinra justitieministern om att i regeringsformens 1 kap. 6 § stadgas det att regeringen styr riket. Vid en analys som gjorde vid granskningen av konstaterade utskottet följande: Till sitt förfogande som organ vid styrande av riket har regeringen förvaltningsmyndigheter som lyder under regeringen, vilket framgår av 11 kap. 6 § RF. Förvaltningsmyndigheterna är i princip skyldiga att följa de föreskrifter av allmän natur eller direktiv i särskilda fall som regeringen meddelar. De här möjligheterna begränsas genom vad som står i regeringsformen 11 kap. 7 §. Men utöver dessa begränsningar gäller enligt följande: Utanför dessa begränsningar av regeringens styrande funktion faller vad som brukar kallas myndigheternas faktiska handlande. Inom detta område har alltså regeringen rätt att ge direktiv i särskilda fall. Regeringen har alltså ett ansvar att styra riket. Det är i allra högsta grad påkallat när det gäller tolkningen av grundlagen och bindande internationella konventioner. Det går alltså inte att gömma sig bakom talet om de avtalsslutande parterna. Jag har ett par frågor till justitieministern. Anser inte justitieministern att hon och regeringen har ett ansvar för att grundlagen och internationella konventioner får genomslag i den praktiska verkligheten? Om inte, vem ska i så fall hävda de grundläggande kraven? Är det möjligen som genom sin granskande uppgift ska göra det i efterhand? Finns det över huvud taget en risk för att en övergång till prestationsbaserade domarlöner leder till att domarnas oavhängighet och självständighet kan ifrågasättas? 3 (): Ett välfungerande rättsväsende består av ett antal olika delar. En viktig och fundamental del av rättsväsendet utgörs av domstolarna. Jag har tidigare i höstens allmänpolitiska debatt pekat på att i har domstolarna under en lång följd av år i praktiken behandlats som statliga förvaltningsmyndigheter detta trots att ett grundfundament i varje rättssamhälle är att upprätthålla balansen mellan den lagstiftande, den verkställande och den dömande makten, det vill säga mellan riksdag, regering och domstolar. Jag menar också, och det gjorde jag även i den allmänpolitiska debatten, att den tidigare, av den socialdemokratiska regeringen förda, politiken allvarligt har inverkat på förutsättningarna för de anställda i domstolarna att utföra sitt arbete på ett rimligt sätt. Därmed har den också påverkat rättskipningen som sådan. Det här har bland annat gällt styrning med regeringens krav på avverkningstakt och de mål som regeringen och har satt upp. Det har också gällt krav på domstolars inre organisation och även frågan om domares lönesättning. Det är, med den ordning som gäller , en fråga som har en tydlig koppling till mer grundläggande och principiella konstitutionella frågor. I regeringsförklaringen har det uttalats att rättssamhället måste återupprättas. I detta ligger inte bara att enskilda människor ska känna en rimlig trygghet både faktisk och upplevd trygghet. Det handlar också om att värna rättssamhällets grundläggande principer och funktioner. Detta garanteras bland annat genom välfungerande domstolar. Det har också berörts i budgetpropositionen där det just sades att det krävs välfungerande och oberoende domstolar för att förtroendet för rättsstaten ska kunna upprätthållas. Med tanke på den koppling som finns till de grundläggande konstitutionella frågorna, som till stor del tar upp problemet att vi har en bristande maktdelning i de grundläggande funktionerna i samhället, får dessa olika frågor, som till exempel domarlöner, en större betydelse än vad de kanske skulle ha mellan avtalsslutande parter i annat sammanhang. Därför menar jag att det finns skäl att se närmare på problematiken för att vi inte ska fortsätta i riktning bort från det som vi eftersträvar, nämligen bättre och mer välfungerande domstolar. Domstolar ska inte heller styras som statliga förvaltningsmyndigheter. Jag ser fortfarande med tillförsikt fram mot att regeringen kommer att lösa de här frågorna på ett rimligt och bra sätt, att maktdelningen ska bli bättre och att vi ska få ännu mer välfungerande domstolar som också kan bli mer självständiga än vad som har varit fallet. 4 (): Jag har under min långa tid som advokat successivt fört många diskussioner med domare alltsedan en gång inrättades. Det är alldeles uppenbart att det har funnits, och fortfarande finns, en spänning mellan domarkåren och . Det förhållandet att , med den tidigare regeringens gillande, successivt har tagit för sig på fler och fler områden på domarnas bekostnad har säkert gjort att den situation som vi har är lite grann av en kulmen på en rätt lång diskussion. Det hindrar inte att givetvis har bidragit med många positiva administrativa saker för domstolsväsendet i det här landet. Det vill jag naturligtvis ha klargjort. Men den situation som råder just nu mellan domarna och tror jag för min del är kulmen på en ganska lång irritation mellan de båda parterna. Jag har förståelse för att det inte kom några nya tankar från den nya regeringen i regleringsbrevet . Det hade vi i och för sig behövt, men det är lätt att förstå med hänsyn till den korta tid som fanns. ser regleringsbrevet mer ut som en fortsättning på det som den socialdemokratiska regeringen har hållit på med. här i har vi varit mycket överens om att vi skulle ändra på det. Vi har talat om många olika saker beträffande domstolarna och domarna. En sak har glädjande nog justitieministern tagit itu med, och det var att göra en utvärdering av tingsrättsorganisationen. I budgetpropositionen finns en skrivning som jag gärna vill citera: roll i förhållande till domstolarna bör övervägas. Det är viktigt att säkerställa att en strävan efter effektivitet inte äventyrar rättssäkerheten. De orden i budgetpropositionen skulle vi vilja se en följd av. Vi skulle vilja se åtgärder från justitieministerns sida så att vi börjar gå den kanske i för sig långa vägen mot en förändrad situation för våra domare, våra domstolar och . Vi har talat om den lösning som och har med en domstolsstyrelse som ligger under i stället för under regeringen, som är fallet. Jag hoppas att vi snart, och helst , kan få besked från justitieministern att vi börjar anträda den här vägen mot förändringar för våra domare och domstolar. 5 (m): Om interpellanten ursäktar ska jag börja med de två senaste talarna och kommentera den större principiella frågan. Det är alldeles riktigt som påpekar att vi har varit överens om att vi behöver ett mer självständigt domstolsväsende. Det är, vilket också påpekade, så att svenska domstolar har en svagare självständig ställning än vad man har i många andra länder. Där ser vi ett problem. Därför är det också min ambition att vi ska se vad vi kan göra för att öka självständigheten. Där har vi som har ett brett mandat. Den har skrivningar i sitt uppdrag som handlar om att titta på vad som kan behöva göras för att domstolarna ska bli mer självständiga. Det arbetet finns i den verksamheten. Det är inte något som vi glömmer bort i övrigt heller. Låt mig sedan direkt gå över till den aktuella situationen. strandade förhandlingarna vad gäller det avtal som diskuteras och som rör domarnas löner. Det är helt omöjligt för mig att gå in med kommentarer i ett sådant läge. Däremot tycker jag att det finns anledning att notera vad framhöll , nämligen att den lösning som parterna enats om innebär att en möjlighet till differentiering av domarnas löner införs . Men det kommer inte att finnas några inslag av prestationsbedömning vid lönesättningen. Det som diskuteras är den återstående delen av differentieringen som kan komma i fråga. Det har inte med den dömande verksamheten att göra. Den hotas inte. Man ska ha klart för sig att domare i sitt arbete inte enbart ägnar sig åt dömande, utan det finns många andra arbetsuppgifter, till exempel personalledning, kompetensutveckling och så vidare. Det finns alltså en ram där man kan fundera över om man ska ha en helt jämn lönesättning. Det är det man diskuterar, och jag har respekt för det. sade i sitt inlägg att han inte var helt nöjd med min passiva inställning. Jag tycker inte att jag är passiv. Vi är väl alla helt överens om att våra grundlagar och annat gäller och att det inte heller ankommer på parterna att undergräva dem. Men riktigt var gränsen går i praktiken är naturligtvis en bedömningsfråga. Den måste prövas och diskuteras i ordnade former, vilket jag menar att de avtalsförhandlingar som pågår kan vara. Men det måste naturligtvis alltid finnas en beredskap från olika ansvariga från andra håll att gå in. Att mitt i den situation som råder gå in i detaljerna tycker jag är en omöjlighet. Mitt principiella besked är att vi har siktet tydligt inställt på att vi ska ha mer självständiga domstolar. Dömandet ska definitivt inte påverkas av lönesättning och annat. Jag konstaterar att de diskussioner som förs om domarnas löner inte innebär att man är på väg att införa någon typ av prestationslöner eller annat tack och lov. Men det finns ett utrymme där emellan som diskuteras, och det kan finnas skäl för det. Jag är någorlunda lugn med att parterna och , som är arbetsgivarmyndighet, känner sitt ansvar och också känner till de regelverk som kringgärdar domstolsväsendet. Det är ingen passiv inställning utan mer ett konstaterande från min sida. Jag är inte bekymrad, men jag konstaterar att det alltid är ett osäkert läge innan man har kommit fram till en lösning när det gäller lönesättningen. Det utrymme som finns är naturligtvis begränsat när det gäller differentiering av domarlöner. Jag har inte haft känslan av att man har varit på väg att gå in i något som påverkar domarnas självständighet och framför allt inte domstolsutlåtandenas självständighet, och det är ju ytterst det som är det centrala. 6 (): kommer att titta vidare på om man ska ha ett särskilt kapitel för domstolarna eller inte i regeringsformen. Vi vet inte hur långt vi kommer när det gäller förändringar i den delen, men man kan alltid hoppas att det sker något positivt på den fronten. Jag har sysslat med demokratifrågor väldigt . Det finns ibland en konflikt mellan den formella konstitutionen och den praktiska verkligheten. Jag minns att jag besökte för ett tjugotal år sedan. Där var man inne i en svår övergångsperiod. Någon av salvadoranerna sade till mig att man alltid hade haft en formellt sett demokratisk konstitution i landet, men sedan hade man haft underliggande regler som underminerade detta, till exempel genom hur man anmälde partier och så vidare. Det gäller alltså att ha inte bara en formell konstitution utan en som fungerar i praktiken. Jag vet inte riktigt hur jag ska uppfatta justitieministern, men jag fick en känsla av att hon på något sätt instämde med om att det inte finns några skäl för prestationslöner. Hon kanske kan utveckla det närmare i sitt svar: Vad är egentligen innebörden av det hon säger? En väldigt viktig principiell frågeställning, som justitieministern egentligen undviker att svara på, är: Har regeringen något ansvar för att regeringsformens regler och bindande konventioners regler på det här området följs, eller är det andra som har ansvar för detta? Jag ska läsa upp två citat: Ur konstitutionell synvinkel anser vi dock att en prestationsbaserad lönesättning för domare är svårförenlig med strävan att stärka domarnas självständighet och oberoende. Det andra citatet lyder: Den arbetsrättsliga strukturen bör allmänt för domarnas del underordnas konstitutionella hänsyn. De här två citaten kommer från en artikel i , och den är undertecknad av , , och . Min fråga är om justitieministern möjligtvis har bytt åsikt på den här punkten. 7 (): Jag tycker att det är positivt att justitieministern säger att det inte är aktuellt med några rena prestationslöner för domare. Jag kan säga att jag för egen del typiskt sett alltid har varit positivt inställd till prestationslöner, men att jag i egenskap av domare faktiskt har insett att det inte är någon bra idé, i vart fall om det skulle bli rena prestationslöner. Det som är svårigheten är gränsdragningarna då: Vilka bedömningskriterier kommer att tillämpas? Det är ganska väl beskrivet hur man såg på det här parterna emellan. Jag delar naturligtvis uppfattningen att man inte kan intervenera i en pågående avtalsdiskussion, men det är inte det som är avsikten. Avsikten är ju att lyfta blicken och försöka se till att få bättre fungerande domstolar och också konstitutionellt starkare domstolar. Då är det självfallet positivt att även tittar på den här frågan. Jag känner ju också till de diskussioner som har förevarit där om att domstolar eventuellt skulle kunna få ett eget kapitel. Svårigheten är trots allt att man i domstolsvärlden, framför allt bland domarna, upplevt en väldigt negativ utveckling på många områden under en lång följd av år. Det här påverkar också dömandet, och det är inte positivt. Alla förbättringar i rätt riktning är ju bra. 8 (): Justitieministerns inlägg här gjorde mig väldigt nöjd, faktiskt. Jag tyckte det var klarläggande. Det var tillfredsställande att få lite mera kött på benen än vad själva interpellationssvaret innehöll. Jag ser med tillförsikt framåt på hur man kan gå vidare. Det är egentligen min fråga: Vad betyder skrivningen i budgetpropositionen? Vad är det för tankar justitieministern har utöver vad som ligger i ? Vi vet ju att den ligger där och att den kommer att ta lite tid. Men jag utgår i alla fall ifrån att det som står i budgetpropositionen måste innebära att man ska vidta ytterligare några åtgärder från sida när det gäller relationen mellan och domstolarna. 9 (m): När det gäller är det helt riktigt som säger: har uppgifter som rör domstolarnas ställning, och vi vet inte vad som kommer ut av det arbetet. Det är också helt korrekt. Det ligger i sakens natur. Men det viktiga för mig är ändå att arbetet faktiskt bedrivs enligt de former vi känner till och som fungerar väl när det gäller just konstitutionella frågor. Jag tror att är viktig i det sammanhanget. Den ska lämna sitt resultat , vilket är ganska långt fram, men det är klart att jag precis som och följer det arbetet ganska noga och också funderar parallellt med det vilka åtgärder som kan behöva vidtas. Jag har inte någon katalog över saker som kan behöva göras, men det är viktigt med domstolarnas självständighet, och modernisering och utveckling är nödvändigt. När det sedan gäller de pågående löneförhandlingarna, som ändå är bakgrunden till interpellation, vill jag säga detta: Jag citerade en beskrivning som har gjort av det principavtal eller grundavtal som har träffats mellan och och som de har kommit överens om. Där konstaterar de att det inte handlar om några prestationslöner. Möjligheten att differentiera lönerna har man i stället beskrivit på ett annat sätt, och det är ganska begränsat. Det finns möjlighet att ta hänsyn till erfarenhet, alltså tidigare anställningar som ordinarie domare och andra relevanta erfarenheter. Det handlar om ansvar, det vill säga ansvar som är förenat med anställningen och som är särskilt delegerat. Arbetsuppgifterna kan ju variera inom en domstol och kan vara relevanta i ett lönesättningssammanhang. Ett stort personalansvar är till exempel en ganska specifik uppgift. Det kan variera. Det kan behöva betalas med pengar också. Det finns även en punkt som handlar om arbetsuppgifternas svårighetsgrad och särskilda krav. Det är också ganska noggrant specificerat vad det kan tänkas innebära. Man har alltså ringat in en del definitioner, och det är kring detta som de första lönesättningarna nu ska ske. Jag förstår att det är ett besvärligt arbete, men jag har ändå även om känner det som om jag vore passiv försökt följa med i de resonemang som förs på olika håll för att orientera mig om hur man ser på denna diskussion. Utifrån den insyn som man ändå kan ha i frågan har jag inte funnit skäl att agera. Däremot vill jag säga att det vore mig främmande att inte se regeringens och ansvar för att hävda grundlagar och andra regelverk. Det är ju alldeles självklart. Men som sagt: Jag tror att det är så att parterna i det här fallet kan hitta en lösning och att man kan komma fram, och jag tycker att det är viktigt att man också gör det, inom de ramar och med de hänsyn som måste tas när det gäller domstolsverksamheten. Jag vill avsluta det här inlägget med att säga att jag tillsammans med allianskamraterna skrev en principiell artikel före valet om min och partiernas inställning till domstolsväsendet, självständigheten och nödvändigheten av att verka för ett mer självständigt oberoende domstolsväsende. Jag har absolut inte ändrat åsikt. Jag tror att det är otroligt viktigt att regeringen har målet klart för sig och vet färdriktningen. Men att vid varje enstaka vägkrök eller vid varje kulle på vägen börja fundera över om man är på väg åt fel håll det kan man fundera över, men jag känner inte att vi har hamnat någonstans där vi behöver göra halt eller behöver ändra färdriktningen. Jag tycker nog att vi vet ganska väl vad vi vill göra och inte. Men det är viktigt att hålla ögonen på den här typen av frågor, som interpellanten har gjort, och det kommer vi säkert att fortsätta göra framöver också. 10 (): Jag vill tacka justitieministern för det svaret, som jag tyckte var något klargörande. Hon har inte ändrat åsikt om en prestationsbaserad lönesättning för domare, utan hon anser att den är svårförenlig med en strävan att stärka domarnas självständighet och oberoende. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2006/07:269 om barnpornografi 11 (m): har frågat mig vad jag avser att göra för att bekämpningen av barnpornografi ska få hög status och hög prioritet. Hon har också frågat vilka förslag jag avser att lägga mot den kommersiella handeln med barnpornografi. En viktig förutsättning för att rättsväsendet ska kunna fullgöra sitt uppdrag är att det har tillräckliga resurser. Regeringen har därför till exempel annonserat en kraftig ökning av antalet poliser. Målet är att det ska finnas 20 000 poliser . Rättsväsendet har totalt fått ett tillskott på . Det är den största satsningen någonsin ett enskilt år och innebär ett betydande resurstillskott till polisen. Bekämpandet av brott mot kvinnor och barn är en prioriterad fråga för regeringen. Det framgår bland annat av budgetpropositionen och i regleringsbrevet för polisen. har beslutat att en preliminär granskning av misstänkt barnpornografiskt material ska ske vid polismyndigheterna, vilket inte riktigt varit fallet tidigare. För det ändamålet kommer 6080 poliser att utbildas; i det skrivna, tidigare utdelade svaret är denna siffra lägre, men den är alltså fel. Poliserna utbildas för att klara av den första granskningen av misstänkt barnpornografiskt material. Därigenom ökar kompetensen och delaktigheten i denna typ av ärenden vid samtliga polismyndigheter. Enligt de uppgifter som jag har fått pågår dessutom rekrytering till den grupp vid som arbetar särskilt mot barnpornografi. Jag kommer att noggrant följa hur arbetet inom polisen utvecklas på det här området och tvekar inte att vidta åtgärder om jag ser att det behövs. frågar också vilka förslag jag kommer att lägga fram för att bekämpa den kommersiella handeln med barnpornografi. Det pågår redan en utredning av bestämmelserna om skildring av barn i pornografisk bild. Syftet är dels att vi ska möjliggöra en mer effektiv bekämpning av barnpornografi, dels att förstärka barnens ställning vid sådana brott. Uppdraget ska redovisas . Därefter kommer jag att ta ställning till vilka åtgärder som behöver vidtas. 12 ():