prot · GV0913 · 2007-10-19 00:00:00 — 161 () replik: Får jag påminna om att den socialdemokratiska regeringen tillsatte en utredning som blev färdig för precis . Om man tittar i budgeten ser man att det är 20072008, 2009 är det och 2010 är det 250 miljoner i den borgerliga alliansens budgetförslag. 162 () replik: Det var ett mycket bra anförande du hade de första där jag kan dela mycket av den verklighetsbeskrivning som du gav, . Men beskrivningen är också en historisk konsekvens av hur man har behandlat psykiatrin och hur det har sett ut på arbetsmarknaden, hur människor har haft svårt att få ekonomin att gå ihop, hur pressen har varit stor på enskilda människor som har befunnit sig i ett långvarigt utanförskap och därmed också hamnat i en depression och blivit föremål för sjukskrivning. Det är därför vi har tagit tag i de problem som har funnits med som tidigare hade en sjustegsraket där det sjunde steget var att vara tillbaka på arbetsmarknaden. När man tittade på dem som fortfarande var sjukskrivna såg man att det var en enormt stor del av dem som fortfarande befann sig på steg ett. Vi inför nu en trestegsraket med inriktning på att få människor tillbaka till arbetsmarknaden. Jag kan instämma i det Finn sade om att man bör idka en del självkritik och inte tro att den egna vägen är den allenarådande. Tror du inte att det är bättre för människor att de får en bättre ekonomi och fler arbeten att välja mellan i stället för att befinna sig i ett utanförskap? 163 () replik: pratar om ekonomi. En trygg ekonomi är väl knappast någonting som en sänkt sjukersättning kan räknas som, utan detta är snarare ytterligare en belastning för den som är långtidssjukskriven! Det är ett problem med att människor hamnar i utmattningsdepression, men en kortare sjukskrivningstid visar sig inte vara till hjälp för den som är i utmattningsdepression. Snarare är det tvärtom tid är en av de viktiga saker som man behöver för att återhämta sig från en utmattningsdepression. 164 () replik: Det vore skönt att höra kommentera det förändringsarbete som pågår på där vi tidigt lägger in rehabiliteringsresurser, företagshälsovård och direkt och försöker arbeta för att få människor tillbaka till arbete. Det vore skönt att höra Socialdemokraterna ge regeringen beröm för att man här går åt rätt håll. En annan bit som jag vill ta upp är att oerhört mycket press som människor upplever i sin vardag ju beror på ekonomi och att man inte får pengarna att räcka till. Det är därför oerhört viktigt att vi sänker skatterna så att människor får behålla mer pengar i plånboken och därmed kan undvika den privatstress de upplever. 165 () replik: Jag markerar att detta med pengar är väldigt viktigt, i alla fall för dem som är i arbete, men tydligen inte för den som redan är sjukskriven. Jag tog mig tiden att titta lite grann på vad säger. Det finns inga starka bevis för att generella arbetsplatsinriktade insatser ger någon effekt för den som är i sjukskrivning på grund av utmattningsdepression. Snarare är det tvärtom så att man behöver god tid på sig att läka innan man kommer i fråga för en sådan här åtgärd. Att korta tiden för sjukskrivning är alltså inte något som hjälper. 166 FINN (): Nedrustningen av psykiatrin är en nationell katastrof. Den bedömningen har jag själv gjort både som politiker och yrkesverksam läkare . Vid en moderat hearing i bekräftades detta både av och av anhörig- och brukarrepresentanter. Fakta talar sitt tydliga språk. investerades mer än av hela sjukvårdsbudgeten i psykiatrin. har moderna psykiatriska metoder avancerat kraftigt. Socialdemokratiska regeringar såg inte unika möjligheter för de psykiskt sjuka. De ransonerade medlen och bortsåg från betydelsen av en enorm teoretisk och praktisk kunskapsutveckling till gagn för psykiatrin. Antalet psykiatriska vårdplatser i är nu så begränsat att vi nått den lägsta nivån i , från ca 18 000 platser till under 5 000 platser . Ansvarslöst nog drabbas extremt utsatta, svårt psykiskt sjuka och deras anhöriga mest. Euro Health Consumer Index 2007 visar att nu är sämst av 29 europeiska länder när det gäller tillgänglighet till vård. Bristen på tillgänglighet försämrar prognosen och livskvaliteten för samtliga psykiskt sjuka. Den största gruppen sjukskrivna har en psykiatrisk diagnos. Trots detta saknas tillgänglighetsstatistik i vårt land för dessa stora folksjukdomar. Det saknas till och med data om i vilken omfattning långtidssjukskrivningar i primärvården sker utan remiss till psykiatrin. Då är det inte underligt att den hastigt påkomna vårdgarantin sällan används för psykiatrins patienter. De svagaste av de svaga gavs lägst prioritet i Socialdemokraternas ! Noteras bör att den enskilt största gruppen av alla sjukskrivna, , faller inom depressionsdiagnostiken. Gruppen består främst kvinnor om vars möjlighet till vård man inte brytt sig. Så mycket för socialistisk feminism när det verkligen gäller! Men den politiska misskötseln har dessvärre satt djupare spår än så. En alarmerande kompetensflykt från fackpsykiatrin pågår. anger en psykiaterkår med nära hälften och en mycket orättvis fördelning över landet. I mitt eget län, , som har haft socialdemokratiskt styre i parallellt med regeringsinnehavet, går det strax under 10 000 psykiskt sjuka på en enda specialist . Detsamma gäller hela norra . Denna siffra är fyra gånger lägre än i , som i sin tur inte imponerar i internationell jämförelse. Av alltför få psykiatrer har dessutom flera försvunnit genom att den fria etableringsrätten upphörde vid Socialdemokraternas maktövertagande . Vi finner inte sällan duktig psykiatrisk vårdpersonal strävande i vanmakt inom en landstingskoloss med erkänt låg produktivitet. En öppnare politik stimulerar till avknoppningar och leder till en mångfald av konkurrerande alternativ. Konkurrens om brukarens gunst lyfter upp tillgängligheten men också vårdpersonalens frihet att välja arbetsgivare. Här ses alltså möjligheter för en praktisk lösning på en försummad rättvise- och jämställdhetsfråga för många kvinnors arbetsliv. För få psykiatrer möter för få patienter. Det s-märkta styret har med ideologisk tjurskallighet kommit till vägs ände med världens högsta skatter i kombination med världens sämsta tillgänglighet till psykiatri i ett civiliserat land. Att Socialdemokraterna nu i sin skuggbudget, återigen under galgen, lyfter fram extra miljarder till psykiatrin är ett direkt hån mot de psykiskt sjuka och deras rättmätiga behov av en fungerande verksamhet. Med ointresse för problemets komplexa natur kan man inte med en fiktiv påse pengar hjälpa den psykiatri vars strukturella kris man själv bär ett huvudsakligt ansvar för. Om absolut brist på insikt och trovärdig politik har ett ansikte, fru talman, då är det socialdemokratins. Alliansens miljardsatsningar på psykiatrin är en reell vitamininjektion hand i hand med ett nytt ideologiskt tänkande. Vi ser vikten av det individuella vårdmötets unika funktion. Patient, anhöriga och vårdpersonal är nyckelspelare där effektiv och bra vård kan uppstå. Makten över vården ska ligga där, inte hos toppstyrande organisationer och politiker med tunnelseende på den egna budgeten. Patienter och personal är de främsta tillgångarna i vården, inte som belastningar och problem inom en onödigt byråkratisk, centralstyrd och ineffektiv sjukvårdsorganisation. Alliansen ser behovet av förbättrat psykiatriskt kunskapsinnehåll. Med långsiktigt arbete syftar vi till ökad patientsäkerhet men också till ökad attraktionskraft som får förlorad kompetens att äntligen vilja återvända till psykiatrin. Fler kompetenta personer som bemyndigas bedriva vården med större befogenhet än med därtill kopplat eget ansvar och i sund konkurrens det är rätt medicin för ökat engagemang, vilket på ett naturligt sätt kommer att skapa god tillgänglighet som var och en i behov av kompetent psykiatri har en självklar rätt att kräva i vårt land. 167 () replik: Världens sämsta tillgänglighet, talade Finn om. Jag tror att du aldrig har besökt psykiatrin i , Finn . Det har jag gjort. Det som är intressant, tycker jag, är att få veta nu vad ni som har makten egentligen tänker göra. Det går ju an att prata om fiktiva pengar, men så är det ju att vara i opposition. Vi lägger fram budgetar, vi finansierar och vi talar om vad vi vill göra när vi får tillbaka makten. Men just nu är det ni som har möjligheten att göra något. Den fråga jag vill ställa till dig handlar om detta: Vad kommer ni att lägga fram för resurser när det gäller att få de reformer som föreslås i Psykiatrireformen genomförda? Den är ju bra, den är bred och den är förankrad. Jag tror att vi alla är överens om de allra flesta förslagen där. Ni lägger fram 500 miljoner , och vi lägger 500 till från . Sedan går ni ned till 250 , medan vi säger att vi vill finansiera de förslag som finns i . har vi underlag för bra reformer. är det att lägga fram pengarna. Kommer ni att göra det? 168 FINN () replik: Jag vill kommentera sista kommentar. Vi lägger fram de här 500 miljonerna just i avvaktan på att remissrundan av blir avslutad, och det kommer en proposition i frågan. De här pengarna ser jag som en akut vitamininjektion för att möjligen råda bot på den försummelse under tolv års socialdemokratiskt regerande som parti har backat upp, då det fanns mycket lite pengar att sätta av. Men det är klart: Vi hörde ju löftespolitiken i ditt eget anförande när det gällde äldreomsorgen plus de 150 000 nya satsningarna för totalt . Då undrar jag vilka pengar vi egentligen nu ska få mera. Vi har konkret satt av dessa medel, och det första årets anslag på kommer att delas ut enligt regler som gör att huvudsakligen barn- och ungdomspsykiatrin får del av detta. Det kommer också att aviseras lika mycket för kommande budgetår. Den första frågan handlade om den dåliga tillgängligheten. Jag jämförde med europeiska länder. Det är bara vi och möjligtvis som har en så usel tillgänglighet, och detta påverkar patienters hälsa och faktiskt också överlevnad. Det är mycket allvarligt. 169 () replik: Jag tänkte bara säga att världen är större än . Jag håller med dig i din kritik av tillgängligheten till psykiatrin den är riktig men jag delar inte synen på den medicin du vill ge. Jag tror inte att privatiseringar löser psykiatrins problem. började faktiskt tillsammans med de andra partierna att satsa på psykiatrin, och det tror jag att du är väl medveten om. Men det behövs mycket mer, och det är min stora oro. Kommer ni att lägga fram det som behövs enligt förslag? 170 FINN () replik: Med den bakgrundsinformation som jag lämnade är jag mycket tacksam för att inte och delar just den medicin som vi tänker dela ut. Den kommer nämligen att skapa tillgänglighet, den tillgänglighet vi saknar. Låt mig konstatera att det är patetiskt att jämföra med när det handlar om dålig tillgänglighet. är trots allt ett rikt land, och precis som och hennes parti ofta har lyft fram bör de svaga och de utsatta i rika länder naturligtvis få del av stödet. Så är inte fallet efter långvarigt socialdemokratiskt styre då ni själva har suttit vid makten. Jag förmodar att det skulle vara detsamma i . 171 () replik: Finn räknar upp massor av saker som han tycker bör göras och som den här utredningen pekar på. Man kan säga att det är våra direktiv som har lett fram till resultatet i den här utredningen, . Men du säger också att vi har ett rikt land. Ändå minskar alliansregeringen på pengarna till psykiatrin. Man ger en liten, liten vitamininjektionsspruta, säger du, men varför är den sprutan inte större? Och varför följer man inte de saker som har hänvisat till i sin utredning? Vad är det man väntar på? Det tycker jag är väldigt intressant. Vi har mycket pengar i landet . Man väljer att sänka skatter. Exempelvis förmögenhetsskattepengarna skulle man ha kunnat lägga in direkt i psykiatrin. För visst behövs det väl också pengar för att kunna åtgärda det som anser är brister i landet ? 172 FINN () replik: I den mån som kan historien, vilket jag förmodar att hon gör, vore det ärligt att säga att det fanns en utredare före . När avrapporterade sina resultat första gången hänvisade han till utredning och sade att han i praktiken kommit fram till samma resultat. Det fanns alltså redan en analys gjord som inte den tidigare socialdemokratiska regeringen lyssnade till, utan man tillsatte ytterligare en utredning. Det är vi tacksamma för, men vi hade varit ännu mer tacksamma om man hade förstått de här problemen . Jag menar att det här är försummelse av det grövsta slaget. Vad vi nu gör är att ta hänsyn till alla de analyser som är gjorda. Vi gör en akut vitamininjektion som sedan kommer att efterföljas av en proposition baserad på 104 förslag. Men även remissrundan är naturligtvis viktig, nu när den finns. Försök inte spela bort korten här. Ni har haft den här informationen, men ni har inte haft förmåga att se den. Ni har haft ett ideologiskt täcke över er som har gjort att ni inte har kunnat rå på problemen med tillgängligheten, och konsekvenserna är den ökade sjuklighet och det ökade lidande som vi ser i psykiatriska sjukdomar. Jag tillskriver er det ansvaret. 173 () replik: Det du räknar upp är ju vad vi har gjort. Mina frågor handlade om vad ni kommer att göra. Jag har besökt ett antal föreningar inom det här området . Man har haft väldigt stora förhoppningar. Man har haft studiecirklar runt , man väntar på det här och man har med glädje sett fram emot att de här resultaten äntligen ska komma. Och sedan hänvisar ni bara till att ni behöver ännu mer tid. Du säger att det har varit ytterligare en utredning före . Ja, då har det ju varit ännu mer utredningar och gått . Varför drar ni inte i gång direkt? Behovet är ju akut och jättestort. Vad väntar ni på? 174 FINN () replik: Jag får då återigen lov att påminna om att vi inte kom till ett dukat bord. Vi kom till ett fullständigt skövlat bord. Det var en och en halv miljon människor i utanförskap. Vi måste sätta folk i arbete. Det är enda sättet att skapa rimliga förutsättningar för att sedan kunna bygga på och plussa på i välfärden, vilket vi ju vill. Ni hade raserat möjligheterna att lägga fram de här resurserna. Det var kanske därför ni inte gjorde det. Ni lade i stället resurserna på bidrag till människor som egentligen skulle, kunde och ville arbeta. Vi började i andra änden. Det kommer en proposition med just förslag. Var så säker på att den kommer att vara mycket mer konstruktiv än något vi någonsin har sett ifrån Socialdemokraterna. 175 (): Jag vill tacka för detta tillfälle att uppmärksamma kammaren på de samtal, överläggningar och diskussioner som förs inom ramen för arbete. Det är den utredning som har till uppgift att se över den kanske främsta grundlagen, vår regeringsform . Utgångspunkten, fru talman, är att förändrats sedan det 1970-tal då vår nuvarande författning i huvudsak skrevs. Vårt land har blivit mer internationaliserat, vilket är uppenbart genom vårt medlemskap i , och också mer individualiserat. Det rymmer en större mångfald av olika livsstilar och religioner samt fler människor med bakgrund i andra länder. Den traditionella organiseringen, mätt till exempel i antalet medlemmar i politiska partier, har fallit ordentligt. Förutsättningarna för vår demokrati har förändrats. Den arbetande ska ta hänsyn till dessa förändringar så att vår främsta grundlag, regeringsformen, blir en samlande symbol för vår demokrati . I ett samhälle med större mångfald, större heterogenitet och större skillnader i livsstilar blir det än mer angeläget att värna skyddet för alla människors lika rättigheter. När vi nu lämnar det som ofta beskrivits som ett land präglat av homogenitet blir det ännu viktigare att regeringsformens garanti för grundläggande fri- och rättigheter, till exempel religionsfrihet, föreningsfrihet och skydd mot diskriminering, får ett effektivt skydd. Det är centralt att söker former för att med stärkt lagprövning kunna göra vår främsta grundlag mindre till politisk retorik och mer till juridisk realitet. Vad ett starkare skydd för allas grundläggande fri- och rättigheter handlar om är att stärka den rättsliga kontrollen så att också politiker och den lagstiftande makten håller sig inom de konstitutionella spelregler som de själva satt upp. Även den offentliga makten ska utövas under lagarna. Detta blir allt viktigare och alltmer angeläget i takt med att samhället blir alltmer komplext, alltmer föränderligt och alltmer mångfasetterat. Låt mig påminna kammarens ledamöter om det som var millenniets första utredning, den stora och omfattande under ledning av förre kulturministern . Den utredningen menade att tempot i det politiska beslutsfattandet ökat och samhällsmaskineriet blivit alltmer svåröverskådligt, vilket ytterligare stärker skälen för att öka domstolskontrollen av politiska beslut till skydd för medborgarnas rättigheter. Det fanns i , fru talman, en majoritet för stärkt författningsprövning. Det är viktigt att kunna pröva om en lag strider mot vår egen grundslags fri- och rättigheter. Att makten själv kontrollerar detta är knappast den bästa garantin för en god rättssäkerhet. Därför har författningsprövning och författningsdomstolar införts i de allra flesta europeiska länder. Vilken form av möjlighet till lagprövning vi ska välja återstår att se, men klart är att skulle normaliseras i förhållande till vår omvärld om även vi fick ett starkare skydd för allas fri- och rättigheter. Det är viktigt för vår demokratis legitimitet hos hela folket, för rättsstatens legitimitet och för att värna rättssäkerheten för alla. Vi vet att maktdelning och minoritetsskydd minskar risken för maktmissbruk och stärker legitimiteten för folkstyret. Det yttersta minoritetsskyddet är skyddet för den enskilda människans grundläggande fri- och rättigheter. Just legitimitet och förtroende måste alltid värnas, . Ska grundlagen bli en samlande symbol för vår demokrati måste den också bli ett effektivt verktyg för alla människors lika rättigheter. Låt oss hoppas att samtalen, diskussionerna och överläggningarna i på detta centrala område bär framåt. 176 FINN () replik: Det är en kanske något underlig situation att jag begär replik, men eftersom jag lyssnat på ett bra anförande och sitter i undrar jag om han kunde säga något om ifall det finns en bred parlamentarisk samsyn till det han sade eller om det finns en annan syn från oppositionens sida. Jag inser att det är en något apart fråga att ställa till , men jag gör det eftersom vi inte har någon representant för oppositionen närvarande. 177 () replik: Jag har lite svårt att redogöra för andra partiers positioner, men vi vet att det funnits åtminstone fem partier som ställt sig bakom en ökad normprövning. Detta framgår om man till exempel läser betänkanden från behandlingen av dessa frågor. Vi hoppas förstås att de samtal som förs mot bakgrund av att förändrats tar fasta på om än inte har som utgångspunkt den utredning som jag refererade till, nämligen som leddes av den förre socialdemokratiske kulturministern. Där fanns en majoritet för en ökning av författningsprövningen, författningsskyddet. Låt oss hoppas, mot bakgrund av att och vår omvärld förändrats, mot bakgrund av vårt medlemskap i och hur det ser ut i andra europeiska länder, att det också ska ge avtryck i den utredning som arbetar. 178 FINN () replik: Låt mig precisera frågeställningen till eftersom vi inte har någon representant för oppositionen närvarande. Tolkar du det så att ni har en samsyn, eller är det möjligtvis fråga om ett ointresse från oppositionens sida för så pass viktiga frågor? 179 () replik: Vi får hoppas att det inte beror på ointresse. Jag hoppas att samtalen kommer att föras vidare, om inte nu i kammaren så med all säkerhet i samband med arbete. Jag hoppas också på en konstruktiv och god anda i detta arbete. 180 (): Rubriken för mitt anförande är Tillåt anonyma vittnesmål. Det har jag motionerat om . Vid riksting 2006 bestämdes att detta nu ska vara partiets politik. Rättstryggheten kräver bland annat att vi kan lita på våra domstolar, att domar avkunnas för att gärningsmän ska få rättmätiga straff. Ett måls avgörande beror i hög grad på goda vittnesmål. Det förutsätter att folk vågar ställa upp och vittna i en rättegång. har rädslan för att vittna ökat markant. Till stor del beror det på den allt grövre organiserade brottslighetens framväxt. Den som med våld eller hot angriper någon för att denne gjort en polisanmälan eller vittnat om något, eller om någon som tänkt vittna angrips, gör sig skyldig till brottet övergrepp i rättssak. Antalet dömda för övergrepp i rättssak har ökat dramatiskt. 2000 var antalet fällande domar för övergrepp i rättssak 65 stycken. 2006 hade siffran stigit till 430, visar statistik från . Det betyder en i genomsnitt 37-procentig ökning . Det är en oerhört allvarlig trend som justitieministern och regeringen bör ta sig en allvarlig funderare på. Den kraftiga uppgången kan med stor sannolikhet sättas i samband med att de tungt kriminella gängen i ökat mångfaldigt , från 6 till 46 enligt en kartläggning redovisad i . En annan konsekvens av gängens framfart är att flera grova våldsbrott förblir ostraffade, trots att polis och åklagare anser sig veta vem den skyldige är, eller i vart fall vet vem som känner till vem som begick brottet. Men eftersom alla tiger är det svårt eller omöjligt att bevisa något. I har vi börjat anpassa domstolarnas lokaler på ett sådant sätt att vittnen och brottsoffer inte ska behöva konfronteras med gärningsmannen, vilket är bra. Brottsofferjourer med flera gör en fantastisk insats vad gäller vittnesstöd. Allt detta är naturligtvis bra i sig, men det räcker inte för att hålla uppe vittnesbenägenheten. Inte heller de nya bestämmelserna i det av antagna betänkandet Personsäkerhet räcker. En ny bestämmelse har införts i polislagen som säger att särskilt personsäkerhetsarbete får bedrivas beträffande vittnen och andra hotade personer. Den nya regeln är dock tämligen verkningslös när det gäller att öka viljan att framträda som vittnen. Den som allvarligt blivit skrämd och hotad känner sig nog inte speciellt lugnad av att polisen kan bedriva personsäkerhetsarbete i hans eller hennes fall, i all synnerhet inte när uppgifter om verksamheten i ett dylikt personsäkerhetsarbete bara kan hållas hemliga för den misstänkte fram till och med förundersökningen, men inte under följande rättegång. Trots att polisen, förutom andra förebyggande åtgärder när det gäller vittneshot, haft möjlighet att även bedriva särskilt personsäkerhetsarbete fortsätter vittneshotssiffrorna att bli än mer alarmerande. De fällande domarna för övergrepp i rättssak ökade från 2005 till 430 . ökade antalet motsvarande anmälningar från 4 696 till 5 041. Hur ska man då kunna öka benägenheten att vittna? En idé som förts fram är att nyckelvittnen skulle få vara anonyma, men det går inte i . Ett samhällsprogram i 2004 tog upp denna problematik. I programmet framkom att av alla chefsåklagare i våra tre största städer , och sade bara var fjärde nej till tanken på möjligheten att ett vittne skulle få framträda anonymt, alltså avlägga vittnesmål under sekretessbelagd identitet. Vittnet skulle inte vara anonymt för domstolen utan endast för den eller dem som begått den brottsliga gärningen. Möjligheten att vittna anonymt finns redan i våra grannländer. I ändrades straffeprosessloven 2001 för att tillåta vittnesmål utan att identiteten röjdes. I ändrades retsplejeloven 2002 på samma sätt. Före lagändringen i ansåg man att de kriminellas allt grövre hot om repressalier var ett allvarligt hot mot rättssamhället, och man var bekymrad över vad för slags konsekvenser denna typ av våld och hot skulle få för straffrättsapparatens effektivitet. Det uppfattades som särskilt negativt att ju mer hänsynslös en person var, desto svårare var det att få honom fälld. På grund av detta ville den norska regeringen införa ett regelverk som dels skulle göra det enklare att åtala kriminella, dels skulle ta hänsyn till vittnen och andra aktörer i straffprocessen på ett mer tillfredsställande sätt.