prot · GV0910 · 2007-10-16 00:00:00 — I slutet på sitt svar säger att ett svenskt godkännande genom ett riksdagsbeslut har ett brett stöd bland ledamöter. Mot denna bakgrund är det inte aktuellt att ta initiativ till en folkomröstning, säger hon. Men så var det ju i EMU-frågan också. Det fanns ett stabilt stöd i den här kammaren för ett EMU-medlemskap. Ändå ordnade vi en folkomröstning och fick ett annat besked av folket. Det är inte hugget i sten att folket alltid tycker detsamma som en majoritet här i kammaren, en väldigt stabil majoritet. Jag skulle vilja fråga : På vilket sätt gör det nya hela smalare men vassare, som ni vill i regeringsförklaringen? Om inte statsrådet vill ha en folkomröstning, hur avser hon då att verka för ett brett folkligt engagemang för och EU-frågan i största allmänhet? Det är svårt att mobilisera sådant engagemang. Slutligen är statsrådet liksom jag orolig för hur valdeltagandet i EU-parlamentsval sjunker val efter val efter val. är det nere på kyrkovalsnivå. Det är väl också en alarmerande signal om att vi måste göra något för att öka engagemanget i EU-frågorna. 110 Statsrådet (): har det svenska medlemskapet misskötts på det sättet att den förra regeringen inte talade om EU nästan någonting. Man åkte ned till . gjorde man ett bra jobb, ibland var man knappt med på mötena. Men EU-frågorna var ingen del av den svenska politiken. Det försöker den här regeringen ändra på. Vi försöker se till att det inte bara är jag som ska prata EU-frågor, utan varje minister ska på ett naturligt sätt integrera EU-frågorna i dagspolitiken därför att EU inte är utrikespolitik eller EU-ministerns ansvar. EU är jordbruks- och miljöpolitik, EU är jobbpolitik, EU är energipolitik och så vidare. försöker vi jobba med detta. Vi tror att bara så kan vi sända en signal att EU-frågorna är viktiga. Den allra högsta politiska ledningen, kommun- och landstingspolitiker och regionpolitiker av alla politiska färger diskuterar EU-frågorna. Vad innebär EU för folk i , i , i riksdag och som helhet? Det är så vi måste jobba. Det är år av försummelser som vi försöker rätta till, och det kommer att ta tid. Jag konstaterar ändå att stödet ökar. Det är inte tillräckligt; vi behöver göra mer. Det är positivt att det finns ledamöter i som vill ändra på det. Men jag hoppas att ni gör det utanför denna kammare också. Gå ut och prata om frågorna. Det är ingen kioskvältare i tidningarna. Nej, det är det inte. Men det kommer folk. Jag har besökt hundratals skolklasser. Skolungdomarna vill, och det står inte i tidningarna dagen efter, diskutera EU. De vill inte diskutera ja eller nej eller folkomröstning. De vill diskutera vad EU gör i olika frågor. Miljöfrågorna och energifrågorna, säger , får en mening i det nya fördraget. Ja, det får de. De får en mening, och det är bättre än ingenting. Men kan förneka att EU inte har gjort enorma framsteg på det här området ? Är det någon som pratar om någonting annat än miljö-, klimat- och energifrågorna? Vi hade ett möte där EU gjorde väldigt ambitiösa åtaganden. Jag hade velat gå längre, men det var ändå banbrytande, och det ska vi nu försöka leverera. Vi behöver inget fördrag för att diskutera de här frågorna, för det är ett sådant tryck bland medborgarna att vi ska diskutera dem. vill lämna EU-samarbetet. Hur ska vi då kunna komma någonvart med de internationella klimatförändringarna, gå över till mer energisnål användning och så vidare? Det är bara genom EU-medlemskapet vi kan göra det. Att det dessutom står som en viktig målförklaring tycker jag är positivt. EU har en mängd andra utmaningar. Fördraget ger oss bättre förutsättningar för polissamarbetet i fråga om den gränsöverskridande brottsligheten när vi får möjlighet att fatta beslut med kvalificerad majoritet. Tycker att det är dåligt? Det tycker jag är bra, därför att då kan vi komma vidare. Det är ingen mänsklig rättighet att få folkomrösta om allting. Folkomröstning är ett sätt att kunna fatta beslut. Vi har en parlamentarisk demokrati, och ni är de främsta företrädarna för detta i de allra flesta frågor. Jag tror att man skulle kunna beställa en opinionsundersökning om de allra flesta kontroversiella frågor. Ska vi höja a-kassan? Ska vi avskaffa förmögenhetsskatten? Vad ska vi göra med fastighetsskatten? Och folk kommer att vilja ha folkomröstning. Det är en naturlig instinkt att svara så. Jag tycker att folkomröstningsinstitutet är bra, men i begränsade frågor. De ska vara klart avgränsade. Det var rätt att vi folkomröstade om vi ska gå med i EU ja eller nej. Ska vi gå över till euron ja eller nej? Ska vi ha eller reformfördraget? Det är det det handlar om. Vi ska rösta om som är ett dåligt fördrag, som inte ger oss en medborgerlig stadga som medborgare i EU, som inte ger oss möjlighet att utvidga EU, som inte ger oss ökad öppenhet och insyn. Det är det som fördraget står emot. Det är den folkomröstningen ni vill ha. Nej tack, jag tror inte att det är ett bra sätt att förankra EU-medlemskapet. 111 (): Det är helt uppenbart att jag och EU-ministern har lite olika åsikter om detta. Förra regeringens EU-politik var inte bra. Nej, för den stöddes enbart av alliansens partier här i . Det var ja-sägande nickedockor som satt i och inte vågade höja rösten för någon förändring. Samma sak är det med denna regering. Vilka frågor kommer EU-ministrarna att lyfta fram för att förbättra EU-konstitutionen? Nej, inte den minsta, utan det är samma visa som blev nedröstad av franska folket och holländska folket, som innebär stor överföring av makt från de enskilda nationella parlamenten till EU. I de frågor som man från början sade att EU-konstitutionen skulle kunna bli lite bättre, till exempel att möta klimathotet, ville ni inte räcka upp handen i EU och säga att vi behöver göra förändringar i EU-konstitutionen. Ni vill bara sitta där och lyssna på vad de stora länderna i EU säger. De får bestämma, och ni sitter tysta. Jag tycker inte att det är en aktiv EU-politik. Jag tycker inte att det leder till en EU-politik som ger ett smalare men vassare EU som är liksom ett andrahandsalternativ så länge vi ska vara med i EU. Jag tycker att det är fegt. När det kommer till kritan kommer ja eller nej upp. Jag har inte nämnt ja eller nej till EU, utan det är EU-ministern som tar upp det med detsamma när det inte finns fler argument som kan bita. Jag har inte tagit upp den frågan. Jag har sagt att det handlar om ifall vi ska ha EU-konstitutionsförslaget eller inte, och det är det som jag vill ha en folkomröstning om. Det är det som vill ha en folkomröstning om, och det är det stora delar av svenska folket vill ha en folkomröstning om. Sedan kommer EU-ministern med en förklaring att det inte passar i de här frågorna. Men folkpartister tycker att EMU kan vi folkomrösta om. Vad är det för skillnad mellan EMU som politisk fråga och EU-konstitutionen? Det är lika stora politiska frågor om var makten ska ligga. Jag tycker inte att makten ska flyttas över till . Jag tycker att den gott kan stanna här i . 112 (): Det är bra med en engagerad minister, men jag noterar att hon inte riktigt svarade på mina frågor. Om vi tar fasta på det EU-ministern säger, att vi inte ska ha någon folkomröstning, vad vill regeringen och EU-ministern sätta i dess ställe för att öka engagemanget och få dialogen i gång? Ministern säger att det kommer inte så mycket folk, men det kommer skolklasser. Skolklasserna är ju på plats, så dem är det lättare att tala till. De vill inte diskutera folkomröstning, säger ministern. Nej, det är klart. Men folkomröstning är ett verktyg och en hävstång. All erfarenhet visar att om vi håller en folkomröstning så ökar engagemanget. Folk sätter sig i studiecirklar. Folk engagerar sig. I EMU-omröstningen hade vi ett valdeltagande i nivå med de allmänna valen. Men i valen till är vi snart nere på kyrkovalsnivå. Är det inte lite pinsamt för dem som blir valda till att komma dit med den mycket bristfälliga legitimitet som det ger? Jag är mycket orolig för det här. Jag är öppen för att diskutera alternativ, men avvisa inte blankt folkomröstningen! En del andra länder har faktiskt prövat det , , och . diskuterar man att göra det igen i vissa länder och , till exempel, och kanske också . Jag tycker att det är lite lättsinnigt att bara vifta bort det och säga: Ja, men vi ska fixa det på annat sätt. På vilket sätt då? EU-ministern svarar inte heller på frågorna på vilket sätt hon vill göra EU smalare men vassare. I stället säger hon att EU-frågorna berör alla områden. Då osäkrar jag revolvern och blir lite fundersam. Var det inte smalare men vassare vi skulle göra EU? EU ska inte gripa över alla frågor jobbpolitik, socialpolitik och vad det nu är. Vill inte regeringen göra EU smalare men vassare? Och hur ska det i så fall gå till? Det är viktigt att avgränsa EU och verkligen kraftsamla på de gränsöverskridande frågorna. Då kan vi få ett ökat folkligt stöd för EU-medlemskapet. Det är min övertygelse. Svara gärna på detta, ministern! Om vi inte ska folkomrösta vad ska vi göra i stället? 113 Statsrådet (): Vad ska vi göra i stället om vi inte ska folkomrösta? Vi, eller ni, ska ratificera det i . Det är det som står i svaret. Det finns en bred uppslutning i om att ratificera på detta sätt. Det är det som det finns en enighet om; ska ratificera. Det tycker en stor majoritet av denna kammare. Det är så vi har gjort med de tidigare fördragen, och det är så vi ska göra här. Vi kommer att lämna ett förslag så fort det är undertecknat till Lagrådet. Sedan blir det en proposition, och sedan kommer det att ta upp eller någonting sådant. sitter inte alls tyst som en nickedocka. Det är inte sant. Det är inte korrekt över huvud taget. Det finns massor av frågor där verkligen driver på. Vi har drivit på om , i utvidgningsfrågorna och i miljöfrågorna. Vi hade velat gå ännu längre där, men vi lyckades i alla fall få till ett bindande beslut , till exempel. Vi driver på i öppenhetsfrågor och i frihandelsfrågor. Vi är inte tysta i utrikespolitiken, kan jag tala om. har stort inflytande över EU:s utrikespolitik. Det finns ingen anledning att tro att skulle reduceras till en tyst nickedocka i den här frågan. Vi har med stöd stått bakom att vi skulle stå fast vid det fördrag som förhandlades fram . Det man ser nu är att några länder poppar upp med frågor som inte alls har med fördraget att göra utan som är nationella frågor. Vi är också angelägna i viktiga nationella frågor, men vi tycker inte att fördragsfrågan är det ögonblick då vi ska driva detta. behöver vi ett fördrag så att vi kan gå vidare med andra frågor. Ni förespråkar folkomröstning. Det har absolut en folkbildande effekt; jag håller med om det. Men det som jag vill försöka komma fram till är att folkomröstningen handlar om mot det konstitutionella fördraget. Det är dessa två som det står mellan. Hur ska man begära att folk ska kunna skilja mellan dessa? Det gäller ju inte ett ja till medlemskap eller inte, utan det står mellan två fördrag varav det ena inte är ett bra fördrag det tror jag att vi kan vara överens om. Det ena fördraget tycker jag är bättre, och ni tycker kanske att det är sämre. Det är det vi ska folkomrösta om. Jag menar att det är ett beslut som bör fattas i riksdag. Jag får tyvärr be att få återkomma i frågan om smalare men vassare, för tiden tickar fort här . Överläggningen var härmed avslutad. 20 § Svar på interpellation 2007/08:4 om försvarsanslagen och insatser i utlandet 114 Försvarsminister (): har frågat mig vad jag är beredd att göra för att ska klara sina åtaganden när det gäller insatser i utlandet och hur vallöftet om ökade insatser ska uppfyllas. Jag vill börja med att säga att regeringens ökade ambitioner för mandatperioden när det gäller de internationella insatserna står fast. För att nå den höjda ambitionsnivån ökar medlen för internationella insatser med 2007. Regeringen anmäler i årets budgetproposition att resurserna för internationella insatser ökar med ytterligare . har regeringen beslutat om en ökning av anslaget med . Dessa ökningar uppgår alltså till och genomförs genom att motsvarande resurser har tillförts utgiftsområdet. Ambitionen är att det militära engagemanget ska öka med en dubblering av utlandsstyrkans förmåga. En nationell strategi för svenskt militärt och civilt deltagande i internationell freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet bereds just nu i . De specifikt angivna besparingar som anmälts i budgetpropositionen rör enbart materielförsörjningen och inkluderar inte personalförsörjningen, som skriver i sin interpellation. De påverkar inte heller förmågan till internationella insatser utan rör sig huvudsakligen om utvecklingsprojekt med planerade leveranser först . Regeringen har alltså tillfört avsevärda resurser för internationella fredsfrämjande insatser . Förmågan kommer därmed att ökas i enlighet med regeringens ambitioner på området. Ytterligare resurser kan komma att tillföras till exempel genom de fortsatta besparingar som görs inom materielområdet. Genom att inte låsa upp stora summor i långa processer skapas flexibilitet för att snabbt kunna tillföra ny materiel, som materielförsörjningen blir mindre kostsam. På så sätt effektiviseras materielförsörjningen och anpassas efter Försvarsmaktens verkliga behov. 115 (): Jag vill inledningsvis tacka försvarsministern för svaret. Skälet till min interpellation är en oro för att de trupper som vi skickar ut inte ska få de bästa möjliga förutsättningarna för att klara sina arbetsuppgifter. Det har fattats ett beslut, och jag förutsätter att regeringen och ytterst försvarsministern gör allt vad som behövs för att ska få de nödvändiga utbildningsinsatser och det nödvändiga materiel som de behöver för att lösa de uppgifter som kommer att läggas på dem. I svaret som man har redovisat talar man om att det har skett en ambitionshöjning. Det må vara hänt. Men trots den ambitionshöjning som man här åberopar grundar sig min interpellation på vad den förra moderata försvarsministern uttalade i samband med sin avgång. Om jag har förstått det rätt var de här uppgifterna kända för honom . Om det inte var så kan jag ställa en fråga: Vad är det som har förändrats sedan bytet av försvarsminister inträffade? Och om det är så att det inte har skett någon förändring vad är det då som gör att den nya försvarsministern gör en helt annan bedömning än den förra? 116 Försvarsminister (): Låt mig alldeles direkt konstatera att de siffror som har förekommit i medierna och i debatten har varit fel. Debatten i medierna utgick från en påstådd besparing på 5 miljarder. Det visade sig att det blev 23 miljarder i finansplanen förutom den miljard för år 3 som finns i budgeten. Det är alltså fråga om 1 miljard mindre i besparing än det som har förekommit i mediedebatten. Det andra som skiljer sig från det som påstods i den externa debatten är att det utpekas tydligt i finansplanen, som finns tillgänglig för och alla andra, att det ska tillsättas en genomförandegrupp vad gäller materielförsörjningen som ska stå under Försvarsdepartementets ledning. Jag har redan gett i uppdrag till min statssekreterare att leda detta arbete. Det tredje som är förändrat jämfört med de uppgifter som har förekommit i medierna, , är att det i finansplanen indikeras en möjlig överföring av resurser från de pengar som frigörs med besparingen på materielprojekt till internationella insatser. Ytterligare en sak, som ligger utanför regeringens kontroll, som har förändrats är att Socialdemokraterna nu har visat korten. Det visar sig att de vill spara dubbelt så mycket som regeringen på försvaret . De vill skära ned med utan föregående analys och utan att presentera hur det ska gå till. Mycket talar för att de inte heller har förstått hur försvarets materielförsörjning fungerar. Det är mycket riktigt så att de sista leveranserna av JAS Gripen sker och att objektsramen för JAS Gripen upphör i och med att 2009 går ut. Det innebär att alla förpliktelser för JAS är uppfyllda och att inga fler betalningar kommer att ske. Men detta har Försvarsmakten förutsett, och det utrymme som då frigörs har man planerat för finansiering av andra materielinköp. De 7,15 miljarder som Socialdemokraterna vill ta bort, utöver regeringens förslag, går alltså direkt in i materielplanen och drabbar inköp av annan materiel som försvaret behöver. Det kan vara stridsfordon, artilleripjäser, halvtidsmodifieringar av fartyg, helikoptrar eller Visbykorvetter. vill alltså Socialdemokraterna spara mer på försvaret än , som vill dra ned med i det här sammanhanget lite mer blygsamma 6,95 miljarder . Vänstern å andra sidan, som man ju måste samarbeta med i en eventuell ny regering, vill skära bort ca 15 miljarder . Vänstern och vill dessutom, , avbryta det exportfrämjande arbetet, vilket skulle skada svensk försvarsindustri betydligt. Regeringen gör alltså tvärtom. Vi har tillfört från 1,5 över de kommande tre åren för att finansiera en dubblerad ambition för internationella insatser. Det är någonting annat än Socialdemokraterna, som skär utan att tillföra något för det internationella. Vi behöver klara den dubbla uppgiften att värna territoriella integritet och sprida fred och säkerhet i världen. För oss hänger detta nära samman, och det är också på det sättet som vi har utformat vår budget. Den erfarenhet vi får av internationella insatser bidrar till en kunskapsuppbyggnad som också stärker förmågan att värna . 117 (): Jag vet inte om den långa utfyllnaden med ord var till för att lugna mig, men det hade knappast någonting att göra med min fråga. Den har att göra med de nödvändiga förutsättningarna för , som ska gå i gång . De håller på att utbilda sig . I tidningsartiklar som jag fick tillgång till är Osäkerhet den stora överskriften. Jag vet inte om de ord som sades ska vara till för att kunna lösa deras arbetsuppgift. Några korvetter är jag inte medveten om att de har med sig över huvud taget förmodligen inte på det uppdrag som ligger närmast till, för det lär vara mitt ute i öknen. Vad jag är ute efter just nu är att få försäkringar om att de ca 2 000 unga män och kvinnor som vi skickar från ska kunna lyckas med sitt uppdrag och helst på ett så bra sätt att de alla kommer hem. Då förutsätter jag att de har fått den utbildning som de behöver och att de har fått de förutsättningar som de behöver om olyckan skulle vara framme. Om jag ska utgå från den speciella utredning som den utredare som sitter i salen har jobbat med, och om de ska få någon form av hjälp också när de kommer hem mer än den tid som man har förutsatt ska finnas, behövs det någonting helt annat än det som försvarsministern här står och pratar om. Jag pratar alltså om att vi måste säkerställa att vi får en situation som fungerar . Jag vill ha garantier för att så kommer att bli fallet. När jag då tittar på artiklarna i , som har gjort en längre artikel om just , kan jag konstatera att det inledningsvis är varningar: Regeringens utredare varnar för att vi kan tvingas avstå från insatser så länge bristerna i styrkans utrustning inte är åtgärdade. Över 2 000 svenskar ska ingå i den här gruppen, men av tjänsterna är inte tillsatta, bland annat medicinsk personal. Brister finns även i utrustning, till exempel sjukvårdsmateriel och helikoptrar för medicinsk evakuering. Och så vidare. Det är de här sakerna som jag vill få svar på, att det kommer att vara åtgärdat innan man skickar ut våra unga män och kvinnor på det här uppdraget som är av livsfarlig art. De andra diskussionerna, om hur det ska se ut om fyra , kan vi gärna ta. Men då har man flyttat fokus. Då har man glömt bort de 2 000 som det är aktuellt för just . Min fråga kvarstår: Är det så att ministern kan garantera att de som inom kommer att bli ivägskickade också har fått de bästa förutsättningarna när det gäller både utbildning och materiel så att de kan klara sitt uppdrag? 118 (): Jag kände mig nästan apostroferad i den här debatten. Det är en väldigt viktig fråga som berör, nämligen tillgången till helikoptrar för medicinsk evakuering. Vi tror att vi av erfarenhet vet att i de områden vi numera befinner oss i med våra fredsfrämjande operationer är tillgången på vägar och andra, alternativa snabba transportmedel dålig. En avgörande del i det medicinska omhändertagandet handlar just om att snabbt få skadade soldater under vård. Ändå vill jag göra uppmärksam på att har tillryggalagt en mycket lång resa. Vi började diskutera detta på allvar , och , 2005 och 2006 förvaltades det svenska ledaransvaret för det här förbandet av en annan regering. Det fanns länge en förhoppning om att norrmän skulle tillföra helikoptrar eller att vi själva skulle få fram nya helikoptrar. Man kan nu konstatera att den improviserade lösning som Försvarsmakten har sökt i form av ombyggnad av befintliga helikoptrar sannolikt inte kommer att vara framme för beredskapsperiod. Den utredning som jag i går lämnade till försvarsministern i form av ett delbetänkande pekar mycket riktigt på att detta är en begränsning för användningen av förbandet i fält. Men jag tror inte i det här sammanhanget att några pengar alls kan lösa tillgången på helikoptrar tidigare än vad vi nu försöker nå genom den provisoriska lösningen. Jag vill också gärna säga i det här sammanhanget att jag uppfattade den förutvarande försvarsministern som tämligen nöjd med de ekonomiska ramar som låg för 20082010. Den oro han uttryckte var på . Men det har då ingen som helst beröring med den beredskapsperiod som startar från . 119 Försvarsminister (): Först vill jag med anledning av inlägg säga att han i går överlämnade ett mycket intressant betänkande som vi kommer att hantera så snabbt som det bara är möjligt med en kort remisstid för att kunna återkomma med än tydligare förslag. Vi hade ett mycket bra samtal i går. Sedan vill jag säga till att som man frågar får man svar. Om man går upp och ställer den konkreta frågan vad som har ändrats jämfört med den debatt förde redovisar jag de svaren. Den siffra som förekom var fel. De påståenden som förekom i debatten om att det var och inte Försvarsdepartementet som skulle leda hanteringen av Genomförandegruppen var fel. Överföringen från besparingar på materielsidan till internationella insatser fanns inte heller med. Det som också har skett, vilket ger perspektiv på allt det här, är att Socialdemokraterna återkommer med en budget som innebär mer än en dubblering av den besparing som regeringen har föreslagit. De stödpartier man har föreslår i det ena fallet en ytterligare dubblering, alltså en fyrfaldig besparing jämfört med regeringen. I det andra fallet föreslår , som förut till och med kunde tänka sig att avveckla det militära försvaret om jag minns rätt, nu en lägre besparing än Socialdemokraterna. Dessutom är man inom den rödgröna samarbetsgruppen inte överens om huruvida man ska stödja försvarsmaterielexport över huvud taget. Vi dubblerar finansieringen från ca 1 ½ till 2,8 miljarder , vilket bär direkt till den fråga som ställde: Vad ska vi göra för att kunna tillförsäkra så goda villkor som möjligt? Det är ämnet för en senare interpellation, där dock frågan uttryckligen har ställts om förutsättningarna för , inte varför debatten såg ut som den gjorde innan. Där kommer vi mer i detalj att diskutera förutsättningarna för . Men som man frågar får man svar. Man får ibland finna sig i att de argument man använt sig av internt eller externt synas i debatten. Då står Socialdemokraterna där med en budget som knappast kommer att gynna de internationella insatserna. Jag kan ställa frågan tillbaka till : På vilket sätt förbättras materielförsörjningen av dubblerade besparingar? På vilket sätt förbättras utbildningen för dem som ska delta i internationella insatser av fördubblade eller fyrdubblade besparingar? Det är detta det handlar om. Den här regeringen har presenterat skarpa utökningar av finansieringen av internationella insatser från 1,5 till 2,8 miljarder, och vi följer med ökade ambitioner också upp kvaliteten i de internationella insatserna. Vi kommer senare att särskilt diskutera .