prot · GU0997 · 2007-04-24 00:00:00 — Problemet är att den förra regeringen gav utbildningen legitimationsrätt innan kom som avstyrkte denna. avstyrkte också, med emfas, att utbildningen gavs legitimationsrätt. Ändå beslutade den förra regeringen att så skulle ske. Det är det som är problemet i sig, för om man inte hade haft legitimationsrätt hade man inte heller kunnat verka över . Det hade alltså inte blivit ett nordiskt problem och ett arbetsmarknadsproblem av större dignitet om man bara hade fått till stånd en högskoleutbildning. Det finns en skyldighet från vår sida i att rätta till det misstag som den förra regeringen gjorde. Jag har stor tillit till den nuvarande regeringens ambitioner om en forskningsanknytning när det gäller kiropraktorer, lärare som har rätt kompetens och att utbildningen ska inkludera teori och praktik. Det är frågor som är oerhört viktiga. Alla andra legitimerade yrkesgrupper i vårt land har en högskoleutbildning bakom sig, dock inte de som har den svenska kiropraktorutbildningen. De måste då söka sig utomlands. Det kan väl ändå inte vara rimligt att vi ska ha det så. 14 Utbildningsminister (): Jag håller med om att det finns en svårighet på det här området genom att de ansvariga myndigheterna inte ansåg att utbildningen höll tillräcklig kvalitet, medan statsmaktens främsta verkställande företrädare, nämligen regeringen, ändå beslutade att den skulle ha legitimationsrätt. Där har vi onekligen hamnat i en egendomlighet. För att fylla det gap som därmed har uppstått hoppas jag fortfarande att antingen den nuvarande utbildningen i enskild regi eller någon högskola ser till att vi får en utbildning som uppfyller de inspekterande myndigheternas krav på kvalitet. Då kommer detta in i en mer naturlig process. Just för att vi har hamnat i klyftan mellan att det finns legitimationsrätt och att ansvariga myndigheter inte anser att befintlig utbildning uppfyller kvalitetskraven ska vi naturligtvis följa detta, för jag håller med om att i längden blir det här en olycklig situation. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2006/07:447 om fördelningseffekter av slopad förmögenhetsskatt 15 Finansminister (): har frågat mig om de fördelningspolitiska effekterna av avskaffandet av förmögenhetsskatten. frågar också hur stora skattesänkningar de 100 personer får som betalar högst förmögenhetsskatt och hur många personer som betalar mer än i förmögenhetsskatt. Regeringens viktigaste uppgift är att bryta utanförskapet på arbetsmarknaden. Människor ska kunna gå från utanförskap till arbete. Med en politik inriktad på att få fler i arbete genom fler och växande företag kan bidragsberoende och ekonomiska klyftor minska. Grunden för en verklig jobbtillväxt är investeringar i växande företagande. Det är därför bekymmersamt att svensk ekonomi har upplevt en låg investeringsnivå. En faktor som sannolikt har bidragit till denna negativa utveckling är den bristande tillgången på riskkapital. Avskaffandet av förmögenhetsskatten kan öka tillgången på riskvilligt kapital som ger skjuts åt viljan att investera i . Detta ökar i förlängningen även förutsättningarna för fler och nya jobb. Att avskaffa förmögenhetsskatten är således en långsiktigt viktig del i regeringens reformarbete för att bryta utanförskapet. Enligt en av SCB:s undersökningar betalar knappt 200 personer mer än i förmögenhetsskatt. Den samlade förmögenhetsskatten för de 100 personer som betalar högst förmögenhetsskatt är ca . Det är pengar som kan investeras och särskilt förbättra de mindre företagens försörjning med riskvilligt kapital. Därmed skapas bättre förutsättningar för arbete och välfärd i , och det är nyckeln till en förbättrad ekonomisk situation för människor som står utanför arbetsmarknaden. 16 (): Jag vill börja med att tacka finansministern för svaret. svar är tydligt; det är inte alltid man får så tydliga interpellationssvar. Borttagandet är förmögenhetsskatten är orättvist. Regeringen fullkomligt häller pengar över de människor som redan har det gott ställt. Ett par hundra svenskar får alltså i sänkt skatt när förmögenhetsskatten avskaffas per person. vet vi att sänkningen på ungefär 5 miljarder till går till just den tiondel av befolkningen som är allra rikast. Det är alltså som den del av befolkningen som är mest förmögen får dela på. Jag skulle dock vilja inleda med ett citat från från tidningen . Finansministern säger: Opinionen förstår att man måste föra en politik med ansvarsfull finansiering och att ett avskaffande främst gynnar de rikaste vi för en ansvarsfull politik och genomför inget som inte är fullt finansierat vi måste vara säkra på finansieringen innan vi sänker några skatter. Så sade innan de borgerliga partiledarna körde över honom. Förslaget om att avskaffa skatten för de förmögna är inte finansierat. Det som före valet var ett dyrt och heligt löfte bryts . Det som innan partiledarnas insändare i var finansministerns uppfattning gäller inte längre. när skatten ska sänkas för de allra rikaste orkar inte stå emot oroliga partiledare som ser opinionssiffrorna dala. Därmed försvinner inte bara 5 miljarder i intäkter som kan användas i välfärden. Därmed förstärks inte bara bilden av den orättvisa borgerliga fördelningspolitiken. Dessutom misslyckas ju finansministern med att skaffa sig den efterlängtade trovärdigheten i den ekonomiska politiken. När det väl brinner till orkar inte stå emot. Det är ett viktigt besked för alla dem som följer ränteutvecklingen för att de på det viset ska få veta hur deras boendekostnader ska utveckla sig. En svag finansminister innebär oftast dyrtider för den som har behövt ta ett stort lån för att skaffa sig ett bra boende. Det är just det som riskerar att ske . Men, det är klart: För den som får hundratusentals eller till och med i sänkt skatt är nog inte det något större problem. Jag ska återkomma till de frågor som jag har i min interpellation. Finansministern skriver nästan svart på vitt att avskaffandet av förmögenhetsskatten är orättvist. Däremot får jag inget svar på den andra delen av mina frågor, nämligen om detta föranleder någon åtgärd från finansministern. har själv varit inne på att den borgerliga fördelningspolitik som regeringen nu bedriver är dålig katastrofalt dålig, får jag lägga till. Då duger det inte att sänka skatten med mer än per person för de 200 rikaste svenskarna och sedan rycka på axlarna åt det. Finansministern måste väl ändå göra någonting åt det. Jag vill också kommentera att finansministern skriver att man måste ta bort förmögenhetsskatten för att bryta utanförskapet. Det är just ett snyggt sätt att motivera att de allra rikaste ska få 1 miljon i sänkt skatt! Det görs alltså därför att de stackars människor som står utanför och har det eländigt ska få det bättre. Antingen är detta otroligt arrogant eller så skojar finansministern med oss. 17 Finansminister (): Jag är oerhört glad över att visar ett sådant intresse för min ställning i regeringen och vill erbjuda ett starkt stöd till mig från Socialdemokraterna. Det är bara att välkomna denna vällovliga ambition från att backa upp mig. Låt mig bara börja med att säga några korta saker om det här med fördelning. Det är kanske komplicerat att förstå hur Socialdemokraterna, som sida upp och sida ned i sitt partiprogram och från de flesta ledande företrädare talar om rättvisa, har åstadkommit så lite av detta. Jag tycker att man på något sätt nästan drabbas av tanken att man kanske inte menar allvar. Men det tror inte jag. Jag tror att de flesta socialdemokrater brinner för rättvisa. Om man tittar i redovisningar ser man att de som har högst inkomster har fått mer under de socialdemokratiska åren. De med högst inkomster har fått mer. Ungdomar mellan har fått försämringar. Ginikoefficienten, ett mått på inkomstspridning, har ökat . Om man jämför decil 10 med decil 1 har lönespridningen ökat . Skillnaden mellan privat och offentlig sektor har ökat. Löneskillnaderna mellan män och kvinnor har ökat . Förmögenhetskoncentrationen har ökat . Då ställer man sig naturligtvis frågan: Hur hänger det här ihop? Är det ett uttryck för att Socialdemokraterna inte bryr sig om rättvisan? Nej, jag tror att det beror på att man för att förstå rättvisan måste förstå full sysselsättning. Det går inte att skapa en ekonomi som präglas av rättvisa och små inkomstskillnader om man inte upprätthåller full sysselsättning. Arbetslösheten lägger grunden för inkomstskillnader. Socialdemokraterna har haft ett långt regeringsinnehav och på punkt efter punkt misslyckats med fördelning av inkomster, regional fördelning, könsfördelning, förmögenhetskoncentration och praktiskt taget allt man kan hitta. Det visar sig när man utvärderar 90-talet att det är de ensamstående mammorna som har fått de tuffaste förhållandena. Den grupp man kan hitta som har vunnit är ensamstående män med barn, som jag tror utgör några tiondelar av befolkningen. Vad beror detta på? Det beror på att man inte har tagit jobbpolitiken på allvar. Man har gjort det i vissa avseenden; det ska sägas. Man fattade till exempel ett tufft beslut om att avskaffa arvs- och gåvoskatten. Jag läser i den utredning som gjordes då att man konstaterar att de största arven blir lägre beskattade. Man kan fråga sig vem det är som får de riktigt stora arven. Somliga av oss lär väl aldrig få några, men några får det. De tackade säkert för denna åtgärd. Om vi tittar på propositionen kan vi se hur man motiverade detta. Det står att man lätt kan nedbringa skatten genom olika skatteplaneringsåtgärder som är helt lagliga. Det är viktigt att göra detta för att underlätta generationsskiften i företaget för att därigenom skapa förutsättningar för jobbtillväxt, skriver man. Vi kan naturligtvis gå vidare i socialdemokratiska regeringspropositioner och titta på fördelningseffekten av att avskaffa arvs- och gåvoskatten. Det finns förstås en redovisning av det, skulle man kunna tänka sig. Men det gör det inte. Det finns inte en rad som är ägnad åt att försöka bedöma vilka fördelningseffekter det hade att man tog bort arvs- och gåvoskatten. Vi ska försöka belägga det här. Vi ska försöka hjälpa till att få en saklig grund för detta så att vi kan få en bild av hur det slår. Det är viktigt. Jag har svårt att tro att ett avskaffande av arvs- och gåvoskatten har så stora fördelningspolitiska skillnader jämfört med ett avskaffande av förmögenhetsskatten. Så länge vi har en situation där vi har en regering som står för jobbpolitiken och en socialdemokrati som har misslyckats med jobbpolitiken och som inte förmår att förnya sig och ha en politik för jobb kommer det att vara så att Socialdemokraterna pratar om rättvisa medan vi levererar minskade inkomstskillnader, bättre sysselsättning och lägre arbetslöshet. Sedan blir det det som vi får möta väljarna med och prata om i valet . Ska vi prata om rättvisa eller ska vi leverera rättvisa? 18 (): Regeringen ska alltså skapa fler jobb. Därför är det viktigt att ta bort förmögenhetsskatten, säger finansministern. Det blir ju inte fler jobb för att ett gäng miljonärer får ytterligare några miljoner i sänkt skatt. Om finansministern inte tror på mig eller lyssnar på mig och det kan jag förstå eftersom jag tillhör hans motståndare kan han väl ändå lyssna på företagarna. Jag ska citera Per och , som är ordförande respektive förbundssekreterare på . De skriver så här på sin hemsida och i en artikel som publicerats i flera tidningar: Förmögenhetsskatten är inte en viktig fråga för småföretagare. Hur många hårfrisörskor, bilmekaniker och mindre konsultfirmor kommer överhuvudtaget att beröras? Svaret är en mycket, mycket liten del om än någon. Hur är det egentligen med regeringens verklighetsförankring? fortsätter med att konstatera att regeringen höjer arbetsgivaravgiften för småföretagen . De avslutar med att också bemöta finansministerns argument om riskkapital, som han har i sitt interpellationssvar. Då skriver de: Genom att slopa förmögenhetsskatten ska riskkapital ramla in till småföretagen. Riskkapital satsas på större, ofta börsnoterade företag och syftet är att riskkapitalisterna ska tjäna pengar inget annat. Ingen går in och satsar pengar i små företag med några få anställda. Så säger , och de sågar alltså den argumentation som finansministern levererar i sitt interpellationssvar. Kvar blir egentligen bara kritiken om den usla fördelningspolitik som regeringen bedriver. Då ska man dessutom komma ihåg att sysselsättningen , under socialdemokratisk ledning, ökade med nästan 80 000 personer. Arbetslösheten minskade kraftigt. Det slogs rekord när det gäller antal nystartade företag, och det utan att de rikaste svenskarna fick den här typen av extrema skattesänkningar. Nej, det här handlar inte om jobb. Det handlar om en aggressiv klasspolitik, en fördelningspolitik som ger till dem som redan har. Jag skulle också vilja fullfölja det resonemang som hade på moderatstämman före valet. Då sade han att varje krona i sänkt skatt har en skugga. Det är en krona som inte kan användas till skolan. Och så är det ju nu också. skugga finns kvar också efter valet. De 200 svenskar som får 1 miljon eller mer i skattesänkning per person får ju pengar som kan användas för att minska barngrupperna i förskolan. Varje krona som förmögenhetsskatten nu minskar med går ju inte att använda för att anställa fler i omsorgen om de äldre, inte för att förbättra situationen för de sämst ställda pensionärerna, för att satsa på att minska klimatutsläppen eller för att ge en bristyrkesutbildning till en arbetslös person, i kanske, som behöver det för att kunna få ett jobb. Den där skuggan som varje skattesänkningskrona innebär faller naturligtvis också på den regering som bedriver en så bakvänd fördelningspolitik. Jag tycker att det är konstigt att finansministern inte vill göra något åt det. 19 (): Först vill jag säga att vi i svar kan läsa något som ofta återkommer. Oavsett vilket område vi går in på och diskuterar när det gäller politiken gör regeringen enligt det man gör för att man ska bryta utanförskapet och minska de ekonomiska klyftorna. Det kan handla om näringspolitik. Det kan handla om socialpolitik. Oavsett vilket återkommer det här som ett tema. måste vi granska det här och se om det verkligen håller. Vilka är de stora vinnarna med slopandet av förmögenhetsskatten eller varför inte med slopandet som det heter av fastighetsskatten? Finns det då inga förlorare med regeringens politik? Är det så att klyftorna minskar? En annan sak som ofta återkommer är att man hänvisar till den tidigare socialdemokratiska regeringen. Och så säger man: Titta vad ni socialdemokrater gjorde! Då ökade minsann klyftorna och så vidare. Men är det ett svar på den fråga som jag ställer nu? Hur är det när man slopar förmögenhetsskatten och varför inte det här med fastighetsskatten? Är det så att klyftorna ökar? Vilka är de stora förlorarna? Är det så att de arbetslösa ska gå in och få en väldigt låg a-kassa? Är det så att de arbetslösa inte ska få en yrkesutbildning för att man skär ned anslagen till arbetsförmedlingen? Är det så att den som behöver rehabilitering inte får det i tillräcklig omfattning eftersom man skär ned med en halv miljard, eller om det var 700 miljoner, när det gäller ? Finns det inga förlorare med regeringens politik? har vi, precis som sade, alla dessa människor som får 1 miljon eller mer i skattesänkningar. Då kommer jobben. Eller när själv kan kvittera ut mindre i fastighetsskatt. Då kommer jobben. När det gäller den delen finns det också internationell kritik mot detta. Det finns ingen förståelse för att slopa fastighetskatten för det finns inget direkt samband mellan sänkt fastighetsskatt och tillväxt och fler jobb. Jag ska väl inte säga att jag direkt retar mig på det, men när retoriken kommer från regeringen om att vi gör det här för att minska inkomstskillnaderna är det alltså inte så. Så är det ju. Det är faktiskt så att en del får jättestora skattesänkningar. De som står utanför får sämre villkor. Ändå står finansministern här i talarstolen i och säger att det här kommer att minska skillnaderna. Det är väl en annan sak om man i grunden har lagt fast en politik för att skapa tillväxt, ordning och reda, stabilitet, goda villkor och så vidare. Det ser vi effekterna av . Då kan inte heller finansministern säga att den tillväxt som vi har beror på de åtgärder som han har lagt fram förslag om här i . Det är alldeles för tidigt att göra det. Det skulle jag också vilja få bekräftat av finansministern. Är det så att det är som har sett till att vi har den här stora tillväxten? Är det så att klyftorna minskar med slopad förmögenhetsskatt och genom att man tar bort fastighetsskatten? Vem är det som tjänar och vem är det som förlorar? Det skulle vara roligt att för en gångs skull få ett svar på detta och inte bara få denna retorik som snor runt: Vi gör detta för att det skapar jobb. 20 Finansminister (): Det är viktigt att vi får en sådan här interpellationsdebatt om inkomstfördelning och klyftor i . Vi kommer att få hålla och utvärdera det moras av ökade inkomstskillnader och förmögenhetskoncentration som Socialdemokraterna lämnade efter sig. Det handlar som sagt om en 25-procentig ökning av inkomsterna för de som är bäst betalda. Det handlar om en 26-procentig ökning av ginikoefficienten. Det handlar om en 10-procentig ökning av lönespridningen. Det handlar om nästan 34 procents ökning av löneskillnaden mellan män och kvinnor. Det handlar om en 25-procentig ökning av förmögenhetskoncentrationen. Det är och förblir arvet av det socialdemokratiska regeringsinnehavet. Man lämnar efter sig över en miljon människor i sociala ersättningar och nära nog en och en halv miljon människor som inte arbetar, som står utanför arbetsmarknaden eller som arbetar mindre än man skulle önska. Och man vägrar att se sambandet. Man vägrar att se att så länge vi höll ihop med full sysselsättning krympte inkomstskillnaderna. Så länge vi levererade en bra utbildning som gjorde att människorna fick plats på arbetsmarknaden höll vi ihop . har vi sett resultatet av ett långt socialdemokratiskt maktinnehav där man inte har tagit jobbfrågorna på allvar, för det är vad det här handlar om. Det handlar om jobb, företagande och entreprenörskap. har ett bra företagsklimat för stora företag. Vi har en välutbildad befolkning. Vi har bra administrativa system. Vi har små etableringshinder. Vi har avreglerade produktmarknader. Allt det är bra. Men vi har ett dåligt entreprenörsklimat. Det är få företagare som vill låta sina företag explodera i jobbtillväxt, tillväxt och framåtanda. Det beror bland annat på att vi inte har haft en bra riskkapitalförsörjning. Vi har jättelika bytesbalansöverskott. Vi har ett jättestort sparande i kommuner och landsting. Trots det har vi en alldeles för låg investeringsnivå, för det är investeringar, kapital och företag som lägger grunden för uthålliga reallöneökningar. Det är bara när svenska anställda kan vara mer produktiva , eller åtminstone lika produktiva som, de i andra länder som vi varaktigt kan upprätthålla ett stigande välstånd och bra reallönetillväxt. Då förutsätter det investeringar. Det förutsätter företagande. Då kan man inte glömma bort detta. Sedan måste jag säga att det blir en häpnadsväckande logik från ett parti som avskaffade arvs- och gåvoskatten med ikraftträdande , när vi ser den snabbaste ökningen av ginikoefficienten. Jag tittar bara på graferna, så det kan vara fel. 1999 tror jag att det var en så stor ökning av ginikoefficienten. Men om man lyfter bort 1999 är det nog en av de snabbaste ökningarna av ginikoefficienten. Där har vi inga samband. Där kan man inte utvärdera det. Där fanns det inga fördelningsbilagor i finansplanen, vilket man nu efterfrågar av mig, som redogjorde för vad arvs- och gåvoskatten kostade fördelningspolitiskt i termen ökade skillnader. Var det det som lade grunden för den 25-procentiga förmögenhetskoncentrationen? Det tror jag inte, men det måste rimligen ha bidragit. Vi får också en diskussion om vem som vinner och förlorar. har vi de största disponibelinkomstökningarna . har vi 185 000 i ökad reguljär sysselsättning. har vi 160 000 i minskning av de sociala ersättningarna. har vi 100 000 i minskad öppen arbetslöshet . Det måste rimligen betyda att de flesta vinner på detta. Lägre arbetslöshet ger många vinnare. 21 (): Den politik som regeringen nu driver igenom innebär en gigantisk förmögenhetsöverföring. De som redan har det bra får ta del av mycket kraftiga skattesänkningar, medan andra tvingas se hur ersättningar skärs ned och skatter höjs. På område efter område kan man se hur regeringen driver en fördelningspolitik som går på tvärs med den som jag och Socialdemokraterna står för. Av det så kallade jobbskatteavdraget går huvuddelen av skattesänkningarna till dem som har de högsta inkomsterna medan de i vårt land som har det svårast får finansiera det genom ytterligare försämringar i trygghetssystemen. De som har de största och dyraste villorna på de största och dyraste tomterna i våra rikaste Stockholmsförorter får stora sänkningar av fastighetsskatten. Det betalas med höjd skatt av alla dem som bor i mindre och billigare hus på mindre och billigare tomter i mindre rika kommuner runt om i landet. De rikaste direktörerna får sänkt förmögenhetsskatt, det vill säga 200 personer, med per skalle. Alla de vanliga småföretagarna tvingas betala högre arbetsgivaravgifter som så riktigt påpekade. På område efter område driver regeringen fram ökade klyftor. När förmögenhetsskatten nu tas bort sker det mot de löften som utfärdade före valet eller var det kanske nämligen att de skulle finansieras. Alla normala inkomsttagare har själva fått finansiera sina skattesänkningar genom höjda avgifter och nya skatter, till exempel genom en dyrare och sämre a-kassa och genom en ny skatt på trafikförsäkringen. När de rikaste svenskarna ska få miljoner i sänkt skatt struntar finansministern i finansieringen. 22 (): När man lyssnar på finansministern får man en känsla av att det är nationalekonomen som talar. Teorierna säger honom att om man ger den förmögne mer och den utsatte mindre så kommer jobben. Man har väl provat detta i många andra länder än . är väl det land som har de minsta skillnaderna när det gäller inkomster och förmögenheter. går vi åt andra hållet, men uppehåller sig finansministern här i talarstolen med att prata om och recensera den socialdemokratiska regeringen. Om han åtminstone kunde beröra om skillnaderna ökar när man tar bort förmögenhetsskatten, om skillnaderna ekonomiskt mellan människor ökar om man slopar fastighetsskatten. Det vore sjyst om han åtminstone kunde tala om att skillnaderna ökar om man ger den arbetslöse lägre a-kassa. I stället pratar han om vad Socialdemokraterna gjorde. Ni säger att ni minskar skillnaderna när miljonerna rullar över miljonärerna och a-kassan sänks för den som är arbetslös. Den retoriken går inte ihop. Kan finansministern åtminstone en kort sekund beröra sambandet mellan slopad fastighetsskatt och flera jobb? Det vore roligt om vi för en gångs skull kunde få svar på de frågorna. 23 (): Jag förstår att finansministern inte i sitt svar till vill erkänna det som han har sagt i annat sammanhang, nämligen att ett avskaffande av förmögenhetsskatten främst gynnar de rika. Jag förstår att han inte vill erkänna det i interpellationssvaret, men jag blev något upprörd när finansministern i sin replik försökte lägga skulden för avskaffandet av förmögenhetsskatten på den förra regeringen och säga att det är den som har bidragit till klyftorna. Finansminister står här naken, avklädd av de borgerliga partiledarna och regeringen. Finansministern tyckte att man skulle behålla förmögenhetsskatten. Han tyckte att det var orättvist att avskaffa den och att det framför allt gynnar de rika. vill han inte kännas vid vad han sade efter det att han kläddes av av de borgerliga partiledarna och var tvungen att lägga fram det här förslaget.