prot · GV0948 · 2007-12-20 00:00:00 — Vi vill noga följa upp kommunernas möjligheter att med den här nya intäktsbasen minska sitt ekonomiska beroende av staten och av andra kommuner via utjämningssystemet. Utan ekonomiskt självstyre har vi inte heller något kommunalt självstyre. Låt oss gå tillbaka till kommunernas och landstingens utmaningar. All erfarenhet visar att högkonjunktur följs av lågkonjunktur. Den kommer, men hur djup den blir eller hur långvarig den blir kan vi inte förutsäga. Men man behöver inte tro på tomten för att kunna förutsäga att den kommer. Vi kan inte hindra den, men med en väl avvägd ekonomisk politik kan vi bidra till att lågkonjunkturen blir så kort och så grund som möjligt. Den inhemska efterfrågan som alliansen med olika förslag har stimulerat bidrar till att förlänga den pågående högkonjunkturen. Och det behövs, inte minst när inte längre agerar internationellt draglok. Men alla positiva ekonomiska siffror döljer lätt att det inte ser likadant ut i hela landet. Alla kommuner och landsting har inte samma goda ekonomiska förutsättningar. Vi ska ha en lagstiftning i kommunsektorn som bereder så goda förutsättningar som möjligt för alla kommuner och landsting att ta till vara sina fördelar och sina medborgares potential att bidra till att bygga vårt gemensamma bästa. Det är också detta som är meningen med regeringens översyn av det kommunala utjämningssystemet. Vi måste få till ett system som utjämnar strukturella och opåverkbara skillnader och uppmuntrar till effektivitet och hållbar ekonomisk tillväxt. ska vi värna solidaritet och samarbete mellan kommuner och mellan landsting. Det går bra för kommunsektorn. Med en klok ekonomisk politik och en framåtsyftande näringslivspolitik kan kommunernas och landstingens viktiga arbete för allas vår välfärd fortsätta att stärkas. Med detta budgetförslag finns förutsättningar för kommunsektorn att ta sig an även framtidens utmaningar. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 49 (): träffade Kommuner och Landsting . De presenterade sin prognos om ett överskott på 13 miljarder 8 miljarder för kommunerna och 5 miljarder för landstingen. Detta är ett oerhört bra resultat som grundar sig på konjunkturläget, den tidigare socialdemokratiska regeringens ekonomiska politik och naturligtvis på en medveten och landstingskommunal politik. Men Kommuner och Landsting visade också på en dyster bild där landstingssektorn går mot ett nollresultat ungefär till 2010. Kommunsektorn når nollresultat , enligt prognosen. Det ser väldigt olika ut i de olika kommunerna och landstingen när det gäller ekonomi och förutsättningar att driva sin verksamhet. Med en långtgående utjämning av skillnader i beskattningsbara inkomster och i strukturellt betingade kostnadsskillnader fördelas landets tillväxt på ett rättvist och solidariskt sätt så att alla invånare i kan få en bra skola, vård och omsorg. En långtgående utjämning är viktig för att trygga välfärden och för att skapa förutsättningar för tillväxt i alla delar av landet. Vi socialdemokrater anser att huvudsyftet med den kommunala utjämningen även fortsättningsvis ska vara att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för kommuner respektive landsting i enlighet med riktlinjerna för det utjämningssystem som infördes . Regeringen tycks planera att tillsätta en parlamentarisk utredning som ska utvärdera hela systemet för den kommunalekonomiska utjämningen. Utvärderingen ska även inkludera de förändringar i utjämningssystemet som genomförs , alltså det förslag som presenterades i regeringens vårproposition. Det hade inte remitterats till berörda instanser, inte ens till landets kommuner. Vi utgår från att det aviserade utredningsarbetet kommer att grundas på de principer för kommunalekonomisk utjämning som jag har berört. Jag hoppas att dialogen med kommunsektorn kommer att förbättras, så att det inte blir som med det system som kommer att verkställas . När det gäller den ekonomiska påverkan på kommunsektorn beräknas inkomsten från fastighetsskatten enligt propositionen om avskaffad statlig fastighetsskatt till 2008. Fördelningen baseras på ett enhetligt belopp på per invånare. Det generella statsbidraget sänks med motsvarande belopp. Effekterna neutraliseras både för staten och för varje kommun. Men vad händer med alla de kommuner som dras med utflyttning och som får allt lägre intäkter från fastighetsskatten? Förändringen av fastighetsskatten är inte bara orättvis för att den låter slott och koja beskattas lika. Den är också orättvis för att den kommer att leda till ökade regionala klyftor. Jag yrkar bifall till reservation 1. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 8 § Statsskuldsräntor m.m. Föredrogs finansutskottets betänkande 2007/08:FiU4 Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. (prop. 2007/08:1 delvis). 50 (): Man tror inte att räntorna på statsskulden ska vara en så stor politisk fråga. Men oj, vad det är mycket politik i betänkandet! Jag vill berätta en historia för er om min goda vän . äger en stor förmögenhet. Den har gått i arv från generation till generation. Det är en förmögenhet som är välskött och som dessutom ger en avkastning till . Men eftersom också har lån har hon utgifter, och det finns skulder att betala av. Det bästa för henne är att hennes förmögenhet ger en så stor avkastning att hon kan betala alla räntor på lånet för den avkastning hon får. Dessutom får hon pengar över av avkastningen. Hennes man, som har hjälpt henne att förvalta förmögenheten, har gjort det på ett bra och framgångsrikt sätt. En avbetalningsplan för skulden har upprättats. har allting alla skulder och tillgångar under kontroll. Allt var välskött. Men det värsta för var att hon bytte man. Den nya mannen påstår nu att är urkass på att förvalta förmögenheten. Hon kan inte alls hantera den, så hon ska inte ha den kvar. Hon ska genast, så fort som möjligt, göra sig av med förmögenheten trots att den ger henne mer pengar tillbaka än hon skulle få om hon skulle sälja ut den och bli av med den. Om hon skulle sälja förmögenheten skulle de nya ägarna göra intäkter på i generationer ärvda förmögenhet. Min fråga är: Vilket råd skulle ni ge till ? Svenska folket har förstått den här historien. I varje opinionsmätning säger i stort sett alla att ska ha kvar förmögenheten, för den ger en väldig intäkt och vinst åt . Men de som inte förstår och inte vill förstå är den nuvarande högerregeringen. Den stora politiska frågan är om staten ska äga egendom eller sälja av sina bolag och betala av på skulden. Jag vet precis vad mina politiska motståndare från högern säger i debatten. Jag har hört många debatter om detta. Men det här betänkandet handlar om just statsskulden. Det finns saker att göra som politiker, och man gör många dumma saker. Men jag tycker ändå att det finns gränser för hur dumma saker man får göra som politiker. Det hade varit intressant om hade varit här i kammaren . Under förra mandatperioden, när vi var kolleger i finansutskottet, debatterade vi statsskuldsräntorna, och han var med och var väldigt aktiv i den debatten. Redan då var han klart för att sälja ut allting och göra sig av med det som staten äger. Han raljerade över den ekonomiska politiken. sitter i regeringen och verkställer en politik som bränner på högkonjunkturen med orättvisa skattesänkningar som ger nästan alla sänkningar till de redan väldigt förmögna. Inflationen går upp. Räntorna går upp. Allt blir betydligt dyrare, och värst drabbas de utsatta grupperna i samhället: de sjuka, de arbetslösa och våra pensionärer. I det läget gör man sig av med statens viktiga bolag och statens förmögenhet. De är välskötta och ger en avkastning till statskassan som överstiger de räntebetalningar som våra motståndare uppehåller sig vid. I den tidigare debatten här i kammaren fick vi ofta höra att leder statsskuldsligan i och att det var ett måste att betala av på statsskulden. Men jag har tittat lite på de siffror som vi har fått från bland andra , och de visar tydligt att bland de 19 EU-länderna ligger på sjunde plats. Vi är sjunde bäst i klassen när det gäller att ha en låg statsskuld. Vår statsskuld är lägre än den genomsnittliga för övriga EU-länder. Då blir min fråga ännu viktigare: Varför denna hysteri med att sälja bolag och att göra sig av med statsskulden? Är det bara av ideologiska skäl? Varje opinionsundersökning visar att man gör något som svenska folket inte vill att man ska göra. I kommun sade högern, som har majoritet , att det första man skulle göra var att sälja kommunens bolag, för kommunen skulle inte äga bolag. Men ska ni få höra! Jag vill ändå ge heder åt de kommunpolitikerna, trots att de är mina motståndare. När tjänstemännen i kommunen hade räknat på försäljningen fann man att det var en mycket dålig affär för kommunen. I det läget backade även högerpolitikerna. Man ska inte driva sina ideologiska frågor in absurdum, som gör i detta fall. Dessa utförsäljningar har hanterats mycket dåligt av en högerregering som inte bryr sig om vilka kostnader får på grund av detta och vad det leder till. Det leder enbart till att blir fattigare . Jag riktar mig till mina politiska motståndare. Tala om för era partikamrater i regeringen, eller våga trycka på rätt knapp här i kammaren, att det nu är dags att blåsa av vansinnet med att sälja av alla bolag och betala på statsskulden. Jag tycker att vi ska ge svenska folket den julklappen att låta dem få tillbaka dessa bolag som ger stabilitet i ekonomin. Eftersom vår socialdemokratiska budget har fallit här i har vi bara ett särskilt yttrande i detta ärende. Jag har inget yrkande. 51 (): Vi kan nog vara överens över partigränserna om att ägande ger makt. Det är väl detta som en stor del av den politiska striden handlar om. Till skillnad från högern anser vi att medborgarnas gemensamma ägande behöver öka, medan högern gärna stärker det privata ägandet. Man kan väl säga att de för en kamp för de 200 000 som äger av det totala aktievärdet på börsen. Det är en stor skillnad i det politiska arbete som då bedrivs. Regeringen har en märklig dubbelhet i sin syn på ägandefrågor. Det är tydligt att ägande ska ge mycket långtgående, ja närmast absoluta rättigheter. ska ägandet begränsas just när det är staten, alltså vi gemensamt, som äger något. Staten ska inte agera för att uppnå mål som är eller skulle kunna vara viktiga för ägaren, och helst ska staten inte äga någonting alls, vare sig om det är ett bra eller dåligt ägande också enligt strikta marknadskriterier. Det är lite märkligt. Kanske är det ingen dubbelhet i regeringens tänkande utan snarare en alldeles enastående nyliberal enkelspårighet. Regeringen brukar genom prata om konkurrenssnedvridning och risk för inoptimala investeringsbeslut. Vi kan till att börja med konstatera att en utförsäljning av de här företagen i flera fall minskar konkurrensen. I andra fall blir det naturliga monopolvinster som i stället för att tillfalla medborgarna i allmänhet tillfaller rikare investerare i synnerhet. Om detta är snett eller inte beror nog på vems sida man står. Ni brukar prata om optimala investeringsbeslut. och regeringen undviker viktiga investeringar för framtiden över huvud taget. De pengar som kommer in till statskassan från de här utdelningarna används i huvudsak till skattesänkningar, och de pengar som ska komma in från utförsäljningarna ska gå till att betala av på statsskulden i ett land som har en av de bästa ekonomierna i världen. Vi har en nettoförmögenhet på 574 miljarder enligt budgetpropositionen, och ni undviker framtidsinvesteringar och säljer ut våra möjligheter. En bra och ansvarsfull ägare skulle ha haft intresse av att investera nu i goda tider. Vi vet att vi har klimatförändringar. Vi behöver en livsnödvändig miljöomställning. Vi behöver bygga ut vår infrastruktur, till exempel järnvägar. Vi behöver nya forskningsrön och ny teknik. Allt detta låter ni bli att göra. I stället säljer ni ut våra gemensamma tillgångar, något som ni inte har stöd för ens bland era egna väljare. Synovate har gjort en opinionsundersökning där det visar sig att en majoritet av svenska folket skulle vilja folkomrösta om utförsäljningarna. En stor majoritet skulle då rösta nej. Jag blir till och med kontaktad av borgerliga väljare som säger att de står på sida i den här frågan och tycker att regeringen och högern inte fattar någonting. Man menar att högern inte ens tar ekonomiskt kloka beslut utan avsäger sig stora möjligheter. Man kan undra hur det ska gå med de här försäljningarna. Jag kan inte säga att de har skötts särskilt skickligt. Det finns inget förtroende kvar över huvud taget. Det är jäv. Det är tjänstemän som har gjort katastrofala insatser i sina tidigare uppdrag, hos till exempel, som får förtroende från regeringen att sälja ut våra tillgångar. Trots att man hade lovat att man skulle vara en lyssnande regering tror jag inte att man tänker ändra sig och lyssna på de invändningar som faktiskt finns. Men jag försöker återigen: Stanna upp! Tänk till, och lyssna på den opinion som finns! Behåll våra gemensamma tillgångar och styr utvecklingen för samhällets gemensamma bästa. Fast så kommer det väl inte att bli. Ni vill ju sprida ägandet, som ni säger. Just nu är vi 9,2 miljoner aktieägare i några av dessa bolag. Inte tror jag att det blir någon teleoperatör eller något sjukvårdsbiträde som tar över bolagen. Nej, det blir nog någon av de 200 000 som redan äger av aktievärdet på börsen. Vi har inte råd med sådant. Vi måste tänka efter. Vi har ett ansvar för demokratin också. sviker ni det. Jag gör ett sista försök. Jag kan åtminstone ha en from förhoppning att ni trots det idiotiska förslaget att sälja ut bolagen åtminstone använder intäkterna till något vettigare än att betala av på statsskulden. Det är genom investeringar vi bygger framtiden. Vi fattar beslut som påverkar kommande generationer. Använd pengarna till infrastrukturinvesteringar, till miljöteknik eller till att bygga nya gemensamma bolag! Vi vet att det är bristande konkurrens till exempel på bankmarknaden och inom andra områden. Jag tror faktiskt inte men man vet aldrig att jag kommer att stå i den här talarstolen mer . Därför vill jag passa på att önska fru talmannen och kammarkansliet en god jul och ett gott nytt år. Det vill jag även önska mina kolleger i finansutskottet. 52 (): Ledamöter och åhörare! När vi diskuterar olika utgiftsområden här i är det vanliga att högre anslag skapar förutsättningar för mer verksamhet, mer välfärd. Med anslagen på utgiftsområde 26, Statsskuldsräntor, är det precis tvärtom. Högre räntekostnader på statsskulden tränger undan resurser för välfärdsverksamhet. Så är det. Därför är det glädjande att statsskuldsräntorna minskar under den budgetperiod som vi har framför oss. beräknas de utgiftsmässiga statsskuldsräntorna uppgå till 42 miljarder. 2010 beräknas de räntorna uppgå till 34,4 miljarder. Statsskuldens andel av bnp förväntas till 2010 ha fallit till . Den lägre statsskulden och de lägre utgiftsräntorna beror bland annat på den planerade försäljningen av statliga aktieinnehav. Men, fru talman, uppenbarligen har oppositionen problem med att alliansen vill minska statsskulden. sade tidigare att det var vansinne att betala av på statsskulden, och vi hörde liknande tongångar från . och alliansen gemensamt anser att skattebetalarnas pengar ska användas till rätt saker. De pengar som är låsta i spritfabriker, kontor och banker gör större nytta om de i stället används till att minska statsskulden och ge utrymme till framtida investeringar i både välfärd och infrastruktur. Sedan, fru talman, skulle jag vilja kommentera oppositionens envetna tal om utförsäljning av statliga företag. Det är en försäljning av statliga företag och inget annat som vi gör. Termen utförsäljning innebär att något realiseras, att tillgångar slumpas bort. Regeringen har inget mandat att rea bort statliga tillgångar. har bemyndigat regeringen att minska ägandet i sex statliga bolag på det sätt som är affärsmässigt bäst. Då kan man ju, fru talman, fundera på vad som menas med affärsmässigt bäst. Jo, med en affärsmässig bedömning menar vi att vi vid försäljningen ska värna om skattebetalarna, att de får så bra betalt för sina tillgångar som möjligt, men det handlar också om att de aktuella företagen ska få bästa möjliga förutsättningar att utvecklas. pratade tidigare i debatten om . Det var fyndigt. Jag kan väl säga att kanske har bytt upp sig och fått en bättre man. Det är nämligen fel att påstå att avkastningen från statliga aktieinnehav är större än de minskade räntekostnader som försäljningarna kommer att medföra. Man kan inte , inte ens , räkna med engångsutbetalningar, i detta fall från Sonera. Eftersom det här kommer att vara mitt sista anförande för det här året vill jag passa på att önska fru talmannen och mina kolleger i finansutskottet en riktigt god jul och ett gott nytt år. 53 () replik: Jag kunde inte hålla mig. Men så är det när man står och påstår en massa konstigheter i talarstolen från sida. Utförsäljning handlar om att rea. När ni till exempel sålde andelen i gjorde ni det till ett underpris. För det har ni också blivit KU-anmälda. Det är ganska intressant, eller hur? Jag tror också att det kan ses som utförsäljning när naturliga monopol tillfaller privata intressenter. För det ger ju en oerhörd makt. Jag tycker att du, som centerpartist, borde vara väldigt orolig när naturliga monopol faller i privata bolags händer. Det får stora konsekvenser i till exempel infrastruktur, som telenätet. Sedan säger du att man inte alltid kan räkna med årliga aktieutdelningar. Nej, det kan man inte. Men jag trodde att vi ägde gemensamma bolag för att vi ville styra samhället i en viss riktning, för att vi ville upprätthålla konkurrens på marknaden. Vi vill självklart också ha god ekonomi i bolagen. går det bättre, och ibland går det lite sämre. Men har våra bolag varit väldigt välskötta, och de har fungerat väl. Det tror jag inte att kan bestrida. Sedan får vi intäkter till staten som vi kan använda till välfärd, och det tycker jag är ett bra sätt att arbeta. Jag tror eller jag vet att det stora flertalet medborgare stöder en sådan politik. Det var det jag försökte redovisa tidigare. Befolkningen, invånarna, alltså de som äger de här bolagen , vill inte se en utförsäljning utan skulle vilja ha en folkomröstning där de fick säga nej. 54 () replik: Det är helt rätt, som säger, att det är välskötta bolag och att de har fungerat väl. Det kommer också att avspegla sig i priset. Därmed kommer det inte att bli några realisationer. Det kommer att bli bra avkastning för skattebetalarna, och det kommer att bli affärsmässigt bra för företagen som ska arbeta vidare på de konkurrensutsatta marknader som finns. påstår att vinsterna i de statliga företagen är större än kostnaderna. Om det skulle vara så skulle jag se framför mig ett stort program från om att vi skulle låna mer och köpa upp hela näringslivet. Sådana tankar har ju funnits i skrifter från . Vad är det som står först på uppköpslista? Jag antar att det finns en sådan. 55 () replik: försöker återigen påstå att det inte blir realisation. Ni har ju redan reat Teliaaktierna. Förnekar du det? Ni sålde dem till ett underpris. Ni gav till och med en extrarabatt, och ni är KU-anmälda för den affären. Ändå har du mage att stå här och påstå att ni inte rear någonting. Jag blir alldeles bestört. I era uträkningar har ni inte heller räknat upp det framtida aktievärdet, utan ni har bara räknat med noll. Vi har bett att titta på det här och fått fram att det de facto är så. Sedan har ni ju misskött den här utförsäljningen totalt. Det finns liksom inget förtroende kvar i fråga om att ni ska klara av att hantera det här. Det har varit otaliga debatter i den här kammaren, och jag vet inte hur många affärer ni har haft i den här frågan. har gjort ett bedrövligt jobb. Han har anställt människor som av har fått svidande kritik. En hel styrelse har fått avgå. Vd:n har fått gå. tyckte att en person som hade ansvar för att kontrollera det här bolagets affärer var den bästa som kunde hålla i de här utförsäljningarna. Sedan tillsätter ni ett jävigt försäljningsråd. Och så tror ni att medborgarna tycker: Ja, det här kommer regeringen att sköta så bra. Vi har fullt förtroende när det gäller det här. Ni skapar en otrolig oro. Ni borde ta till er den oron och försöka stanna upp, bromsa och ställa er frågan: Är det så att vi inte är ofelbara, att även vi kan göra fel? Det hade varit en ganska fin och ödmjuk julklapp till svenska folket, tycker jag. Framför allt handlar det om utförsäljningar javisst. Ni rear våra gemensamma tillgångar som vi kunde ha till att bygga välfärden framöver. Och visst, jag anser att vi behöver utveckla det gemensamma ägandet. Vi behöver bygga infrastruktur. Vi behöver satsa på miljöteknik. Vi har klimatförändringar som vi behöver ta tag i. Då kan man inte luta sig tillbaka som regeringen gör och bara vara blasé. 56 () replik: Jag tackar för det sista lilla svaret på min fråga. Givetvis behöver vi bygga infrastruktur. Men det som jag ser i förlängningen av resonemang är att staten ska börja köpa bolag, eftersom det är en så jättebra affärsidé att börja låna pengar för att köpa upp näringslivet. Jag fick inget svar på vad som stod först på uppköpslista. Jag förutsätter att det finns en sådan med det resonemang som förs. 57 () replik: Det är intressant att höra hur man kan förvränga olika saker när det gäller de här försäljningarna. Jag får stryka under allt som sade. Det handlar om att rea ut bolag. Jag reagerade på att i talarstolen står och talar om att utdelningarna inte överstiger de räntekostnader som kommer att sjunka på statsskulden. Men, , du borde ha läst på lite bättre innan du gick upp i talarstolen och sade så. När vi tittar på det underlag som finns från de tidigare åren kan vi se att utdelningarna från de statliga bolagen till statens kassa kraftigt har överstigit den sänkning man får av räntan. Så det stämmer inte det du står och säger i talarstolen. Det skulle jag vilja ha ett svar på. 58 () replik: Man kan se att utdelningarna från de företag som finns i planen skulle vara i storleksordningen 16 miljarder. 9,7 miljarder av det är engångsutbetalning från . Om man tittar på vad det bedömda värdet är skulle det minska statsskuldsräntorna med över 10 miljarder. Så redan där har du svaret på din fråga. 59 () replik: Jag hoppas att svenska folket har möjlighet att lyssna till detta. De skulle kanske reagera precis som jag. Visst är det fantastiskt att svenska staten äger ett bolag som kan göra en utdelning tillbaka till staten på över 9 miljarder. Det säger ni att ni inte tycker är bra: Det vill vi inte ha, utan vi vill i stället ge det till en privat eller någon annan aktör som kan få de 9 miljarderna. För det ska inte tillägnas det svenska folket. Om man gör sig av med det kan det komma ut på den privata marknaden, och så kan de få göra de stora vinsterna i stället. Det är mycket bättre. Därför rear vi ut till ett underpris till dem som har köpt Teliaaktier. Det är en politik som för mig rimmar väldigt illa. Vi har samma sak med och med många av de bolag som ni nu ska sälja. De har varit värderade väldigt högt. värderades till 40 miljarder, men med fastighetsfrågorna nu har det sjunkit . Det motsvarar 12 miljarder nu för . Ni håller ändå fast vid, av ideologiska skäl, att sälja ut. Jag hoppas att tar sig en riktig funderare på vilken man hon har skaffat sig. Jag hoppas att hon tar ut skilsmässa. Den kommer nog att verkställas 2010. 60 () replik: resonemang om är intressant. Om man skulle fullfölja det skulle vi ha sålt snabbare, om man skulle försöka tajma försäljningen med hur en tillfällig värdering är. Vi vill göra försäljningarna i god anda. Vi vill göra dem affärsmässigt bäst, gå igenom så tydligt som möjligt. För tre av de här bolagen, , Nordea och OMX, fanns ju redan bemyndiganden från , begärda av den tidigare socialdemokratiska regeringen, att kunna gå vidare och sälja.