prot · GV0911 · 2007-10-17 00:00:00 — Jag tycker inte heller att politiker enbart ska vara en referensgrupp. Då har man abdikerat som politiker, tycker jag. Jag har en annan uppfattning. Sedan kan jag väl säga så här till : Jo, jag kommer att ställa upp som referensperson, men jag har också deklarerat min kritiska hållning till det här sättet att arbeta. 280 () replik: Det var intressant att höra skildring av vägarna in i kulturens underbara värld. Jag funderar dock på en sak. Om jag hörde rätt så framställdes det som att all kultur ska finansieras via stat, kommun och landsting. Jag undrar om inte kan se andra vägar, till exempel att företagen skulle kunna sponsra olika kulturella evenemang eller att enskilda personer skulle kunna ge bidrag till kulturföreningar och sedan få avdragsrätt för detta i sin deklaration. 281 () replik: Jag har lite svårt att förstå varför man ska gå via ett skatteavdrag när man ska stödja kulturens infrastruktur. Varför ska man gå den omvägen? Varför kan man inte ta det direkta ansvaret och ge kulturen det utrymme som vi vill ha utifrån demokratiska skäl och yttrandefrihetsskäl och se till att det fungerar? Har företagen möjlighet att sponsra ? Jag brukar säga att när det gäller kultursektorn är det egentligen de kulturverksamma som sponsrar kulturen mest. Då uppstår frågan om hur man ska gå till väga för att det ska bli mer rättvist, att de som verkar inom kulturen, alltså de kulturverksamma, också ska tillgodogöra sig en rimlig löneutveckling. Det kan man inte göra när man har i löneuppräkningar. 282 () replik: är det inom EU bara och som inte har möjligheten för enskilda personer och för företag att göra avdrag om de vill stötta ideella organisationer, till exempel kulturföreningar. Jag är väldigt glad över att regeringen i budgeten har aviserat att det ska bli en utredning så att också vi i får denna möjlighet att stötta olika ändamål som vi känner för. 283 () replik: Jag har ingenting emot att man ser över skattereglerna inom kultursektorn. Däremot tycker jag att man skulle kunna börja med att jämställa kulturen med idrotten när det gäller de aktiva. Det finns även ett rättviseperspektiv när det gäller sponsring och skatteavdrag. Du måste kunna svara på frågan om vilken kultur det är som blir sponsrad. Blir det en kultur för alla eller blir det en kultur som är till för dem som ger sponsringspengar? Det är viktigt, för vi vill ha en bred kultur som är till för alla. 284 Kulturminister (): Enligt mina noteringar ska vi ha en debatt när det gäller kulturbudgeten . En del av dessa frågor lämpar sig nog bäst där. Men jag tror att flera av mina allianskamrater kommer att ta upp en del av de frågor som ni andra har väckt, vad gäller både museer och annat. Jag vill bara kort kommentera att politiken måste ligga i fas med sin tid, och det vore orimligt om man inte skulle kunna göra omprioriteringar utan bara fylla på med nya pengar. Konsten behöver inte vara nyttig. Konsten måste få vara konstig. Det var en synpunkt jag fick från förra veckans möte när jag tillsammans med näringsminister träffade representanter från kulturlivet och näringslivet. Visst är konsten fri och bångstyrig och så måste den också få vara! Jag tror att vi alla här i salen, trots våra meningsskiljaktigheter, kan enas på den punkten. Med den konstnärliga integriteten som given utgångspunkt är det ändå vid temat hur kulturpolitiken kan samspela med andra politikområden, till exempel näringslivspolitiken, som jag tänker uppehålla mig . Med ett ökat samspel är vi alla vinnare kulturskaparna som vill leva på sitt konstnärskap, det innovativa näringslivet och alla regioner och kommuner som prioriterar jobb och tillväxt. Därför var det också intressant att på det seminarium vi deltog i få höra om den spetsutbildning i entreprenörskap för kreatörer som denna höst ges i , och . Det är en utbildning som syftar till att ge kreatörer och bland annat design och konst bättre förutsättningar att verka. Bakom satsningen står bland annat , och K 3 vid . Det är uppenbart att behovet av kunskaper på detta område är stort därmed inte sagt att alla kulturskapare behöver bli företagare. sker samhällsförändringarna i ett allt snabbare tempo. Det låter kanske som en klyscha, men icke desto mindre är det sant. Vi har en kunskapsproduktion och en teknikutveckling som vi bara för ett årtionde sedan inte hade kunnat drömma om. Konkurrensbilden förändras ständigt. Vi har nya marknader och nya flöden av varor och tjänster. Vi har befolkningsomflyttningar från landet till städerna, mellan fattiga och rika länder, också det i en tidigare oanad utsträckning. Det här påverkar oss, inte minst i . Våra värderingar förändras och omprövas, våra tankemönster och våra livsformer likaså. Här menar jag att kulturen och kulturpolitiken spelar en oerhört viktig roll. Det är ju genom kulturen vi utvecklar vår fantasi, vår empati, vår förståelse för andras villkor och inte minst vår motståndskraft. Känner man sig hemma i sin historia och i sin kultur utvecklar man också en större förmåga att förstå och leva sig in i andras villkor. I grunden är detta en demokratifråga. betraktas kulturpolitiken som ett avskilt politikområde med sina egna mekanismer och med ett visst avstånd till andra samhällssektorer, trots skrivningar om det motsatta. Jag vill driva en annan utveckling. Min utgångspunkt är att som kulturen har sitt eget värde och inte behöver motiveras av någon nytta är det bara en styrka om den efterfrågas i andra sammanhang i integrationspolitiken, utbildningspolitiken, folkhälsopolitiken, miljöpolitiken och näringslivspolitiken. Det finns många positiva exempel på växelverkan mellan kultur och näringsliv. Vad vore utveckling utan glasrike? Vad vore bilden av utomlands utan vår kultur och kulturmiljö? Här finns till exempel den nu gamla , som bekräftar den betydelse som kulturen har för ekonomi och för fler jobb . Här finns de regionala effekterna som kan illustreras av ett annat citat, det av chefen för . Han menar att ett områdes attraktivitet definieras inte av dess näringspolitik utan av dess kultur. Med andra ord är det ett områdes kultur som ger det dess särprägel. Här finns också de mer lokala exemplen som kopplingen mellan en teater som Teater i i med dess uppmärksammade iscensättningar som konstnärligt kopplas till den värmländska berättartraditionen och det omgivande samhället. 20 500 besökare kom dit , varav kom från områden utanför . Här blir det teaterföreställningarna som gör att även konferensanläggningar och restauranger har full beläggning av kunder även . Kulturen spelar en viktig roll i den regionala tillväxten. Den kan bidra till jobb, attraktivitet och tillväxt. Kommunerna och regionerna har ett stort ansvar för att kulturen tas till vara i detta sammanhang. Med samtalet som och jag hade med företrädare för både näringsliv och kulturliv ville vi ta del av erfarenheter från olika aktörer. Här kan metoden cultural planning vara en ingång. Metoden handlar om att bli bättre på att ta vara på sina särarter i stället för att mainstreama, som det heter. Det handlar om att har mer att vinna på att utveckla det som är specifikt småländskt snarare än att erbjuda en hybrid av något som definierar de större städerna. En annan nyckel är att kulturen inte får bli den sista pusselbiten i den regionala utvecklingsplanen. Helst, eller snarare, bör den även om jag kanske förvånar er nu vara kärnan i det som den övriga planeringen utgår ifrån. Ett museum eller ett hantverk kan lyfta en trakt lika mycket som en industri eller ett universitet. Det är ett spännande förhållningssätt, som öppnar för en verklig mångfald av berättelser, som vi fick ta del av på seminariet . På samma sätt som kulturlivet ska spegla och kommentera samhällsutvecklingen tycker jag att kulturpolitiken också ska vara mer integrerad med, och samspela bättre med, politiken inom andra områden. Det gäller antingen vi talar om internationalisering, integration av nya medborgare, utvecklingen inom miljöområdet eller utbildning och forskning eller för den delen om näringslivet. I det sammanhanget vill jag gärna nämna med vars hjälp vi vill gå vidare och där oppositionens företrädare självklart deltar i dialogen och inte från kulisserna. Utredningar uppfattas ibland, med rätta, som ett sätt att inte ta ställning eller att skjuta upp nödvändiga beslut. Så är inte fallet med . Den ska ge stöd i den utveckling som pågår och som måste komma. Samhället har förändrats oerhört sedan grunderna för dagens kulturpolitik formades . Om kulturen ska växa och utvecklas i en ny tid räcker det inte att ängsligt, och ibland nostalgiskt, blicka tillbaka. I stället behöver vi en samlad strategi och en genomlysning av hela kulturområdet och hur vi som regering och riksdag bäst understöder de förändringar och möjligheter som öppnas inom kulturlivet. Därför tycker jag att är så otroligt spännande. Jag hoppas att de förslag och rekommendationer som kommer att ges inte bara ska diskuteras och debatteras utan också leda till att vi kan genomföra de förändringar som är nödvändiga, förändringar som stärker både kultursektorn och kulturskaparnas villkor. Jag vill ge en liten kommentar till den otålighet som det talades om. Ja, visst är jag otålig. Det var därför det var så viktigt att få i gång arbetsgrupper redan i början, för de förändringar som måste ske måste också vara genomtänkta. Jag ser dock inte mycket av den otåligheten hos oppositionspartierna . 285 () replik: Jag vill tacka kulturministern för ett intressant anförande. Jag tror att det ligger en hel del i detta att se hur landet kan utvecklas och ta till vara kulturen. Vi ser fram emot en sådan dialog och kan dela flera av de möjligheter som kulturministern pekade på. Låt mig ändå lyfta fram några saker som det skulle vara intressant att kulturministern uppehöll sig lite kort vid. Man måste kunna göra omprioriteringar, sade kulturministern. Kan vi få några exempel på vilka omprioriteringar vi har att vänta oss ? Var ska medlen försvinna och var ska de satsas? Hur har kulturministern och regeringen tänkt sig att administrationen av skolsatsningen ska fungera när inga pengar får användas till den? Det känns som något slags trolleri som jag inte riktigt förstår mig på. 286 Kulturminister () replik: En del av de omprioriteringar som sker framgår av budgeten. Det gäller bland annat det som vi tycker har vuxit ur sin roll, En bok för alla. Däremot främjar vi läsandet. Där finns även fortsatt möjligheter, exempelvis genom En bok för alla som jag är övertygad om kommer att leva vidare i någon form, att söka pengar hos . Vi har också gjort ett antal omprioriteringar för att kunna stödja den omflyttning som sker av Riksutställningar och till . Den blir mycket kostsam och kommer också att kosta en hel del energi. Vad som sedan kommer vet jag inte, men vi gör, vilket framgår av budgeten som vi ska debattera , en hel del satsningar. När det gäller skolsatsningen kommer det att finnas medel hos att sköta administrationen av den. Tanken är dock att det ska vara en förstärkning av skolornas kulturverksamhet, och medlen ska inte gå till administration och byråkrati. Det ska bli en injektion. 287 () replik: Då förstår jag att omprioriteringarna handlade om ungefär 7 miljoner, som gäller En bok för alla. Det är vi i så fall oense om. Det är ju inte fråga om några stora pengar, och därför kunde man tänka sig att en barnboksutgivning fortsatte. Vad gäller och att det finns extra medel handlar det, vad vi kunnat se av budgeten, om att skära ned 11,9 miljoner, alltså närmare 12 miljoner. Där säger regeringen att man inte ska peka ut vad som ska göras. Någonstans måste emellertid administrationen kosta. Det betyder att pengar för administrationen flyttas från skolsäcken eller från till . Är det korrekt uppfattat? 288 Kulturminister () replik: Nej, det handlar om extra pengar till för de uppgifter de fått. Det handlar bland annat om att bevaka jämställdhetsområdet, om internationaliseringen, om läsfrämjandet och om skolsatsningen. Det är inte pengar som tas från något annat. 289 () replik: Jag börjar med att konstatera att jag delar kulturministerns uppfattning om konstens eget värde. som kulturministern talar om vikten av att prioritera jobb i hela landet ser vi i budgeten att Föremålsvården i och blir av med 2 ½ miljon genom ett penndrag. Det innebär att 18 tjänster på dessa orter försvinner. Om man nu tycker att det är viktigt med jobb i hela landet, även kulturjobb, skulle jag gärna vilja veta motiveringen till att dessa arbetshandikappade görs arbetslösa. Är inte arbetslinjen för arbetshandikappade också viktig att värna? 290 Kulturminister () replik: Jo, arbetslinjen är absolut värd att värna i hela landet. När det handlar om nu är vi inne på budgetdebatten och det kan vi väl vara, för den kommer säkert att återkomma har vi noterat att Föremålsvården i har fått för metallkonservering. Det är ett område som inte har fungerat av ett antal olika skäl. Det är också det anslaget som vi föreslår ska dras in. Sedan visar det sig att man tydligen hos i anser att de här pengarna ska tas från ett helt annat konto, det som handlar om kulturarvs-IT. Det var inte den tanke som vi hade från departementets sida. Det pågår diskussioner också med stiftelsen där uppe. 291 () replik: Hade det funnits en dialog innan man gjorde det här penndraget tror jag att det hade funnits mycket att vinna, speciellt för de arbetshandikappade som även finns i . Jag tycker inte att svaret är tillfredsställande. Men jag vill passa på att ta upp en fråga om remissförfarandet när det gäller En bok för alla. Alla remissvaren, eller i varje fall majoriteten, var positiva till att verksamheten skulle vara kvar. Om man har tagit reda på hur verksamheten har fungerat vet man att den har varit utvecklande. Varför lyssnar man inte på remissvaren? 292 Kulturminister () replik: Kort vad gäller Föremålsvården i pågår det en diskussion. Den är inte klar än på långa vägar. Vi kan bara konstatera att är en region som går för högtryck, och där finns i princip ingen arbetslöshet. När det handlar om En bok för alla har vi haft en remissrunda. Det är alldeles riktigt. Den var en del i ett större projekt som handlade om internationalisering, översättningsstöd och ett eventuellt litteraturcentrum. Jag har haft interpellationsdebatt med bland andra . Och vi ser inget skäl till att man ger 10 statliga miljoner till en marknad som fungerar så otroligt väl som bokmarknaden nu gör. När det handlar om barnlitteratur, som jag tror att var inne på tidigare, gavs det ut 1 500 titlar. Det är alltså ingen brist där. Situationen var en helt annan . Då var det stora problem med pocketutgivningen och även med kvalitetslitteraturen. Så är inte situationen . Att vi då väljer att göra en omprioritering är inte särskilt konstigt. 293 i (s) replik: Jag har också en fråga, på tal om otålighet. Jag har ställt den tidigare och gräver fortfarande efter svaret. Ministern kanske kan räkna ut vad den gäller, nämligen uppdragsarkeologin. När jag ställde frågan var det sagt att ett svar troligtvis skulle komma . Jag väntar på det fortfarande. Ministern nämner nu näring och kulturmiljö. Det måste väl ändå finnas någon färdriktning i det hela. Vad är tanken? Att det är ett åtskiljande på gång kan jag förstå. Men gäller detta med statligt bolag, eller är det något annat alternativ? Och finns det någon tidsplan eller ett svar att ge ? 294 Kulturminister () replik: Det finns en skrivning i budgetpropositionen som jag inte exakt kan, men den har säkert framför sig. Den innebär att frågan om lagen om offentlig upphandling måste ut innan en avskiljning kan ske från . Det arbetet pågår . 295 i (s) replik: Jag förstår att det är lite av en knäckfråga i det hela. Men just en tidsplan borde man väl kunna åstadkomma. Jag kan personligen leva med det, men det är givetvis en stor och viktig fråga för , som också står i begrepp att flytta. Men jag tror att man känner en viss frustration över att inte veta. Min andra fråga är därför: Hur förs dialogen med och informationen till så att de kan känna sig trygga i sina beslut? 296 Kulturminister () replik: Vi har en fortlöpande dialog med riksantikvarien och . Det är, som säger, en mycket prekär situation för . De har ju den förestående flytten, och det har visat sig att många väljer att inte följa med. Det handlar bland annat om konserveringsavdelningen. Det är många frågor som måste lösas med , och den här frågan är en av dem. Jag kan säga att vi har rätt mycket på gång på departementet. Det är inte så att vi sitter och rullar tummarna. Det är många frågor som ska lösas och mycket som ska ske framöver. Det hade varit glädjande om jag hade kunnat säga att vi kommer att lösa frågan om uppdragsarkeologin . Det kommer vi inte att klara, bland annat därför att frågan om lagen om offentlig upphandling har kommit in som en komplicerande faktor. Men arbetet pågår, och det är ett löfte att vi inte gör något för att sinka frågan, utan vi jobbar på så fort vi kan. 297 (): Jag är väldigt glad, för någonting händer i just . Mitt i all sorg och bedrövelse som vi varit med om händer det nu någonting. har man äntligen börjat förstå att kultur inte bara är roligt, underhållande och kunskapsbildande utan att kultur också har en läkande effekt. Det strömmar in fler och fler bevis, till och med vetenskapliga bevis, på att den har en läkande effekt som kan vara lika verkningsfull som den traditionella skolmedicinen och utan bieffekter. Jag fick själv uppleva några av de goda resultaten när jag för sedan gjorde en resa i och besökte över 50 äldreboenden och mötte de äldre brukarna, personal och anhöriga. Många problem var det, och de blev synliggjorda för mig. Men på några ställen hade något positivt hänt. Kommunen hade börjat samarbeta med kulturarbetare som i sin tur tillsammans med den ordinarie personalen hade lagt upp ett kulturprogram för de gamla. Det blev ett strålande resultat. Medicinerna hade minskat till hälften och naturligtvis också de svåra biverkningarna. Bland annat var jag på ett äldreboende i i . Jag tror att jag aldrig har träffat ett gladare gäng, för där fanns sången, musiken, berättelserna, gestaltningen, poesin, blommorna och den doftande maten. Det var inga aluminiumaskar från något avlägset centralkök där inte! Det går faktiskt att bli gammal och till och med sjuk om man får sjunga och dansa, även om man sitter i en rullstol och är blind. Jag har faktiskt sett detta. Och det går att vara psykiskt handikappad om man får dra i gång på elgitarren eller spela på en luta som är byggd för en demenssjuk med inkrökta händer. Jag har sett det. Ja men visst, de flesta har börjat förstå hur betydelsefull kultur och hälsa är, kultur i vården, och även för sjukskrivna personer som behöver rehabilitering för att kunna jobba igen. Man kan kanske till och med få recept på kultur, recept på att sjunga opera. Det kanske inte är så vansinnigt. Jag känner till en kvinna som var helt invalidiserad av ledvärk, men hon blev bra när hon började spela teater. Hon spelade i Orestien. Kultur i vården fantastiskt! Men vad säger då politikerna? Vad säger myndigheterna, departementen, regeringen, kulturministern, kommunen? Jag ska då gå tillbaka till igen. Plötsligt, efter detta fantastiska projekt, blev det en ny socialchef i kommun, och det skulle sparas pengar. Då åkte de gamlas framgångsrika kulturprojekt ut, det som de gamla levde för och som hade varit ett sådant lyckokast. Jo, det var det enda som man kunde spara pengar på, för det fanns nämligen ingen lag på att det skulle finnas. kom ett meddelande från EU om en europeisk agenda för kultur i en alltmer globaliserad värld. Där stod bland annat: att främja kulturen som en drivkraft för kreativitet, för tillväxt och sysselsättning, att utveckla kreativa partnerskap mellan kultursektorn och andra sektorer. Detta tror jag på. Jag tror nämligen att det går att bygga en enorm, mäktig bro mellan till exempel den kulturella sektorn och den sociala sektorn. Och jag är alldeles övertygad om att i den korsbefruktningen finns de nya jobben, till och med de nya småföretagen, de nya sociala kulturföretagen. Det finns många entreprenörer, kreatörer och framför allt kvinnor som stampar i farstun och vill sätta i gång. Då måste också broar till närings- och finanssektorn byggas, eller hur? Det är dags att handla och få in kultur och hälsa i samhällsekonomin. Det blir en ny bransch, nya jobb, nya arbetsgivare och friskare människor. 298 () replik: Att kulturen har en läkande effekt kan vi alla instämma i. Det glädjande är att det är fler och fler resultat som också visar på detta. Men om vi ska kunna nå målet att använda kulturens läkande effekt måste vi också ha hela och friska kulturarbetare. Vi har mycket kunniga och välutbildade kulturarbetare, men och med din regerings förändringar när det gäller a-kassa och arbetsvillkor på arbetsmarknaden för kulturarbetare, , ser vi att det blir svårare och svårare för kulturarbetarna att verka. Och precis som för oss alla andra i arbetslivet blir kulturarbetarna sjuka när det blir svårigheter, stresseffekter och annat. Hur vill och regeringen lösa det så att alla kulturarbetare får vara friska och göra det som vi vill? 299 () replik: Detta är något nytt. Det har inte prövats förr i egentlig mening, utan det har bara varit ett försöksprojekt. Men just detta att det kan bli nya jobb för kulturarbetarna är det intressanta, och då behöver de inte ha a-kassa. Det har varit problemet för kulturarbetare. Jag känner till det. Jag känner många som har gått på a-kassa och har känt en stor skam över att behöva göra det. Men här skulle man alltså kunna börja skapa nya jobb i vården. Det är mitt svar . 300 () replik: Detta är mycket intressant. Frågetecken börjar rada upp sig i och med svar. Jag delar uppfattningen att vi vill ha alla kulturarbetare i arbete. Men som det ser ut och som läget är i kommuner och landsting på kulturområdet ser jag inte så stora möjligheter för dem att jobba på det sätt som tänker sig och vill. Men det kanske kommer nya vindar i regeringen i och med tankar så att alla dessa kulturarbetare också kan arbeta inom till exempel vården. Eller är det så att de ska jobba som vårdare och ägna sig åt kultur i arbetet ? 301 () replik: Detta är mycket nytt. Som det är nu har vi ännu inte sett något av detta. Försöket i var ett exempel. Vi har talat om konstnärer, och de som är i den konstnärliga sektorn är en typ. Men det finns massor av andra kulturarbetare som hemskt gärna skulle vilja gå in i den vårdande delen. Jag har undersökt detta. Det gäller kanske framför allt kulturarbetare som känner att detta är för svårt att hålla på med men ändå vill göra något som har med kultur att göra. Där tror jag att vi kan hitta många kulturvårdare. Man måste kunna både den vårdande delen och den kulturella, skapande delen. Det var det som var så fantastiskt med projektet i . Där fanns det två stycken fantastiska kvinnor som arbetade med detta. De var så begåvade att det inte var klokt, som de hade den vårdande känslan. 302 () replik: Kultur inom äldreomsorgen är oerhört viktigt. Det kan betyda att de äldre kan aktiveras att behålla minnet längre. Då tänker jag också på de nationella minoriteterna. Jag vet att hjärta klappar särskilt för en av dem, nämligen tornedalingarna. Och man vet att det första språket är det sista som försvinner. Där betyder kulturen mycket. Men jag förstår inte riktigt detta med hur man ska finansiera det. Varför är det så viktigt att inte ta ansvaret för att betala för vad detta kostar? Vi har inte samma resonemang när vi till exempel diskuterar hur vi ska finansiera polisverksamhet. Är inte kulturen lika viktig som att vi har poliser? Då behövs det att man har tillräckliga ekonomiska medel på nivå också. 303 () replik: Jag håller med om att det absolut är minst lika viktigt med kultur som med poliser. Kulturen är det viktigaste vi har. Den genomsyrar hela samhället. Genom den får vi så att säga en attityd till det rätta. Kulturen är hur viktig som helst.