prot · GU09133 · 2007-08-23 00:00:00 — Från och med försvann bankernas ensamrätt att ta emot inlåning, vilket innebar att bland annat kreditmarknadsföretag fick rätt att ta emot inlåning från allmänheten. Det har även skett en branschglidning mellan bank- och försäkringsverksamhet, vilket har ökat konkurrensen inom båda dessa områden. Därutöver finns det drygt 20 utländska banker som konkurrerar med de svenska bankerna i . Denna ökade konkurrens ger konsumenterna en ökad valfrihet och, om konsumenterna utnyttjar möjligheten att till exempel byta bank, även lägre priser och ett bättre utbud. Enligt en studie genomförd på uppdrag av Cap Gemini 2006 är svenska banker bland de billigaste i världen när det gäller avgifter för olika tjänster. En av anledningarna till de låga avgifterna är att svenskarna i större utsträckning än bankkunder i andra länder gör sina bankärenden över Internet och telefon. Effektiviseringarna har således kommit kunderna till del. Jag vill också ge en ytterligare bakgrund till de svenska bankernas goda vinster. Ta Nordea som exempel; det är den vinstrikaste banken i och där har svenska staten ett betydande ägande. Nordea har på ett framgångsrikt sätt integrerat bankverksamheter i vårt närområde med sin egen. Den svenska verksamheten står för endast omkring en fjärdedel av den totala omslutningen och vinsten. En liknande utveckling finns inom och , som har betydande verksamheter i bland annat , och delar av det forna . Med detta sagt vill jag ändå understryka att en hög kunskapsnivå hos allmänheten är en viktig del i att uppnå en stark ställning för bankkonsumenterna. Goda kunskaper om finansiell ekonomi och finansiella produkter ger den enskilde en större förmåga att fatta rationella beslut, mer krävande kunder och i förlängningen bättre konkurrens. har fått i uppdrag att bland annat ge råd som ska syfta till att främja utvecklingen av den finansiella sektorn i . I sin temarapport visar rådet på att den finansiella kompetensnivån bland den svenska allmänheten generellt är låg, vilket gör att möjligheterna att fatta rationella finansiella beslut är begränsade. Rådets resultat stöds också av en studie om svenskarnas finansiella förmåga som genomfört på mitt uppdrag. Den visar bland annat att mer än hälften av bankkunderna inte jämför erbjudanden från sin egen bank med vad andra banker kan erbjuda. Sådana brister är givetvis inte bra för konkurrensen. En möjlig förklaring kan spåras i . Den pekar på att antalet och komplexiteten hos de finansiella produkterna har ökat dramatiskt , som allmänhetens kunskaper i finansiell ekonomi inte har hängt med. Rådet anser det därför vara av stor vikt att gör en samlad nationell satsning på finansiell folkbildning. Man pekar på att lärdomar kan dras från , som med ledning från FSA den brittiska finansinspektionen satsat på att höja den finansiella förmågan hos utvalda grupper. Jag har själv besökt FSA och imponerats av dess arbete. Jag avser att tillsammans med och andra aktörer utarbeta en handlingsplan för en motsvarande satsning på finansiell folkbildning i i syfte att stärka de svenska konsumenternas ställning. För att underlätta för en kund att byta bank har , i samarbete med medlemsbankerna, tagit fram en förenklad rutin som började tillämpas . Med hjälp av checklistor för kunder och bankpersonal, på såväl kontoförande som mottagande bank som omfattas av bankbytet, ska bankbytet kunna genomföras på ett smidigt och snabbt sätt som i normala fall inte tar . Förutsättningarna för en stärkt ställning för konsumenterna gentemot det svenska banksystemet ter sig därför goda. I takt med en ökad kunskapsnivå hos kunderna kan konkurrensen öka och leda till lägre avgifter. Avslutningsvis, fru talman, vill jag tillägga att jag noga följer utvecklingen och i den mån det är motiverat är beredd att vidta ytterligare åtgärder i syfte att stärka bankkonsumenternas ställning och konkurrensen på bankmarknaden i stort. 11 (): Tack för svaret, ! läste med en sådan styrka här att han nästan lät mer som en bankdirektör än som ansvarigt statsråd. Jag skulle vilja peka på några saker. Det här är naturligtvis viktigt, och det var intressant att höra vad har sagt. Det som är intressant är förstås på vilket sätt regeringen tänker följa upp det här. gav en viss indikation här. Det är allmänt känt att den finansiella kunskapen hos medelsvensken skulle kunna vara bättre; det kan jag hålla med statsrådet om. Det var till och med någon som sade att svensken byter fru oftare än han byter bank. I alla fall det ena kanske inte är någonting att sträva efter, men det kanske är hälsosamt att byta bank . talar om en sida av det hela att det är kunden som måste skaffa sig mer kunskap. Det ser jag också. Men jag tycker också att det finns en moralisk sida. Det gäller på vilket sätt banken underlättar och verkar för att det råder konkurrens. Det är sant att det har kommit till flera småbanker. Problemet med det är att de inte erbjuder hela koncept. Som konsumenter vill vi gärna ha en bank som fungerar i alla lägen. Det är de mest initierade och mest pålästa som väljer att hoppa mellan olika banker där man har sparkonton, lönekonton och så vidare. När man tittar på de svenska storbankernas vinster kan man se att de successivt har ökat . Boksluten ger för handen att bankerna har en räntabilitet på . Det är ganska lika förvånansvärt lika, skulle jag vilja säga för alla de fyra bankerna. ser vi att har den ränta som bankerna får när de sätter sina pengar hos ökat . Tittar vi sedan på vad bankerna erbjuder konsumenten, bland annat på lönekonton, ser vi att det finns en bank som har höjt sin ränta på inlåningssidan, och det är . Man har tagit i så att skjortbröstet nästan har spruckit och höjt . Resten ligger kvar på noll trots att man så att säga har fått en intäkt på mer . Jag tycker att det skulle vara ganska rimligt att också konsumenten fick del av den räntehöjning som har varit. Det råder ingen tvekan om, , att konsumenterna har fått betala mera för sina lån hos bankerna när räntan har ökat. Där brukar räntehöjningarna fungera ganska automatiskt, men inte på inlåningssidan på det sätt som jag skulle vilja peka på. Det finns absolut mer att göra i den här delen. Jag roade mig med att titta på ungefärliga siffror. Man kan alltid diskutera utgångspunkten, men låt oss säga på lönekontot till de svenska löntagarna, pensionärerna eller alla som har ett lönekonto. Jag bad titta på det förut. Hur mycket är det? Kan man göra en bedömning av hur mycket pengar som finns på dessa konton? Låt oss säga att bankerna skulle göra en ökning . Det skulle motsvara en kostnad på ungefär 200 miljoner . Det bör sättas i förhållande till den gemensamma vinsten för bankerna som ligger på i storleksordningen 80 miljarder med tecken på att den kanske blir ännu högre 2007, beroende lite på vad som händer på kreditsidan resterande del av året. Det är ingen summa som skulle tippa bankerna på något sätt om de tog ett moraliskt ansvar. Den inlåningsränta som de själva har fått av har ökat så pass mycket men har inte kommit konsumenterna till del. Där skulle jag vilja höra lite konkreta synpunkter från om vad han är beredd att göra åt den sits som jag tycker är omoralisk. 12 (): Vi har en bank där det finns statligt inflytande, och det är Nordea. Det är sant att man skulle kunna utnyttja Nordea mer som ett instrument. Men det viktiga tycker jag ändå är att man behåller det här inflytandet. Skulle bankerna börja missköta sig ännu värre än de gör skulle man faktiskt kunna gå in med Nordea som positiv konkurrens. Det har vi gjort på bolånemarknaden med väldigt bra resultat. Därför tycker jag, med tanke på hur bankerna bär sig åt, att det är väldigt olyckligt att man nu avhänder sig Nordea. Visst kan man ifrågasätta den vinst som Nordea har tagit ut. Men de pengarna går i alla fall in i statskassan så att de kommer oss alla till del, inte minst i form av välfärdspolitik. Det kan man knappast säga när det gäller de privata bankernas vinster. De vinsterna kommer uppenbarligen inte ens bankkunderna till del i någon större omfattning. Det finns ett väldigt stort glapp här. Min oro nu är att arbetet för konkurrens på den här marknaden kommer att försvåras när Nordea är i statlig ägo. Då har vi inget instrument, och det finns ingenting som hindrar de här bankerna från att göra oheliga allianser sinsemellan, det vill säga att man trissar upp avgifter, kanske sänker räntenivåerna på konton och så vidare. Det har funnits exempel där bankerna har försökt pressa ut pengar. Till exempel har det tidigare varit avgifter när man har tagit ut pengar med i andra länder. Man har kunnat få betala avgift för att över huvud taget ha ett uttagskort. Det gäller även om man har ett vanligt Minutenkort. Det är lite här och lite där. Det kanske inte tycks som så mycket pengar. Men lägger man ihop allt detta och alla bankkunder som blir lurade blir det väldigt mycket pengar, både för den enskilde, om man slår ut det över en livstid, och om man slår ut det över alla bankkunder och vad de förlorar tillsammans. Jag tycker att regeringen faktiskt borde överväga att dra tillbaka utförsäljningen av Nordea om man verkligen menar allvar med att man vill öka konkurrensen på bankmarknaden och se till att bankkunderna inte blir lurade helt enkelt. Jag ser det här som en väldigt viktig konsumentfråga. Pengarna är ju det vi köper allt vi behöver för. Börjar man nagga på kundernas pengar i det här avseendet kan det bli bara värre och värre. Att bankerna i är väldigt bra internationellt sett är i så fall ett argument för att ändå behålla inflytandet via Nordea och se till att de inte börjar bära sig lika illa åt som på en del håll runt om i världen. Det har funnits ännu mer graverande exempel där banker har misskött sig. Ett exempel var en mycket gammal kvinna som kom till den bank som hon litade på, det var ju hennes bank, och ville ha rådgivning om hur hon skulle placera sina pengar. Hon förlorade hälften av pengarna. Banktjänstemannen eller aktierådgivaren hade sagt att om hon bara gjorde som han sade skulle pengarna snarare fördubblas i värde. Det här var en trygg placering. Men det var det ju inte. Aktiemarknaden är inte trygg. Inte ens fonder är trygga. Det här slutade med att kvinnan faktiskt fick rätt. Banken vidhöll att de inte kunde ta ansvar för den ekonomiska skada hon hade lidit. Men hon fick rätt till slut. Tyvärr tror jag att vi kommer att få se flera sådana här fall om vi helt avhänder oss den offentliga kontrollen via Nordea. Jag hoppas att man kan omvärdera det beslutet, även om det ser lite mörkt ut. 13 (): Det är väl bäst att jag börjar med att säga att jag har varit chefsekonom i då största bank. Den var väldigt lönsam under mina år där. har det gått lite sämre för dem. Det kanske gläder den socialdemokratiska oppositionen. Jag kanske skulle sluta på flera banker. Det vore kanske ännu bättre. Skämt åsido kan jag säga att konkurrensen i banksektorn är problematisk. Det är fyra storbanker. Men anledningen till att de är så dominerande är ju inte några hemligheter. Det är att de har väldigt många bankkontor. Har man 250 eller 450 bankkontor står man sig ganska väl i sina kontakter med allmänheten. Internet var inne på. Internet är jättebra för reguljära, tämligen triviala in- och utbetalningar och sådana saker. Där blir konkurrensen hård, för man behöver inte besöka sin bank. Banken behöver inte ha alla de här kontoren. När bankerna satsar på Internet sågar de delvis av den gren som de sitter på, därför att personer inte behöver gå till banken, utan de kan använda sig av de här nischbankerna. Men då kommer man till den andra typen av ärenden, villalånen, då man ska träffa en civilekonom eller en jur. kand. på banken. Det är där som konkurrensen är skral. Där kan jag väl säga att ett gott råd till konsumenterna är att sluta gå på att man ska binda sina lån. Lånen är visserligen bundna till räntan, men man binder också kunden till banken. Det här tror jag inte är en uppmaning som uppskattas av alla banker, men jag skulle ändå vilja framföra den här. Det som ändå blir lite konstigt i den här diskussionen är att vinster är någonting dåligt. Jag tycker att vinsterna är bra. Om vi ser på bolånekrisen i , hur har den spillt över på ? från konstaterade i går i ett anförande att de svenska bankerna över huvud taget inte har några kreditförluster i det sammanhanget. De har alltså väldigt god kontroll på sin kreditgivning, får man väl säga. De goda vinsterna nu är delvis en återspegling av högkonjunkturen. Då gör man inga kreditförluster. Som sagt var tror jag att det är bättre med goda vinster än med nollvinster, särskilt för att man ska vara robust i sådana situationer där det uppstår stor oro på de finansiella marknaderna. Jag tycker att det är bra med vinster. De kommer nog att bli lägre även i banksektorn när tiderna blir sämre, när kreditförlusterna ökar och en annan finansiell kris, som kanske har sitt ursprung i , slår in även över de svenska bankerna. 14 Statsrådet (): Dagens interpellationsdebatt lyfter fram många intressanta ideologiska och principiella dimensioner. Här talar vi om vinsterna i en bransch och ser på konsumentperspektivet i banksektorn. Jag tycker att det är väldigt bra att den diskussionen kommer i gång. Jag noterade att på samma uppslag i någon av våra tidningars affärsbilaga stod det som jag tror att uttalade sig om, att det inte var bra med de här vinsterna. I det andra uppslaget fanns en motsvarande rapport från tror jag . Men då var de vinsterna inte tillräckliga. Då hade kursen gått ned. uttalade sig inte om det. Det är klart att även vi som har mobiltelefoner eller bilar kanske ska fråga oss hur mycket det egentligen kostar att tillverka en , om priserna är rimliga och vad regeringen tänker göra och så vidare. Vi kanske ska ta ett större grepp och inte bara se på bankmarknaden. Det här nämner jag mot bakgrund av att är inne på den statliga ägardelen. råkar det vara så, , att den absolut mest vinstrika banken är statliga Nordea. Men av den vinsten kommer från utlandet. Vi vet också att det tar upp men det var för övrigt kanske som var mest uttalad där gäller att det skulle finnas någon sorts statliga ägardirektiv till att förändra vissa räntesatser. Jag undrar om när han var finansminister funderade på att ge ägardirektiv i frågorna till bankerna. Jag tror knappast det. I stället för att vi som statlig 19-procentig ägare i Nordea försöker tvinga dem att höja sina inlåningsräntor kan vi peka på att det finns flera svenska banker som betalar i inlåningsränta. Är man beredd att gå till en bank i som kommer från ett av våra nordiska broderländer, som finns på många ställen, kan man få i inlåningsränta. Är då inte, och , den bättre åtgärden att försöka vidga kunskaperna och att få människor, som i , att ta ett större ansvar och bli mer aktiva när det gäller lån, sparande och pension? Jag tror att detta är den väg vi ska gå. är svenska statens innehav i Nordea värt . Det är en börsnoterad aktie. Om vi skulle köpa in hela Nordea, , skulle vi behöva lägga ut . Är det den vägen vi ska gå, och vilka andra områden ska vi tillförsäkra ökad konkurrens genom statligt ägande? Talarna skulle vinna på att presentera det. 15 (): Jag ska säga att det här är den ständiga argumentationen mot oss socialdemokrater. Så fort vi tar upp ett konsumentintresse eller perspektivet att det kan finnas kundintressen är vi emot vinst och emot att tjäna pengar. Det skulle vara fult. Vad är det för trams? Det är bra att banker tjänar pengar. Jag kan systemet likaväl som och vet hur viktigt det är att tjäna pengar. Det handlar om att ha en balans mot kunden. Jag pekade på vinsterna och vilka intäktsökningar bankerna har haft som inte har kommit kunderna till del. Jag kan ge ett annat exempel. Det gäller fondsparande och fondspararavgifter. lade fram en rapport som visade att för ett normalt fondsparande ligger årskostnaden . Det finns ingen koppling till hur effektiv banken har varit eller på vilket sätt fonden har fått sin avkastning. Det framkommer aldrig. Det finns ingen procentuell del där det framgår att hög avkastning för en fond som har gått bra gör att man är mer beredd att betala högre förvaltningsavgift än om en fond har gått dåligt. Den delen går inte att urskilja i priset. Det är en allvarlig brist hos banken gentemot kunden. Det är intressant vad säger. Han försvarar bankerna och systemet. Han är bankernas förespråkare. Det är tydligt i den här debatten också. Jag försöker få fram perspektivet att någon bör stå på konsumenternas sida. Sedan pratas om att jämföra med mobiltelefoner och bilar. Det torde vara känt för både och att det är en mördande konkurrens på bilsidan. Likaså är det på mobiltelefonsidan. Hela världen är en marknad. Vi vet att , och alla de andra ständigt konkurrerar med nya modeller och pressade priser. Det är en världsmarknad. Banksystemet beror också på att man är knuten till den bank som finns på det ställe man är. Man bör ha en bank som ligger nära. Det gör att konkurrensområdet och utsattheten för konkurrens från omkringliggande banker är annorlunda än för de globala produkterna som snurrar runt hela jorden. Därför ligger ansvaret hårdare att se till att det finns konkurrens hos banksystemet än hos bilindustrin. Den sköter sig alldeles utmärkt på egen väg. Därför är jämförelsen dålig. Jag är den förste att erkänna, , att via de ge ägardirektiv åt Nordea att agera på ett våldsamt annorlunda sätt än andra banker är inte lätt att göra. Det erkänner jag, . Det vet jag själv. Däremot har vi en bank som vi äger till , som gör allt för att försöka bli av med sälja bort. Det är den som verkligen har bidragit till att vi har fått konkurrens på banksidan. Är det någonstans vi har konkurrens på banksidan så är det på bolånesidan. Där kan vi få en offert med olika priser från olika banker. har inte haft ett obetydande inflytande över att konkurrensen har skärpts. Den ska säljas bort. Köper dessa banker den delen vet vi att det inte kommer att gynna konkurrensen. hoppas man att någon utländsk bank ska gå in i detta också. Tänk om vill köpa banken? Vad gör då? Statligt ägda vill köpa OMX. Då sitter vi där och funderar på hur det är. Vi har varit helägare och har verkligen kunnat ha inflytande över . Det har verkligen varit till nytta för den svenske konsumenten på ett annat sätt än med Nordea. Det är viktigt att peka på. 16 (): Det blir lätt förenklat i sådana här debatter. Det blir antingeneller. Det blir antingen att allt ska säljas ut eller att allt ska vara i statlig ägo. Vi socialdemokrater har aldrig förespråkat ett sådant samhälle där precis allt ska vara i statlig ägo. Däremot tycker jag att välfärdssamhället kan utsträckas även utöver de klassiska skola, vård och omsorg. Om vi tittar på hur medborgarnas liv ter sig, vilka behov de har, utsträcker de sig faktiskt till andra varor och tjänster. Därför kan det faktiskt finnas ett intresse inte att vi äger hela bankmarknaden, eller ens äger en hel bank, men att vi har ett statligt inflytande som vi kan utnyttja vid behov. En vanlig myt om konkurrens är att konkurrens uppnås automatiskt genom att marknaden släpps fri. Så är det inte. Snarare är det precis tvärtom. Tvärtom kan det vara så att de stora aktörerna går samman och sluter avtal över huvudet på medborgarna och konsumenterna. Det finns exempel inom bensinbolagen. De har haft kartellbildning där de har trissat upp priserna. Vi har sett det tidigare när det gäller matvaror. Det har blivit bättre , men det har funnits problem inom många områden. Det är genom att se till att konkurrensen förbättras som man kan göra marknaden sundare, vilket är bra för oss alla och näringslivet men också bra för konsumenterna. Det är på samma sätt när det gäller bolånemarknaden. Det är otroligt viktigt för medborgarna att kunna ta rimliga lån, att kunna bo i en villa eller bostadsrätt utan att behöva ruinera sig. Lika viktigt är det att man kan lita på sin bank. Därför tror jag att ett statligt inflytande i själva verket gynnar konsumenterna. Jag tycker att vi ska behålla det. 17 Statsrådet (): Jag tycker att det är oerhört viktigt att ha konsumentperspektivet, som och tar upp. Det är verkligen i fokus för regeringens arbete med finansmarknadsfrågor. Därom vittnar inte minst de uppdrag vi har gett till och det arbete som pågår på departementet. En del av detta initierades under tid på departementet. Vi har nog egentligen samma inriktning. Det som skiljer oss åt handlar mer om vilken roll staten ska ha, inte som övervakare av marknaden utan som ägare och operatör på marknaden. Det är där vi skiljer oss åt. Låt mig då ta förhållandet med som kom upp. Det är ingen som helst tvekan om att har betytt oerhört mycket för bolånemarknadens ökade effektivitet. började när det var väldigt stora marginaler på bolån, och man har genom ett innovativt och bra produktutvecklingsprogram utvecklat detta och utövat en marginalpress. har vi en helt annan situation; nu är de här marginalerna jättesmå. Det är bara att titta på vad reporäntan är på och var de här lånen ligger. Det är till och med så, och , att det finns andra banker som har lika bra eller till och med ännu bättre villkor för bolån än vad vår egen bank har. Det vittnar om att det är svårt för en liten nischbank som har bara ett ben att stå på att konkurrera med dem som har en större portfölj. har också börjat med inlåning, som ser väldigt lovande ut. Det tycker jag är väldigt bra. Min poäng, fru talman, är att det inte är ytterligare statliga regleringar som behövs utan en ökad kunskap hos konsumenterna om vilka möjligheter som finns. Det finns alltså möjligheter att hur enkelt som helst få 3 ½ procent på sin inlåning. Det finns ett stort behov, har utredning och även visat, av att höja kunskapsnivån. Här hoppas jag att vi kan engagera inte bara aktörerna på de finansiella marknaderna banker, försäkringsbolag och andra utan också, som i , många andra aktörer inklusive skolan, där eleverna får använda sig av vardagsekonomi i matematikundervisning och annat. Jag tror att det är sådant vi behöver hjälpas åt med för att se till att kunderna gör rationella och bra val framöver. Avslutningsvis är jag inte alls främmande för det som jag säger i svaret, nämligen att jag följer utvecklingen väldigt noga och i den mån det är motiverat är beredd att vidta ytterligare åtgärder i syfte att stärka bankkonsumenternas ställning och konkurrensen på bankmarknaden i stort. 18 (): Det gläder mig att säger att han är beredd att vidta ytterligare åtgärder för att stärka konsumenternas ställning här. Jag ska följa det här väldigt noga. Jag är intresserad av de här frågorna, så det ska bli intressant att se hur det blir. Det ena förtar inte det andra, utan det är en rad olika åtgärder som är bra på det här området, alltifrån att höja den finansiella kunskapen till att vidta andra åtgärder som gör att man stärker kunderna och även stärker konkurrensen på bankmarknaden. Däremot håller jag inte med om argumentationen kring . har gjort stor nytta, säger . Ja, där är vi helt överens. kanske har sagt det förut, men det är första gången jag har hört det live att erkänner det. Men har det gått ned, och det är till och med andra som är lägre, så nu behövs inte längre. Det påminner mig om när jag gick i skolan och det var busigt i klassen därför att läraren var ute. När han kom in vart det tyst, men när han gick ut vart det busigt igen. Inte vart det tyst bara därför att han hade varit där ett tag. Det är klart det där återställs om man inte upprätthåller det då är man tillbaka igen och det blir likadant. Det är ett jättedåligt argument om det hade varit på det sättet. Det är klart att jag blir orolig när jag hör om , när det läcker från stämmor ute i där bankföreträdare säger att man kan förvänta sig högre vinster när säljs därför att konkurrensen då minskar för dem. Om jag vore i kläder skulle jag bli mycket oroad över den synpunkten. Det är bra med det paket som kom för att underlätta byte av bank.