prot · GU0961 · 2007-02-15 00:00:00 — Som funktionshindrad har man oerhört många kontakter. I djungeln av myndigheter och institutioner kan det vara svårt att hävda sig. Man vet inte alltid vilka rättigheter man har och vad man kan kräva. Det är då som brukarstödscentret kommer in. Den här typen av verksamhet behövs för att ge råd och stöd till funktionshindrade men också för att sprida kunskap till oss andra. Jag ser med stor förväntan fram emot den utvärdering som ska bli klar . 132 () replik: Jag kan instämma i mycket av det som tagit upp i sitt anförande. Alla vi som deltar i debatten här vill ju att de funktionshindrades levnadsförhållanden ska bli så bra som möjligt. Jag fortsätter med funderingar kring . har också kritiserat, vilket jag har förståelse för, att man inte har satt ned foten när det gäller förslag. Också har väntat på att någonting ska hända, så nu är vi verkligen på hugget och vill att mycket ska hända, och fort. Jag råkade titta på hemsida. Där finns fortfarande det pressmeddelande från som kom i samband med det är nu ett tag sedan. skriver: Det är därför och bra om regeringen nu tar ett steg mot upprättelse för de funktionshindrade genom att göra hjälpmedlen gratis för brukarna. Det kommer dock att bli dyrt för landstingen, och vi förutsätter att regeringen också tar fram plånboken för att finansiera förbättringen. Min fråga till är därför om har tankar på att nu hjälpa till med att regeringen tar fram plånboken så att förslag kan genomföras. 133 () replik: Jag har under några mandatperioder jobbat som landstingspolitiker. Jag satt med i och var även med i en beredning i Kommuner och Landsting när den här utredningen presenterades. Det var många bra saker i den utredningen. Vi har ambitionen att verkligen försöka få till stånd en bättre tillgänglighet när det gäller hjälpmedel och naturligtvis också kanske hitta nya möjligheter för brukarna att påverka valet av hjälpmedel. När det gäller detta med plånboken kan jag väl säga precis som du kanske sade när du var i majoritetsställning, nämligen att det förslag som lagt fram är dyrt. Det är naturligtvis också något som regeringen tittar på. Man funderar på vad det här kommer att kosta. Självfallet handlar det även om att skapa förutsättningar för brukarna att också kunna påverka valet av hjälpmedel. Så pass mycket kan jag just nu säga. Det är full aktivitet för att verkligen kunna komma med ytterligare besked i frågan. 134 () replik: Jag fortsätter lite grann med ekonomin. Alla har vi talat om handikapplanen och tillgänglighetsmålen. Det är inte så långt kvar . Vi i har i vårt budgetalternativ 750 miljoner för att hjälpa till med att nå tillgänglighetsmålen. Regeringen har dock inte avsatt ett enda öre i sin budget för att hjälpa till med att nå målen. Hur diskuterar man i ? Behövs det mer pengar för att vi ska nå tillgänglighetsmålen? 135 () replik: I det här läget har du, precis som jag, sett den budget som vi har lagt fram. Vi har alltså inte äskat mer pengar. Tillgänglighetsmålen handlar också mycket om andra aktörers funktioner när det gäller att få i gång ett arbete för att skapa en bättre tillgänglighet. Det gäller och kollektivtrafiken, och det gäller och Handisam som fått ett uppdrag. Vi ska vara klara . Det här måste vi följa väldigt noga. Men har vi alltså inte äskat mer pengar. 136 () replik: Jag måste säga att det var skönt att höra representant, som till skillnad från tidigare här var väldigt tydlig om ambitioner och om att anpassa samhället när det gäller de funktionshindrades möjligheter att i olika sammanhang komma till. Min fråga handlar egentligen om den punkt i betänkandet där vi lite grann skiljer oss åt. Det gäller då glasögon. Vi ser att det finns stora skillnader mellan landstingen och möjligheterna för barn och deras föräldrar att få bidrag och stöd till glasögon. Vi tycker naturligtvis att landstingen ska ha kvar sin självbestämmanderätt, sitt självstyre. Men i de fall där vi ser att det finns orättvisor som i fallet med glasögon tycker vi att det finns skäl för oss på den här nivån att peka på dessa och försöka få ändringar till stånd. Men majoriteten har inte tyckt det. Jag skulle vilja höra om det verkligen också är inställning att vi ska låta dem hållas även om vi ser att det finns orättvisor. 137 () replik: Till att börja med vill jag hänvisa till betänkande som vi nu ska bereda. Vi ska verkligen se till att det blir något av det och sätta ned foten på det området. Glasögon är ju också ett hjälpmedel. Jag kommer tillbaka till min tidigare verksamhet i som landstingspolitiker. När det gäller hjälpmedel är det många som känner sig förfördelade. Det är en oerhört svår fråga. Du har diabetiker och reumatiker till exempel. Jag kan väl säga att glasögonfrågan inte har varit speciellt aktuell i mitt landsting. Jag kan förstå att det kan kännas orättvist. Men någonstans måste man sätta ribban, och någonstans måste man sätta en gräns för vad som ska subventioneras när det gäller hjälpmedel. Några sådana förslag finns i alla fall inte från sida och inte heller från alliansens sida. Det är mitt svar till dig. 138 () replik: Som jag sade i mitt anförande har inte heller vi avsatt medel för att kunna göra det vi väl i grunden egentligen skulle vilja göra, till exempel se till att det blir fria glasögon för barn . Däremot är det ändå rimligt att, som vi föreslår, från regeringens sida ta initiativ till att samla landstingen för att diskutera det här. Jag såg ett svar på en enkel fråga ställd till . Där var detta med hörselhjälpmedel uppe. Jag har lite svårt att inse vari skillnaden ligger mellan de här två fallen. Om man i det ena fallet tycker att man kunde ta ett initiativ, varför skulle man då inte kunna göra det även i det andra fallet? 139 () replik: Det finns faktiskt en viss skillnad när det gäller hörselhjälpmedel. Det är väldigt stora kostnader för sådana, så jag kan förstå att man kan se på dem på ett annat sätt. Jag vill återkomma till hjälpmedlen och till den utredning som lagts fram. Jag kan inte tänka mig att glasögon ska hanteras på ett annat sätt. Du säger att vi ska prata med landstingen. Men jag tycker att det finns viktigare frågor där det finns orättvisor och annat och där vi ska påverka våra partikamrater ute i landstingen. Det handlar till exempel om den hearing vi hade om hiv/aids och barnfokuseringen inom det området. Det finns oerhört många exempel. Låt oss satsa på LSS och se till att det blir någonting bra av den lagstiftningen för att verkligen få undanröja de orättvisor som finns! I det avseendet måste man se helheten. Detta med glasögon är en liten del där. 140 (): Först vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. Jag gick in på Handisams hemsida och såg de nya riktlinjerna för tillgänglighet Riv hinder. Jag tycker att det förord som har är värt att nämna i den här kammaren. Drygt en miljon människor i har funktionshinder. Det får inte vara ett hinder. Vårt samhälle förändras ständigt, men allt förändras inte i den takt vi önskar. Samhället står inför stora utmaningar, och allt färre människor ska försörja allt fler. Trots detta är personer med funktionshinder en outnyttjad resurs i arbetslivet. En förklaring är bristande tillgänglighet. Det är en förklaring, inte hela förklaringen, till att personer med funktionshinder utestängs i samhället. Innan jag kom in i 1998 arbetade jag som personlig assistent. Jag vidhåller och står kvar vid, även om jag egentligen har jobbat inom barnomsorgen och utbildningen inom barnomsorgen, att det är en yrkesgrupp som behöver lyftas fram i vårt samhälle. När jag började det arbetet blev jag väldigt förvånad över bemötandet. Det var en helt ny värld för mig. Därför är det väldigt lätt för oss som politiker och andra att stå upp och tala om hur det ska vara, men när vi själva ställs i situationer att tillsammans med personer med funktionshinder komma ut i samhället ser vi bristerna på ett helt annat sätt. Och bristerna är väldigt många. , som kallades nia, var den som berörde mig allra djupast när jag kom in i . Just det här med bemötandet tar vi inte upp ; det finns inga motioner som direkt hör ihop med bemötandet. Det här är ett motionsbetänkande, herr talman, och jag ser fram emot utskottets fortsatta arbete med de här frågorna. Jag vet att regeringen arbetar framåt, och jag vet också att vi har regeringens öra i de här frågorna. Jag ser också fram emot att ska underteckna och det arbete som vi får föra ut till våra kommuner och landsting. Det är ändå så att det här är kommun- och landstingsledamöters ansvar på den politiska sidan. Man får ju aldrig se hur stort deras ansvar egentligen är. hade kommundagar där vi samlade över 1 100 kommun- och landstingspolitiker. Ett klart budskap till våra politiker var att man måste se till att förändra och leva upp till det som är sagt, att till 2010 ska det vara ett tillgängligare samhälle. Möjligheterna finns, men tyvärr är det viljan som saknas. Där tycker jag att vi inte skiljer oss åt så väldigt mycket partipolitiskt. Det har varit en diskussion om en motion om glasögon. Själv har jag motionerat i den frågan och fått motionen avstyrkt av utskottet. Jag tycker att det är orättvist att landsting agerar olika i de här frågorna. Det fick mig att ta det på allvar att det egentligen är till landstingspolitikerna man ska vända sig i denna fråga, för det är där den ligger. Viljan finns säkert hos oss alla att se till att det ska vara ett mer jämlikt samhälle när det gäller resurser till barn och ungdomar. Men det är Socialdemokraterna i synnerhet som har ett stort ansvar. Ni är ett stort parti, och ni har haft makten och haft möjlighet att genomföra förändringar. Ni har suttit i de flesta landsting med majoritet, så det är bara att jobba på och jobba vidare. Avslag var det när jag motionerade, och avslag blir det även . Det hoppas jag initierar till fortsatt arbete ute i kommuner och landsting. Handisam hade också fått ett uppdrag från regeringen att ta fram ett diskussionsmaterial om hur barn bemöter barn och ungdomar med funktionshinder och som riktar sig till barn i lägre årskurser. Syftet är att främja elevers lika rättigheter och motverka diskriminering. Låt oss se till att vi hos barn och ungdomar implementerar hur man bemöter varandra i samhället och att funktionshinder inte ska vara ett hinder. Så får vi vara delaktiga i att riva hinder. 141 (): Det här betänkandet behandlar många motioner som tar upp viktiga och angelägna förslag till åtgärder inom handikappområdet. har inga reservationer i det här betänkandet, varför vi kommer att yrka bifall till förslaget i betänkandet. Anledningen till att vi inte har några reservationer är att många motioners yrkanden och förslag bereds eller kommer att beredas i utredningar och kommittéer. Därför kan vi tycka att det är ett klokt ställningstagande i just det här betänkandet att avvakta resultatet av de här utredningarna och kommittéerna och även avvakta myndigheters och departementets utvärdering och beredning. Vi kommer naturligtvis mycket noga att bevaka och följa utvecklingen inom det här området och ta ställning till olika förslag när det finns ett bättre underlag för ett ställningstagande. Jag vill lyfta fram ett antal frågeställningar som finns med i betänkandet och tydliggöra politik och ståndpunkter inom dessa områden. Först : ställer sig bakom förslag i sin helhet. Landsting och kommuner ska inte kunna ta ut någon avgift för att tillhandahålla hjälpmedel. Vi står bakom förslaget att finansieringen ska ske genom en höjning av högkostnadsskyddet med . Vi tycker att det här är mycket angeläget. Det handlar om att solidariskt bära de kostnader som enskilda får betala ett högt pris för samt att vi får ett system som innebär att alla ges tillgång till hjälpmedel på lika villkor. Vi är kritiska till att utredningens förslag inte har genomförts . Vi förutsätter att regeringen kommer tillbaka med skarpa förslag i enlighet med utredningens intentioner och förslag. Personkrets 3, det vill säga psykiskt funktionshindrade, är en särskilt utsatt grupp. Hindren syns inte alltid, och den lagstiftning som finns brister i förhållande till psykiskt funktionshindrades särskilda behov. Fördomar och negativa attityder styr fortfarande åsikter kring psykiska besvär och psykisk sjukdom. Det är hög tid att personer med psykiska funktionshinder får rätt till daglig verksamhet enligt LSS. Om kommunerna blir skyldiga att erbjuda daglig verksamhet för dessa personer kommer många att gå från ett liv i sysslolöshet och apati till ett liv med högre livskvalitet. Denna rättighet skulle komma även många hemlösa med psykiska funktionshinder till del och kan därigenom vara en väg till ett eget boende. En sådan åtgärd kan betyda mer än de ansträngningar som görs för att erbjuda de hemlösa tak över huvudet. När det gäller personal inom handikappomsorgen är det viktigt i all verksamhet där människor är utsatta och i ett beroendeförhållande att försäkra sig om att man anställer och har anställd personal med hög kompetens och gedigen utbildning. Det är angeläget att samhället gör allt för att så långt det bara är möjligt garantera att missförhållanden och övergrepp inte sker. Därför tycker vi att det är viktigt att vid sidan av utbildnings- och kompetenskrav även ställa krav på registerkontroll. Det finns en lag om registerkontroll inom förskoleverksamhet, skola och omsorg, även om den inte omfattar misstankeregistret. Enligt mening är det lika viktigt att det finns en lagstiftning om registerkontroll av personal som arbetar med människor med funktionshinder i alla åldrar. I samband med detta vill jag hänvisa till våra ställningstaganden och förslag i vår motion med anledning av proposition 2006/07:37, som handlar om registerkontroll av personal vid sådana hem för vård eller boende som tar emot barn. vill vara en stark kraft i samhället som bejakar mångfald, humanitet och solidaritet. Att skapa ett samhälle för alla är att skapa verklig rikedom. Det handlar i grunden inte om vilka insatser människor med funktionshinder ska ha rätt till eller vilken service staten ska ha råd att ge dem. Det handlar om hur relationen mellan staten och medborgarna ska förändras för att vi ska uppnå social rättvisa för alla. I medborgarskapet ingår den självklara rätten att leva och delta på samma villkor som alla andra. Personer med funktionshinder är medborgare med rättigheter och skyldigheter som alla andra i samhället. Vinsterna med att anpassa samhället så att personer med funktionshinder får ökade möjligheter att delta är många. Ett samhälle som visar att det har plats för alla människor blir ett samhälle där det är lätt att bry sig om varandra. Ökad tillgänglighet för människor med funktionshinder betyder också ökad tillgänglighet för alla andra. vill bygga vidare på vägen till jämlikhet och egenmakt för alla funktionshindrade. Avslutningsvis vill jag passa på tillfället att uttrycka en förhoppning, och det är att blir först eller bland de allra första länderna i världen att ratificera den nya om funktionshindrades rättigheter. 142 (): Jag känner mig föranledd att kommentera några av de saker som tog upp i ett replikskifte. Jag blev naturligtvis glad när han sade att han tycker att det kommunala självstyret är viktigt och att landstingen ska få behålla makten över sina områden, men sedan lade han till: om de gör som vi tycker. Då kände jag helt plötsligt hur det kommunala självstyret flög all världens väg. Vad det stora regeringspartiet tycker i ska de rätta sig efter, det kommunala självstyret saknar betydelse. sade också, herr talman, att jag som moderat inte hade varit lika tydlig som med att tala om att det behövs hjälp och stöd för de funktionshindrade. Jag vill minnas att jag var väldigt tydlig med att tala om vikten av individuella planer. Det tycker jag är väldigt viktigt, för finns det en individuell plan får man också insatser utifrån de behov och funktionshinder man har. Socialdemokraterna betonar ofta vikten av att alla ska ha samma insatser. Det tycker jag visar på ett parti som sätter systemet och organisationen före människan. Själv föredrar jag som moderat att sätta människan i centrum. Systemet får rätta sig därefter. 143 () replik: Landstingen måste naturligtvis själva ha möjligheter att bestämma över sin verksamhet. Jag tycker att både kommuner och landsting ska ha sitt självstyre. Men det finns naturligtvis tillfällen när man, som jag sade tidigare, ser orättvisor som man måste reagera på även från vår nivå. Att vi skulle kunna tumma på landstingens självstyre genom att ta ett initiativ till att diskutera varför det ser ut som det gör när det handlar om bidragen till glasögon för barn har jag väldigt svårt att se. Jag värnar om landstingens och kommunernas självbestämmande, men det innebär inte att man inte kan ha möjlighet att reagera om man upptäcker sådant som man tycker inte fungerar som det borde. Jag tycker nog att vår roll som politiker är att agera och reagera om vi upptäcker något som inte stämmer med den syn vi har på hur samhället ska se ut. Om innebörden i det sade är att den som bor i ska få andra villkor än den som bor i , då värnar jag nog gärna systemet med självstyre. 144 () replik: För att börja med frågan om det lokala självstyret vill man gärna tro, när man uttalar sig i rollen som riksdagsledamot, att det handlar om att gå in och göra en lagstiftning, och då åsidosätter man det kommunala självstyret. Om går in och agerar i sitt parti för att det ska agera annorlunda på landstingsnivå gör han det i en annan roll. Så kan man naturligtvis göra om man ser det i ett bredare perspektiv. kommer det fram i er argumentation att det handlar om att om de inte gör som vi vill ska vi lagstifta så att det blir annorlunda. När det gäller insatser för den enskilde kan det se helt olika ut från till beroende på den enskilda individens behov. Det är behovet som är viktigt, inte om det ser likadant ut i som i . Om människor har ett funktionshinder i form av förlorade ben eller om de har ett psykiskt funktionshinder är det utifrån detta de ska ha insatsen. Jag tycker att man ofta kommer in på att man ser till systemet, att det är viktigt att det är lika. Men om människor har olika behov kan ju inte insatsen se likadan ut. Det är omöjligt. Då har man inte utgått från den individuella planen för personen. 145 () replik: Jag trodde att grunden för vårt resonemang var att det handlade om samma behov fast olika behandling. Det är självklart att om man har brutit benet ska man få benet gipsat och om man har brutit armen ska man få armen gipsad. Men det är skillnaden om man får i stöd i och i om man har behov av stöd för att man har synfel som vi reagerar emot, inte att man får olika stöd på grund av att man har olika behov. Det är helt klart. 146 () replik: Problemet är att man väldigt ofta diskuterar utifrån att det ska se likadant ut, att det ska finnas en sorts hjälpmedel för ett funktionshinder. Men det är inte säkert att just detta hjälpmedel är det som hjälper den funktionshindrade bäst. Det är alltför lite mångfald när det gäller hjälpmedlen, och då ser man mer till systemet än till den enskilda individens behov. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs socialutskottets betänkande 2006/07:SoU5 Alkoholfrågor. 147 (): Vi debatterar ofta viktiga frågor här i kammaren. Alkoholfrågan är en sådan viktig fråga, då det helt klart är en folkhälsofråga. Enligt CAN har årskonsumtionen uppgått till ca ren alkohol per invånare som är , vilket historiskt sett är en mycket hög konsumtion. Stora förändringar har också skett i valet av dryckestyper. 2005 stod vin för av all alkoholförsäljning. CAN:s årliga undersökning bland elever i årskurs 9 visar att av eleverna inte dricker alkohol. Det betyder ju då att förmodligen gör det. Flickornas konsumtion har ökat successivt och fördubblats . Alkoholen är ett av våra största hot mot folkhälsan. Missbruk kan, som de allra flesta vet, gå genom generationer. Detta medför ofta våld, kriminalitet och utanförskap, som i sin tur resulterar i en dålig start för många av våra barn. har behandlat 47 motioner rörande olika alkoholfrågor, och i betänkandet finns det sju reservationer. De områden som har behandlats i betänkandet är alkoholpolitikens inriktning, informationsinsatser, ålderskontroll vid försäljning av folköl, alkoläsk, varningstexter, forskning kring kvinnors missbruk, detaljhandelsmonopol, Systembolagets uppdrag, distanshandel med alkoholdrycker, diskriminering och slutligen översyn av alkohollagen. Av betänkandet framgår att vår restriktiva alkoholpolitik ligger fast med målet att den totala alkoholkonsumtionen ska minska. Vi ser nu fram emot en intressant, viktig och framåttänkande debatt, trots att timmen är sen. 148 (): har fyra reservationer i betänkandet, och självklart står vi bakom samtliga, men för tids vinnande yrkar jag enbart bifall till reservation nr 1. medlemskap i har inneburit svåra problem för den svenska alkoholpolitiken, vilket fått till följd att totalkonsumtionen av alkohol ökat kraftigt. I ökningen av totalkonsumtionens spår vet vi hur folkhälsan försämras och missbruksproblemen förvärras. har tvingats sänka alkoholskatten på öl och vin och slopa införselkvoterna för privat konsumtion. Trycket mot Systembolagets ställning som monopol har ökat. Detta menar vi i är särskilt oroande, eftersom Systembolaget är ett mycket viktigt alkoholpolitiskt instrument genom sitt uppdrag att hålla försäljningen nere. Till skillnad från privata företag så är inte Systembolaget intresserat av att maximera sin försäljning. Dessutom upprätthåller Systembolaget en betydligt bättre ålderskontroll och begränsar även tillgängligheten på alkohol genom sina öppettider. I folkomröstningen inför EU-medlemskapet varnade för att detta skulle leda till ökad alkoholkonsumtion, medan andra partier försäkrade att vi inom ramen för EU-medlemskapet skulle kunna behålla en restriktiv alkoholpolitik. Vi kan nu konstatera att det inte var sant. Vi beklagar att vi fick rätt eftersom konsekvenserna av en ökad alkoholkonsumtion är så allvarliga fler alkoholrelaterade skador, ökad misshandel, fler som dör på grund av alkoholmissbruk och ökad rattonykterhet. Det är flera länder som har drabbats efter EU-inträdet. I mitt forna hemland har liberaliseringen av alkoholpolitiken, speciellt med lägre skatter, haft förödande konsekvenser. har till exempel alkoholrelaterade sjukdomar passerat hjärt- och kärlsjukdomar och befinner sig på första plats som dödsorsak för finländska män. Det är en utveckling som förskräcker. Det är viktigt att vi håller fast vid den restriktiva alkoholpolitiken det lönar sig. Enligt aktuell statistik från Sorad, vid , visar att alkoholkonsumtionen minskar i . står för en solidarisk och restriktiv alkoholpolitik som innebär att tillgängligheten på alkohol ska vara begränsad genom höga skatter, ett starkt Systembolag och inte minst strängare regler för privatinförsel. En lägre totalkonsumtion innebär att den alkoholrelaterade ohälsan och dödligheten minskar. Vi måste nu på alla tänkbara sätt bekämpa den ökande alkoholkonsumtionen. Det blir svårare och svårare att hålla en nationell linje, men vi måste agera för att återta vår rätt att själva bestämma över vår alkoholpolitik. Det handlar om att återskapa den restriktiva alkoholpolitiken som har sin grund i ett folkhälsoperspektiv och som är solidarisk i stället för egoistisk. behöver återupprätta en alkoholpolitik som utgår från totalkonsumtionsmodellen och där tillgänglighet och pris är de viktigaste instrumenten för minskad alkoholkonsumtion i stället för en bättre alkoholkultur, som det talas om på en del håll. var enigt i att avslå motionen med tillkännagivandet att avveckla Systembolagets detaljhandelsmonopol. Det är bra att ett enigt utskott anser att detaljhandelsmonopolet är ett av de viktigaste inslagen i den svenska alkoholpolitiken. Det är också glädjande att vi lyckades finna enighet i att avslå motionerna om gårdsförsäljningen.