prot · GV0939 · 2007-12-07 00:00:00 — Det är er syn på arbetsmarknadspolitiken i stort när det gäller arbetsmarknadsutbildningar, starta-eget-bidrag och allt. Ni får lösa detta bäst ni kan själva. Det är den stora skillnaden. De utvärderingar som har gjorts av starta-eget-bidrag visar på något helt annat än det Littorin står här och säger. Många av de ungdomar eller människor som har startat eget företag via starta-eget-bidrag har förverkligat sina drömmar det viktigaste för min del. De har också kommit ur arbetslösheten. Jämförande studier gjorda av IFAU när det gäller starta-eget-bidrag och rekryteringsstöd har visat att det är dubbelt så många människor som med starta-eget-bidrag kommit ut ur arbetslösheten och har hållit sig kvar vid något annat. Här finns en ideologisk skillnad. Ni piskar och jagar arbetslösa, unga som gamla. Vi är absolut beredda att ställa krav på människor, men vi är också beredda att stötta dem. Det gäller också de unga människor som har en dröm om att starta något eget, skapa något, att ta sig ur arbetslösheten via ett eget företag. Det säger nej till. Den skillnaden är tydlig i svensk politik. 59 Arbetsmarknadsminister (): Det är som vanligt. verkar inte riktigt höra på de svar som ges. av dem som fick starta-eget-bidrag under förra mandatperioden var ungdomar. av dem som får starta-eget-bidrag är ungdomar. Att antalet har sjunkit beror på att ungdomsarbetslösheten och arbetslösheten totalt sett har sjunkit kraftigt sedan vi tog över. Vi har gjort precis det som vi gick till val på att vi skulle göra. Vi skulle se till att minska arbetslösheten, öka sysselsättningen och minska utanförskapet. har vi tagit de steg som vi behöver. Vi kommer att fortsätta att arbeta och ta de steg vi behöver för att se till att vi får fler i arbete. Då slutar det femtedelssamhälle som ni lämnade efter er med över 100 000 ungdomar i arbetslöshet. Det här var ett av de värsta länderna i när vi tog över i fråga om ungdomsarbetslöshet. Det var 100 000 människor, , som ni hade ansvaret för, som ni lämnade efter er, som stod på perrongen när tåget hade gått. Alla ska med, var stridsropet från Socialdemokraterna under valrörelsen. Ja, uppenbarligen inte ungdomarna. Dem lämnade ni efter er. Regeringen piskar och jagar, säger . Socialdemokraterna är beredda att ställa krav, säger vidare. Ja, det är uppenbarligen inte krav på arbetsgivarna, givet förra debatten, att redovisa arbetstiden så att vi undviker fusk och annat. Det här börjar bli lite näst intill patetiskt, fru talman. Om vi återgår till den grundläggande diskussionen och det som var frågan i interpellationen: Vilka åtgärder tänker vi vidta för att hantera starta-eget-bidrag för ungdomar? Jag konstaterade just det i mitt svar att det inte är så att nyföretagande per definition stimuleras fram genom Amsåtgärder. Det kan vara en viktig ingrediens och ett viktigt sätt givet den enskilda personens förutsättningar och intressen att det kan vara en rimlig åtgärd. Det är därför andelen starta-eget-bidrag är till ungdomar jämfört under förra mandatperioden. 60 (): Jag hoppas att hon kan vara konsekvent i avbrytandet när man gör avsteg från debatten. Långtidsarbetslösheten är fortfarande hög bland ungdomarna och har ökat med den borgerliga regeringen. Visst får fler och fler ungdomar jobb. Men det vore märkligt om inte ungdomar kunde få arbete i den brinnande högkonjunktur vi befinner oss i. Littorin har ett sätt att debattera. Han hittar en siffra hit och dit. Sedan gömmer han sig bakom siffran och försöker skicka upp en dimridå genom att säga att de gör precis som vi. Men så är det inte. Ni drar kraftigt ned på starta-eget-bidraget för vuxna och för ungdomar. var det 77 ungdomar i hela vårt land som fick starta-eget-bidrag. Vi är överens på en punkt. Vi måste hjälpa människor in i arbete på alla möjliga sätt. Det är inte bara genom att säga att det kan vara en väg, utan det ska vara en väg. Unga människor som har en affärsidé, som har en dröm om att skapa något eget, ska också beredas möjlighet till det, inte minst de som har varit borta från arbetsmarknaden länge och som kan hitta en väg in i jobb via det här. Det är en skillnad på vad Littorin står här och säger och vad som händer sedan ute i verkligheten. 77 ungdomar, Littorin, får möjlighet att starta eget. Det är en dålig politik. 61 Arbetsmarknadsminister (): Mängden långtidsarbetslösa har ökat, säger . Det är som vanligt fel. Mängden har sjunkit med 20 000 om man lägger ihop antalet öppet långtidsarbetslösa med antalet unga i programåtgärder sedan vi tog över. Det är hela poängen. Poängen är att arbetsmarknadspolitiken ska användas för att rusta den enskilde för att snabbast möjligt komma tillbaka i arbetslivet som anställd, egenföretagare eller vad det kan vara. Det är precis det som sker. Men menar att en rejäl programåtgärd är det rätta sättet att starta företag i . Jag är hemskt ledsen, fru talman, men det är inte syftet med arbetsmarknadspolitiken. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2007/08:201 om ojämställd arbetsmarknadspolitik 62 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta så att den moderata arbetsmarknadspolitiken, till exempel med avseende på nystartsjobben, blir mindre diskriminerande med avseende på kön. Frågan är ställd mot bakgrund av att två tredjedelar av nystartsjobben går till män och att bara var fjärde nystartsjobbare är kvinna bland personer . Nystartsjobben har varit mycket framgångsrika i att hjälpa långtidsarbetslösa tillbaka i arbete. Men det är korrekt att de flesta nystartsjobb har gått till män. En förklaring till detta är att det finns fler långtidsarbetslösa män än kvinnor. En annan förklaring är att nystartsjobben bara funnits hos arbetsgivare där fler män än kvinnor arbetar; privata arbetsgivare och offentliga arbetsgivare som bedriver affärsverksamhet. kommer därför offentliga arbetsgivare som anställer sjuksköterskor, lärare eller kommunpersonal att få tillgång till nystartsjobb. Det bör sannolikt leda till att fler kvinnor får sådana jobb. kommer det också att finnas möjlighet för deltidsarbetslösa och timanställda att få nystartsjobb. Även detta bör leda till att fler kvinnor får jobb eftersom de är överrepresenterade i dessa grupper. hävdar i interpellationen att nystartsjobben bara är ett av flera uttryck för att regeringen saknar jämställdhetsfokus i jobb- och arbetsmarknadspolitiken. Utgångspunkten för regeringens politik är att stärka arbetslinjen. Fler människor både kvinnor och män måste komma in på arbetsmarknaden, och fler måste få möjlighet att arbeta i den omfattning de önskar. Flertalet av dem som står utanför arbetsmarknaden är kvinnor, och det är också kvinnor som i större utsträckning än män är deltidsarbetslösa och timanställda. Kvinnor dominerar således i grupper som regeringens politik avser att stödja. De reformer som regeringen har genomfört eller aviserat inom arbetsmarknadspolitiken är också, menar jag, en politik för ökad jämställdhet mellan kvinnor och män. Bakom det ligger en övertygelse om att såväl kvinnor som män gynnas av att fler människor kommer i arbete, av ekonomisk självständighet och av att det blir lönsamt att gå från deltid till heltid. Avslutningsvis vill jag säga att de stora utmaningarna i arbetet för att skapa en jämställd arbetsmarknad och jämställda ekonomiska villkor för både kvinnor och män ligger långt ifrån enbart inom arbetsmarknadspolitiken. Det krävs parallella insatser inom andra politikområden. Min bestämda uppfattning är att den samlade politik som regeringen nu driver, kommer att ge resultat i form av en ökad jämställdhet på arbetsmarknaden mellan kvinnor och män. 63 (): Jag vill börja där arbetsmarknadsministern slutade. Littorin hävdar att det är hans bestämda uppfattning att den samlade borgerliga politiken kommer att leda till ökad jämställdhet. Hur underbygger han ett sådant konstaterande? När vi socialdemokrater bad räkna på hur män och kvinnor påverkas av budgetpropositionen som är lagd visade den rapporten att av satsningarna går till män och till kvinnor. I vårens budget var det 6040. När ministern sedan fluffigt pratar om reformer inom arbetsmarknadspolitiken blir det naturligt att fråga: Vad döljer sig bakom det? Är det möjligtvis vårdnadsbidraget Littorin menar, som minskar arbetskraftsutbudet och som för kvinnor bort från jobb och tillbaka ? Eller är det försämringarna i a-kassan för dem som är deltidsarbetslösa, som riskerar att leda till att vi får massor av arbetande fattiga kvinnor? Littorin har stått upp för den här reformen och sagt att detta är bra för att få in fler kvinnor i arbete. är han inte beredd att pressa arbetsgivarna. Det enda jag har sett på det här området är när han i Kommunalarbetaren säger till kommunalråden i : För sjutton gubbar, gör någonting! försämrar han kraftigt villkoren för deltidsarbetslösa kvinnor. Det där är Littorins bestämda uppfattning. När det sedan gäller nystartsjobben stämmer det kanske att andelen långtidsarbetslösa är högre bland män än bland kvinnor. Men är det ju så, som Littorin vet, att nystartsjobben också ska gå till förtidspensionärer och människor som uppbär försörjningsstöd. Lägger man till det är det en mycket jämnare fördelning än den som Littorin gör gällande. Littorins resterande resonemang bygger på en myt, och där vill jag rätta honom. Män och kvinnor jobbar i privat sektor i lika stor utsträckning. av dem som är anställda i privat sektor är män och är kvinnor. Så är det. Medge i stället hur det verkligen är: Ni saknar jämställdhetsfokus i arbetsmarknadspolitiken och i den övriga politiken. 64 Arbetsmarknadsminister (): De nya jobb som tillkommit sedan valet är i huvudsak heltidsanställningar, fasta anställningar, och de är jämnt fördelade mellan män och kvinnor. Jag tycker att det visar på en väldigt positiv effekt av regeringens ekonomiska politik. När det gäller nystartsjobben, som var frågan i interpellationen, konstaterar jag återigen att kommer offentliga arbetsgivare att omfattas av nystartsjobben. Det bör leda till att fler kvinnor får den typen av jobb därför att i offentlig sektor är fler kvinnor anställda och fler kvinnor arbetslösa. Dessutom kommer, som jag sade, deltidsarbetslösa och timanställda att ha möjlighet att få nystartsjobb . Det bör också leda till att vi får en jämnare fördelning av nystartsjobben. Det var det som interpellationen handlade om, fru talman. 65 (): Jag kan börja i slutet. Jag hoppas att Littorin som arbetsmarknadsminister har lärt sig det här han borde ha lärt sig det . I privat sektor är av dem som är anställda män och kvinnor. Så är det på svensk arbetsmarknad. Det borde arbetsmarknadsministern veta. Det är en skevhet när en så övervägande del av nystartsjobben går till män. kommer lektion två. Det är män och kvinnor i offentlig sektor. Jag är helt övertygad om, precis som Littorin tror, att när man nu öppnar upp offentlig sektor så att också den delen av svensk arbetsmarknad får möjlighet att ta del av nystartsjobben kommer det att leda till att fler kvinnor får nystartsjobb får vi hoppas. Jag läste bil. 2, Svensk ekonomi, och i de prognoser som regeringen gör lovar man nu 14 000 nystartsjobb inom offentlig sektor . Jag hoppas att det kan vara ett löfte som Littorin kan stå bakom i diskussionen här . Sedan är det socialdemokratins bestämda uppfattning att den borgerliga regeringen inte bara sviker kvinnor utan också angriper dem. Det handlar om hur man fördelar pengarna generellt i budgeten. gick till män, och gick till kvinnor. Och var det ändå kvinnornas tur den här gången. Men så brukar det vara när Littorin pratar. Förra gången var det de arbetslösas tur, och vi såg hur det gick med det. försöker Littorin, ganska oskickligt, tycker jag, dölja vad som döljer sig bakom reformer på arbetsmarknadens område. Då frågar jag Littorin: Vad menade han med det? Var det försämringarna i a-kassa för de deltidsarbetslösa han menade? Eller var det vårdnadsbidraget, den reform som kommer att skicka kvinnor från ett jobb tillbaka ? För sjutton Littorin, gör någonting! Det är dags att skärpa sig . 66 Arbetsmarknadsminister (): 67 (): Littorin blir drygare och drygare. Den ständigt leende ministern här, som var så positiv och med hull och hår nu vill han inte ens ta debatten längre. (TREDJE VICE TALMANNEN: Får jag påminna om att det enligt riksdagsordningen inte är tillåtet att uttrycka sig nedlåtande om en annan person.) Jag får plugga på riksdagsordningen, och så hoppas jag att talmannen är konsekvent framöver. Det vi har sett i i alla fall nu är att klyftorna har ökat: mer till dem som har mycket och mindre till dem som nästan ingenting har, mer till dem som är medelålders och män sådana som Littorin, mitt i karriären och mindre till unga människor, mer till män och mindre till kvinnor. Och vår arbetsminister avstår från att kommentera detta. Det är en omodern politik, en onödig politik och en orättvis politik. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellationerna 2007/08:160 och 173 om konsekvenser av regeringens nya a-kasseregler 68 Arbetsmarknadsminister (): har frågat om jag är beredd att vidta åtgärder för att säkerställa att de nya hårdare a-kassereglerna inte leder till att familjer splittras. har frågat om jag avser att vidta några initiativ för att lösa de problem som kan uppkomma vid anvisningar i arbetslöshet. Då bägge interpellationerna hänger nära samman har jag valt att besvara dem samlat. Jag vill börja med att klargöra något om de motiv regeringen har haft i arbetet med arbetslöshetsförsäkringen. Den regel i arbetslöshetsförsäkringen som gav arbetssökande möjlighet att begränsa sitt arbetssökande både till yrkesområdet och till det geografiska närområdet har tagits bort eftersom en sådan generell regel strider mot regeringens strävan att förkorta arbetslöshetstiderna. Syftet med försäkringen är att ersättning ska lämnas av omställning mellan arbeten. Sannolikheten att hitta ett nytt arbete minskar med arbetslöshetens längd, och det är därför av största vikt att den som är arbetslös finner ett arbete så snart det är möjligt. Borttagandet av 100-dagarsregeln var också något som både och Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) förespråkade. Rimlig hänsyn till den arbetssökandes möjligheter att arbeta inom ett annat yrkesområde, pendla eller flytta ska tas genom tillämpning av reglerna om vad som är ett lämpligt arbete. Av lagen om arbetslöshetsförsäkring framgår att ett arbete ska anses som lämpligt om det inom ramen för tillgången på arbetstillfällen tagits skälig hänsyn till den sökandes förutsättningar för arbetet samt andra personliga förhållanden. Exempel på personliga förhållanden kan vara familjeskäl, såsom att den sökande är ensamstående förälder eller att det finns barn som är beroende av den sökandes tillsyn. Bedömning av vad som är ett lämpligt arbete ska göras under hela ersättningsperioden, och detta har inte förändrats av den nya regeringen. Jag vill passa på att poängtera att det är arbetsförmedlingens uppgift att anvisa arbetslösa till arbeten oavsett om den arbetslöse uppbär arbetslöshetsersättning eller inte. Det är sedan upp till arbetslöshetskassan att avgöra om den försäkrade brustit i de åtaganden han eller hon har enligt försäkringsvillkoren genom att till exempel inte ta ett anvisat arbete; om så är fallet är det arbetslöshetskassan som avgör hur detta ska påverka individens ersättning. Jag inser dock att arbetet med att anvisa arbetslösa till arbeten inte alltid löper friktionsfritt och att det kan, precis som interpellanterna beskriver, finnas enskilda omständigheter som påverkar. Därför har också IAF i uppgift att utöva tillsyn över arbetslöshetskassorna och hur dessa tillämpar lagen om arbetslöshetsförsäkring. Det är också IAF som utfärdar föreskrifter om vad som ska gälla för att ett arbete ska anses lämpligt. Sammanfattningsvis anser jag alltså att det är en god ordning att arbetslöshetsförsäkringen utgör en omställningsförsäkring av arbetslöshet. Min grundinställning är därför att man ska försöka hjälpa de arbetslösa att finna arbeten så snabbt det går och inte vänta med detta. Det är därför naturligt att söka jobb på andra orter om det inte finns jobb på hemorten. Jag menar vidare att det är rimligt att den arbetslöse ska söka anvisade arbeten för att få behålla arbetslöshetsersättningen, även om det kan finnas särskilda skäl att beakta då eventuell nedsättning av ersättningen övervägs. När det gäller det enskilda fallet som refereras till i interpellationerna kan varken jag eller regeringen som helhet ha någon uppfattning om detta. Mitt svar till interpellanterna blir därför att jag inte har för avsikt att verka för att begränsningarna i arbetssökandet ska återinföras eller att reglerna om lämpligt arbete ska ändras. 69 (): Svaret är föga överraskande. Arbetsmarknadsministern står fast vid hundradagarsregeln. Det skulle ha förvånat mig mycket om han skulle ha meddelat att han skulle göra en omprövning. Oavsett vad som händer och oavsett vilka konsekvenser det får, hur många som lämnar a-kassan och så vidare, är arbetsmarknadsministern ståndaktig och står fast vid sin politik. Han berättar självklara saker, att a-kassan är en omställningsförsäkring och så vidare. Jag har ingen annan uppfattning på den punkten. Det jag tyckte var intressant i den här debatten var just den kvinna som det hela handlade om. Jag vet att ett statsråd inte kan gå in i ett enskilt ärende. Men ett statsråd kan ha en åsikt om hur en lag som har beslutat om eller en förordning som regeringen har beslutat om verkar ute på fältet. Det handlade om en kvinna i som hade ett barn som var och blev anvisad ett jobb nere i . Det var inte ett tillsvidarejobb eller ett heltidsjobb. Arbetsförmedlingen tyckte inte att ett barn var ett skäl att inte ta jobbet. Detta tycker jag att arbetsmarknadsministern skulle kunna ha en uppfattning om. Är det där regeln går? Skulle det ha gjort någon skillnad om barnet hade varit ? Detta visar orimligheten i hur hundradagarsregeln fungerar i praktiken. För sedan träffade jag en metallarbetare i , som berättade att han hade blivit friställd. Han hade jobbat hos en mindre arbetsgivare i , och det hade blivit problem och man var tvungen att dra ned på arbetskraften. Men det var inte det som var poängen. Poängen var att han hade blivit anvisad ett jobb i . Det var ett heltidsjobb, och han tyckte att det var ganska okej, för han hade anknytning till och kunde tänka sig att flytta till . Men problemet var att hans hustru hade ett fast jobb i . De hade tre barn varav det yngsta var . Om hustrun skulle följa med för att de skulle hålla ihop familjen blir hon avstängd från a-kassan eftersom hon säger upp sig på egen begäran. Det fanns en väldigt dålig arbetsmarknad i på det yrkesområde hon hade valt. Detta visar vilka spänningar detta ger i enskilda fall. Man kan inte fly undan och säga att det måste göras bedömningar i enskilda fall. Man gör en regel och säger att man konsekvent ska kunna söka och ta jobb i princip var som helst i hela . lämnar man åt enskilda arbetsförmedlare att göra en bedömning av detta. Jag tycker att regeringen och arbetsmarknadsministern måste ta sitt ansvar för konsekvenserna av detta. Jag vill att arbetsmarknadsministern har en åsikt: Är det rimligt att kvinnan i ska ta ett jobb i , som inte är ett tillsvidarejobb eller heltidsjobb, som hon har ett barn som är ? Hon måste alltså veckopendla för ett deltidsjobb. Varken Littorin eller jag måste vara matematiska genier för att begripa att det enda rimliga om man ska kunna veckopendla mellan och och träffa sitt barn är att man flyger. Hur ska det fungera med den lön som detta deltidsjobb skulle ge? Det är inte fel att ha en åsikt om principen här, Littorin. Jag vill höra din åsikt: Är detta rimligt? 70 (): Tack, statsrådet, för svaret! I valrörelsen var ett av de vanligaste argumenten från och borgarna att det var dags att sossarna skulle ut i verkligheten. De hade ju haft regeringsmakten , och kanske man hade fastnat lite i . Men att arbetsmarknadsministern efter mindre än ska fastna så lätt på förstod jag inte. tycker jag faktiskt att arbetsmarknadsministern måste titta på hur verkligheten ser ut när olika regler skapas. Vi hade en debatt om gränsdragningen när regeringen sade att man skulle ändra den här regeln. Då var frågan hur gränsdragningen skulle bli och om man skulle ta hänsyn till familjeförhållanden. Då sade man tydligt från statsministern och från borgarna att rimlig hänsyn ska tas till arbetssökandes förutsättningar för arbete och personliga förhållanden. Frågan är då hur detta regelverk efterlevs. Vi har flera exempel, bland annat detta med kvinnan i som erbjöds en provanställning i . Är detta en rimlig tolkning av regelverket? Jag anser inte att det är rimligt att man ska bryta upp en familj på detta sätt. Det som bekymrar mig är att arbetsmarknadsministern inte tycks ha några som helst grubblerier om detta, åtminstone inte enligt det svar som vi har fått. Det viktiga för honom är att folk ska ut i arbete, oavsett hur familjerna ser ut. Detta är märkligt. Vi är faktiskt människor, och människor brukar vilja vara tillsammans med andra människor. Vi är kanske flockdjur. Det är ganska vanligt att man har förhållanden, vänner och sådant. Är det då rimligt att bryta upp dessa? Nej, jag tycker inte det. Hade man varit ensamstående, inte kommit från den ort där man bor och blivit anvisad ett jobb som skulle vara toppen så kanske man skulle flytta, men man måste ta hänsyn till de personliga omständigheterna. Det tycker jag inte att man har gjort i det här fallet. tror jag inte att statsrådet kommer att uttala sig om det enskilda fallet, men principiellt måste han kunna säga att om instruktionerna till myndigheterna inte fungerar och det blir så här så måste man kunna ge nya instruktioner. Jag hoppas faktiskt att arbetsmarknadsministern kan uttrycka att man ska ge tydliga instruktioner om att man måste ta hänsyn till personliga förhållanden när man anvisar jobb. Vi kan också ha en lång diskussion om hur vettigt det är rent mänskligt eller nationalekonomiskt att anvisa ett jobb i ett annat yrke till personen. Jag tycker inte att det är helt smart, det heller. Ett jobb är viktigt, men det ska vara ett sådant som man är utbildad till. Man ska inte sättas på ett annat jobb i ett helt annat yrke. Jag tror inte att det är bra vare sig för den person det gäller eller för arbetsgivaren som får en arbetstagare på ett jobb som han eller hon kanske inte gillar. Jag hoppas att arbetsmarknadsministern kan förtydliga sig i svaret. 71 (): Jag tackar Littorin för svaret. För sedan slog Littorin ett rekord. Han är den mest interpellerade ministern, och jag tar på mig en del av ansvaret för det. Han bjöd på tårtkalas, men jag valde att inte gå dit. Interpellationsverktyget är ju något som man använder när det händer något som man upprörs över och man blir arg eller när man vill klyva idéer och samtala. Jag tänkte att tårtkalaset måste vara en ganska trist tillställning. De som har interpellerat har varit arga. Det här är ett sådant exempel. Det här är ett av de exempel som gör att Littorin förmodligen inte tycker att hans uppdrag är så roligt längre och att det är rätt ensamt. Det är ju han som ska försvara detta. Se personen och tidningsrubriken: Hon tvingas pendla till jobbet. Hon anvisas ett jobb i , en provanställning på deltid. Så här ser hon ut, Littorin! Det är inte statsministern som går ut och tar smällarna när folk blir arga för sådant här, och det är inte heller, som står för tänket bakom den här politiken, utan det är ni, arbetsmarknadsministern. De här 100 interpellationsdebatterna handlar inte bara om att ministern har råkat reta upp en del av oss. Han har retat upp hela svenska folket, vilket man ser i de opinionsundersökningar som visar på en fallande trend. Men jag ska återgå till diskussionen. Är det rimligt att tvinga en mor att pendla ? Var går gränsen? Någonstans distanserar sig Littorin från det här.