prot · GU09128 · 2007-06-18 00:00:00 — Det är olika i olika delar av landet, har vi sett. Det gjordes en utredning. Man har tittat över detta lite. I vissa distrikt är det på ett sätt, och i vissa andra distrikt är det på ett annat sätt. I vårt distrikt är det inte särskilt bra, vet jag, därför att man har en inställning där som inte är korrekt, skulle jag vilja säga, och det står ju här i svaret att den ska vara korrekt. Man ska uppträda på ett sätt som inger förtroende och som inte kränker den enskildes rättigheter och värdighet. Men tyvärr är det ju inte så överallt, och det här är någonting som migrationsministern förmodligen måste försöka ta tag i och se till, med utbildningsinsatser eller någonting annat, att vi får ett värdigare bemötande. Visst är det så: Ska man avvisas så ska det ske på ett värdigt sätt. Man måste också vara garanterad åtminstone att man får möjlighet att komma till den där läkaren på ett eller annat vis. 33 Statsrådet (): Först och främst måste jag säga att det som läste upp ur brevet från ju är fel. Jag är lite förvånad över att man använder det som ett argument i debatten här . Flyktingar avvisas inte från . Flyktingar får uppehållstillstånd. Det påståendet stämmer inte. När det sedan gäller frågan om polisen och polisens arbete är det viktigt att understryka att det pågår ett relativt omfattande arbete på för att skapa en mer rättssäker och effektiv verksamhet på det här området. Bland annat ska en nationell strategi utarbetas för utlänningsverksamheten och gränskontrollerna. Arbetet är alltså redan igångsatt och pågår inom . Därutöver har ett arbete också inletts med att utarbeta nya föreskrifter och allmänna råd beträffande arbetet med det vi kallar för inre utlänningskontroll och handläggningen av verkställighet av utlänningsärenden, alltså precis det vi pratar om här i kammaren . Utöver detta har jag tagit reda på att också avser att utreda hur och var inom polisorganisationen verkställighetsärenden ska hanteras . Regeringen har alltså en mycket offensiv strategi på detta område, och de berörda myndigheterna har själva också tagit initiativ till de olika förändringsprojekten. Eftersom så mycket har kretsat kring lagstiftningen och lagstiftningens tillämpning vill jag avslutningsvis säga att min bedömning som statsråd är att det inte finns någon anledning för regeringen att ändra utformningen av den befintliga lagstiftningen. Tvärtom överensstämmer den väl med de intentioner som har ställt upp, det vill säga att man inom ramen för utlänningslagen ger möjlighet att bevilja uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter och under förutsättning att man inte kan göra det på någon annan grund, och att man därutöver, vilket också har repeterats i den här debatten men som förtjänar att nämnas igen, ska göra detta med utgångspunkt i en helhetsbedömning. Summa summarum har den som lider av livshotande sjukdom möjlighet att få uppehållstillstånd i om vård saknas i hemlandet. Då kan detta vara skäl att bevilja uppehållstillstånd, men man kan inte hänvisa till det som enda bedömningsgrund. En helhetsbedömning måste alltid göras. Det är hela grundvalen för den asylpolitik som regeringen för inom det ramverk som har lagt fast för regeringens arbete. 34 (): Jag tycker att statsrådet var lite hård mot . Det är svårt att veta hur man använder begreppen. Jag tror att statsrådet ändå förstod innebörden i vad de vill säga: att människor som är svårt njursjuka avvisades. Jag vet också att man på olika sätt uppvaktar de politiska partierna för att man ska få en ändring i dagens tillämpning av lagstiftningen, eftersom man anser att den inte följer lagstiftningens intentioner. Jag hade hoppats att migrationsministern skulle kunna instämma i att vi kanske har rätt lagstiftning, men inte rätt tillämpning och att man i så fall behöver vidta åtgärder för att förändra. Det kan inte vara meningen att vi ska avvisa dödssjuka människor till länder där de inte garanteras vård utan går en säker död till mötes. Statsrådet tar också upp att det pågår ett intensivt arbete för att se över gränspolisens framtida verksamhet och agerande, och det är positivt. Det skulle vara bra att få veta när man avser att vara klar med detta arbete. Det brådskar, eftersom gränspolisen var och agerar. Vi har tyvärr en rätt inhuman flyktingpolitik i . Statsrådet kanske kan svara på när man avser att vara klar med översynen och när man i så fall tänker återkomma med olika förslag till åtgärder för att förbättra gränspolisens agerande . 35 Statsrådet (): Först och främst är det viktigt att komma ihåg att översynsarbetet naturligtvis kommer att ta lite tid. Det är stora och viktiga frågor, och det är angeläget att göra saker och ting på rätt sätt. Men min förhoppning är att detta ska kunna bli klart ganska snabbt. Jag kan däremot inte precisera någon tidpunkt här i kammaren . Men det faktum att arbetet pågår är viktigt nog och att det dessutom pågår på flera olika nivåer i tycker jag är glädjande och viktigt. Det var naturligtvis inte min avsikt att vara hård mot någon. Jag bara pekar på det faktum att man måste vara väldigt precis när man diskuterar dessa frågor, annars hamnar man fel. Flyktingar är flyktingar, skyddsbehövande är skyddsbehövande, och skyddsbehövande på annan grund är skyddsbehövande på annan grund. Om vi inte skiljer på begreppen ens i detta forum som är lagstiftande, hur ska det då bli i den allmänna debatten? Vi måste veta vad vi pratar om, och därför är det fel att säga att flyktingar avvisas från . Det gör de inte. Är man flykting får man uppehållstillstånd. Jag tycker också att det är lite märkligt att använda uttryck som inhuman när man beskriver den svenska flyktingpolitiken. När det gäller den irakiska situationen, som är den just nu största pågående flyktingkatastrofen i , är vi tveklöst det land i som ställer upp och gör mest och gör det med ett glatt hjärta trots de svåra omständigheterna. Jag tycker att man kunde sätta det på pluskontot och inte bara använda uttryck som att vi har en inhuman flyktingpolitik som något slags allmänt slagträ. Vem som helst som tittar på hur politiken förs kan ju se att det inte stämmer. Det är inte en relevant beteckning för den politik som förs i . Avslutningsvis vill jag säga att vi tycker att det gällande regelverket i just de här frågorna är bra. Jag tackar så mycket för debatten och för möjligheten att klargöra regeringens ståndpunkter. Vi kommer säkert att ha anledning att komma tillbaka . Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2006/07:605 om möjligheter att bevilja flyktingar från asyl 36 Statsrådet (): har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att utreda om gör en individuell bedömning av omständigheterna i asylansökningar från medborgare i EU:s kandidatländer. Hon har vidare frågat vilka initiativ jag avser att ta i EU-kretsen, dels för att gemensamt sätta press på att respektera de mänskliga rättigheterna och olika folkgruppers rättigheter, dels för att diskutera eventuell uppehållsrätt för kandidatländernas medborgare. Varken regeringen eller jag som enskild minister får ingripa i eller kommentera de enskilda ärenden som myndigheter handlägger. Jag vill dock framhålla att utlänningslagen ger rätt till uppehållstillstånd för den som söker asyl i och som kan göra sannolikt att han eller hon har behov av skydd här. Varje asylansökan ska bedömas individuellt. Det avgörande i varje ärende är om just den sökande faktiskt är i behov av skydd. är det och vid ett eventuellt överklagande migrationsdomstolarna som självständigt har att pröva asylansökningar och överklaganden. Migrationsöverdomstolen ansvarar som högsta instans för praxisbildningen. Regeringen är inte längre vägledande instans och kan således inte heller ge någon ledning vad gäller tillämpningen av lagen. Den individuella bedömningen görs oavsett vad den asylsökande har för nationalitet och oavsett om det rör sig om en medborgare från ett kandidatland. I samband med närmandet till den Europeiska unionen har genomfört en omfattande reformprocess. För att ett EU-medlemskap ska bli möjligt är det avgörande att denna process fortsätter. På flera områden krävs betydande förbättringar. Ett framtida EU-medlemskap förblir den starkaste drivkraften för fullföljandet av reformprocessen. När uppfyller alla krav för medlemskap och fullt ut respekterar mänskliga rättigheter, inklusive minoritetsrättigheter, är landet också välkommet som fullvärdig medlem i den europeiska unionen. kommer att fortsätta att tydligt driva detta såväl inom ramen för EU:s utvidgningspolitik som gentemot självt. Uppehållsrätt är en rättighet som är förbehållen EU- och EES-medborgare och deras nära anhöriga, oavsett de anhörigas medborgarskap. Det innebär att endast medborgare i dessa länder och deras nära anhöriga är undantagna från skyldigheten att inneha ett uppehållstillstånd om de vill vistas i . Det finns inte några planer att utvidga denna rätt att omfatta medborgare i länder utanför EU och EES. 37 (): Visst, finns på pluskontot när det gäller ; det kan jag säga till migrationsministern. Det jag menar när jag säger att det är inhumant till exempel i fallet med de kristna från som inte får stanna här som flyktingar fastän kristna faktiskt mer eller mindre slaktas i sitt hemland i stället får man stanna på grunden synnerligen ömmande omständigheter är att vår flyktingpolitik inte riktigt stämmer överens med detta om individuell bedömning, skyddsbehov och annat. Vi har helt andra, inofficiella, regler för hur vi bedömer vad människor är flyktingar, skyddsbehövande eller någonting annat. Jag skrev interpellationen efter det att jag hade varit med på en demonstration. Där fanns ett antal hungerstrejkande kurder från . visade det sig att de egentligen inte är kurder, utan de tillhör en annan etnisk minoritet som finns i samma trakter. Flera menade att också de skulle börja hungerstrejka. De frågade: Varför gäller inte de mänskliga rättigheterna för oss? Jag sade: Självklart gäller de mänskliga rättigheterna lika för alla. Det är inte bara turkar och kurder som drabbas av vår tolkning av de mänskliga rättigheterna och när det gäller möjligheterna att få stanna här som flykting. När frågan ställdes till mig började jag väldigt mycket fundera på detta. Det är så väldigt sällan man hör talas om att någon från får stanna här av flyktingskäl eller som över huvud taget får stanna här, såvida det inte är som anhörig eller någonting sådant. Jag skulle vilja påstå att det inte alls är vanligt. Jag har träffat människor från som funnits i vårt land och som fortfarande inte fått uppehållstillstånd, inte ens med den tillfälliga lagen, i och med att de var ensamstående. Ensamstående fick ju inte uppehållstillstånd. menar de här människorna att de inte kan åka tillbaka till sitt hemland, eftersom de är förföljda där. Vad är det då som gör att vi ser på som vi gör och inte ger människor därifrån flyktingstatus? Får människor från komma hit eller inte, eller ser vi bara till landet i fråga? är ett kandidatland. kommer de här människorna att få lov att stanna här egentligen vare sig vi vill det eller ej eftersom då är ett EU-land. Därför blir det hela väldigt märkligt. Vad är det alltså som gör att det nu är så svårt för turkar att få stanna i ? pratade vi om global approach för öst- och sydöstländerna i vårt närområde. Där har man bland annat ett ramavtal med på migrationsområdet. Är det sådant som att man har någon form av avtal om att återta dem som kommer hit som gör att det är så mycket svårare för turkar att få stanna i ? På något sätt måste man ju då få att tro att de faktiskt uppfyller de mänskliga rättigheterna till exempel eller försöka trycka på genom det här sättet. Jag vet inte riktigt vad man egentligen försöker med. I svaret står det att den som kan göra det sannolikt att det finns ett behov av skydd får stanna i . Men det är en oerhört strikt tillämpning. Hur ska en person från eller verkligen kunna göra det sannolikt att han eller hon har behov av skydd när så gott som alla om inte alla skickas härifrån? 38 (): Ja, det dröjer nog åtskilliga år innan är medlem av EU, även om har påbörjat ett väldigt omfattande arbete för att bli en fullvärdig demokrati och för att uppfylla kraven på mänskliga rättigheter. Den nuvarande regeringen i har sett till att är mer demokratiskt och öppet än landet någonsin varit. Det ska de verkligen ha kredit för. Många av de åtskilliga reformer som gjorts finns tyvärr bara på papperet. På regional och lokal nivå har de här lagarna och reformerna inte implementerats. Men det är ganska naturligt eftersom det krävs en enorm kunskap och, skulle jag vilja säga, en attitydförändring för att man verkligen ska ta till sig det nya . Militären finns i bakgrunden i allt som sker, skulle jag vilja säga. Man brukar prata om den djupa staten. är ett väldigt speciellt år. Det är då både presidentval och parlamentsval. Det har gjort att extrema grupper på båda sidor nu visar sig på ett sätt som vi inte tidigare sett. Den djupa staten agerar. Jag vill därför fråga statsrådet om har den landkunskap som behövs för att sköta asyl- och flyktingprocessen på ett tillfredsställande sätt så att man inte utgår bara från diplomatiska förbindelser och överenskommelser. Och delar ministern min synpunkt att situationen är väldigt extrem? Vi har ju sett det i form av flera mord och uttalanden som gör att det är väldigt riskabelt för dem som jobbar med mänskliga rättigheter och dem som tillhör minoritetsgrupper. 39 Statsrådet (): Medan pratade bläddrade jag lite grann i regleringsbrevet för . I regleringsbrevet för innevarande budgetår, 2007, kan man se att regeringen särskilt har angett att verket ska tillförsäkra att personalen har ändamålsenlig kompetens, att särskild vikt ska läggas på rättslig kompetens och att berörd personal ska ha goda kunskaper om de mänskliga rättigheterna som är relevanta i deras arbete. Verket är därutöver ålagt att aktivt arbeta med kvalitetssäkring av beslutsmotiveringar i ärenden där risk för tortyr eller dödsstraff har åberopats av den sökande. Detta återfinns på s. 13 i regleringsbrevet för . Därmed tror jag att jag har svarat på den frågan. När det sedan gäller uppfattningen om anser jag att det är en fråga mer för utrikesministern än för mig. Till , interpellanten, vill jag säga att jag tycker att det är viktigt att understryka lite olika saker med beaktande av det som sagts här. Först och främst: Varför är uppehållsrätten förbehållen EU- och EES-medborgare? Det är ju kontentan av den fråga som ställs i interpellationen. Ja, som jag sade i mitt interpellationssvar är uppehållsrätten en rättighet som är förbehållen EU- och EES-medborgare. Det beror naturligtvis på den självständiga och den direkt på grundade rätten för EES-medborgare att uppehålla sig i en annan medlemsstat. Detta berörde jag i mitt interpellationssvar. infördes ministerrådets direktiv /38/EG om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom EU, och därmed i . Det här direktivet förenklade, samordnade och förtydligade det regelsystem som var spritt på flera olika direktiv avseende olika kategorier av unionsmedborgare. Införandet i medförde vissa ändringar i utlänningslagen, och systemet med uppehållstillstånd för EU-medborgare avskaffades. I stället infördes uppehållsrätt för EU- och EES-medborgare förutsatt att personen i fråga var arbetstagare, egenföretagare, arbetssökande eller studerande eller hade tillräckliga tillgångar för sin och sina familjemedlemmars försörjning. Avsikten med detta var att förenkla regelverket och att minska administrativa formaliteter. Tanken bakom hela den här förändringen är att unionsmedborgare ska kunna flytta mellan medlemsstater, söka anställning och bosätta sig på ungefär samma villkor som landets egna medborgare. Liksom tidigare omfattas EES-medborgare, och till skillnad från hur det var tidigare omfattas inte medborgare i . Det här är viktigt när man betänker förutsättningarna för de migrationspolitiska konsekvenserna med anledning av interpellationen. Vi anser att det arbete som bedrivs i unionen i riktning mot det som direktivet förespråkar och lade grunden för är en viktig och angelägen fråga. När det gäller den diskussion som drog i gång om folk som frågar varför de inte betraktas på det här viset är svaret att de inte har ansetts ha tillräckliga skäl för att få uppehållstillstånd på det ena eller det andra sättet. Därmed tror jag att vi har rett ut den frågan och grunden för interpellationen. 40 (): Jag är väl medveten om vad uppehållsrätt innebär för någonting. När jag skrev interpellationen var det just med den kunskapen i bakhuvudet och med tanke på att det är väldigt många av ett folk som befinner sig i och som faktiskt om kommer att ha denna rätt. Jag är inte ute efter att vi skulle luckra upp eller ändra på lagstiftningen, men jag ville väcka tanken på att de här människorna faktiskt snart kommer att få bo här. Skulle vi kunna tolka deras fall på lite förmånligare sätt då? Jag ville helt enkelt väcka tanken. har de rätt att bo i det här landet. Därför är det rätt så idiotiskt av oss att skicka hem människor som har funnits här . Det finns de som har varit här , som talar perfekt svenska och är väl integrerade i samhället. Ändå ska de som lever gömda skickas hem. Det känns som ett väldigt slöseri med resurser. Vad gör migrationsministern på EU-nivå för att trycka på när det gäller de mänskliga rättigheterna i ? Jag anser att den stora frågan för det turkiska EU-medlemskapet är att de faktiskt uppfyller kraven på respekt för de mänskliga rättigheterna. Det är kanske mer en fråga till utrikesministern, men jag vill ändå fråga migrationsministern om det finns något som regeringen gemensamt gör för att förbättra situationen för de mänskliga rättigheterna i , särskilt med tanke på minoritetsfolken. Det gäller inte bara kurderna. Vi ser nu när EU lite grann har bromsat upp att man i har vänt sig mot EU i vissa frågor och agerar lite utanför det som man kanske skulle ha gjort om anslutningsförhandlingarna hade fortsatt så som det var tänkt från början. Jag tänker på vad som händer vid den irakiska gränsen etcetera, där man har gått in i . Jag skulle vilja veta vad regeringen gör för att trycka på så att respekterar de mänskliga rättigheterna. En del människor menar att de mänskliga rättigheterna inte gäller för just dem. Jag har just talat om för dem som säger så att naturligtvis är det likadant för alla. Det är inte så att särskiljer vissa. Däremot tror jag att i många fall mer utgår från landet, inte kunskap. Man har någon form av tanke att till vissa länder kan vi skicka tillbaka, för med de länderna finns det avtal. Det är så det fungerar i EU-kretsen att man har återtagandeavtal. Ju mer sådant desto mindre individuella bedömningar tror jag att det blir. 41 (): Jag tackar ministern för svaren på mina frågor. Det är väldigt bra med tydlighet i regleringsbrevet. Sedan kan man ändå diskutera om det verkligen följs till punkt och pricka. Det behöver naturligtvis följas upp. Samarbete är min utgångspunkt när det gäller arbetet med för att förändra, både kunskapsmässigt och attitydmässigt. Jag vet inte hur mycket diskussioner och samtal som ministern haft med sin kollega i , men det är oerhört viktigt att sådana förs och att man också reser runt i landet. Det är som sagt på regional och lokal nivå av polis och militär som kränkningarna sker. När det gäller mänskliga rättigheter och situationen i fängelser vet vi att tortyr är vanligt förekommande, även om den inte är systematisk. Min fråga avslutningsvis får bli hur ministern ser på att man avvisar asylsökande som riskerar dödsstraff utifrån politiskt agerande, även om det var , och utan att vederbörande har fått en rättssäker prövning. Detta är viktigt just med tanke på att man riskerar livstidsfängelse och därmed tortyr och att 2007 är ett väldigt extremt år. 42 Statsrådet (): Först och främst tror jag att det är viktigt att klara ut ansvarsfördelningen i de här frågorna. Som jag nämnde tidigare kan varken jag eller regeringen längre ge någon vägledning vad gäller bedömningar av enskilda ärenden. Det är Migrationsöverdomstolen som är högsta instans i migrationsärenden och därmed praxisbildande. Den uppgiften har inte regeringen längre. Det har beslutat och bestämt. När det gäller hur man hanterar ärenden och bedriver utredningsarbetet vid har , i syfte att tillförsäkra och utveckla kvaliteten i handläggningen av bland annat asylärenden, i sitt regleringsbrev inskrivet att verket ska redovisa hur man utvecklar och upprätthåller en egen landkunskap, som kan gälla ett land som som vi diskuterar just , följer utvecklingen och tillämpar den rättspraxis och landpraxis som ska skapas av , Migrationsdomstolen, Migrationsöverdomstolen, , och mot tortyr med mera samt . Detta återfinns på s. 9 i regleringsbrevet om vill titta själv. Därutöver är det viktigt och angeläget att regeringen har myndighetsdialog, och det har vi med , för att höra hur arbetet med att tillämpa det som står i regleringsbrevet äger rum. Till , interpellanten, vill jag säga att jag tycker att det är viktigt att man arbetar på ett strategiskt sätt när det gäller asyl- och migrationsfrågorna, med utgångspunkt i situation i . riksdag har beslutat om en ordning där det finns ett mål preciserat för utgiftsområde 8, som är migrationsområdet. Det säger att ska sträva efter en gemensam asyl- och migrationspolitik inom den europeiska unionen. Med utgångspunkt från det målet skulle det te sig något märkligt om inte bara skulle skynda på utan också svävar lite på målet luckra upp bestämmelserna. Det tror jag inte skulle vara önskvärt. Jag tror inte heller att det skulle ligga i linje med den inriktning som faktiskt har lagt fast för regeringens arbete på det här området. Vi måste tvärtom intensifiera arbetet med att skapa de gemensamma systemen i enlighet med den formliga beställning som , alltså regeringscheferna, har gett till ministerrådet för inrikesfrågor där jag representerar tillsammans med justitieminister . ska det finnas ett gemensamt system på plats. , som kommer att ha ordförandeskapet i den europeiska unionen när programmet ska tas fram och beslutas, kommer att ha en strategisk roll i det arbetet. Jag delar inte den uppfattning som för fram att återtagandeavtal skulle leda till att man på något sätt etablerar en sidopraxis. Återtagandeavtalen är relevanta för att upprätthålla den grundläggande principen inom folkrätten, nämligen att ett enskilt land har ansvar för att ta tillbaka sina egna medborgare. Detta har ingenting att göra med de krav på individuell prövning av varje asylärende som är stipulerade av och regeringen och dessutom, om man ska vara helt ärlig, också av andra instanser som UNHCR. Det är viktigt att understryka detta. En enskild prövning är alltid det som leder till rättssäkerhet. Varje fall är unikt och ska prövas på sina enskilda grunder. Därmed kan jag konstatera att det har varit bra att ha den här diskussionen. Det är viktigt och angeläget att vi är överens om de inriktningar som finns för de grundläggande målen, även om vi naturligtvis kan ha olika synpunkter på detaljfrågor. 43 (): Vi pratar om en rättssäker prövning. De som kommer får en mycket rättssäkrare prövning än de som kom och som fortfarande befinner sig i landet. När jag tänker på återtagandeavtalen och den gemensamma asyl- och migrationspolitiken är jag inte lika säker på att det här är positivt. Jag tänker då särskilt på återtagandeavtal med ett land som naturligtvis gärna vill ha tillbaka en eftersökt person, för jag litar inte riktigt på att den individuella bedömningen trots allt är så säker som den borde vara. Även om regeringen som sådan sköter sig kanske myndigheterna på lokal eller regional nivå inte gör det. Vi har hört hur olika det kan vara.