prot · GU0998 · 2007-04-25 00:00:00 — En framgångsrik säkerhets- och försvarspolitik bygger på tidiga varningssystem och förhindrar och förebygger att konflikter leder till våldshandlingar och förmår lindra dessa konsekvenser och skydda människors liv, frihet och egendom. Som jag har sagt, fru talman, är rätten till liv en grundläggande mänsklig rättighet. Respekten för den är en förutsättning för att den enskilda människan ska kunna åtnjuta sina övriga rättigheter. Rätten till liv, kroppslig integritet och respekt för den personliga värdigheten innefattar även rätten att försvara sig mot angrepp. I vår strävan att genom en effektiv försvars- och underrättelsetjänst anskaffa information för att försvara oss från angrepp av fientliga makter och extremistiska grupper får vi aldrig kränka de värden som vårt försvar är satt att försvara. Därför är integritet för den enskilde viktigt, precis som trygghet och skydd för medborgarna. Därmed, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 11 § stöd till våldsutsatta kvinnor m.m. Föredrogs socialutskottets betänkande 2006/07:SoU10 stöd till våldsutsatta kvinnor m.m. (prop. 2006/07:38). 7 (): ska debattera socialutskottets betänkande SoU10. I detta betänkande behandlas proposition 2006/07:38 stöd till våldsutsatta kvinnor m.m. 14 motionsyrkanden har väckts med anledning av propositionen. De ska debatteras tillsammans med 21 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. ställer sig bakom regeringens förslag till förändring i socialtjänstlagen 2001:453. Det är en lagändring som innebär ett förtydligande av ansvar för insatser till brottsoffer, främst våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld. Utskottet ställer sig också bakom regeringens bedömning att det krävs en ambitionshöjning och ett helhetsgrepp för att kvalitetsutveckla och förbättra stöd. Utskottet välkomnar därför att regeringen har beslutat om utvecklingsmedel till kommunerna och att regeringen kommer att ge , metoder i socialt arbete samt länsstyrelserna olika uppdrag med anledning av propositionen. Lagändringen föreslås träda i kraft . I betänkandet finns elva reservationer. Med denna inledning överlämnar jag betänkandet till för debatt. 8 (): Jag står naturligtvis bakom alla reservationer men vill inför omröstningen senare här i kammaren yrka bifall till reservation 2 som efterlyser en könsmaktsanalys i regeringens förslag när det gäller att förbättra stöd för våldsutsatta kvinnor, till reservation 10 om dödsfallsutredningar och till reservation 6 om våld mot funktionshindrade kvinnor. Det är glädjande att kommer att ta ett beslut som förbättrar stödet till kvinnor som utsätts för våld av närstående män och till de barn som far så otroligt illa av att leva i en sådan familjemiljö med ständig oro för mammas säkerhet och sin egen säkerhet och trygghet. I har vi drivit kravet och motionerat om en ändring av socialtjänstlagen för att stärka skyldigheten att ge stöd och skydd till kvinnor och inblandade barn som utsätts för mäns våld. Ett mer otydligt bör blir ett tydligt skall, och det är en viktig markering. Initiativet till utredningen togs av , och . Jag är glad att utredningen nu är klar. Vi stöder förslagen, och jag vet att vi har en total enighet om de förslag som vi röstar igenom. Vi ser positivt på att får i uppdrag att stärka hur detta ska tillämpas runt om i landet. Vi vet att stödet för kvinnor och barn som utsätts för mäns våld ser olika ut i olika städer och orter. Det är bra att man ger länsstyrelserna samordningsuppdraget att se till att man i varje län gemensamt kan samordna sina insatser för att motverka mäns våld mot kvinnor. Men vi saknar en del. har svårt att förstå varför man inte bifaller utredningens förslag om dödsfallsutredningar. motionerade om detta , och vi kallar det . Det handlar om att när kvinnor blir dräpta eller mördade i nära relationer på grund av mäns våld ska man utreda och se över ordentligt hur alla inblandade har gjort. Det är inte för att utse någon syndabock utan för att hitta systemfel eller saker som kan förbättras i metoder, rutiner och kanske i lagstiftning. Jag kan inte se att argumentet håller. Vi ska införa detta för barn som utsätts för brott och våld, så varför skulle vi inte kunna göra det för kvinnor? Låt oss inte vänta med detta! Jag skulle gärna vilja höra vad den ansvariga ministern tycker om dödsfallsutredningar. Det går inte att underskatta kvinnojourernas roll när det gäller att ge stöd och skydd till kvinnor som utsätts för mäns våld. Det finns oerhört stor kunskap och samlad erfarenhet hos kvinnojoursrörelsen. Det är därför lite obegripligt för oss varför inte får med att också samverka med kvinnojoursrörelsen i sitt uppdrag att förbättra stödet. Man har begränsat det till Kommuner och Landsting och Nationella Kunskapscentret i . Vi tror att det skulle vinna på att man också tog till sig kvinnojoursrörelsens kunskaper. I många kommuner har kvinnojourerna levt i osäkerhet om sin ekonomi framöver och om man ska kunna fortsätta att ge stöd till kvinnor som utsätts för mäns våld och även till barnen. Ofta har man alltför knappa resurser för att kunna ge ett bra stöd eller ha en kontinuerlig bemanning. Inte så sällan saknas det helt i ett antal kommuner, och man har också hoppat över att samarbeta med grannkommunerna. Det är viktigt för att kvinnojourerna får ett stöd. Vi är stolta över att vi har varit med och jobbat fram ett stöd. Det är bra att den borgerliga regeringen också vill ge ett stöd. Men vad vi saknar är en plan för ett långsiktigt ekonomiskt ansvar för kvinnojourernas verksamhet. De har alltför länge fått leva år . Det är något som har motionerat om och yrkat på. Vi tycker att det är viktigt att kommunernas ansvar tydliggörs. I den utredning som föregick det här förslaget säger man att det är en fråga om lotteri vilken socialsekreterare man får, om den socialsekreteraren har tillräcklig kunskap för att kunna bedöma risken och ge rätt skydd och stöd åt den våldsutsatta kvinnan. Därför tycker vi i att det är jätteviktigt med en långsiktig och rejäl kompetenshöjning på bredden och även när det gäller spetskunskap ute i kommunerna, i sjukvården, hos åklagare och polis. Därför har vi i vårt budgetförslag som vi lade fram också avsatt pengar för att höja kunskaperna hos i kommunerna och för att höja kunskaperna på funktionshinderområdet. Jag vill gärna ta upp mäns våld mot funktionshindrade kvinnor. kom det ett pressmeddelande om en utredning hos Handu med handikapprörelsen och andra inblandade. Den lyfter verkligen fram hur utsatta funktionshindrade kvinnor är. Jag har jobbat mycket med det som kommunalråd i . Där finns ett samarbete mellan ett antal handikapporganisationer och Diakoni. Det har stöd av Allmänna arvsfonden och heter Dubbelt utsatt. Målet för detta arbete är att få ett i . Detta Dubbelt utsatt visar vad det handlar om. Mäns våld mot kvinnor med funktionshinder har osynliggjorts. Det har funnits väldigt lite kunskap om detta. Osynliggörandet har handlat om att det finns brister när det gäller stöd till kvinnor som utsatts för mäns våld. Men också tanken att funktionshindrade kvinnor kan vara utsatta har osynliggjorts. Det har varit lite extra svårt att se och synliggöra det. Det finns också ett beroende hos många kvinnor med funktionshinder som gör att de hamnar i en extra svår situation. Man kan vara beroende av den som utövar våldet. Den man som utövar våldet kan använda sig av funktionshindret. Lever man ihop eller är närstående till en blind eller synskadad kvinna kan man flytta på saker. Är det ett våld om man ställer saker framför någon så att den går på dessa, ramlar och skadar sig eller om man sträcker ut ett ben som denna kvinna inte ser? Det blir mycket mer subtilt. Man kan ge fel mediciner till människor med funktionshinder som man lever ihop med. Det har förekommit att någon har fått hänga i en lift när den som lever ihop med den har gått ut, och där har man fått sitta. Det finns ett antal saker som drabbar funktionshindrade kvinnor väldigt hårt. Därför är det oerhört viktigt att skapa kunskap. Kvinnojourerna och de skyddade boendena är dessutom inte tillgängliga för dessa kvinnor. Psykiskt funktionshindrade kvinnor tas ofta inte emot och är väldigt utsatta. Enligt RSMH, som är den intresseorganisation som jobbar med psykiskt funktionshindrade, handlar det om . Det är oerhört viktigt att höja kunskapen hos dem som arbetar med människor med funktionshinder hos och hos kvinnojoursrörelsen och göra de stödresurser vi har tillgängliga för kvinnor med funktionshinder. Det har vi i jobbat med genom att i vår budget anslå pengar för att öka tillgängligheten hos jourerna och genom att avsätta pengar till att öka kunskapen och föreslå resursjourer, till att börja med i storstäderna, för psykiskt funktionshindrade och missbrukande kvinnor. Jag vill också väldigt kort säga att vi vill lyfta fram det våld som förekommer i samkönade relationer. Det osynliggörs väldigt ofta. Man kan inte vända sig till de strukturer som finns. kommer det en brottsoffersatsning, men det säger sig inte självt att man ser våldet mellan de olika parterna bara för att man jobbar med människor som lever ihop med någon av samma kön och för att man har en brottsofferverksamhet. Där måste kunskapen öka. Likaså måste vi fortsätta att ge stöd till de flickor, och ibland pojkar, som drabbas i starkt patriarkala familjer. Till slut vill jag säga att vi har lyft fram en brist som vi tycker finns i det här förslaget, och det är att man inte tar fram könsmaktsanalysen. Vi tror att man alltid måste peka på den underordning som finns när det gäller kvinnor och män som grupper i samhället. Den gör att män har mer makt och mer resurser. Mäns våld mot kvinnor innehåller väldigt mycket kontroll och makt. Ansvaret måste göras väldigt tydligt. Eftersom den som hotar, slår och misshandlar alltid har ansvaret tycker vi att det är en brist att man inte lyfter upp könsmaktsanalysen tydligare. Detta är en stor och viktig samhällsfråga. Det är en fråga som berör alla oss kvinnor. Risken och hotet att utsättas för våld begränsar våra liv och våra möjligheter. Våld mot kvinnor finns inom alla samhällsgrupper. Även om kvinnor med missbruksproblem och funktionshinder är speciellt utsatta sker våldet också i läkarfamiljen. Den höga tjänstemannen eller chefen misshandlar sin sambo. Socialsekreteraren som själv jobbar med detta kan också vara utsatt. Därför måste vi kunna se, upptäcka, ta till oss och ge stöd till kvinnor oavsett var de befinner sig när de utsätts för våld och hot. Vi måste vara medvetna om att det här handlar om hundratusentals kvinnor i . 9 (): I det här betänkandet har sju reservationer. Vi står självfallet bakom alla våra reservationer, men för att vinna tid yrkar jag endast bifall till reservation nr 1. Den proposition som ligger till grund för det här betänkandet om stöd till våldsutsatta kvinnor är efterlängtad. Redan när socialtjänstlagen gjordes om påtalade vi att en skärpning av lagstiftningen behövdes. Tyvärr har alltför många kvinnor och barn fått för lite eller för dålig hjälp som gått. har de inte fått någon hjälp alls, eller så har det kunnat röra sig om kränkande insatser som motverkat sitt syfte. Så här kan det inte fortsätta. Varje kvinna ska känna och kunna lita på att hon får det stöd och den hjälp av som hon har rätt till om hon blir utsatt för våld i nära relationer. Därför är det beklagligt att den viktiga ändringen av socialtjänstlagen inte blir tillräckligt tydlig med regeringens förslag. Regeringen föreslår i de nuvarande formuleringarna i lagen att bör verka för och bör beakta ska bytas ut till verka för och skall särskilt beakta. anser att de här förändringarna av lagtexten fortfarande inte är tillräckligt tydliga, utan att det även fortsättningsvis kan finnas tveksamheter och oklarheter kring kommunens och socialnämndens ansvar. vill i stället att den föreslagna skrivningen ska bytas ut mot ett tydligt skall så att vi får en lagstiftning som säger: skall vid behov ge stöd och hjälp till kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp av närstående. Det här förslaget till ändring ligger också helt i linje med vad utredningen om stöd till våldsutsatta kvinnor föreslog och som en stor majoritet av remissinstanserna ställde sig bakom. Regeringen borde också ha följt utredningens förslag när det gäller barnperspektivet. Utredningen föreslog begreppet barn som upplevt våld i lagtexten i stället för begreppet barn som bevittnat våld, som är det begrepp som föreslås i propositionen och betänkandet. Vi anser att det hade varit en viktig markering och ett tydliggörande att välja utredningens förslag till begrepp. Begreppet bevittna, som regeringen vill ha kvar, är för snävt. Ett barn kan ha hört saker, sett skador på föräldern, upplevt tvång och förtryck samt förälderns skräck. I dessa fall är det uppenbart att barnet kan vara i behov av insatser även om barnet inte har bevittnat våldet. Regeringen väljer att beskriva våld mot kvinnor som ett mångfasetterat problem inom många olika områden och med olika aktörer. Men propositionen glider mot att det handlar om fysiskt genomförd påtaglig misshandel som råkar vara riktad mot en kvinna. Det som lagförslaget saknar är ett klargörande av att våld mot kvinnor inte bara yttrar sig i form av fysiskt våld, utan det yttrar sig i lika stor utsträckning som psykiskt våld, sexualiserat våld, hot om våld och andra hot och kontrollerande beteenden. Många kvinnor som lever under hot om våld och söker hjälp hos blir nekade hjälp och stöd med motiveringen att ingen misshandel har skett. Detta visar att inte alltid förstått mekanismen bakom våld i nära relationer och att det ständiga hotet alltid ska inbegripas i begreppet våld mot kvinnor. Detta måste bli helt klart för . Regeringen menar att särskilda grupper av kvinnor har särskilda problem, och man blandar på ett olyckligt sätt ihop speciell problematik och bakgrund. I propositionen, under rubriken med utländsk bakgrund, tycker vi att regeringen späder på den diskriminering dold, öppen, institutionell eller strukturell som finns i samhället. Ett exempel är följande citat ur propositionen: Kvinnor med utländsk bakgrund kan med andra ord behöva hjälp med sådant som kvinnor uppvuxna i klarar på egen hand. Det hade varit lämpligare att lyfta fram det som innebär särskilda problem, exempelvis språksvårigheter och situationen för asylsökande. anser för övrigt att det är olyckligt att man i propositionen exemplifierar akuta insatser med i skyddat boende, vilket riskerar att leda tanken fel. Det finns redan mängder av exempel på socialtjänstemän som är obenägna att förstå behovet av vistelser på kvinnojourer och som inte vill ta kostnaden för detta. Bättre hade varit att uttrycka att det kan handla om skyddat boende under kortare eller . När det gäller handlingsplaner delar vi uppfattningen att de fyller en viktig funktion. Vi vill dock poängtera att insatser som görs och planeras bör ske på tre olika plan, nämligen akuta åtgärder, långsiktiga åtgärder och förebyggande åtgärder. Att ha ett sådant perspektiv innebär att inställningen till insatserna blir av en annan art. tycker därför att det behöver klargöras att kommunerna bör angripa problemet med insatser på alla tre nivåerna akuta, långsiktiga och förebyggande. Detta har även för kvinnojourer och tjejjourer i lyft fram i sitt remissvar. Regeringen säger att man avvaktar och tänker återkomma när det gäller förslaget om att göra dödsfallsutredningar i det fall kvinnor mister livet på grund av våld i nära relationer. Ett antal remissinstanser menar att det kan vara minst lika viktigt att göra motsvarande skyddsutredningar från sida även när mycket allvarliga övergrepp mot kvinnor skett utan dödlig utgång. delar den uppfattningen. Det skulle kunna tillföra mycket viktig kunskap, inte minst eftersom kvinnan då själv kan ge sin bild av det stöd som stått till buds för henne och redogöra för hur hon själv ser på vilket skydd hon behövt. Avslutningsvis vill jag säga att när det gäller våld i samkönade relationer blir det problematiskt att kvinnor som utsätts för våld i samkönade relationer inbegrips eftersom de är kvinnor medan våldsutsatta män i samkönade relationer inte gör det. Regeringen hänvisar här till de satsningar som görs kring brott inom HBT-området. Vi ser en risk att detta kommer att beröra hot och hatbrott och att våld i nära och samkönade relationer inte kommer att uppmärksammas tillräckligt i detta sammanhang. 10 (): Det är frågan som finns hos oss alla. I vår mänskliga natur borde våld vara frånvarande, men så är det inte. Vi ser det hos mobbare bland våra barn. Vi ser det hos våra ungdomar i gäng och mot varandra och vi ser det hos oss vuxna. En av dessa våldshandlingar är den som ofta göms undan bakom dörrarna i våra hem de hem som rätteligen ska stå för trygghet, kärlek och bra relationer. Två tredjedelar av de misshandlade kvinnorna misshandlas inomhus och oftast i sina hem. I en studie som Rikskvinnocentrum gjorde med våldsutsatta kvinnor fann man i intervjuerna med kvinnorna att var födda i , i övriga och i ett utomeuropeiskt land. Av dem som hade barn uppgav att barnen bevittnat våld, och i av fallen hade barnen själva utsatts för våld. I vårt betänkande SoU10, stöd till våldsutsatta kvinnor, innebär lagändringen ett förtydligande av det ansvar som har gentemot dessa brottsoffer, dessa våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld. Detta är ett resultat av den utredning som Socialdemokraterna tillsatte och som resulterade i Att ta ansvar för sina insatser. stöd till våldsutsatta kvinnor av som överlämnades . Den nuvarande regeringen ansluter sig till utredarens förslag, och i regeringens förslag finns följande citat: Genom att skärpa bestämmelsen så att socialnämndens skyldighet att ge stöd och hjälp framgår ännu tydligare än görs en sådan markering. Ett tydligare synliggörande av ansvar för våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnar våld förväntas påverka attityder och därmed undanröja de brister som finns i bemötande av samt stöd och hjälp till dessa brottsoffer. Genom att ordet bör ändras till skall i lagen tydliggörs kommunernas ansvar för de 25 000 svenska kvinnor som misshandlas. De våldsutsatta kvinnorna i vårt land är tiotusentals, och när man räknar barnen till dessa kvinnor får man fram ett skrämmande antal barn som bevittnat våld i sitt eget hem. Att fly från sitt hem i rädsla för sin pappa eller närstående kan ge en del barn posttraumatisk stress och fysisk och psykisk ohälsa. Dessa barn behöver hjälp, samtal, uppföljning och stöd. Vad kan vi då göra mer för att hjälpa dessa barn och deras mödrar i det akuta skedet efter en våldshandling då behovet av samtal är som störst och då de oftast befinner sig på en kvinnojour? Låt mig ge ett exempel på förbättrat omhändertagande av barn som utsatts för våld eller bevittnat våld i hemmet. Kvinnojouren har av i beviljats medel för ett ettårigt projekt för att förbättra omhändertagandet av barn som utsatts för eller bevittnat våld. De har anställt en barnpedagog som kommer att ge barnen på jouren särskild uppmärksamhet, ge krisstöd med strukturerade samtal samt stödja mödrarna i deras föräldraroll. De tar även emot barn för samtal enskilt eller i grupp från och och som har denna problematik. Till detta har de fått en lokal som inreds för samtal samt för skapande verksamhet av olika slag. Detta är en bristvara i vårt välfärdssamhälle , och här är barnen som brottsoffer bortglömda till stor del. Insatser som denna kommer att ta betydande resurser från våra kommuner och de statliga pengar som regeringen nu säger ska komma långsiktigt. Kommer de pengarna att räcka till? I detta betänkande slås ansvar fast. får i uppgift att ta fram stöd för tillämpningen av lagstiftningen, och IMS får utveckla bedömningsinstrument för ansvar. Länsstyrelserna i samarbete med ska utarbeta bedömningskriterier för tillsynen. Och man säger från regeringen att det är angeläget med förbättrad kunskap och metodutveckling för arbete. Men hur ser verkligheten ut i våra kommuner? Sanningen är att det i våra kommuner saknas skyddat boende för våldsutsatta, det saknas handlingsplaner, och det saknas politiska drivkrafter att i den utsträckning som behövs stötta frivilligorganisationerna. Detta lagförtydligande behövs. efterlyser utbildning och bättre kunskaper, arbetssätt och bedömningskriterier i sitt arbete. Detta lagförslag är bra, men det krävs uppföljning av lagen som kräver så stora insatser från alla våra kommuner. Och kommer de statliga pengarna att räcka till? Det är frågan. Skyddat boende är i den värst utsatta situationen en räddning för kvinnan och barnen. I små kommuner är det ofta kvinnojourer som har en lägenhet som kan vara just det akuta skyddet för en utsatt kvinna och hennes barn. Dock är det ofta små ekonomiska medel som står till buds, och få kvinnojourer har anställd personal. De frivilligas insatser kan sträcka sig så långt som att ha jourtelefonen i sträck. Att de får ett separat kontor, en mötesplats avskild från lägenheten som är skyddat boende, kan vara en önskan, men det handlar också om att kunna ge barnen som vistas där meningsfyllda aktiviteter som skingrar deras oro och att få till stånd detta nära samarbete med som utgår från varje enskilt barns behov just i det akuta skedet när våldshandlingen har skett. Låt oss hoppas att kvalitetsvillkoren i fråga om de skyddade boendena finns med för de utsattas skull. Det våld som utövas är både fysiskt och psykiskt. Sexuellt våld är också ett sätt att undertrycka kvinnan till total passivitet, underlägsenhet och förnedring. Våldsverkaren har ofta fjärmat kvinnan från vänner och annat socialt umgänge. Hon är ensam och utlämnad. Då ska alla kvinnor veta att de i alla våra kommuner ska nå hjälp och få den. I våldtas eller misshandlas 24 kvinnor, och i landet är det närmare 90 kvinnor. Det är landstingens som presenterar dessa skrämmande siffror i en rapport. Medan denna kammardebatt pågår kan det vara fyra kvinnor som förnedras och misshandlas. Vi parlamentariker har alla en uppgift. Vi har fått en handbok från med en uppmaning att vi alla har en viktig uppgift att anta lagar som slår fast att våld i hemmet är ett allvarligt och oacceptabelt angrepp mot den mänskliga värdigheten. Vi ska bestraffa dessa brott, vi ska tillhandahålla skydd för de mest sårbara, också i privatlivet, vi ska stärka våldsoffrens rättigheter och främja förebyggande åtgärder och handlingsprogram för att öka den allmänna medvetenheten i syfte att en gång för alla förändra människors inställning till detta svåra problem. kampanj 20062008 har som syfte att vi alla gemensamt har ett ansvar att bryta tystnaden runt dessa frågor om kvinnovåld och barns utsatthet och på ett handfast sätt bekämpa våldet i våra svenska hem. Det får inte fortsätta att vara så att gärningsmannen i av samtliga anmälda misshandelsbrott mot kvinnor är en bekant, en närstående eller den livskamrat som man valde för kärlekens skull en gång tidigare i sitt liv. Vi har valt att inte reservera oss i detta betänkande, men vi förbehåller oss rätten att återkomma i frågan. 11 (): 3 miljarder är oerhört mycket pengar ofattbart mycket. Det är 3 000 miljoner. Så mycket beräknar att kostnaderna för samhället för våld mot kvinnor i nära relationer är , år . Det är lika mycket pengar som krävs för att sköta en vanlig medelstor svensk kommun. Med ett annat mått mätt: För skulle man kunna anställa ungefär 10 000 fler undersköterskor i . Det finns fler siffror som är värda att tas upp. Brå, , rapporterar att 24 000 fall av misshandel riktad mot kvinnor anmäldes . Misshandeln mot kvinnor har ökat . Till en del beror det på att kvinnor i större utsträckning än tidigare verkligen anmäler den misshandel som de har varit utsatta för, men det faktiska våldet har också ökat. Brå säger också att mörkertalet när det gäller våld mot kvinnor är stort.