prot · GU0969 · 2007-02-28 00:00:00 — Jag tänkte börja med att tacka för att de har lyft fram att vi har en relativ barnfattigdom här i , för att de gör det och sätter fokus på de barn som lever i en ekonomiskt och socialt utsatt situation. Barn svälter inte i . Barn går i skola. Barn har tillgång till hälso- och sjukvård. Vi var tidigare inne på den rapport som visade att efter låg tvåa bland de rikare länder där barn har det bra. låg på 18:e och på 19:e plats. Barn i allmänhet har det bra, men det finns barn som inte har det bra i , och dem måste vi ta ett ansvar för. Barnfattigdomen minskade från 433 000 till 252 000 barn, och det är bra. Vi lyckades ta igen lite av det som 90-talskrisen åstadkom. Men det jag tycker är allvarligt med Rädda Barnens senaste rapport är att skillnaderna ökar mellan de barn som är kvar i relativ barnfattigdom och de barn som lever i familjer som har fått en ganska bra utveckling. Jag är också rädd för att de klyftorna kommer att öka ännu mer med alliansens politik. De här barnen lever ofta med en ensamstående mamma eller har någon förälder som är född i ett annat land än . Skillnaderna ökar mellan kommunerna och mellan stadsdelarna. Jag kommer från en stad som har tydliga skillnader. I lever av barnen i ekonomiskt utsatta familjer. I är det den nästan hisnande siffran . Vi tycker alltså att det är väldigt viktigt att ha ett tydligt barnperspektiv både i den generella välfärden och i politik. Därför har det för oss varit helt självklart att länge jobba med frågan att när vi förbättrar den generella välfärden för barnfamiljerna genom att höja barnbidraget ska också barnen i de fattigaste familjerna på samma gång få en standardhöjning. Då ska inte barnbidraget räknas in i beräkningsunderlaget för försörjningsstödet och försörjningsstödet sänkas med lika mycket som barnbidraget höjs. Därför var jag väldigt glad när jag såg att den förra regeringen lade ett uppdrag om att utreda frågorna om en höjning av barnbidraget och underhållsstödet. Lika förbittrad blev jag när jag upptäckte att en av alliansens första åtgärder var att ta bort det utredningsuppdraget. Man ville inte ens utreda frågan. Därför är jag inte heller förvånad att man i betänkandet säger totalt nej. Varför skulle man göra något annat? Man har ju tagit bort detta uppdrag. Jag vill säga detta: Barndomen går inte i repris för de här barnen. Utredningen och hemlöshet drabbar också barn, som gjordes 2005, börjar sammanfattningen med orden: Det finns en allmän uppfattning i vårt land att barnfamiljer inte vräks, men vi bedömer att ca 1 000 barn berörs av vräkningar. Vi tycker att det är oacceptabelt. Det är bra att det finns ett mål om att det här ska minska. Det är bra att man nu jobbar bättre i . Jag vet att man ska titta på de frågorna när man nu ska se över en del av hyreslagen. Men från säger vi att det måste vara nolltolerans mot att barn någonsin vräks utan att ha ett annat gott boende färdigt att flytta till i så fall. Det bästa är i de allra flesta fall att bo kvar. Många barn lever i familjer med försörjningsstöd ganska länge, och har satt mycket fokus på att rehabilitera, coacha och stödja familjer som har gått länge på försörjningsstöd för att de ska få arbete och egen försörjning. Men fanns det i 4 562 barn i familjer som hade haft försörjningsstöd , och då är det inte svårt att tänka sig att ekonomin och livet blir väldigt knappt i de familjerna. I hela var det 50 000 barn 2004. Därför är det så viktigt att när det gäller ekonomiskt bistånd har ett barnperspektiv, att man ser barnets behov, att man träffar familjen och barnet, att barnet självt får komma till tals, att barnet har möjlighet att göra något roligt , kan delta i fritidsaktiviteter tillsammans med kompisar och veta att de inte alltid utestängs från sådant som alla andra barn ser som självklart. I säger man att det här fungerar bättre, men det finns fortfarande stora brister. I betänkandet säger man att vi ska följa det här och att regeringen ska återkomma om man behöver göra något. Men vi i tycker att det är så viktigt, eftersom barnen inte får tillbaka sina barnaår, som jag sade, att vi vill prioritera en metodutveckling i den här frågan. Barn- och ungdomsvården är mycket diskuterad, och säger glädjande nog i sin senaste rapport att det är en positiv utveckling med mycket mer att fortsätta att jobba på. Inte minst gäller det att fortsätta att utveckla samarbetet mellan socialtjänst, förskola, skola och hälso- och sjukvården. Jag vill lyfta fram den försöksverksamhet som drogs i gång av , och under namnet Barnhus, med samverkan under samma tak vid misstanke om brott mot barn. Jag besökte i , och på de barnhus som ska hålla på på sex ställen i landet kan vi se att man på ett mycket bra sätt kan stödja barn som är utsatta för misshandel och sexuella övergrepp. Allt det som behövs samlas runt barnet och kan ge stöd till berörda anhöriga. När jag pratade med i en stadsdel i sade man: Vi har förbättrat vår verksamhet mycket i samarbete med , för det innebär också en metodutveckling för vårt jobb. Vi får råd och stöd, och vi kan diskutera med dem. Jag skulle se det som en fördel om vi alla kunde vara överens om att när är slut ska barnhusen vara kvar. Jag skulle vilja se barnhus i hela landet. Det sista jag vill säga innan jag slutar jag kommer tillbaka till några andra frågor i replikerna är att jag gärna vill ha svar på frågan: Hur kan vi konkret stärka barnens situation? I detta anförande instämde (). 168 (): I det här motionsbetänkandet har sex reservationer. Vi ställer oss bakom alla våra reservationer men yrkar för tids endast bifall till reservation nr 10. Jag tänker använda min tid till att kortfattat redovisa argument för våra sex olika reservationer. Den första, reservation nr 3, handlar om att ändra socialtjänstlagen så att inte kan särbehandla studenter och unga. Studenter ska i praktiken ha samma rätt till individuell behovsprövning som andra vuxna medborgare. Vi menar att det inte ska finnas några hinder för att erbjuda praktikplats eller andra kompetenshöjande åtgärder, men det ska absolut inte vara en förutsättning för att en student ska kunna få försörjningsstöd. vill därför att socialtjänstlagens 4 kap. 45 §§ ska slopas, eftersom det är den bestämmelsen som ger möjlighet att särbehandla studenter. Reservation nr 5 handlar om hemlöshet. Att vara utan bostad skapar en försämrad livskvalitet och inverkar negativt på hela individens livssituation, oavsett omständigheterna kring den bostadslösa. Utan bostad blir det ytterst svårt att tillgodogöra sig sina rättigheter, sköta arbete eller annan sysselsättning, umgås med nära och kära och så vidare. Att ta sig ur hemlösheten och etablera ett varaktigt boende med de höga hyror som tillgängliga bostäder har är nästan omöjligt. Och eftersom det är svårt att få jobb utan bostad och det är svårt att få bostad utan jobb hamnar bostadssökande lätt i ett moment 22. Vi har noterat att regeringen har beslutat om en strategi för att motverka hemlöshet. Strategin innehåller många viktiga och bra målsättningar. anser dock att det inte räcker med att garantera tak över huvudet, utan vi yrkar i stället, i enlighet med vår reservation, att begär att regeringen återkommer med förslag till en rättighetslagstiftning som ger alla i rätt till en bostad. Reservation nr 6 handlar om barnfamiljers situation vid vräkning. Ett barn har rätt att växa upp i en trygg och säker miljö. Hur ett barn växer upp präglar denna person resten av livet. ska vara vägledande vid allt beslutsfattande som rör boendet. Det är oacceptabelt att barnfamiljer kan vräkas och stå utan bostad, oavsett omständigheter. Kommunen måste ta aktiv kontakt med de familjer som har problem med sitt boende. Så snart kronofogdemyndigheten får veta att vräkning kan komma att bli aktuellt ska den meddela socialnämnden i kommunen. ska då vara skyldig att snabbt ta fram en handläggare, så att man hinner göra någonting innan vräkningen verkställs. pågår en översyn av hyreslagen, och eventuellt kommer en utredning att föreslå någon form av skyddslagstiftning kring barnperspektivet, och enligt regeringens hemlöshetsstrategi framgår det att inga barn ska vräkas. Trots detta tycker att det är viktigt att ger en tydlig signal till regeringen och begär att regeringen återkommer med konkreta förslag till ändringar i lagstiftningen i denna del. Reservation nr 10 handlar om särskilda avgiftningsplatser för kvinnor. Avgiftning och missbruksvård har, som mycket övrigt i samhället, byggt på att män är . Kvinnor har blivit inlagda för avgiftning på avdelningar där både män och kvinnor vistas. Många missbrukande kvinnor har misshandlats och utsatts för våld i sin omgivning. Det här innebär att när en kvinna är på avgiftning så kan också hennes plågoande vara där. I betänkandet kan man läsa att regeringen har för avsikt att ta upp den här frågan med landstingen och regionerna . biföll motion där den här frågan togs upp. Man sade då att det får ankomma på regeringen att i samtal med sjukvårdshuvudmännen eller på annat lämpligt sätt tillse att tillräckligt antal sådana platser skapas. Vi är inte övertygade om att det här räcker. Därför vill vi i enlighet med vår reservation att ska uppmärksamma regeringen på att det måste bli en rättighet i landets alla landsting och regioner att det finns tillgång till separata avgiftningsplatser för kvinnor. Reservation nr 11 handlar om personliga ombud. Reformen med personliga ombud är en lyckad reform, som har stött under hela processen. Det unika är att de finns nära den enskilda människan, ger personlig hjälp och stöd och ser till att hon får de insatser som hon har rätt till. De personliga ombuden vet vilka levnadsvillkor de psykiskt sjuka har. För att det ska vara möjligt att ha den nära relation som är så avgörande för att kontakten ska bli bra och leda till rätt insatser behövs tid och engagemang. Det betyder att de personliga ombuden inte får vara överbelastade. Vi anser också att de bör ha en så oberoende ställning som möjligt. Vid sidan av att kämpa för bättre villkor för varje enskild människa är det viktigt att de personliga ombuden även orkar lyfta frågor i ett bredare perspektiv. Vi tror att politiker kan få många uppslag om vad som konkret inte fungerar genom att lyssna på de personliga ombuden och de problem som de har ringat in. Därför tycker vi att rätten till personligt ombud ska skrivas in i socialtjänstlagen. är det reservation nr 13 som handlar om ökad kompetens och kvalitet i . Utbildning, fortbildning och generell kompetenshöjning för personalen i och när det gäller HBT-frågor är något nästan obefintligt. Det finns inte heller i någon större utsträckning undervisning om HBT-frågor på . Den fortbildning som finns drivs av lokala initiativ och förekommer bara på ett fåtal arbetsplatser, och inte heller här inkluderas generellt HBT-frågor när man talar om mångfald och diskriminering. Därför vill att ska framföra till regeringen att det, för att garantera ett bra bemötande och icke-diskriminering, är viktigt att personalen i , och andra institutioner utbildas och fortbildas för att höja sin HBT-kompetens. I detta anförande instämde (). 169 (): Vi debatterar socialtjänstfrågor , och vi gör det på ett område som står under omvandling. Vi har inga reservationer i detta betänkande utan tre särskilda yttranden. Vi kan gå med på det här betänkandet på grund av det stora arbete som pågår i de många utredningar som är tillsatta. Vi kommer dock att följa dessa frågor väldigt noga, och vi förbehåller oss också rätten att återkomma till dem. Många utredningar pågår, som sagt. Och det pågående arbetet fokuseras mera på den enskilda individen, dess behov och de åtgärder som vårt samhälle kan och önskar ge dem som är i en situation som de själva inte kan ta sig ur utan hjälp. Oavsett om det är fråga om barn, föräldrar, missbrukare, hemlösa eller de äldre i detta betänkande finns det inget annat område i hela vår lagstiftning som berör och kommer den enskilde individen så nära och är så kännbart och så livsavgörande som socialtjänstområdet. Det är också så att vår socialpolitik är allas vår politik som vi genom livet berörs av på många olika sätt. Den ska i det utsatta läget, då allt annat är borta, finnas där för dig och för mig, för våra misshandlade barn, för våra missbrukare, missbrukare som vill bli hela människor igen, och för den som lever under knappa omständigheter. Socialtjänstlagen och försörjningsstödet är det yttersta skyddsnätet vi har. När vi går längs och tittar på uteliggarna, tiggarna, de hemlösa som finns där måste vi se dem. Vi kan inte, som den nuvarande regeringen, förändra bostadspolitik så att mer bostadsrätter tränger ut allmännyttans bestånd. Med automatik skapas det färre hyresrätter som kan upplåtas till dessa grupper av människor som oftast är grava missbrukare och har stora skulder. 17 800 hemlösa finns i vårt land. Det är ett tal vi kunde registrera under en mätvecka . Mörkertalet är allt större. Trångboddheten är också ett stort problem. Det finns i ett antal lägenheter på den sekundära bostadsmarknaden. Om det visar sig genom det uppdrag som tillsammans med har fått att det akuta behovet av lägenheter är till exempel tredubbelt så stort som det finns lägenheter för, hur kommer då regeringens strategi att se ut för att skaffa fram dessa tusentals lägenheter som man nedmonterar allmännyttan? När det gäller barnfattigdomen ska vi inte tro att det bara är storstäderna som har ett alltmer växande problem med barn som lever under knappa förhållanden. Nej, i mitt levde av barnen i , och i , 2004, enligt Rädda Barnens rapport. En kvarts miljon fattiga barn i ett sådant rikt land som är allvarligt. Vems är då felet? Och med vilken politikerstrategi bekämpar man denna djupa orättvisa? Det handlar om att sällan eller aldrig gå ut och se på kultur i alla dess former för att det kostar pengar, att som förälder med sitt barn inte få gå på en utställning för att det kostar inträde, att alltid få säga nej, det har vi inte råd med som förälder och se att man måste spara de pengarna, för mjölken måste stå på bordet också. Att vara utanför föder utanförskapets mörker, och klassklyftorna växer. När den alliansledda högerregeringen slår ned på våra välfärdssystem, sänker ersättningsnivåerna och också höjer kraven för att få dem föder det fler fattiga barn. Det finns ett problem i att höjningarna av barnbidraget inte kommer de familjer till godo som är beroende av socialbidrag. Dessa familjer får inte del av den standardhöjning som var tänkt att nå alla barnfamiljer. Genom tilläggsdirektiv fick utredningen socialbidrag till arbete i uppdrag att analysera konsekvenserna av att frångå principen att beakta alla inkomster vid socialbidragsprövning. Analysen skulle gälla barnbidraget och andra relevanta transfereringar till barnfamiljer när de ändrades. Vi socialdemokrater höjde barnbidraget och underhållsstödet, och vi höjde ersättningarna i socialförsäkringssystemet. Vi menar att solidaritet och minskade klassklyftor föder trygga människor som vågar mer och att den som råkar falla också ska veta som individ att systemen håller. Varför måste jag då fråga den borgerliga majoriteten: Varför inte ens utreda om undantaget, att höjningar av barnbidraget inte skulle räknas med i beräkningen av försörjningsstödet? Det direktivet tog den högerborgerliga regeringen bort från utredningen. Det är faktiskt så att det yttersta ansvaret för att förverkliga statens ansvar för ligger på och hans kolleger. Utred konsekvenserna av förändringar i vårt trygghetssystem ur ett barnperspektiv! Förvärra inte ytterligare barnfattigdomen i ! Vi socialdemokrater anser fortfarande att denna fråga bör prövas. Vi förbehåller oss också rätten att återkomma i den. Vad gäller barnhemsplaceringarna i efterkrigstid ända tänker vi följa också den frågan noga. Jag har själv upplevt berättelser om dåliga familjehem, misshandel och kärlekslöshet mot barn som inte har fyllt när de placerades första gången. Vi kan inte blunda för det som har skett, utan allt måste upp i ljuset, det som hände under dessa mörka år. Det har förekommit att barn har fått sova på vinden och att bältet fanns framme när de var långt borta från sina hem och sina föräldrar. Misshandel, kränkningar och dåliga förhållanden var vardagen för tusentals barn som är vuxna, många med svåra psykosociala problem, svår ångest och ibland missbruk. Vi är skyldiga dessa barn sanningen. Vi socialdemokrater tillsatte en särskild utredare med uppgift att granska de här allvarliga övergreppen vid institutioner och familjehem. Detta är gott, och första delrapporten kommer . Den stora missbrukssatsningen, Ett kontrakt för livet, har enligt vår mening varit mycket lyckosam. Satsningen omfattade 820 miljoner i statsbidrag till missbruksvården 20052007. I detta betänkande anges det också att utskottet ser positivt på satsningen. Min fråga till majoriteten är: Kommer ni att fortsätta den lyckade satsningen ? Vi socialdemokrater anser att satsningen bör permanentas. Därför har vi i vårt budgetförslag anvisat 150 miljoner för detta ändamål. I detta anförande instämde , , och (alla s). 170 (): är det drygt sedan den nya alliansregeringen tillträdde. På många områden sker det förändringar. Den allra viktigaste uppgiften för oss är att få människor från det stora utanförskapet, och där har arbetet börjat. Ett viktigt instrument i det arbetet är nystartsjobben, framför allt när det gäller personer som har varit borta så länge från arbetsmarknaden att det är socialbidrag eller det som man nu kallar för försörjningsstöd som har varit deras enda inkomstkälla. Ett nystartsjobb, ett riktigt jobb ger oanade vinster. På de få månader som regeringen haft på sig har det också inom vårt utskotts område och det vi pratar om , område, hunnit hända mycket. Det är många frågor som är på väg fram till olika former av avgörande, antingen till eller till den myndighet som har att avgöra det. Utredningen socialbidrag till arbete som sattes i gång av den förra regeringen har lämnat ett förslag, och det ska nu snart remissbehandlas. Där finns många förslag som är intressanta. Till exempel tar man upp frågan om barn som sommarjobbar. Det är en fråga som jag själv har lyft upp till debatt här i kammaren under den förra mandatperioden och ett område där det är oerhört tydligt vilket signalsystem vårt samhälle ger våra unga. Tänk en ung person som sommarjobbar ihop till en moped och som med det regelverk som vi har ska behöva avstå från de pengarna för att föräldrarnas försörjningsstöd måste minskas med samma summa! Självklart ska man inte behöva avstå från den inkomsten för att mamma eller pappa har socialbidrag. Det är underligt, tycker jag, att de frågor jag ställde till under den förra mandatperioden inte gick att åtgärda då. Men det är bra att det äntligen lyfts fram. kan inte eller en hyresvärd överta bostadsbidrag från någon. Det var möjligt tidigare. Det var ett väldigt bra instrument dessutom. Fråga varje erfaren socialpolitiker om det! Tyvärr medger den förändring som har blivit att en del personer använder socialbidraget till annat än hyra, blir släpande efter med hyresskulder och ibland får vräkning eller hot om vräkning som konsekvens. Regeringen kommer att ta ett helhetsgrepp på hemlöshetsproblematiken, och det är viktigt. Det kanske inte är någon kioskvältare, men det är absolut nödvändigt och välkommet. Här är frågan om möjligheten att ta över bostadsbidraget en pusselbit av många som krävs. Jag kan väl så här oss här i kammaren emellan säga att detta inte heller var en okänd företeelse för den förra regeringen. Den upplystes om detta i debatter, i interpellationer och genom motioner men utan resultat. Det är bra att den här regeringen nu har gjort frågan aktuell. Vistelsebegreppet i socialtjänstlagen, fru talman, är ännu en fråga som den nya regeringen avser att se över. Det diskuterades också ett flertal gånger under förra mandatperioden, och voterade vi om det. Då var den tidigare majoriteten inte intresserad av att se över frågan. Det är intressant att notera att det nu finns flera motioner som instämmer i det vi från alliansen tidigare hävdade. Att se över detta begrepp är nödvändigt för de små kommuner som oförskyllt får stora kostnader och svårigheter med sommarboende som både kräver och har rätt till en hjälp som sommarkommunen inte får en enda skattekrona för utan bara måste leverera. Den här regeringen, fru talman, kommer att se över frågan om vistelsebegreppet, och det är välkommet och tacknämligt. När det gäller vård, också tvångsvård, av gravida missbrukande kvinnor har i uppdrag att utreda om gravida kvinnor med missbruk får den vård de behöver för att ha en alkohol- och narkotikafri graviditet. Man ska också se över hur en indikation på tvångsvård kan utformas. I finns en sådan här lag som gör det möjligt att ingripa. Den är ett viktigt instrument, har man upptäckt, för att förmå gravida missbrukande kvinnor att avstå från sitt missbruk under graviditeten. Det viktigaste är ju att barnen får möjlighet att födas utan skador. Då är ett missbruk förödande, och då kan en sådan här lag vara nödvändig. Det är välkommet att uppdrag är på gång och att det kommer att komma fram förslag i detta. När det gäller Rädda Barnens rapport hälsar jag också den välkommen. Den är nödvändig och visar att det krävs åtgärder på många olika håll. Jag vill dock fråga : Vem är det som har haft makten i ? Jag yrkar alltså bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på de olika reservationerna. 171 () replik: Jag var inne på samma spår som när det gällde missbrukarvården och lyssnade därför om skulle säga eller svara någonting där, men det gjorde du inte. Jag tror att alla vi politiker är överens om att missbrukarvården under 90-talskrisen fick ta stryk. Vi i har drivit att missbrukarvården måste förbättras, och tillsammans med våra samarbetspartier skapade vi förra mandatperioden Ett kontrakt för livet, som innebär ett riktat statligt stöd till missbrukarvården . Alla jag har pratat med har talat om hur viktig denna satsning är och sagt att den måste fortsätta. Det gäller brukarorganisationerna, som säger att man kommit en bit på väg men att det fattas mycket. Det gäller dem som jobbar i missbrukarvården, som säger att man nu har kommit i gång med en massa bra saker. Till exempel har man fått i gång gemensamma arbeten där man från sjukvårdens beroendeavdelningar sitter ihop med under samma tak och gör ett gemensamt jobb. Detta har precis kört i gång, till exempel i , i och i som jag kommer ifrån. En massa stöd till barn till missbrukande föräldrar har kommit i gång. Metodutveckling har kommit i gång. Men man säger också att det finns stora brister. Det finns alldeles för få alternativ. Mångfald brukar vi ibland ha olika syn på, men här saknas verkligen mångfald. I en del kommuner har man ett recept till alla människor med missbruksproblem. Oavsett kön och oavsett vad som kan passa för den personen ska alla gå igenom tolvstegsprogrammet, till exempel. Jag skulle därför vilja fråga dig: Kommer ni att fortsätta denna statliga satsning och ge stöd för att utveckla missbrukspolitiken och missbrukarvården? Annars är jag rädd att den utveckling vi har satt i gång kommer att brytas. 172 () replik: Som framgår av betänkandet pågår Ett kontrakt för livet, och utskottet säger samfällt att vi ser positivt på denna satsning. Dessutom kommer det nationella riktlinjer om missbrukar- och beroendevården från . Därutöver kommer föreskrifter om allmänna råd om läkemedelsbaserad underhållsbehandling för opiatberoende. En bättre tillsyn av missbrukarvården kommer också. Min uppfattning är att Ett kontrakt för livet måste få en chans att utvärderas. Självklart är det viktigt att vården av missbrukare fortsätter på absolut bästa sätt. När det gäller särskilda avgiftningsplatser för kvinnor tog den förra regeringen upp att man skulle ha samtal med och kring detta, och vi utgår från att den nya regeringen kommer att göra precis samma sak.