prot · GU0982 · 2007-03-27 00:00:00 — Precis som påpekar är det två olika frågor som kräver uppmärksamhet, dels frågan om att få tillräckligt många att arbeta inom omsorgen, dels att hålla en god utbildningsnivå på denna personal. Att få in fler personer i arbete inom äldreomsorgen och höja kraven på utbildning är inte helt enkelt. Kompetensstegen, som har sina definitiva meriter, är tyvärr ingen lösning på bristande grundutbildning eftersom Kompetensstegens satsningar i första hand handlar om vidareutbildning. Utbildningsvikariaten, som var en arbetsmarknadspolitisk åtgärd, var inte tänkt som vikariestöd till Kompetensstegens projekt utan rörde grundutbildning. De kompetensstegsprojekt som har påbörjats ute i kommunerna kommer i de flesta fall, även om kommitténs arbete avslutas , att pågå . Regeringen har på sjösatt en rad åtgärder för att öka kvaliteten i vården och omsorgen om äldre. Självklart har även frågor som rör kompetensförsörjning en viktig roll att spela. Frågorna är komplicerade och kräver noggrann eftertanke innan man bestämmer sig för en färdriktning, till exempel när det gäller utbildningssystem, som kan få konsekvenser långt fram i tiden. Regeringen avser att återkomma till dessa frågor. 25 (): Jag får tacka för statsrådets svar. Regeringen har mycket riktigt tagit flera olika beslut som gäller äldreomsorgen. Det är bra att man jobbar med frågan, även om jag inte håller med om utformningen och inriktningen i alla delar. Om man nu menar att man verkligen vill satsa på och utveckla äldreomsorgen är det mycket märkligt att man helt bortser från ett av de allra viktigaste verktygen för att kunna ha en god och värdig äldreomsorg, nämligen personalen. Vi vet att äldreomsorgen har en stor personaltyngd, och det krävs för att omsorgen ska bli god. Enligt min mening kan man inte förverkliga en god äldreomsorg om man inte har en bra utbildad personal och en god tillgång till välutbildad personal. Vi vet att vi går mot en demografisk utveckling där allt färre ska försörja allt fler. Vi vet också att vi kommer att få ett större antal äldre äldre, som då kommer att ha flera olika problem eller diagnoser som gör att kunskapen måste öka hos dem som jobbar inom äldreomsorgen. Därför är det oerhört viktigt att vi redan nu satsar på att få fler att söka sig till denna sektor, se över arbetsvillkoren, se till att kompetensutvecklingen finns där och förnyas i takt med att forskning och utveckling kommer fram till nya vägar att förbättra för våra äldre. Vi valde vår väg att förbättra detta. Kompetensstegen är mycket uppskattad av dem som jobbar inom omsorgen, och det är bra om ett nytt beslut kan fattas så att det inte blir ett avbrott i denna del. När det gäller grundutbildningen och en del av arbetsmarknadsutbildningen har det skett på många håll runt om i landet. Denna möjlighet har ni i den borgerliga regeringen sett till att kraftigt dra ned på. Det är ert val, men ni måste också komma med ett alternativ i denna del. presenterades en rapport från där man just pekade på problemet att utbildningsnivån behöver förbättras, och därför måste denna fråga prioriteras upp. Jag ställde denna fråga om hur regeringen tänker jobba till statsministern, och hans svar var att det var jobbavdrag och införande av andra, alternativa driftsformer som skulle lösa problematiken med personalförsörjning . Med det svaret förstod jag att han inte hade tillräcklig kompetens om jag ska vara lite rolig i just denna fråga. Men du är statsråd och har ansvar för just äldrefrågor, så jag ställer frågan till dig igen: Hur tänker ni i den borgerliga regeringen jobba för att se till att det även finns tillgång till väl utbildad personal inom äldreomsorgen? 26 (): hade jag en interpellation i stort sett i samma fråga, hur kompetensen i äldreomsorgen skulle säkras. Jag tror också att det är viktigt att fråga hur vi ska få en bra utbildad personal framöver i äldreomsorgen. Jag pratade med ansvariga för en del av äldreomsorgen i , och de sade att det är färre som går den utbildning som riktar sig till äldreomsorgen men också till sjukvården, omvårdnadsprogrammet. Det är färre som går omvårdnadsprogrammet än som slutar i äldreomsorgen i , och då är äldreomsorgen bara en del av de jobb man söker. Man söker också andra jobb. vet vi att av dem som jobbar i äldreomsorgen saknar den grundutbildning som är omvårdnadsprogrammet, och dessutom behövs det en specialisering, en kvalitetshöjning. Vi har kvalificerad yrkesutbildning, så kallad KY, utbildningar som ligger över gymnasienivå men inte på högskolenivå, till exempel när det gäller demens. Det är många sådana frågor där man behöver mer kunskaper än vad som ingår i själva grundutbildningen. tittade på det här kom man fram till att man skulle behöva lägga 5 miljarder om man ville utbilda alla i ett svep. fungerar det inte så det vet både jag och, tror jag, äldreomsorgsminister . Människor slutar och börjar, och ser det inte ut så att man alltid kan rekrytera människor med den utbildning som man skulle vilja att de har. Man efterfrågar omvårdnadsutbildning, och man har inte tillräckligt många sökande. När vi pratade om detta förra gången sade , vår minister för äldreomsorgen, att hon skulle komma tillbaka. Jag tänkte att det vore intressant att höra om hon hade några tankegångar. Kompetensstegen är väldigt bra, men den löser inte det har heller aldrig varit meningen frågorna om grundutbildning. Där fanns utbildningsvikariaten, att man kunde få bidrag till någon som vikarierade för den som gick utbildningen. Man kunde också använda det flexibelt så att flera gick på samma vikariat och utbildade sig. Ett visst bidrag till utbildningen var en del som gjorde det lättare för kommunerna. Men vad som verkligen behövs är en långsiktig satsning . En fråga som äldreomsorgsministern borde kunna svara på gäller det som jag tycker känns lite så där i diskussionen: Ska det här bara vara kommunernas ansvar? Eller är beredd att se till att staten är med och bidrar till en långsiktig satsning så att vi får den grundutbildning som vi behöver ha för att få en väldigt bra äldreomsorg? Det är en fråga som jag gärna skulle vilja ha svar på. 27 Statsrådet (): Tack, frågeställarna! Det här är en fråga som verkligen förtjänar att uppmärksammas, och jag är glad att få möjlighet att vara här i kammaren och diskutera den. Jag tror att oroar oss alla, när vi ser att fyra av sex inom äldreomsorgen saknar grundutbildning. Tyvärr har det inte skett någon förändring eller förbättring därvidlag . Det faller naturligtvis tillbaka på både och ansvar, eftersom det var de som förvaltade fram till . Det har inte skett någon förändring eller förbättring när det gäller hur många som har en grundutbildning inom äldreomsorgen. Jag vill verkligen hålla med om att det här krävs lösningar av mer långsiktig karaktär, med tanke på den demografiska struktur som vi har att möta, där vi vet att antalet äldre bara blir större och att fler kommer att behöva vård och omsorg. Jag har som absolut intention att kunna bygga upp äldreomsorgen så att man kan känna tillit till att bli gammal i det här landet, och ska vi ha en god kvalitet på vård och omsorg. Däremot måste vi slå fast att det är kommunerna som har huvudansvaret, som är arbetsgivarna och som fortsatt ska ha huvudansvaret. Jag uppfattar att vi är överens om det och att det är både och mening inte att staten ska ta över utbildningsansvaret från kommunerna. Glädjande nog är det enligt det senaste bokslutet i SKL överskott i kommunerna. Fler får jobb och jobbtillväxten ökar dramatiskt, vilket gör att skatteintäkterna kommer att öka ute i kommunerna. Där ligger förutsättningarna och grunden för en god välfärd och för en väl fungerande äldreomsorg och skola. Det gör att kommunerna nu har god ekonomisk mån att ta av också när det gäller att se till att kompetensförsörja sin personal. Det är dock inte alldeles uteslutet att staten i någon del kan behöva skjuta till eller hjälpa till. Men det har varit rätt så kortsiktiga projekt när staten har gått in, och det är de långsiktiga strukturerna som vi måste sträva efter att förbättra. Tittar vi bakåt i tiden har ett stort problem varit gymnasieskolans omvårdnadsprogram. Det har inte haft attraktionskraft. Detta är den gymnasiereform som skedde under den socialdemokratiska regeringens tid. utexaminerades totalt 2 000 elever från omvårdnadsprogrammet. Det är väldigt få med tanke på att ungefär 17 000 personer försvinner från äldreomsorgen. Av de 2 000 som utexamineras är det ytterst få som går till äldreomsorgen. De flesta går till hälso- och sjukvård av annat slag. Att hitta en bra lösning där vi får en ökad attraktionskraft i omvårdnadsprogrammet är den allra viktigaste uppgiften för staten just . har tillsatt en gymnasieutredning som ska se över gymnasieutbildningarna. Vi har naturligtvis ett samarbete i dessa frågor. Jag hoppas att vi ska kunna presentera en omvårdnadsutbildning som blir attraktiv för ungdomar, som ungdomar vill gå, som har mycket praktik och där det blir en naturlig väg att efter avslutad utbildning söka sig till äldreomsorgen. har det i det avseendet varit ett kapitalt misslyckande. 28 (): Bra välfärd bygger på en bra utbildning har någon sagt tidigare. Och någon i den nuvarande regeringen har sagt att många går en utbildning för att de inte har något jobb. kommer jobben och då kan vi dra ned på utbildningen. Detta spiller över på det som har sagt. Kommunerna har naturligtvis ansvaret och ska också fortsättningsvis ha det. Men det handlar även om att kommunerna behöver ha de redskap som man har haft för att kunna tillgodose att man kan utbilda fler personer som vill jobba inom äldreomsorgen. När det gäller gymnasieprogrammen och gymnasieutbildningen är det så att det kanske är svårt när man är att säga att man vill gå omvårdnadsprogrammet för att man vill jobba inom äldreomsorgen. Det kanske växer fram . Man går kanske något helt annat program på gymnasiet, utbildar sig och får förhoppningsvis jobb någonstans, men sedan inser man att man vill jobba inom omsorgssektorn. Ni kommer att försvåra för dessa att gå vidare och ge sig själva en ny kompetens och utbildning när de har blivit äldre när ni drar ned på komvuxplatserna. Som ett exempel har vi i min hemkommun använt komvux för att utbilda folk som vill jobba inom omsorgen. Politiken hänger ihop, precis som säger. Då är det viktigt att man ser att detta är ett problem när man nu har dragit ned på arbetsmarknadsutbildningar och på komvux. I min hemkommun har vi just använt oss av detta för att se till att vi har en kompetensförsörjning inom äldreomsorgen. Det känns märkligt att man nu säger att man ska börja om från början och se över hur vi kan öka attraktionskraften. Jag inser att ni vill skapa er politik på detta område, men ni kan inte försvåra. Då blir det ett övergångsproblem där vi kommer att ha ännu färre som blir utbildade. Det är naturligtvis ett stort problem när vi nu vet att vi kommer att ha stora pensionsavgångar och så vidare inom denna sektor. Jag tycker inte riktigt att det hänger ihop när säger att ni jobbar med detta och ska tillsätta en gymnasieutredning, som ni har dragit ned i andra ändan. Utöver gymnasiet måste det vara möjligt att få en andra chans och en ny utbildning. Och är det ofta många som väljer att gå omvårdnadsprogrammet. 29 (): Jag skulle vilja säga till äldreomsorgsministern att detta med att man möjligtvis kan tänka sig lite från staten är alldeles för lite. Kommunerna ska ha huvudansvaret. Det är de som har ansvar för verksamheterna och personalen. Men det hindrar inte att vi i ihop med och Socialdemokraterna lade fram den nationella utvecklingsplanen. Där ville vi göra en rejäl satsning på äldreomsorgen . Ni i alliansregeringen är väl också överens om att vi behöver förbättra äldreomsorgen och lägga pengar från den statliga nivån. Vi pekade också ut viktiga områden. Detta är ett område där man länge har haft problem med att rekrytera personal med utbildning, där inte har den utbildning som krävs och där vi ser att vi inte får den utbildade personalen från gymnasieskolan. För att ändra på detta måste staten göra en insats i samarbete med kommunerna, som är arbetsgivare. Det räcker inte att bara se över omsorgsprogrammen, även om de är bra. När jag träffar ungdomar som går i nian och som ska välja vad de ska göra vill de jobba med barn om de vill jobba med människor, för det ligger nära. Det gör det inte att jobba med människor vid livets slut som är 80 och . Där spelar vuxenutbildningen en oerhört viktig roll, precis som det sades tidigare. Det gäller att göra en bra arbetsplats av äldreomsorgen. Det oroar mig att rätten till heltid, med deltid som möjlighet, inte kommer att bli av. Och det oroar mig att handlingsplanen för jämställda löner är tillbakadragen utan att vi kan se något annat svar än att vi hoppas att privata företagare ska göra detta. Jag stod en kall morgon ihop med en blockadvakt från vid ett av de 51 privata företagen i som inte vill ha kollektivavtal. Jag tror inte att det är vägen till bättre arbetsplatser i äldreomsorgen. 30 Statsrådet (): Vi måste börja om från början eftersom det omvårdnadsprogram som finns , som ett resultat av socialdemokratiskt regerande, inte fyller den funktion som det borde göra. Vi ser alla problemet , men det problemet är ett resultat av att vi så länge har haft en omvårdnadsutbildning som inte har attraherat ungdomar. Jag tror att med rätt utbildning kan vi få ungdomar att söka sig direkt till äldreomsorgen, och de behövs där. Men då måste vi också få till stånd ett tankeskifte och gå ifrån den åldersdiskriminering som finns i vårt land. Att jobba med äldre människor är att få jobba med dem som är kloka, visa, erfarna och vördnadsvärda. Det är en stor fördel att få ha de kontaktytorna i sin arbetsvardag, även för ungdomar. Låt oss hjälpas åt att få till stånd ett sådant tankeskifte. Jag tror att det är mycket viktigt att vi i vårt land slutar tänka i ålderdiskriminerande termer. Beträffande den nationella utvecklingsplanen talades det mycket från vänsterhåll om att det skulle satsas på äldreomsorgen . Den nya regeringen har större ambitioner än så. Vi ser att det också behöver skjutas till statliga medel i vissa avseenden. Vi skjuter till nästan 2 miljarder det innevarande året och har målsättningen att det ska vara en långsiktig satsning. Det är klart: Skulle det bli 8 miljarder så är det betydligt mer än 10 miljarder . Så ambitionsnivån att ha en god äldreomsorg visar vi också budgetmässigt i den budget som vi har lagt fram , och min förhoppning är att vi ska orka och förmå att göra det också . Omvårdnadsutbildningen är viktig och central för den framtida försörjningen. Jag återkommer till att det där måste ske en förändring som ökar attraktionskraften. Men det finns fler vägar att gå. kom med en undersökning där de skriver att 325 700 personer hade 2004 någon form av eftergymnasial vård- eller omsorgsutbildning. Men det var av dem som i själva verket var sysselsatta inom vård och omsorg. Var fjärde av dem arbetade i annan bransch. Det är en stor utmaning att de personer som faktiskt har en utbildning inom vård och omsorg ska tycka att arbetsvillkoren inom vård och omsorg är attraktiva, erbjuder karriärvägar och möjlighet till eget företagande så att man också vill stanna inom vård- och omsorgssektorn. Här har vi en förlust, när var fjärde av dem säkert fyller sin plats väl på annat arbetsställe, men vi har gått miste om dem för att de av något skäl inte har tyckt att det har varit attraktivt att jobba inom vård och omsorg. Att hitta nycklarna för att locka tillbaka den personalen tror jag handlar om att ha tydliga karriärvägar, så att man också kan få en bra löneutveckling, att ha bra övergångar mellan olika kompetenser, att få specialisera sig och att få möjlighet att byta arbetsgivare. Där spelar alltså mångfalden roll och också att kunna driva eget företagande inom vård och omsorg. Det finns mycket kunskap, mycket kompetens, hos vårdens personal, och mycket verksamhetsidéer. av alla sjuksköterskor har en egen verksamhetsidé som de skulle vilja omsätta i praktiken, men väldigt få har trott att de kan göra det. vill vi öka också de möjligheterna, och det är jag övertygad om är till gagn också för äldreomsorgen. 31 (): Äldreomsorgsministern pratar här om omvårdnadsutbildningen, att den så att säga inte fyller upp behoven. Då är vi inne på det vi har pratat om tidigare, att det kan vara så att man väljer att gå en annan utbildning. Det är svårt när man är att välja vad man vill göra, vad man vill ha för yrke. Då faller ju alltihop när man drar ned så mycket på de möjligheter som har funnits tidigare, där jag kanske, när jag är lite äldre, väljer att byta yrke och jobba inom omsorgen. Det är det många som också har gjort. Så det går inte riktigt ihop. Sedan är det naturligtvis så att man måste se över all form av verksamhet. Så är det ju. Allting förändras, och det förändras till det bättre. Då måste vi också följa med, både med olika utbildningar och med sättet att jobba. För att öka attraktionskraften i yrket pekar statsrådet på att man ökar mångfalden. Man ska ha olika arbetsgivare och sådant. Det kanske är riktigt att det till viss del skulle kunna öka attraktionskraften. Men det gäller också det här som lyfte upp, att man faktiskt ser till att tjänsterna är på heltid, att man har en bra möjlighet att kompetensutveckla sig och olika karriärvägar. Det är oerhört viktigt, och vad jag förstår på statsrådet här kommer ni också att lägga fram ett förslag med den inriktningen. Då får vi väl återkomma i debatten kring det här, för det är ett oerhört spännande och utvecklande område. 32 Statsrådet (): tror jag att lite grann övertolkar vad jag har sagt. Så har jag nog inte sagt. Jag har talat om vikten av att få ett väl fungerande omvårdnadsprogram. Det är oerhört centralt, och det brådskar. Efter med ett omvårdnadsprogram som inte har fungerat vill den nya regeringen ta fram en ny typ av gymnasieprogram som innehåller mer av praktik och som också innehåller en lärlingsutbildning, så att man den vägen kan komma in på äldreomsorgen. Vi fortsätter med Kompetensstegen , som planerat. Pengarna kan dessutom ligga kvar och användas också 2008. Där finns alltså möjligheten till kompetensutveckling inom arbetets ram. Men, återigen, det är trots allt kommunerna som är huvudansvariga, och kommunerna har just nu en god ekonomi. Om staten ska gå in med ytterligare åtgärder får vi återkomma till det. Just nu har vi Kompetensstegen på plats. Kommunernas ekonomi är god, och det är kommunerna som har huvudansvaret. Vi ska lägga ut en nationell infrastruktur och se till att det är ett bra omvårdnadsprogram, en bra grundutbildning, som finns på plats. Sedan har vi också gjort insatser i form av stimulanspengar, vilket kan göra att flera olika kompetenser kan knytas till äldreomsorgen. Det gäller till exempel specialister som dietister och sjukgymnaster, specialister på demenssjukdomar, som var inne på, och annan geriatrisk expertis eller personer med särskild kompetens både när det gäller det förebyggande arbetet och det sociala innehållet i omsorgen. Det är också en satsning som kan ge en förstärkning med hjälp av stimulanspengarna. Det är alltså flera saker som vi arbetar med och arbetet är både, naturligtvis, mer av insatser i det korta perspektivet och, framför allt, att hitta bra lösningar i det långa perspektivet så att vi kan trygga personalförsörjningen till en äldreomsorg som vi kommer att behöva prioritera i de kommunala budgetarna. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2006/07:384 om svenska jägares möjlighet till småviltsjakt i fjällvärlden 33 Jordbruksminister (): har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder som kan underlätta en reglering av småviltsjakten ovanför odlingsgränsen så att utländska jägares rätt till det svenska viltet kan begränsas. I rennäringslagstiftningen finns bestämmelser om upplåtelse av jakt på statens mark ovanför odlingsgränsen. För att upplåtelse ska få ske krävs att någon olägenhet av betydelse inte uppkommer för rennäringen, att det kan ske utan besvärande intrång i samebymedlems rätt till jakt, att upplåtelsen är förenlig med god viltvård och att jakten inte inverkar menligt på miljön, turismen eller andra intressen. I jaktlagstiftningen finns vidare bestämmelser om att jakten ska anpassas efter tillgången på vilt, att jakten ska bedrivas så att viltet inte utsätts för onödigt lidande och så att människor och egendom inte utsätts för fara. Dessa bestämmelser gör det nödvändigt att vid behov kunna begränsa antalet jägare vad gäller tid och plats för jakten. Efterfrågan på ripjakt är som störst efter jaktpremiären . När upplåtelsesystemet infördes var jakten öppen för alla oavsett bosättningsort. Regleringen skedde i stället genom att antalet jaktkort inom vissa populära och lättillgängliga områden begränsades. Det skedde även avlysning av jakten i områden med högt jakttryck. Efterhand visade utländska jägare ett allt större intresse för den svenska fjälljakten. Regeringen valde då att från jaktsäsongen 1998 införa möjligheten att begränsa antalet jägare baserat på bosättningen. Detta skedde genom en ändring i 3 § rennäringsförordningen (1993:384) så att en egentlig skyldighet för att upplåta småviltsjakt bara föreligger för den som är folkbokförd i . Bakgrunden till interpellation är att efter anmälan från turistföretag ifrågasatt om bestämmelsen i rennäringsförordningen, föreskrifter och i beslut om småviltsjakt är förenliga med bestämmelser om den fria rörligheten för tjänster. anser i en utredning att bestämmelsen i 3 § rennäringsförordningen om att rätt till småviltsjakt ska upplåtas till den som är fast bosatt i liksom föreskrifter om småviltsjakten uppställer indirekt diskriminerande hinder för den fria rörligheten för tjänster som kan stå i strid med artikel 49 i EG-fördraget. För att inte strida mot artikel 49 måste kravet på fast bosättning enligt kollegiet kunna motiveras med hänsyn till ett tvingande allmänintresse, bedömas vara nödvändigt för att uppnå detta skyddssyfte och därutöver uppfylla kraven enligt proportionalitetsprincipen. har det gjorts en grundlig analys av yttrande vad gäller 3 § rennäringsförordningen och dess förenlighet med såväl artikel 12 om förbudet mot diskriminering på grund av nationalitet som artikel 49 i EG-fördraget. I analysen konstateras att bestämmelsen indirekt kan anses strida mot fördraget. Förordningen ändrades därför så att begränsningen av upplåtelseskyldigheten till den som är folkbokförd i togs bort. I analysen görs även den bedömningen att ortsbefolkningens möjligheter att jaga på den aktuella marken är av regionalpolitisk betydelse. Därigenom finns det möjligheter att särskilt tillgodose ortsbefolkningens behov av småviltsjakt. Regeringen uppdrog åt att efter samråd med länsstyrelserna i , och samt Fjälldelegationen inför höstens jaktsäsong göra en översyn av och vid behov vidta de åtgärder som behövs för att verkets föreskrifter om upplåtelse av rätt till småviltsjakt och fiske på statens mark ovanför odlingsgränsen och på renbetesfjällen ska stå i överensstämmelse med EG-rätten. Vid den översynen ska så långt det är möjligt inom EG-fördragets ram ortsbefolkningens intresse beaktas. Jag har slutligen för avsikt att föreslå regeringen att ges i uppdrag att tillsammans med berörda myndigheter och organisationer följa vad ändringen innebär för jakttrycket och därmed risk för ökad belastning på biotoperna, viltstammarna, ökad störning för rennäringen och inte minst förutsättningarna för den öppna fjälljakten. Det faller sig naturligt att verket även analyserar hur man inom ram kan erbjuda så många svenska jägare som möjligt tillfälle till småviltsjakt i fjällen. Det pågår således ett arbete med att hitta lösningar som så långt möjligt kan tillgodose de svenska jägarnas efterfrågan på småviltsjakt. 34 (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Jag har debatterat de här frågorna tidigare i kammaren.