prot · GU0955 · 2007-01-26 00:00:00 — Då borde parti ha en färdig handlingsplan för vilka åtgärder man vill vidta och vilken politik man vill driva under den kommande mandatperioden. I stället fokuserade i sitt inlägg mest på vad den tidigare regeringen hade gjort eller inte. har ni ju chansen! Jag kan försäkra om att vi när den här mandatperioden är slut kommer att hungra efter att få ta vid igen. Vi kommer att ha en färdig plan för vad vi då vill åtgärda. En av de sakerna gäller synen på avtalen. Att döma av förra replik verkar hon tycka att de långsiktiga spelreglerna, som vi från socialdemokratisk sida har värnat, inte minst när det gäller Gotlandstrafiken, har varit fel. När man lyssnar på debatten kunde man tro att vi hade upphandlingar vartannat eller eller kanske till och med , att döma av en del undertoner i svar. Det är ju inte sant. Det avtal om Gotlandstrafiken som löper ut gäller först . Efter de sju åren har Destination ensamoption på att förlänga det . Det handlar alltså två mandatperioder. Jag försvarar den typen av långa avtal just därför att de blir en garant för de enskilda medborgarna på och för företagarna. Det bäddar för en långsiktighet och en stabilitet. Man vet vad som gäller. Men även har villkoren delvis ändrats inom ramen för upphandlingen. Jag måste fråga : Är den nya regeringens syn på avtalen att de ska vara kortare? Ska vi ha upphandlingar vartannat, vart tredje eller ? har ju nu kritiserat den tidigare regeringen för att man inte har gjort mer vid varje enskild avtalsförhandling. Stöder den nya regeringen de villkor vi gick in med till Rikstrafiken när man formulerade det upphandlingsunderlag som har gått ut, nämligen att man ska titta på alla möjliga vägar? Det kan handla om att dela på persontrafiken och godstrafiken, att ställa tuffa miljökrav man kan ha en del långsammare färjor eftersom de genererar mindre utsläpp och att välkomna utländska bolag. Är detta också den nya regeringens inställning? Men framför allt undrar jag: Är det kortare avtalsperioder och mer av osäkerhet vi nu ska se framför oss, så att den sittande regeringen får en chans att tycka till om avtalen kanske mer än en gång under den innevarande mandatperioden? 12 Statsrådet (): Återigen vill jag bekräfta engagemang och hennes kommentar bättre sent än aldrig. Den faller tillbaka på den socialdemokratiska regeringens brist på agerande. Jag är den första att ställa mig bakom engagemang för . Det handlar om att man ska skapa bra tillväxtmöjligheter som är bredare än turismen men också om att se möjligheterna för turistindustrin och ett utvecklat näringsliv. Jag är också den första att agera för att skapa konkurrensneutralitet mellan svenska och utländska företag och, i det här sammanhanget, för rederier. Upphandlingen sker för . Det har ju funnits möjligheter att påverka detta tidigare. Jag ser tydliga engagemang, som jag vet att han står för. Varför tog man inte upp detta i , så att man skulle kunna skapa bättre förutsättningar för den upphandling som då pågick. Redan i en skrivelse uppmärksammade den förra regeringen på frågan om sjöfartsstödets kriterier för inverkan på Gotlandstrafiken. Ni har ju haft möjligheter att påverka detta. har och alliansregeringen skapat förutsättningar för en konkurrensneutralitet mellan svenska och utländska rederier. Det är precis det som ni har kunnat agera för men som ni har valt att inte göra. Vi är nu överens om vikten av att vi har den typen av konkurrensneutralitet mellan svenska och utländska rederier. Det gäller specifikt nu när vi går in i slutagerandet kopplat till upphandlingen av trafiken till . Det är som säger. Det är väldigt viktigt att vi också har konkurrens i . har vi ett underlag för konkurrensneutralitet som jag hoppas skapar möjligheter för bra fortsatt utveckling och en bra ekonomi för att också ha bra priser. 13 (): Det var så enkelt att lösa frågan som jag och sade när vi var på . Det är min och vår klara uppfattning att det var då regeringen fick kalla fötter. Det tycker jag är bra. Det bjuder vi gärna på. Kritiken kvarstår ändå. Ni agerade alldeles . Ni gjorde en mängd människor oroliga på . Det var både de som jobbar inom sjöfarten och de gotlänningar som åker till och från fastlandet när det gäller både arbete och nöjen eller annat. Ni får gärna ta till er att det var ni som löste frågan. För oss är det viktigaste att gotlänningarna vet vad vi står för och att det var vi som var där och fick i gång debatten. Vi har blivit överens i den här frågan. Det är positivt. lägger ansvaret för läget på den tidigare regeringen. Jag vill inte tro att som minister tror på det själv. Ni har haft en handlingsförlamning i den här frågan. Det är ni som har haft bollen. Det är ni som hade kunnat se till att man hade kunnat lösa det mycket tidigare. Vi hade inte behövt stå här , dagen efter det att anbuden är inlämnade, och ta reda på vem det är som ska köra Gotlandstrafik. Det är precis som sades här. De som har fått underlaget har fått det alldeles . Man har haft styrelsemöte dagen innan anbudstiden gick ut. 14 (): Vad vi tycker om handläggningen har klart framgått. Vad vi tycker om resultatet har också klart framgått. Jag skulle vilja använda mina av talartiden till det erbjudande jag hade i mitt första inlägg om att diskutera hur man kan utveckla trafiken. Det har vi inte hunnit diskutera på grund av att det mest har blivit diskussioner om historien. Det är bra att man har flera anbud att ta ställning till. Det innebär förhoppningsvis att man också har en möjlighet att få en bättre trafik än den som har varit. Bättre trafik kan se ut på många olika sätt. Helt klart är att den trafik man nu ska ha i första hand ska tillgodose gotlänningarnas behov och önskemål. När den ska göra det ska den också tillgodose många av de olika näringar som finns på . Det ska kunna fungera ihop. Det ska också fungera tillsammans med ett otal olika regelsystem och nya lagar som säkert tillkommer under både den mandatperioden vi är inne i och de som kommer därefter. Det tror jag också kommer att inbegripa den nya avtalsperioden. Det har stor betydelse för vilken Gotlandstrafik som man ska ha. Jag hoppas att man från regeringens sida har bra synpunkter och bra ingångar när det gäller hur man tycker att trafiken ska utvecklas så att vi inte står i en situation där vi riskerar en försämring. Det innebär både ett ekonomiskt åtagande och att man tidigt från regeringens sida signalerar vad det är som trafiken ska tillgodose. 15 (): Jag vill ställa några korta frågor om syn på avtalet. Jag tror att alla vi som har varit aktiva i debatten , och också , har varit aktiva i diskussionerna om förutsättningar för regional utveckling som så varit på . Det är självklart att livsvillkoren både för enskilda personer och för företagare på en ö inte går att jämföra med livsvillkoren för oss som bor på fastlandet. Det är alldeles särskilda förutsättningar. Därför är man också alldeles särskilt utsatt och beroende av de poliska besluten. Inte minst är man beroende av en politisk vilja att hjälpas åt och hålla ihop vårt land. I ett regionalpolitiskt perspektiv spelar just Gotlandstrafiken och inte minst Rikstrafikens arbete en oerhört viktig roll så att det andra får en chans att utvecklas och växa. Det handlar om högskolan, konferenscentret, småföretagandet, turistnäringen och allt det som vi vet är så tätt förknippat med framtiden, tro och hopp om utveckling. Rikstrafikens underlag för upphandlingen har varit bra. Det gäller både innan Destination valde att lösa sin option, som innebar att processen sköts fram , och efteråt. Jag tycker att man har pekat på många viktiga frågor. Min sista fråga till handlar om regeringens och inte minst infrastrukturministerns egen syn på vem som har det yttersta ansvaret att driva upphandlingen i hamn. Kommer och regeringen att ha synpunkter på avtalets tidslängd? Kommer och regeringen att ha synpunkter på vilken miljöpåverkan avtalet har? Kommer och regeringen att ha synpunkter på en sådan konkret sak som till exempel priset eller hur resan ska ta? Är det eller Rikstrafiken som fattar det avgörande beslutet som påverkar gotlänningarna? 16 Statsrådet (): Det är intressant när socialdemokratiska ledamöter hänvisar till vikten av att skapa bra förutsättningar för gotlänningar och att ha detta fokus på Gotlandstrafiken. Jag ska läsa innantill ur den proposition som den socialdemokratiska regeringen själv är ansvarig för och som också antogs i . Där står mycket tydligt: Vid en ny upphandling av denna trafik måste olika anbudsgivare kunna bedömas utifrån likvärdiga konkurrensförutsättningar. Detta var innan Rikstrafiken startade arbetet med upphandlingen av Gotlandstrafiken. Precis det som ni efterfrågar har ni haft i er egen hand att agera för och reagera på. Det är därför som jag med stor förvåning lyssnar på det tonläge som socialdemokratiska ledamöter har i den här frågan för att rädda sitt eget skinn. Anbudstiden gick ut under gårdagen. Jag hoppas att vi fortsättningsvis får bra och långa avtal på det sätt som efterlyser. Men det ska också vara ett bra avtal så att gotlänningarna fortsatt kan utveckla sitt på det sätt som det de facto har gjorts på . Trafiken till handlar om näringslivets utveckling på och dess behov av bra kommunikationer. Vi kommer att fortsätta att diskutera det. Det är absolut avgörande att vi fortsatt har diskussioner om sambandet mellan nya jobb, tillväxt och en bra infrastruktur. Tack för en stimulerande debatt. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2006/07:230 om avstånd till brevlådan 17 Statsrådet (): har frågat mig om, och i så fall när, jag avser att genomföra de åtgärder som föreslagit när det gäller avstånd till postlådor. Bakgrunden till den förra regeringens uppdrag till var klagomål från postmottagare i ett område där man ansåg att Posten flyttat postlådorna alltför långt. Jag kommer inte att särskilt kommentera det fallet. Postutdelning vid eller i anslutning till bostad eller verksamhetsställe ingår i den så kallade samhällsomfattande posttjänsten. Förändringar i utdelningen sker dock och beror till exempel på att en lantbrevbärares färdväg dras om eller att det sker en striktare tillämpning av gällande regler. Kraven på hur Posten ska utföra sina skyldigheter kopplade till den samhällsomfattande posttjänsten klargörs i nuvarande regler, men det framgår inte av dessa exakt hur långt avstånd det är rimligt att en postmottagare har till sin postlåda. För hushåll och företag på landsbygden är det viktigt att hänsyn tas till att boende kan ha vant sig vid en servicenivå som Posten av olika skäl har valt, medan den service som mottagarna garanteras enligt de allmänna villkoren är en miniminivå. kan vi konstatera att Post- och kartläggning visar att det i postutdelningen inte råder några missförhållanden av större omfattning. Så mycket som av samtliga hushåll och företag utanför tätort har mindre än till postlådan. Med hänsyn till befolkningstäthet med mera i de aktuella områdena får det anses vara ett mycket gott resultat. verkar aktivt i sin tillsyn för att Posten, innan en förändring genomförs, ska göra en avvägning mellan alla de intressen som kan förekomma. Bedömningen är att det finns goda möjligheter för myndigheten att i samråd med Posten komma överens om en lösning där reglerna tolkas med en social dimension. Som jag uppfattar myndighetens förslag torde de enskilda fallen kunna lösas inom ramen för Post- och tillsynsverksamhet. Jag har därför inte för avsikt att föreslå några förändrade regler på det här området. 18 (): Jag vill börja med att tacka för svaret. Det är inte första gången vi diskuterar privat eller offentlig service i ett regionalpolitiskt perspektiv. Vi har gjort det i den här kammaren . Så sent som hade jag själv ett antal interpellationsdebatter i kammaren just runtomkring den här frågan. Då var kammaren väl företrädd med också centerpartister och folkpartister. Men jag konstaterar att vi bara är två socialdemokrater och ansvarig minister. Det kanske är en ren tillfällighet. Men det brukar vara en ganska bred uppslutning i den här kammaren när det gäller att regionalpolitik och regional utveckling för hela är många saker. Och det är både privat service och offentlig service. Just vill jag särskilt diskutera en del av den offentliga servicen, och det handlar om postgången. I svaret som har gett mig pekar hon på att det i ett område finns ett speciellt fall. Det rör då en diskussion om hur långt det är rimligt att man har till sin postlåda när man bor på landet. Jag vet inte riktigt om den historiebeskrivningen kommer från själv eller från någon annan. Men det är inte det fallet eller ett område, utan det finns enskilda fall i , i , i , i och i . Det finns ett antal enskilda personer och enskilda företagare som har diskussioner med Posten om vad som egentligen är en rimlig väg för att hämta sin post. Ett antal av de här personerna har fått så långt som sju till sin postlåda. De bor också ofta i områden där till exempel bredbandsutbyggnaden ännu inte är klar. Det betyder att de inte bara har bristfällig service när det gäller Posten. De har också stora problem att använda annan modern . Det gör det dubbelt eländigt och dubbelt svårt. Den här diskussionen rör alltså människor runtom i hela vårt land. Sedan är det alldeles sant, precis som säger i sitt svar, att majoriteten av invånarna i vårt glest befolkade land faktiskt är nöjd med sin postgång. Men alla är det inte. Och eftersom en majoritet faktiskt är nöjd handlar det också om att det politiska engagemanget inte skulle vara så dyrt att genomföra också i praktiken. Det skulle inte kosta så mycket att sätta ned foten och säga att det är rimligt att människor vet att det är ungefär en kilometer som de max ska ha till sin brevlåda. Och det var för att få mer av klargörande i alla de här frågorna som den tidigare regeringen gav uppdraget till . Jag menar att det är otydligt. Posten kan ibland hänvisa till sidoväg eller till huvudväg. För oss som bara färdas på den vägen kan det vara omöjligt att räkna ut vad som är huvudväg och vad som är sidoväg därför att det är samma typ av grusväg. Den typen av benämningar tycker jag att man ska rensa bort. Det borde vara så att det förslag som PTS har lämnat till regeringen också kan genomföras. Det borde vara så därför att det skulle skapa en säkerhet bland både företagare och enskilda personer. Det skulle få bort den här osäkerheten, att man kan tolka huvudväg och sidoväg lite olika beroende på vilken postregion man hör till. Och det borde vara så att man kan genomföra det här därför att det inte är något som är dyrt för statsbudgeten. Det handlar om ett fåtal hushåll, men för de enskilda personerna och för de enskilda företagarna är ändå tilltron till både offentlig och privat service, men i det här fallet offentlig service, otroligt viktig. Och ska vi skapa förutsättningar för att fler ska kunna flytta från de större städerna till glesbygd och till landsbygd är just den tilltron helt avgörande. Varför kan man inte vara mer offensiv just i denna regionalpolitiska fråga och genomföra det som har föreslagit? 19 (): får man lite olika bilder av vem man är, så att säga. Jag skulle stå här och diskutera storstadsfrågor med anledning av att jag är från , men just denna fråga har berört mig ganska illa, att man har så olika förutsättningar och villkor i vårt avlånga land. I interpellationen tas den här frågan upp. Det är, precis som har sagt, en fråga som har diskuterats i kammaren under föregående mandatperiod. Och jag vill minnas att det var ett antal centerpartister som ställde långtgående krav på den dåvarande regeringen. Den dåvarande regeringen tog det här på allvar och lät se över de här reglerna. Man har då kommit fram till att inte har så långt till postlådan. Men det handlar inte om det i den här interpellationen, så de kan vi glömma. Det fungerar ganska bra för de allra flesta. Det handlar om de som finns därutöver. Låt mig ge den bild som jag känner bäst! Det handlar om dem som jag har kommunicerat mest med, nämligen dem i Årböle by i . De har till postlådan och ibland längre, beroende på vädret. De har inte den här möjligheten, och det är dem som det här handlar om. Om det bara vore Årböle by vi diskuterade i denna debatt vore det bra, men vi har också fått brev och telefonsamtal från fler än dem i Årböle by. Men det är i huvudsak de i Årböle by som har väckt den här debatten. De har också gått till för att få veta om postdirektivet gäller här. Och de har fått ett jaså-svar på den frågan. Men oaktat det har man gjort den här utredningen. Och frågan i det här sammanhanget, , handlar om att det finns en utredning från . Det finns någonting som har tagits fram, någonting som ligger på bord just . Vilka åtgärder är beredd att vidta med anledning av det? Första gången det här diskuterades i kammaren, eller om det var en fråga, jag minns inte vilket, fick man ungefär samma svar som ger . har ett regelverk, och inom ramen för detta kommer de allra flesta att kunna få posten på ett bra sätt. Den gången lät man sig nöjas med det. Sedan, efteråt, visade det sig att det inte var så enkelt. Regelverket var gammalt. Regelverket hade verkat . Vi hade gått här med samma regelverk . Vårt land har ändrats. Bara en sådan sak som att det mest urbaniserade länet är är intressant. Det måste ju betyda att de människor som finns kvar på landsorten bor mycket glesare. Därmed måste det också ha uppstått en ny verklighet som innebär att man måste ge andra förutsättningar för den offentliga servicen. Det här kan man inte bara vifta bort med att säga att regelverket klarar det här inom sig självt. Nej, , det fungerar inte på det sättet, utan det är betydligt mer allvarligt. Det är också därför det måste till åtgärder från regeringen. Om det hade blivit en ny socialdemokratisk regering hade man dragit slutsatser av detta och kommit med skarpa förslag, för det här låg så att säga i pipeline. Missa inte den chansen, ! Skyll nu inte på den gamla regeringen! Den gamla regeringen tog det första steget, och handlar det om vad som är det andra steget. 20 Statsrådet (): Jag ska börja med att säga att jag tror att det var väldigt bra att den tidigare regeringen och gav det här underlaget. Eftersom jag själv är boende på landsbygden vet jag precis vilka boende på landsbygden vi talar om och vilken service man efterfrågar. Det är därför jag säger att en lagstiftning på det sätt som redogjorde för blir ett väldigt trubbigt system. Låt oss inte falla för frestelsen att sätta in en lagstiftning som är så hårt reglerad att vi står här och diskuterar att alla människor i princip har till brevlådan. Det är den oflexibla situationen som jag inte vill att vi ska hamna i. Det finns ett uppdrag att ha en social dimension, och det är den sociala dimension som handlar om att vara flexibel och att föra samtal med boende. Det är på det sättet som Posten kan fortsätta att utvecklas och ha en bra service för landsbygdsbor. Låt oss inte falla för frestelsen att sätta in ett trubbigt system, en trubbig lagstiftning, i tron att till brevlådan är en lösning. till brevlådan kan bli ett fall för dem som bara har till brevlådan. Vi som bor på landsbygden vet att trubbiga system, trubbig lagstiftning, inte är det som efterfrågas, utan det är ett flexibelt system så att man vet vilka kunderna är och vilken situation de befinner sig i. 21 (): tycker att lagen är ett trubbigt system. Jag delar inte den uppfattningen. Lagar i vårt land är också ett etiskt ställningstagande. Lagar ändras därför att vårt etiska ställningstagande också ändras . Det gäller till exempel synen på diskriminering och mycket annat. Lagar i vårt land är ett staket omkring rättigheter och skyldigheter för att hålla ihop vårt land och se till att vi som enskilda medborgare inte behandlas olika på grund av var man bor, hudfärg, kön eller religiöst ställningstagande. För människor som vid olika tillfällen i livet känner sig utsatta är lagstiftningen också en hjälp. Den lagstiftningen har vi använt väldigt för kvinnor och män som bor på landsbygden eller som driver företag på landsbygden. stärkte vi lagen när det handlade om elnätsbolagens grundläggande skyldighet att ha en infrastruktur på landsbygden. Det är klart att var hjälpt av det. Lagen är inte bara ett trubbigt verktyg. Det är det sätt på vilket folkvalda i vårt land kan se till att skillnaderna i landet inte blir för stora. För mig är det en viktig regionalpolitisk fråga. Jag kan bara konstatera att gör en helt annan tolkning än vad hennes egen myndighet gör. har en stark tilltro till att man ska komma överens. Verkligheten visar något annat: enskilda kvinnor och män i Årböle eller i som driver turistföretag eller skogsarbetare i och som inte får tillgång till sin post. Man har försökt komma överens med sitt regionala postkontor men har inte gjort det, därför att man kan tolka lagen om skyldigheter olika. Det var det som PTS konstaterade. Det får inte vara så att det skiljer sig beroende på i vilken region man bor hur generöst eller hur snävt Posten tolkar sin skyldighet att leverera post. I vårt stora land, där vi också har många glesbefolkade områden, är det dyrt att hålla ihop landet. Det är därför vi lägger mycket pengar på regionalpolitiken. Det här är ett sätt att arbeta regionalpolitiskt. säger att det skulle kosta att ta just det ansvaret för de som inte har den service som har. Vi pratar inte om att det ska vara likadan service för dem som bor på landsbygden som för dem som bor i tätort, men det ska vara likvärdig service. Antingen kan man kräva att Posten, som är ett statligt bolag och som på andra områden kompenseras för att ta ett ansvar för det som ibland är olönsamt, ska ta ansvaret för de , eller också kan man titta på andra modeller, som till exempel i , där man har en koncessionsavgift. Där får alla postoperatörer vara med och finansiera just olönsam utdelning för att man ska ta ett regionalpolitiskt ansvar. Fördelen med det är att det är konkurrensneutralt. På något sätt borde vi säga att vi har råd att också ta det regionalpolitiska ansvaret här i . Använd lagstiftningen för att hålla ihop vårt land! Låt den statliga aktören Posten få uppdraget att verkligen komma till förhandlingsbordet och inse att det är kunden, i det här fallet det enskilda hushållet eller den enskilde företagaren, som är själva förutsättningen för att Posten ska ha någonting att göra! Det är inte så att de är ett bekymmer, utan de är en del av Postens affärsidé. Vi har inte råd att avstå den del som handlar om heller. Vi behöver ett förtydligande här. Jag tycker att regeringen ska lyssna på sin myndighet och genomföra det som PTS har föreslagit. 22 (): Återigen måste jag säga att det är väldigt intressant att höra den här debatten, med anledning av hur upprörda och uppbragta centerpartister tidigare var i denna talarstol i exakt samma fråga, med ungefär samma frågeställningar. Man var ganska säker på att vi måste komma någonstans, att vi inte bara kunde stanna där vi stannade förra gången utan måste gå vidare. säger att hon inte vill ha någon trubbig lag. Under EMU-valrörelsen uttryckte sin devis att EU skulle vara smalare men vassare. Det kanske är så att man ska ha en smalare men vassare lagstiftning. Då är det väl oerhört viktigt att man har en lagstiftning inte för några få utan för flertalet. Låt mig också säga att det här kan vara ett uttryck för att Posten behöver se över sin organisation. Det är också ansvar att titta över hur den fungerar. Det finns många exempel på att inte har varit så smidig över huvud taget i sina kontakter med medborgare eller med organisationer. Ett exempel är att det inte ska vara brevinkast i dörrarna utan i trappuppgångarna och där man diskuterar att lägga all reklam på ett ställe. Det är ett exempel på att Posten inte har varit så smidig. I de här fallen måste vi bevaka detta och vara tydliga mot , hur mycket aktiebolag det än är, om att det här budskapet ska vara tydligt. Det måste vara servicen till medborgarna som står i fokus.