prot · GU0987 · 2007-04-10 00:00:00 — Det är mycket allvarligt när staten missar en MBL-förhandling som rör anställningstryggheten för 700800 personer och när staten är indragen i en tvisteförhandling och eventuellt kommer att ställas inför Arbetsdomstolen. Detta är mycket grundläggande i den kritik som jag har mot det som sker på . De anställda upplever dessutom att det finns en munkavle och att man inte törs tala om den oro som man känner för de konsekvenser som dessa olika förslag får för den egna arbetssituationen och framför allt för brukarna. Den som arbetar på ser som sin uppgift att den enskilde brukaren ska omfattas av trygghet och ha en tydlig och genomskinlig process. Det påverkar, som jag tidigare sade, hur brukarna uppfattar demokratin i det samhälle som vi lever i. Därför är detta mycket allvarligt. Till detta kommer också det som pågår just nu och som jag fick höra om när jag var uppe i , nämligen att de anställda till och med klockas för att se hur det tar att behandla ett ärende. Vi kan dessutom läsa i ST:s fackliga tidning att anställda uppmanas att säga upp sig för att de anses vara lågproduktiva. Detta är inget som en offentlig arbetsgivare ska ägna sig åt. Vi ska ge människor resurser och möjligheter att utvecklas i sitt arbete. Statsrådet har inte heller svarat på min sista fråga om statsrådet tänker avsätta ytterligare pengar för att möjliggöra en meningsfull omställning för dem som berörs. som du har gett i en anslagskredit är pengar som senare måste betala tillbaka. Dessa pengar används till att säga upp människor och inte till en omställning. En ansvarsfull arbetsgivare hade använt omorganisationen på ett sådant sätt att man möjliggjort en omställning för de människor som berörs av uppsägningar. Det hade varit en bättre personalpolitik än den vi nu kan ta del av. Det är de facto så att statsrådet i den budget som kom lade besparingar på ytterligare 270 miljoner. Detta har fått flera konsekvenser som man från sida inte har varit beredd på, varken från arbetsgivar- eller arbetstagarhåll, utan man blev ställd inför fullbordat faktum. Dessutom låg besparingarna så att de varsel som skulle läggas skulle vara klara , vilket var en omöjlighet. När man sedan som facklig företrädare vill förhandla om frågorna får man höra att om det ska förhandlas tar det och då kommer ytterligare neddragningar och varsel att behöv läggas. Det är i sig mycket oroväckande. Jag hoppas att du kommer att lämna ett bättre svar än det skriftliga och det som du har gett i debatten. Du sade i ST:s artikel att du inte hade något att göra med vad de gör med personalen. Det är en oroväckande inställning från ett statsråd. Har man ett övergripande personalansvar bör man signalera när saker och ting inte står rätt till. Som arbetsgivare måste man ta sitt ansvar och följa de lagar och avtal som parterna har kommit överens om. Det är det minsta vi kan begära. 20 (): har vi fått besked. Vi som sitter i kammaren är riksdagsledamöter. Vi ställer frågor som handlar om en viktig myndighet som kallas till ansvarigt statsråd. Vad får vi då för svar av statsrådet? Hon säger att vi ska vända oss till styrelsen. Där kan vi ta diskussionen om hur det ska fungera och så vidare. Riksdagsledamöter ska vända sig till styrelsen för vi kan inte ställa frågorna till statsrådet. Hon sade precis att det inte är hennes sak vad gör med personalen. Det är ungefär som att säga att vi inte ska lägga in politik i . Den myndigheten sköter sig själv. Den enskilde kan, så vitt jag vet, fortfarande gå till några som har ett medborgarperspektiv, men det kommer att försvinna när socialförsäkringsnämnderna läggs ned. Då kan man klaga hos tjänstemannen. Det är som att jag skulle springa till chefen på och klaga men inte vända mig till statsrådet. Vänd er till styrelsen, säger hon. Som vanligt är det på något vis vårt fel. Vi kanske kommer ifrån de diskussionerna när det har gått till. Precis som sade lägger ansvarigt statsråd till förändringar och besparingar på 270 miljoner. Sedan går man in med en anslagskredit för att klara av detta. Man går in med ett lån för att man ska kunna säga upp dessa människor på ett något så när rimligt sätt. Men man klarar inte det. Statsrådet nämnde att man kunde ha tillgänglighet vid sammanslagning av kontor. Är det vad vi har att förvänta oss i , ? 21 PER (): Det blir ganska lätt upprepningar så jag tänkte bara säga något kort. Jag tar mig friheten att ställa frågan till dig, . Att du passar över och säger att det var vårt fel och att det var vi som gjorde detta är inte helt okej, tycker jag. Faktum är att människor vänder sig till oss som politiker och beskriver sina bekymmer och problem. Det vet du säkert mycket väl. Då måste jag ställa frågan där jag kan få svar eller signaler om åt vilket håll det bär. Jag tänker fortsätta med det. Det är trots allt du och regeringen som bär ansvaret för verksamheten just . 22 (): Vi har tidigare i debatten hört ministerns svar. Jag har inte hört något om konsekvensanalys. Det verkar fullständigt saknas en konsekvensanalys av hur det påverkar verksamhet, kunder och personal. I det nya beslutet om omorganisation av ska personalen i till exempel glesbygden åka enkel väg för att komma till ett kontor som ska ha öppet i kanske . Man ska åka enkel resa , jobba och sedan åka tillbaka. Och man ska förbereda sig innan man åker i väg och sedan ska man tillbaka. Ska man hyra en bil för att de allmänna kommunikationerna i glesbygden inte fungerar? Det kommer att kosta de timmar man jobbar på plats. Är det lönsamt? Är det bättre för kunden? Vilket svar har statsrådet på det? Vi kan titta på enskilda kommuner. I min hemkommun blir 80 personer på arbetslösa. Återigen, hur påverkar detta kunden? Med en sådan här personalpolitik där en konsekvensanalys saknas skrämmer man faktiskt bort personalen, vilket bland annat ST, , har påpekat. Man skrämmer bort dem som är kompetenta med en sådan här personalpolitik. Vad har man då försatt sig i för situation på när 1 400 färre anställda ska klara samma arbetsuppgift som tidigare och en hel del av kompetensen har skrämts bort? Hur klarar man då av arbetssituationen på ? Det är det som är frågan. Har statsrådet något svar på det? Det finns fortfarande en hel del frågor också kring Internet. Man har från sagt att man ska ha mer av verksamheten på Internet. Är det tänkt att alla grupper pensionärer till exempel ska behöva använda Internet, eller är det bara en del av de 600 blanketter som har som ska läggas ut på Internet? Hur kommer organisationen att se ut? Vilka är det som kommer att bli tvungna att vänja sig vid att enbart ha på Internet för att det inte kommer att finnas tid? Ett kontor kommer att finnas i alla kommuner i landet, men med två timmars öppettid är frågan hur många som kommer att komma i kontakt med . 23 Statsrådet (): Jag kan konstatera att av de interpellanter som varit uppe är det inte många som har tilltro till och dess styrelse. Så kan jag väl säga åtminstone. Det är bara att titta på fakta. Jag menar att jag över huvud taget inte kommer att gå in i en MBL-förhandling eller gå in i tvisteförhandlingar och så vidare. Den diskussionen tror jag att vi ska låta parterna hålla själva enligt alla de regler och avtal som gäller. Jag tänker hålla mig ifrån den diskussionen, men vad jag vill slå fast och som vi kan vara helt överens om är att lagar och avtal ska gälla. Vi har en process som tillämpas när man inte är överens. Den ska också få ta sin tid, och den ska följa de reglementen som finns. Självklart följer jag som ansvarigt statsråd upp det hela, men skillnaden mellan oss är att ni vill att jag blandar mig i det hela. Om jag gör det har vi inte en styrelse med fullt eget ansvar, och då har vi inget förtroende för . Självklart följer jag upp detta! Men om jag hade gått in i detta skulle det ha varit ministerstyre, och då får vi diskutera om ni inte anser att vi ska ha en styrelse med fullt eget ansvar längre. Låt oss också i så fall ta den diskussionen. har vi en styrelse med fullt eget ansvar. Jag har naturligtvis ett yttersta ansvar för detta. Jag kommer att träffa jag gör det regelbundet. Jag kommer att träffa både dess ordförande och dess gd. Jag har träffat styrelsen, och jag kommer att göra det också eller om det möjligtvis är . Jag kommer att i samband med den årliga redovisningen och resultatdialogen med ta upp och diskutera det arbetsgivarpolitiska arbete som har gjorts. ska redovisa detta. Vi har träffat arbetstagarorganisationen på departementet. I samband med det mötet var det inga upprörda känslor. Jag var inte närvarande eftersom jag var upptagen, men däremot var min statssekreterare där. Man hade en bra dialog, och jag vet att alla arbetstagarorganisationer kanske inte är lika kritiska som vissa. Jag vet att det är ett svårt arbete som sker inom . Det finns en stor oro för arbetslöshet och omflyttning bland de anställda. Jag är helt medveten om detta. Jag är naturligtvis också ytterst ansvarig för att lagar och regler följs, och min tro är att så sker. Eftersom ni påstår att det inte är så ska jag dock självklart ta kontakt med generaldirektören och höra efter, men min tro är att lagar och regler följs. Jag har en tilltro till arbete och önskan att ha en bra myndighet, en bra verksamhet, att vara rädd om sin personal och ha ett gott bemötande. Lite kort angående de , om vi ska ha framtidsversionen. Tyvärr är det så i min hemkommun, och så har det varit . Det vill jag ändra på. Jag vill i stället att man slår ihop verksamheter och jobbar gentemot kunden med försäkringsfrågor och arbetsförmedling och att man maximerar kunskaperna och kompetensen och jobbar tillsammans. är detta med de verklighet i min hemkommun. Så vill jag inte ha det. Men däremot har jag ingenting emot att vi ska kunna koncentrera vissa saker. Titta på Bilstödsenheten som flyttat till . har en person med funktionshinder eller en förälder till ett handikappat barn fått vänta i långt , men har väntetiden på ett beslut halverats. Det tycker jag är väldigt bra. Jag vill inte motsätta mig en sådan utveckling. 24 (): och jag är överens om att vi vill ha en bra myndighet, att vi ska vara rädda om personalen och att det ska vara en bra verksamhet. Det tror jag inte att det finns någon tvist om. Tvisten handlar om hur det ser ut och om den oro som många precis som hon beskriver känner. Självklart skapar också en omorganisation i sig stor oro. Vi kan utifrån olika forskningsrapporter se att just omorganisationer är det som framför allt leder till höga sjukskrivningstal. Jag anser inte heller att statsrådet ska gå in i MBL- eller tvisteförhandlingar, men jag anser att statsrådet precis som statsrådet gjorde tydligt ska uttrycka att avtal och lagar ska följas. Jag undrar vad man tänker vidta för åtgärder när så inte sker, så att detta inte upprepas . Staten ska vara ett föredöme som arbetsgivare, och det hoppas jag att vi ska vara överens om så att det också tillämpas i de ansvariga myndigheterna. Statsrådet har fortfarande inte svarat på om hon avser att avsätta extra pengar för att kunna bidra till en omställning för personalen och om hon anser att just omorganisationen skulle kunna vara ett sätt att bidra till en positiv omställning där man möjliggör för människor att följa med och utvecklas inom sitt arbete. Sedan finns också det som har diskuterats tidigare, att man som medborgare ska klaga hos tjänstemannen och vi ska klaga hos , och den anställde upplever att det finns en munkavle i den organisation som faktiskt ska företräda oss staten men också garantera rättssäker prövning gentemot brukarna. Det undergräver förtroendet för myndigheten bland brukarna och därmed också förtroendet för det politiska styret. Det tycker jag i sig är mycket allvarligt. Jag hoppas att statsrådet kommer att följa upp detta och på olika sätt som ligger inom hennes befogenheter se över och det som sker där. 25 (): Statsrådet säger att ST vill ha en dialog och att du förstår att de vill ha en dialog för att ST-medlemmarna har störst nytta av att ST vill ha dialog i stället för att gå in i konflikter med upprörda känslor. Då kan ST-medlemmarna ha större nytta av facken. ST vill att de medlemmar som är anställda på ska kunna ha en bra arbetsmiljö och faktiskt kunna leva upp till det som arbetsgivaren har som målsättning med verksamheten. Därför kan man inte märka på ST att de är upprörda! Den andra frågan som jag tycker är intressant togs upp tidigare i debatten. Statsrådet säger om omorganisationen av : Det är inte min sak. Men jag skulle ändå vilja fråga: Vad tycker statsrådet om personalpolitiken i statsförvaltningen? Det kan vara en del i detta. Tycker statsrådet att omorganisation utan konsekvensanalys är en bra personalpolitik? Kan det vara så att statsrådet tycker att det här räcker och att man alltså inte behöver ha någon konsekvensanalys av hur det här påverkar verksamheter, kunder och personal? Jag skulle jättegärna vilja få ett svar på det. 26 Statsrådet (): När det gäller regeringens ansvar, , handlar det om att vi har som övergripande strategiskt mål att följa upp inte minst arbetsgivaransvar. Då tror jag att jag har gjort det klart. Sedan tror jag att vi också kan glömma det som kanske stod i den här tidningen och som interpellanten har hängt upp sig på. Vad som är sagt handlar naturligtvis om det jag försökte förklara: Jag kan inte med ministerstyre gå in och ordna det här, utan vi har här alla här är överens, tror jag, eftersom det nog inte är någon som har röstat emot det att se till att vi har en styrelse med fullt eget ansvar. När det gäller de pengar som man så att säga lånar av sig själv är det självklart så att man gör just det, men det var också för att något minimera skadan. Det handlar om de 197 miljoner som jag och regeringen inte gav , som man hade önskat. Men däremot säger ni ingenting om de 300 miljoner som ni hade sagt att skulle dra ned, vilket stod i budgetpropositionen . Där finns ingenting. Vi kan också vara helt överens om att vi behöver ha en tillsyn. Det räcker inte med Statskontoret, JO och . Vi måste ha en ordentlig kontrollmakt, mer än den interna kontroll som finns vid . Där fanns det ingenting tidigare. Det har vi tillsatt . Självklart är det så att de anställda är en otroligt viktig resurs för . Utan deras idoga arbete, deras arbetsglädje och deras tro på kommer de också att ge kunderna ett sämre bemötande. När vi tittade på SCB:s enkäter om kundernas betyg på vad gäller tillgänglighet och bemötande såg vi att resultatet var väldigt dåligt, och det vill jag ändra på. Jag kan också tala om att vi nu har låt oss glädjas över det också ett ohälsotal som sjunker. Vi ser att arbetslösheten går ned kraftigt, och vi ser att ohälsan går ned. Detta fick vi också redovisat för oss . ser vi att vi får mindre arbetslöshet och även mindre ohälsa. Jag tror på fortsatta arbete i det läget. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2006/07:437 om utbyggnad av väg 288 27 Statsrådet (): har frågat mig vad jag ämnar vidta för åtgärder för att snabba på processen om en utbyggnad av till att bli säkrare och tryggare för alla resenärer och transporter. Jag har besvarat en fråga från om väg 288. Jag inledde det svaret med att djupt beklaga den tragiska bussolycka som inträffade på . När det gällde frågan om investeringar på hänvisade jag till den kommande planeringsprocessen för infrastruktur. Mitt svar här blir i princip detsamma. Regeringen har för avsikt att lägga en infrastrukturproposition och har därför gett ett antal myndigheter i uppdrag att utarbeta ett underlagsmaterial. Det materialet kommer in till regeringen och kommer sedan att remitteras och beredas på sedvanligt sätt innan regeringen lägger fram propositionen. Efter behandling av propositionen kommer sedan åtgärdsplaneringen att inledas, där olika åtgärder analyseras och prioriteras. När det gäller väg 288 är det län som beslutar vilka investeringar som ska göras. Jag är övertygad om att vi får en mer effektiv användning av statens medel genom denna sammanhållna process med regional delaktighet jämfört med om vi hade en ordning där regeringen fattade separata beslut för varje investering eller åtgärd på väg- och järnvägsnäten. Jag kan slutligen konstatera att den tidigare socialdemokratiska regeringen inte hade någon särskilt generös inställning till väg 288. län skrev till regeringen och begärde att regeringen skulle medge en friare användning av pengarna för infrastruktur i län. Med friare användning avsågs att pengar skulle omfördelas från av planeringsperioden 20042015 till de första. Ett av argumenten till den föreslagna omdisponeringen av medel var att regionförbundet ville tidigarelägga investeringar på . Regeringens beslut var att någon omdisponering inte medgavs. 28 (): Jag vill börja med att tacka infrastrukturministern för svaret, även om svaret inte innehöll något direkt besked åt mig. För mig är det här en väldigt viktig fråga. En utbyggnad av väg 288 för en trafiksäker och mötesfri landsväg är en fråga som jag har drivit tidigare. Det är riktigt som infrastrukturministern sade till mig i sitt svar att jag har ställt en skriftlig fråga, men jag har också tidigare drivit frågan om utbyggnad av väg 288 genom riksdagsmotion, även under den socialdemokratiska regeringens tid. Det är alltså en fråga som jag har satt fokus på . Det är väl så att min uppgift som riksdagsledamot från län är att vända mig till den som har ansvaret för de här frågorna, och då vända mig till den som har ansvaret just för tillfället. I slutet av svaret skjuter ministern frågan ifrån sig och hänskjuter detta till den tidigare regeringen genom att påpeka att den inte har gjort någonting åt frågan. Men jag vill ha ett svar och ett besked nu! Det är nu jag vänder mig till ministern, så vi struntar i det som har varit och tittar framåt. Vi behöver verkligen förändra statusen på . Vägens status är nämligen dålig. Det är dålig framkomlighet, den är kurvig och smal och det finns stora behov av att säkerställa vägen. Det går tung trafik på vägen. , ett stort företag i med väldigt många arbetstillfällen, kör med väldigt tung trafik och trafikerar sträckan till eftersom detta är ett otroligt stort exportföretag som också exporterar ut i världen. Vi har tung trafik till och från hamnen i som också trafikerar 288:an. Med tanke på hur liten vägen är så är det väldigt svårt att ta sig förbi om man hamnar bakom ett tungt fordon. Detta medför att trafiksäkerheten inte blir acceptabel. Det handlar om arbetstillfällen. Vi har Forsmark. Området är också väldigt mycket av ett utflyktsmål. Det är en natur och en skärgård som är fantastisk runt den uppländska kusten, och för att ta sig dit måste man åka på . En annan fantastisk del i den här miljön är fritidshus och sommarboende. Det är oerhört många stockholmare men också andra, som Uppsalabor, som har ett litet sommarställe ute vid kusten i skärgården här. Då blir vägen oerhört tungt trafikerad. Vi vet att väldigt många pendlar in till , där det finns stora arbetsplatser, till exempel , så kollektivtrafiken är av stor betydelse. Det finns inte någon spårbunden trafik mellan och , även om man så skulle önska, men det finns en väg som det finns möjligheter att förbättra och bygga ut. Vägens standard är alltså av oerhört stor betydelse för hela det här området och för läns utveckling, men främst för kommuns möjlighet att klara arbetstillfällena och klara att ha kvar de stora företag som finns där . Jag vill ha ett svar av ansvarigt statsråd om vad man ämnar vidta för åtgärder för att få möjlighet att avsätta pengar och förbättra standarden på . 29 PER (): Jag vill tacka infrastrukturministern för svaret. Jag ser fram emot infrastrukturpropositionen. Tack också till , som verkligen kämpat för att vi ska få upp standarden på den vägen. Jag lovar att jag kommer att fortsätta bidra genom att från min sida göra klart för regeringar, oavsett vilken färg de har, att det är fråga om en väg som är i stort behov av upprustning. Det är verkligen viktigt. Jag tror dessutom att vi har en god indikation på att län genom sina tidigare prioriteringar gentemot den förra regeringen kommer att fortsätta att göra den typen av prioriteringar. Därför tror jag att den övergripande inriktning som infrastrukturpropositionen kommer att ha blir av stor vikt. Om det blir lite mer pengar till upprustning av våra vägar känner jag mig mycket trygg i att det kommer att gagna län och upprustningen av väg 288. 30 Statsrådet (): Jag förstår mycket väl de båda interpellanternas känsla för och kunskap om denna olycksdrabbade väg och att den är i stort behov av uppgradering. Även det näringsliv som finns runt om har behov av en bra vägstandard. Jag skjuter inte ifrån mig frågan, men jag ska vända mig åter till . Jag har läst att med hänvisning till den förra frågeställningen från , som var exakt densamma hänvisar till att jag skjuter ifrån mig frågan, men jag återgår till den. Eftersom uppenbarligen drivit frågan vore det rimligt att arbetade med län så att regionförbundet prioriterar denna väg. Det är nämligen regionförbundet som har ansvaret för sina interna prioriteringar. Regeringen ansvarar för att besluta om den ekonomiska ramen för länet, och för län är ramen ungefär 1,2 miljarder. Det kan anses som en ganska god tilldelning om man jämför med två andra storstadslän, och , som har ungefär hälften. har mycket stora investeringsbehov i samband med E 4-sträckningen förbi , och därför har regionförbundet självt gjort andra prioriteringar än de som hänvisar till. De har prioriterat väg 700, väg 709 och Bärbyleden, anslutningsvägar till regionen, och har därför använt ganska många miljoner för just dessa vägar. Min rekommendation är att arbeta på hemmaplan så att län prioriterar den vägen. 31 (): Visst är det så att regionförbundet har planeringsansvaret och en prioriteringsordning. Där vill man naturligtvis att den vägen har hög prioritet. Men det finns också ett ansvar för att se till att det inte bildas andra stoppklossar i den infrastruktur vi har runt . Jag tror att ministern är mycket väl medveten om att det är på det viset. När det gäller ett område som utvecklas så oerhört starkt som , och med den trafiktillströmning som det innebär, är det kanske så att regeringen tolkat det hela fel och prioriterat fel vad gäller den ekonomiska ramen, för ytterst handlar det ju om hur regeringen prioriterar sina pengar. I valrörelsen lovade till exempel 4 miljarder i ökade anslag till infrastruktur och vägbyggen, men de pengarna har vi inte sett till. Jag har naturligtvis också tittat på hur det ser ut i den budget som senast presenterades, och där har vi socialdemokrater jag tror det är 8,2 miljarder mer till infrastrukturen än vad den moderatstyrda regeringen har. Kanske kunde man ha prioriterat om pengarna ytterligare lite grann just för att klara de svårigheter som och län har. Ytterst handlar det alltså om prioriteringar, och visst prioriterar denna regering olika saker. Man prioriterar skattesänkningar. Man tar bort förmögenhetsskatten och fastighetsskatten. inför man en beskattning på trafikförsäkringspremien, vilket innebär betydligt högre kostnader för bilförsäkringen. Också den frågan bär jag med mig och får frågor om. Vilka drabbar det? Vilka får mer och vilka får mindre i plånboken av de skattesänkningar som ges till vissa medan kostnaderna blir högre för andra? Det är en prioritering inom den ekonomiska ramen, den som infrastrukturministern också har ansvar för. Jag är dessutom orolig för att alla förslag kanske inte är helt finansierade. Den oron gnager i mig. Hur blir det om man inte helt klarar av finansieringen av de anslag som finns och de skattesänkningar som görs? Då kanske infrastrukturen får ännu mindre pengar i nästa budgetproposition. Det gör mig mycket orolig, för då kanske det blir åtstramningar också för del, vilket kan drabba väg 288 och den del av som är i stort behov av en utbyggnad. Jag känner mig alltså orolig.