prot · GU0969 · 2007-02-28 00:00:00 — Hur kan man annars påstå att en större betoning av samhällsekonomin leder till att man flyttar pengar från järnväg till väg? 88 () replik: När det gäller trängselskatten och satsning på väg eller järnväg vill jag säga att vore det så som säger att vi skulle ta överskottet från trängselavgifterna i , som beräknas till 500 eller 700 miljoner , och lägga det på Förbifart får vi vänta åtminstone 40, kanske för att få ihop den penningsumma som skulle behövas för att bygga Förbifart . Det illustrerar väldigt väl det som naturligtvis vet, nämligen att det inte är så enkla samband att man kan säga att man använder trängselskatteintäkterna till att satsa på det ena eller andra. Detta är kommunicerande kärl. Staten satsar 2530 miljarder inom det utgiftsområde som vi är ansvariga för, vägar och järnvägar, och det kommer den att göra i fortsättningen också. Det kommer enligt min bedömning i all huvudsak att vara så att investeringar som görs, både på vägar och på järnvägar, är finansierade över statsbudgeten, även om vi öppnar för alternativ finansiering. Det kommer att behövas både statliga och regionala pengar till både väg- och järnvägsinvesteringar för att de pengarna över huvud taget ska räcka till. Det där är alltså mer en semantisk fråga eller en nyansering som vi kan diskutera i all oändlighet, men det kommer att behövas statliga och regionala pengar till både vägar och järnvägar. Det skulle, som sagt var, bli väldigt lite pengar till vägbyggande om man bara skulle använda de pengar som trängselskatterna genererar. I och andra storstadsområden är det självfallet så att man ska utnyttja de fördelar som spårtrafiken järnvägen, pendeltågen och tunnelbanan ger. Här ska vi inte satsa på att få över mer trafik på vägarna. Det är därför som den nya regeringen också tar in trängselskattemodellen och försöker använda den i ett långsiktigt hållbart system. 89 () replik: Att vi ska ha ett långsiktigt hållbart transportsystem tror jag att vi är helt överens om. Ska det fungera måste ju klimatpåverkan minska; annars är det ju inte hållbart. Men det här med intäkterna från trängselavgiften är inte en semantisk fråga. Jag tror att folk i nog skulle bli rätt irriterade om intäkterna från trängselavgifterna här skulle användas för att spridas ut över landet. Har vi inte i alla partier lovat att de ska stanna i ? Det är väl även uppfattning? Då är frågan: Vad ska intäkterna användas till? Ska de användas till att förbättra kollektivtrafiken, eller ska de användas för att bygga ut vägarna? Det är en rätt central fråga. Annars är ju inte trängselavgifterna det medel för att minska klimatpåverkan som var avsett från början och som var anledningen till att initierade frågan, fick acceptans för den hos de andra i den rödgröna alliansen och också fick stockholmarnas stöd i en folkomröstning. Passa också på, när du har tillfälle, att förklara det här med samhällsekonomi. Jag vill veta: Hur har ni mage att påstå att samhällsekonomin blir bättre om man tar pengar från järnväg och lägger på väg? 90 () replik: Då tar vi trängselavgifterna en gång till. Detta är, som jag sade, kommunicerande kärl. Om irriterar sig på formuleringen att trängselskatterna ska användas till vägar och järnvägar så låt oss, precis som sade i sitt tidigare inlägg, vänta och se på de översyner som kommer och de utredningar som är på väg. Om man använder trängselskatteavgifterna till vägarna får ju staten och regionen i stället pytsa in mer statliga pengar i de järnvägssatsningar som vi är överens om ska göras. Därför säger jag att det är en semantisk fråga hur man uttrycker det här. Totalen måste bli bra. Slutresultatet måste bli bra. Då gäller det att satsa offensivt och långsiktigt också på järnväg och spårbunden trafik. Det är också som jag säger: I det synsättet är vi väldigt ense mellan opposition och majoritet, men vi uttrycker oss på lite olika sätt. När det gäller samhällsekonomi vittnade senast i vår utfrågning om att de beräkningsmodellerna håller på att utvecklas och ständigt måste utvecklas, och beroende på vilken man använder kan man komma till olika slutsatser. Men jag är alldeles övertygad om att de samhällsekonomiska, förfinade analyserna kommer att visa, inte minst mot bakgrund av de klimatrapporter vi sett , att det är alldeles nödvändigt och blir mer angeläget framöver att prioritera kollektivtrafiken och sjöfarten och att försöka få bort en del av den onödiga trafiken från våra vägar. Men kom ihåg, som jag sade i mitt inledningsanförande: Även på vägarna har vi en betydande del kollektivtrafik. All den busstrafik som försörjer många av våra län runt om i landet är väldigt viktig för att människor ska kunna ta sig till och från arbetsplatser, till och från sina skolor och så vidare. Ignorera alltså inte vägsatsningar när vi pratar om kollektivtrafik! De är också oerhört viktiga. 91 () replik: Jag tror att det är dags för lite folkbildning här. har vi hört åtminstone två borgerliga företrädare komma fram jag misstänker att de två andra kommer att haka på också och hävda att vi hade en tidigare regering där vänsterpartister och miljöpartister i princip ingick. Så var icke fallet. Vi hade en tolvårig regim med socialdemokrater, som samarbetade med och , vilket är en viss skillnad. Jag kan konstatera det: Visst hade och även en rad olika synpunkter om hur vi skulle prioritera inom alla de budgetar vi lade fram när det gällde moderna transporter och så vidare, men det tillhör god förhandlingsanda att man inte springer ut dagen efter och gnäller om att man inte fått igenom exakt sina förslag. Vi vidtog kraftfulla åtgärder, och jag tycker också att det syns i det alternativa budgetförslag som Vänstern har lagt fram att vi satsar på underhåll, kollektivtrafik och så vidare. Det kan vara en liten vägledning. skulle jag vilja fråga en sak. Orsaken till att jag begärde replik var att indirekt säger att om man vill ha en ökad subventionering, en ökad satsning på kollektivtrafik som gör det förhållandevis billigare och mer attraktivt att resa kollektivt än att ta den egna bilen, så ägnar man sig åt att vara allas vän, man är lättsinnig, man är jultomten och vilka uttryck vi nu vill använda. Då är min fråga: Var det inte så här, enligt vad som sades vid den utfrågning vi hade, att man kunde konstatera att varje skattekrona som satsas runt om i landet på kollektivtrafik betalar tillbaka sig med råge till samhället? Då är frågan: Var går gränsen? Varför är just en lämplig skattesubventionering? Kan man inte tänka sig en något högre skattesubventionering åtminstone, om det faktiskt skulle leda till att vi kunde ändra relationerna mellan kollektivtrafik och att resa privat, vilket jag håller med om att man måste tillåta, inte minst på landet, där vi inte kan bygga upp samma infrastruktur för kollektivtrafiken? Om man ser till helheten måste det ändå vara önskvärt att få en ökad andel kollektivt resande totalt. Är det då inte en lämplig åtgärd att göra det mer attraktivt, till exempel mer prisvärt? 92 () replik: Det jag försökte beskriva i mitt inledningsanförande är väldigt snabba flykt från de och drygt det då ni faktiskt samarbetade med den tidigare regeringen. försöker säga att vi ska ha folkbildning och att man bara samarbetade och inte ingick i regeringen. Men har från denna talarstol betygat att ni stod bakom varje kommatecken i de statsbudgetar som gång på gång antogs av denna kammare. Då kan man inte nu två sina händer och säga: Nja, vi bara samarbetade lite grann, så där. Dessvärre var det ju så att kollektivtrafiken gick baklänges av ert regeringssamarbete. Som jag sade tidigare blev det tuffare villkor för kollektivtrafiken. Den tidigare regeringen minskade statsbidragen. Ni höjde diesel- och fordonsskatterna, och upphandlingen blev dyrare för länstrafikbolagen runt om i landet så att man fick lägga ned busslinjer och så vidare. Senast nu fick vi rapporten , där det än en gång bekräftades att kollektivtrafiken har drabbats hårt av den tidigare regeringens politik. Priset på kollektivtrafikresor har ökat betydligt snabbare än bensinpriset, och det är klart: Då minskar kollektivtrafiken. Det illustrerar i någon mån att det är lätt att ha en politik när man är i opposition men svårare att få det att bli verklighet när man sitter i regeringsställning eller samarbetar med ett regeringsparti. Det är det som jag har försökt beskriva här. Sedan är det naturligtvis så, , att det är en väldigt grannlaga avvägning hur mycket man ska subventionera kollektivtrafiken. I har vi, oberoende av vilken majoritet som funnits i olika landsting och regioner, legat i samhällssubventionering av kollektivtrafik. Kan vi styrka att det är klokt att gå tror jag att vi kanske kan bli eniga om detta också, men det är en grannlaga och svår avvägning. Jag tror att det ligger väldigt långt borta att vi skulle orka med att ha en avgiftsfri kollektivtrafik i hela landet. 93 () replik: hänvisade till , som var vår tidigare gruppledare, kan jag för protokollets skull säga. Han har helt rätt. Samtliga de budgetar och vårpropositioner som vi har lagt fram tillsammans här står vi bakom. Men det innebär ju inte att varje vänsterpartist, socialdemokrat eller miljöpartist älskar varje förslag eller tycker att man har nått ända fram, utan det ingår ju i den budgetprocess vi i demokratisk ordning har bestämt här i . vet mycket väl att det kan vara så att man tycker att det kommer fram något litet guldkorn även på den borgerliga sidan, men vårt budgetsystem funkar inte så att vi kan rycka ut någon liten godbit och plocka in, utan vi tar helheter. Det vore mig helt främmande att säga att allting som har varit har varit jättebra och att allting som är nu är helt fel. Men jag kan konstatera att den borgerliga sidan pratar av egen erfarenhet . Man har kommit från av opposition och har varit väldigt kritisk. anklagar man oss för att vara kritiska. Jag konstaterar att med tanke på den kritik som jag har anfört, inte minst vad gäller transportpolitiken, hade åtminstone jag förväntat mig mer långsiktiga och tydliga grepp när det gäller vad ni avser att göra för att nå uppställda mål inte bara säga att ni ska se över de transportpolitiska målen. tycker jag att ni är skyldiga några svar. Vad avser ni att vidta för åtgärder för att öka det kollektiva resandets andel och inte säga att det är viktigt att man kan köra bil? Vi har inte sagt att man ska förbjuda bilåkande. Det har vi inte sagt. Vi tycker bara att det är rimligt att man faktiskt gynnar det kollektiva resandet, om vi nu tycker att det är att föredra i de allra flesta fall jämfört med att sitta själv i en egen bil. Då måste man också vidta åtgärder, och vilka åtgärder har ni att komma med? Jag kan konstatera att miljöbilspremien var en. Det verkar vara ganska svårt för er i att nå fram i den frågan. Det tog stopp direkt där. Jag välkomnar er att vara lika kritiska internt inom er allians som jag ändå tycker att och var och hoppas att ni får framgång, för ni behövs i den alliansen. 94 () replik: Jag tackar för välgångsönskningarna och välkomnar hans höga förväntningar på den nya regeringen. Det är kul att det finns folk inom oppositionen som också har höga förväntningar. Det gläder mig. Men ge oss lite tid, . Vi har suttit i den här regeringen . Vi hade på oss att snickra ihop den tidigare budgeten . Allt av det goda tankegods som vi har med oss hann inte komma med i den budgeten. Det kommer säkert inte med i vårpropositionen, som ni väntar på, heller. Ge oss hela fyraårsperioden så ska vi visa att den här regeringen är väl skickad att driva en framgångsrik, långsiktig och miljöansvarig politik på det här området. Låt mig ta några exempel på vad vi vill göra. Du efterlyste det. Vi vill ha fler aktörer även inom kollektivtrafikområdet. Inte minst erfarenheterna från gamla SJ visar hur oerhört mycket mer kundorienterat och serviceorienterat det företaget har blivit sedan det blev några fler aktörer inom järnvägstrafiken. Vi vill ha bättre underhåll av både vägar och järnvägar så att kollektivtrafiken faktiskt fungerar och det inte blir upprepade stopp och upprepade förseningar som gör att folk till slut ändå väljer bilen eller något annat sämre transportmedel. Miljöbilspremien nämnde du själv som ett annat inslag för att förbättra politiken på det här området. Det finns en rad ytterligare förslag som vi kommer att presentera . Men allt har vi inte lyckats åstadkomma . 95 () replik: Det är lätt att sitta i opposition, svårare att regera. Det kom från hjärtat, . Det märks att du är kvar i oppositionsrollen, vill jag påstå. Du ägnar större delen av ditt anförande från talarstolen åt att ondgöra dig över det som vi lyckades . Sedan påstår du att det är enorma brister som gör att vi har ett uppdämt behov av att opponera mot sådant som vi inte har kunnat klara tidigare. Men jag kan lugna dig, , med att säga att de gånger vi reserverar oss har vi fog för det. Det gör vi på grund av den politik som ni för, som vi inte tycker är tillräckligt bra alla gånger. Det är bara av den anledningen. Jag noterar att titulerar sig centerpartist även i de här sammanhangen. Jag hör inget om att han är alliansföreträdare. Det kan vara en ganska bra notering. Ni har haft på er för budgetarbetet, så allting kan inte komma med. Men det är lite underligt, för under hela valrörelsen framgick det att den här alliansen var väldigt samstämd och överens om det mesta. Det hade varit ganska enkelt att sjösätta något, i synnerhet om man har suttit i opposition . Jag förstår inte riktigt. Det där kanske du kan utveckla, . Att det skulle vara små skillnader eller inga alls mellan allianspartierna är ju ännu mer förvånansvärt som det har spretat med de reservationer som vi har sett, i alla fall . Det får du också förtydliga. 96 () replik: Jag gav tre exempel på våra höga ambitioner och de konkreta förslag som vi håller på med. Jag tror att du får nöja dig med det. Men låt mig säga att jag är en stolt alliansföreträdare som jag är centerpartist. Det är ingen tvekan om det, i synnerhet som vi har en centerpartistisk minister som är ansvarig för det här området. Det är absolut inga problem för mig. var väl mitt inledningsanförande inte så mycket ett ondgörande över oppositionen utan ett försök till sammanfattning av den politik som har förts på det här området och ett konstaterande av att vi bara hade haft på oss att åstadkomma någonting nytt. Men jag blir lite konfunderad när säger att ni inte reserverar er för ro skull utan för att ni vill protestera mot den här regeringens politik. Ta då reservation nr 6 i betänkandet om kollektivtrafik, TU4. Där är en lång utläggning om hur illa det är i , hur dåligt kollektivtrafiken fungerar där och att upphandlingen inom SJ har fungerat illa. Det är ett lysande exempel på vad som hände när vi hade en socialdemokratisk regering och till och med en särskild minister från , . Det är väl ingen reservation mot den här regeringens politik. Det är en reservation mot den tidigare regeringens politik. Precis samma sak kan man se i flera reservationer. Jag hade uppfattat att reservationer i första hand var protester riktade mot den sittande regeringens politik, inte mot den regering som ni borde känna ett större ansvar för. Men reservation nr 6, som har yrkat bifall till, är just ett sådant exempel på en reservation mot den tidigare regeringens politik. Det kan inte bli tydligare än så. 97 () replik: Vi har bara regerat det låter som något slags förhållande ni har haft som bara varat . Vi får se när ni har varit gifta hur det kan se ut. Jag köper inte det där riktigt, . Jag tycker nog att ni har haft gott om tid på er att lägga fram förslag till förändringar som ligger mer i linje med det vi brukar känna igen i alliansen. Men det som jag också funderar lite grann över när du säger att ni vill satsa mer på kollektivtrafiken är att eller åtminstone sade att man inte alls ska öka skattesubventionerna till kollektivtrafiken. Är det en åsikt som du delar, , när du påstår att det just finns små skillnader eller inga alls? Reservation nr 6 står jag självklart bakom. Att var minister från är intressant i sig, men han var inte infrastrukturminister. Reservationen beror helt enkelt på att vi vill ha en ändring till stånd. Det här uppdagades väldigt sent. Det var på ett seminarium vi hade som , vd för , påtalade det här misstaget när det gällde inköpen av Alstomtågen. Här måste vi agera. Det må vara att den tidigare regeringen hade kunnat göra mycket mer. Det är möjligt. Men vi får heller inte glömma vem som sitter som ordförande i och vilken partifärg han har. 98 () replik: gav oss för att visa vad vi vill åstadkomma. Det välkomnar jag. Jag begär faktiskt att vi får hela fyraårsperioden på oss. Jag är övertygad om att vi när det är dags för nästa val kommer att kunna redovisa väldigt många positiva resultat på hela trafikområdet och kanske för kollektivtrafiken i synnerhet. När det gäller reservation nr 6 bekräftar att det är en reservation mot den tidigare regeringens politik. Ni blev uppmärksammade på detta först när vi var på SJ-informationen. Det är ju lätt för oss också att instämma i att det är massor av misstag som har gjorts under tidigare skeden och som säkert kommer att göras under den här regeringens tid, också av olika aktörer inom den statliga sfären. är faktiskt ett statligt företag så här långt. Det är lite kanske inte patetiskt men åt det hållet när man drar till med en reservation i ett utskottsbetänkande som så tydligt är en protest mot den tidigare regeringens politik, med exemplet från som man lyfter fram i den här reservationen. 99 (): Jag får börja med att instämma i mycket av det som mina allianskolleger har sagt, så att vi inte behöver upprepa alltför mycket av det. Dessutom vill jag, så att jag inte glömmer det på slutet, yrka avslag på samtliga reservationer och bifall till utskottets alla förslag. Kollektivtrafik är, som har sagts , naturligtvis inget självändamål. Men vi vet ändå hur viktig den är på många ställen. Inte minst ur tillväxtsynpunkt skapar den möjligheter för arbetspendling, regionförstoring och alla de saker som vi mycket väl vet om. Naturligtvis är det ett väldigt viktigt område. Jag hade i alla fall tänkt att jag skulle begränsa mig till två punkter i betänkandet för att inte upprepa alltför mycket. Punkt 1 gäller tillgängligheten för funktionshindrade i kollektivtrafiken. Det har naturligtvis sin grund i att det har varit en folkpartifråga . Sedan tänkte jag nämna några ord om lokal spårtrafik, som har tagits upp här. Det gäller främst planeringsprocessen. Ett beslut om tillgänglighet i kollektivtrafiken för funktionshindrade fattades på förslag från den dåvarande folkpartiregeringen. Vi får alla på ett eller annat sätt erkänna att det inte har blivit riktigt så mycket som man hade hoppats på. Vilken regering ska få skulden för det? Det har i alla fall inte varit alliansregeringar under mesta delen av . Det talas om att vi är eniga i frågan. Jag upplever det som att det finns mycket enighet. Men jag kan tycka att oppositionen också har en roll för att spetsa till det lite. Så får det vara, och så ska det vara. Men den enighet som finns för att handikappanpassa kollektivtrafiken så att den passar funktionshindrade för att det kommer att bli bra lösningar. Målet 2010 ligger fast. Jag är helt övertygad om att det nationella handlingsprogrammet kommer att ge en lösning på området. Vi är på rätt spår. Det här är inte någonting man behöver reservera sig mot. Det finns enighet i frågan, och det för en lösning. Jag hoppas att alla håller med om det. Jag tänkte ta upp frågan om planeringsprocesser. I en motion har frågan om lokal spårtrafik tagits upp. Planeringsprocesserna är så omfattande i att de blir ett hinder i sig. I motionen uttrycker man att det bästa blir det godas fiende. Det är då naturligtvis viktigt att vi tittar på andra länder där spårtrafiken har utvecklats. pratar vi inte så mycket om ekonomiska resurser utan just om planeringsprocessen. Då är det viktigt att vi kan klargöra vilka hindren är i som gör att spårtrafiken rent planeringsmässigt inte kommer till. Vi kan vara överens om att spårbunden trafik är bra ur både miljö- och kapacitetssynpunkt. Det är inte svårt att se att mycket av hindren ligger i själva planeringsprocessen. En annan viktig del som togs upp vid den offentliga utfrågningen , av vid , var frågan om samplaneringen. Trafikplaneringen lever inte ett eget liv. Den ingår i samhällsplaneringen. Jag satt tidigare i bostadsutskottet. Vi diskuterade mycket samplanering av boendeutbyggnad och trafikutbyggnad. Vi besökte bland annat ett projekt i , , där den spårbundna trafiken hade byggts först innan något annat byggdes. Det är den spårbundna trafiken mellan och . Sedan har det byggts omkring banan. Det finns exempel i världen där man har lyckats med detta. Under hela förra mandatperioden pågick arbetet för Plan- och bygglagskommittén och . Så fort man ställde frågor om detta till dåvarande regeringens representanter hänvisades man till att processen pågick. Den lamslog det hela. Man kan ändå konstatera att kom ett delbetänkande när det gäller instansordningen i plan- och bygglagsprocessen och miljöbalksprocessen. Sedan har inte beslut fattats i frågan. Det kan man beklaga. Den punkt som är den stora fördröjande faktorn är att överklagandeprocesserna pågår . Det är inte fråga om att enskilda människor inte ska få vara med i planeringsprocessen, att det inte ska vara en rättssäker process eller att de inte ska få rätt att överklaga, utan det är fråga om att själva överklagandeprocessen tar så oerhört . Besluten blir inte bättre, utan det tar . Jag är faktiskt övertygad om att det arbete som har satts i gång i om att ändå komma fram till förenklingar på den punkten kommer att gynna även spårbunden trafik. När det gäller spårbunden trafik finns det ytterligare ett problem som måste tas upp, nämligen bullerproblemet. Teknikutvecklingen gör att vagnsmaterialet i sig kan bli tystare . Vi får hoppas på det. måste det här finnas ett så pass flexibelt regelverk att det går att väga vinster mot förluster. Det ska inte bli ett så enkelspårigt tänkande att det inte går att bygga bullrande spårbunden trafik, trots att den skulle lösa andra problem på ett sätt som skulle minska bullret. Det regelverk som finns är så pass stelt att ett bygge kan stoppas. Jag har goda förhoppningar om att vi ska få en diskussion om detta och att det ska bli ett förenklingsarbete. Jag vill kommentera vad som har sagts . Först var det reservation 1. Visst är samordning är bra, men jag vill ändå lyfta fram samordningsdiskussionen om linjetrafik, skolskjutstrafik, färdtjänst och sjukresor. Dessa finns på många ställen . Det är fråga om riksdagsbeslut i och med att länstrafiken och kommunerna har ansvar för trafiken. Många kommuner jobbar med detta. Det är värt att påpeka. Sedan har jag en kommentar om konkurrensutsättning och alternativ finansiering, fru talman. Världen är inte svart och vit, det vill säga att vi löser problem på antingen det ena eller det andra sättet. Av de särskilda yttrandena framgår det att alternativ finansiering alltid skulle vara lösningen men det är alltid möjligheten. Det är tydligt att det är möjligt att börja räkna på detta. Men ett sådant system bygger på att det finns samhällsekonomiska vinster; annars är det oerhört svårt att använda den metoden. Alla säger här att till slut ska detta betalas. Men det är lite konstigt att skriva på näsan att det är möjligt. Det är en bra möjlighet som har tagits fram av den borgerliga regeringen. 100 (): Ser man till volymen på det betänkande vi debatterar , Kollektivtrafik och trafikupphandling, ter det sig inte särskilt omfattande. Men dess innehåll är synnerligen betydelsefullt och kan sägas omfatta stora delar av svenska folket.