prot · GV0932 · 2007-11-28 00:00:00 — Är det okej att man visar snedvridna bilder av människor, ideal och skönhet, alltså könscementerad reklam, som jag tidigare var inne på, i väldigt stor utsträckning? Tycker du att det är okej, eller har ni några andra tankar om att arbeta vidare med att försöka förbättra reklamen så att den verkligen får ett innehåll och inte bara är ett ytligt budskap och en mall som säger att om man är på ett visst sätt så är man inne, bra, vacker och fin? Har ni på något sätt tänkt arbeta åt det hållet, eller kommer vi att fortsätta att ha denna intetsägande typ av reklam? 147 () replik: Jag är den första att skriva under att jag gillar reklam ganska mycket. I går satt jag och kollade på tv. Jag har haft problem med vad jag ska ge min pojkvän i julklapp. Jag har inte haft en aning om det. Men det dök upp ett väldigt bra förslag på tv. Jag tänker inte nämna det och avslöja vad han får i julklapp. Men det tycker jag är ett tydligt och bra exempel på att reklam faktiskt kan vara bra och av godo. Det finns mycket reklam som inte på något vis är ytlig och så vidare. Jag håller i och för sig med om att vi har en jätteviktig uppgift att arbeta när det gäller viss normsättning i samhället. Men jag tror inte att vi löser detta i KU och med detta betänkande. I övrigt har vi en väldigt viktig roll att spela när det gäller förebilder och att tala om tolerans och så vidare. Det kanske inte är avgörande för huruvida man ska få sända reklam i tio eller . Jag tror inte att det spelar så jättestor roll. Men i övrigt har vi en väldigt viktig roll att spela just på det planet, det håller jag absolut med om. Men jag gillar reklam ganska mycket. 148 (): Anledningen till att det är som står bakom detta betänkande och att det i huvudsak är ledamöter från KU som för debatten här är att detta ytterst handlar om yttrandefriheten i vid mening. Det är viktigt att det finns välgrundade skäl för att begränsa yttrandefriheten. Detta handlar också om konkurrensneutralitet och om att vi ska ha samma villkor för de företag som har valt att ha som sändningsbas som för de företag som riktar sig till svenska konsumenter och svenska tv-tittare men som sänder från andra länder. Självklart handlar det också ytterst om konsumenternas intressen och om allmänintresset av att kunna reglera och begränsa annonsinslaget. När det gäller den sista frågan och den förändring som har skett av medielandskapet sker detta bäst genom att vi åstadkommer en mångfald i medierna, att vi har tillgänglighet och konkurrens, så att konsumenterna ges möjligheter att välja och välja bort. Det är på det sättet som allmänintresset bäst kommer fram, liksom möjligheten att påverka reklaminslag. Det är som vi fick den första regleringen av reklam i tv 1991. Denna reglering tyckte jag var förståelig med tanke på den mycket begränsade konkurrens som fanns då. Det fanns inte många möjligheter för oss som tittare att välja mellan olika tv-kanaler. har det varit en otrolig utveckling när det gäller mångfalden. Vi kommer att diskutera utbudet inom det digitala marknätet där det nu är 35 programföretag som har del i det utrymmet och kan erbjuda oss fri tv, betal-tv och reklam-tv. Detta ger oss som tittare den yttersta makten. Det är mångfalden som balanserar annonsutbudet, och det ger programföretagen tydliga incitament att inte sända för mycket reklam eftersom de då förlorar tittare. Detta samband finns. Utifrån just den aspekten finns det också en poäng med att minimera regleringen eftersom det finns en risk för att programföretagen anpassar sig till en reglering som är alltför detaljerad i stället för att se mer till tittarnas behov. Det sker nu även en anpassning till EU:s tv-direktiv som ger denna mångfald och som ger möjlighet till konkurrens på lika villkor. Dagens reglering har överlevt sig själv. Jag tror inte att det är sista gången som vi diskuterar reglering av tv-reklam i den här kammaren, som har sagts tidigare i replikskiftena. Jag tror att det kommer att ske förändringar, och det finns all anledning för oss i att vara med på den båten. Men då handlar det inte om att man har inriktningen att reglera detta utan mer om att reglera reklamens inriktning på olika kategorier. Framför allt är det viktigt att vi från driver frågan att man ska ha förbud mot reklam som riktar sig till barn. Det har talats om mångfald kontra enfald här . Jag tror att den största tjänsten som vi i riksdag kan göra för att säkerställa allmänintresset och slippa reklamen är just att bevara mångfald, tillgänglighet och konkurrenskraft. Propositionen och KU:s betänkande är helt i denna linje. Jag yrkar därför bifall till förslaget i KU:s betänkande. 149 i (s) replik: Förra gången som vi hade denna diskussion hade inte någon annan åsikt än vad vi hade i denna fråga. Då delade ni från regeringens bedömning att det var en lagom och balanserad nivå. Men något har väl hänt som har gått sedan vi fick alliansregeringen. Att ni har fått del av makten i har gjort att ni har ändrat er och gått mer åt det moderata hållet i detta sammanhang. Jag vill ta upp en del av det som sade om att marknaden reglerar detta själv och att man vet var gränsen går. Man vill inte ha för mycket reklam eftersom tv-tittarna då kommer att fly. Jag har plockat fram en artikel som rör , som berörs av dessa regler. Där säger man att man har planerat för denna förändring. Man kommer att lägga in ett långt reklamblock mellan programmen under varje sändningstimme. Det betyder tre reklamavbrott i stället för två, så att man utnyttjar alla . Man säger också att det blir viktigt med ett ökat programutbud, vilket betyder att program som TV-shop och liknande byts ut mot serier som , Hem till gården och som kan leverera en stadig publik till annonsörerna. Det finns också de annonsörer som om de inte får önskad effekt via tv-reklamen vill komma längre in i programmiljön med redaktionella samarbeten där man inte kan undvika reklam. Jag blir lite skrämd av detta, får jag lov att säga. Jag tror inte att marknaden fullt och fast själv reglerar detta, utan man är tvingad att använda för att annonsörerna inte är villiga att betala så pass mycket om de inte får den absolut bästa platsen mitt inne i programmet. 150 () replik: Jag blir egentligen mer skrämd av tilltron till att vi som politiker ska kunna sitta och detaljreglera mediemarknaden. Självklart har en större kompetens att väga intresset av att behålla tittare mot att få intäkter för att utveckla sin programverksamhet i tittarnas intresse. Med fler tittare ökar nämligen intäkterna för . Det är den enkla logiken. Det är därför som måste få konkurrera på lika villkor med de tv-företag som sänder från andra länder men som riktar sig till svenska tittare. 151 i (s) replik: Det är åsikt att den mediepolitik som vi ska föra från riksdag och regering inte ska innebära något skydd för tv-tittarna. Det har varit den moderata politiken. Man har inte velat ha några begränsningar. Man har inte velat ha ett EU-direktiv som begränsar och styr villkoren i de olika länderna. Är det åsikt att vi helt och hållet ska plocka bort det, låta marknaden föra diskussionen och fatta besluten? Jag anser att tittarna ska kunna kräva att det finns vissa saker som skyddar dem från att jämnt och ständigt bli utsatta för reklam. 152 () replik: Vi behöver en medielagstiftning. Vi behöver också reglering när det gäller reklam i medierna, det som når tittarna. Ett exempel är begränsningen av reklam riktat till barn. Jag tror mer på den inriktningen än att vi som politiker ska detaljreglera antalet minuter. Jag tror att den regleringen överlevt sig själv och kommer att avvecklas. Det klarar mångfalden. Vi lever i ett helt annat medielandskap . Det vi mötte 1991, när regleringen av reklam i tv infördes, var en helt annan verklighet än den vi har . Det är en helt annan mediemiljö som möter tittarna hemma vid tv-apparaterna. Vi måste också ha en tilltro till konsumenternas förmåga att själva välja och på det sättet ha makten över utbudet. 153 (): Jag håller med om det mesta som mina två kolleger från alliansen sagt, även om jag tror att jag gillar reklam lite mindre än . Men det känns rätt att gilla mer reklam. Det är helt okej. Därför vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationen. Jag vill passa på att göra några personliga reflexioner kring den typ av regleringar som vi diskuterar . Egentligen gillar jag inte att vi i de kommersiella medierna reglerar saker som annonstid, reklamtid och sådant. Det är helt korrekt att förbjuda viss reklam. Det är helt rätt att reglera visst innehåll som vi tycker är skadligt. Men att vi ska försöka bestämma hur många minuter man får sända reklam är egentligen något från en annan tid. Vi har public service. Den tittare eller lyssnare som inte gillar reklam får titta eller lyssna på de alternativ vi har. Det finns inga problem med det. Om en tv-kanal har mycket reklam och konsumenten inte gillar det kommer den att förlora på det. Jag tror att vi måste lita mer på vad människorna själva bestämmer. Alla är inte människor för en marknad. Människor är människor, och de har fjärrkontrollen i sin hand och kan byta kanal. Vi i ska inte hålla på med sådana saker. Inte minst gäller det i denna globaliseringens tid med alla dessa kanaler som vi inte kan kontrollera. Våra grannar och vänner tittar på dem. Mina vänner tittar på tv från och norra . Vad ska vi göra åt det? Vill ni piska havet till underkastelse? Det kan ni inte. Globaliseringen är för stor. Tiden för sådana regleringar är passé. Visserligen får vi hålla ut lite till eftersom vi inom EU har sådana begränsningar, men kampen är redan förlorad. Den var dessutom inte värd någonting. Jag förstår att Socialdemokraterna och , och delvis även , försöker kämpa till det yttersta för att minimera förändringen. Ni var emot allt från början till slut, men tekniken, globaliseringen och människors vilja till frihet har förpassat era monopol till historieböckerna och ingen annanstans. Det är mycket bra. försöker ni , , . När ska ni förstå att är passé? När ska ni modernisera den socialdemokratiska synen på människornas frihet? Lita mer på dem! Sedan säger ni i oppositionen att det finns undersökningar som visar att tycker si och så. Jaha, och eftersom tycker si och så ska vi hindra de resterande från att titta på något annat. Vet ni inte vad minoritetens rätt är? De som inte gillar reklam får väl byta kanal. Det är vad vi får göra , och vi gör det mot er vilja. Om ni hade kunnat bestämma hade vi fortfarande haft tv-monopol, kanske inte en kanal som det var från början, kanske inte heller två utan kanske tre, men dock monopol. Ni är nämligen ett parti som vill ha monopol men tvingas nu att släppa det. Ni kan inte behålla monopolet. Det är jag mycket glad över. kommer vi inte att ha ens dessa regleringar. De är onödiga, de kränker människors rätt att välja, och de är dessutom omöjliga att upprätthålla. 154 i (s) replik: Jag kunde inte låta bli att begära replik. Det blir mycket prat om samma saker, men när jag går tillbaka och tittar på vilka ställningstaganden gjort i dessa frågor visar det sig att i det betänkande vi hade förra gången sade att de delar regeringens bedömning om undantagsregeln för att öka flexibiliteten. Däremot ansåg de att vi skulle upprätthålla avvägningen mellan programbolagens behov och tittarnas intresse. Den socialdemokratiska regeringen ökade faktiskt antalet minuter vad gällde möjligheten till reklam. Och framför allt ökade regeringen flexibiliteten. Det som tv-bolagen efterfrågade var nämligen möjligheten till flexibilitet när de sände sin reklam. Vi har alls inte varit emot från början till slut utan tillåtit detta. Vi är inte emot mångfald. Vi tycker det är jättebra att det finns kanaler att välja på, att tittarna kan göra bedömningen. Och vi ska definitivt inte blanda oss i vad programbolagen har för innehåll i sina sändningar. Men när det gäller just reklam tycker vi att det ska finnas en begränsning. Från Socialdemokraternas sida har vi också gått med på och tycker det är bra att det finns ett tv-direktiv som det jobbas med på EU-nivå. Där förs diskussioner länder emellan om vilka samordnade tak man kan ha för detta. Det tyckte emellertid inte var bra. De reserverade sig inte mot flexibiliteten och den utökade tiden utan tyckte det var bra. hade inte som en idé om att vi över huvud taget inte skulle ha några begränsningar. Däremot hade de en reservation om att EU:s tv-direktiv skulle tas bort. 155 () replik: Hon blickar bakåt. Jag vill blicka framåt. Det var därför jag sade att jag skulle göra en personlig reflexion om den framtid som egentligen är nutid och där vi alla måste börja tänka om, så även vi. Vi har inte alltid tänkt rätt i den här frågan. Också vi har hållit på den skyddande staten, den som ska skydda konsumenterna. Jag hör orden skydda, skydda, men det handlar ju om vuxna människor som har en fjärrkontroll i handen och kan byta till . Vad håller ni på med? Vad vill ni skydda dem mot? Är de handikappade? Kan de inte göra någonting själva? Är de barn? Nej, det är de inte, men det är så ni ser på människorna. Du måste, , tillstå att ni varit emot det mesta inom radio och tv som gällt annat än det statliga monopolet. Du kan inte förneka den historia som finns, den kamp som funnits. När människor som är mellan 50 och 60 kämpade för att få den fria radion Radio och liknande var det en historisk kamp mot socialdemokratiskt förmynderi. Det kan du inte förneka. Så har det varit. är ni så illa tvungna att acceptera den frihet som finns. Så bra att ni är illa tvungna till det. Ni kan hänvisa till någon opinionsundersökning. Låt människorna använda händerna och byta kanal. Det räcker med det. Den makten har vi . Den makten hade vi inte haft om ni haft makten att hindra oss. 156 i (s) replik: Jag anser att vi också har ett ansvar för konsumentintresset. Vi har ett ansvar för att inte tittarna dränks i denna reklam. Det ska finnas en möjlighet för både dem som producerar program och dem som har upphovsrätt för program att de ska kunna sändas. Det visar sig också att tittarna tycker att det värsta som finns är reklamavbrott i deras söndagslångfilm. Undersökningen visar att för att man ska få behålla sina annonsörer måste man också lägga väldigt populära och populistiska program runt om reklamen. En annonsör är inte intresserad av att lägga en annons inne i eller vid sidan om ett debattprogram. Man anar att tittarna zappar bort det eller inte har valt den kanalen över huvud taget. På något sätt är det saker som vi kanske ändå måste ha ett statligt ansvar för. Det måste få finnas andra program i tv. Vi ska inte bestämma vad innehållet är. Men vi ska ge möjligheter för att det ska finnas ett bredare utbud. Det kallar jag också mångfald. Det är inte bara att det finns en mängd kanaler utan att vi också har en mångfald av innehåll i de olika kanalerna. 157 () replik: Jag förstår att ni vill ha statligt ansvar för väldigt mycket, men det vill inte jag. Vi ska inte tillåta att konsumenterna kränks. Vi ska inte tillåta att människor kränks över huvud taget. Därför ska vi förbjuda kränkande reklam. Men att reglera hur många minuter reklam som kommersiell radio eller tv får sända har ingenting med detta att göra. De enda kränkningar vi försöker reglera är sådana mot människorna och konsumenterna. Ni säger att de inte är kapabla att byta kanal. Det gäller inte ens under tre, om de vill slippa reklamen. Om de vill det byter de till och och sedan tillbaka. Tror ni inte att människor kan göra det? Tror ni verkligen inte att människor kan göra en så enkel sak som att byta kanal under dessa tre ? I vilken värld lever vi? Jag byter kanal när jag tittar på något program, som jag inte ska nämna eftersom det kan vara reklam och detta är fel plats. Jag byter då eftersom jag inte gillar reklam, och herr talman. Men jag gillar ännu mindre socialdemokrater som vill använda den politiska makten till att behandla människor som om de inte vore vuxna. 158 (): Vem värnar allmänintresset? Ska vi använda Sifoundersökningar för att se hur vi ska värna allmänintresset? Hur värnar vi tv-tittarna? Är det tolv minuters eller åtta minuters reklam som avgör om man värnar tv-tittarna? Det är en bra fråga. Vad oppositionen i det här fallet gör är att omyndigförklara tv-tittarna. Om det blir för mycket reklam i tv-kanalerna flyr tittarna och då minskar också annonsintäkterna. Det kan finnas ett problem med förändringen av tiderna som förhoppningsvis är övergående. Det har jag hört av konkurrenterna till . Det är att får en marknadsfördel, i varje fall kortsiktigt. När jag har frågat konkurrenterna om de inte anser att det ska vara en likabehandling när det gäller regelverket håller de med om att det måste det vara. Det är bara det att de skulle vilja ha det . Det argumentet håller inte heller. Oppositionen kunde möjligtvis anföra att nu kommer att ha en marknadsfördel eftersom det är den stora kanalen. Men det tar man inte upp alls i reservationen. Däremot blir jag väldigt konfunderad när jag läser reservationen. I recittexten står när det gäller direktivet: Enligt förslaget ska begränsningar av sändningstiden för annonser tas bort. Däremot föreslås inte någon ändring av sändningstiden . Det kan noteras att både rådet och har kommit överens i den delen. Det står i reservationen om detta att direktiven dessutom kan komma att ändras i de delar som här är aktuella. Men det är bara timtidsreklamen som här är aktuell. Hur vill ni förklara att det skulle kunna ändras när man redan är överens i rådet och ? Det är en så kallad bra fråga. 159 (): Jag har begärt ordet för ett anförande, men har kulturministern strukit sig från talarlistan. Jag hade velat ställa de frågor jag tänkt på till just kulturministern som ansvarig i regeringen. Det gäller om hon anser att det är nödvändigt att anpassa sig till de andra ländernas utveckling på området. Vilka för- och nackdelar innebär det? nämnde i sitt anförande att det skulle kunna stärka position i förhandlingar till exempel om barnreklam. Jag skulle vilja höra direkt från ministern som är ansvarig och förhandlar om de här frågorna om det stämmer. Är det så att det stärker position? Är det som sade i sitt anförande att ökade reklamintäkter kan ge mångfald? Det skulle leda till en mångfald vad gäller programutbud. Är det den bilden kulturministern har av tv-marknaden, att ökade reklamintäkter ger större mångfald? Eller är det helt enkelt så att det ger samma program fast i fler kanaler? Jag hörde lite när talade om monopol kontra frihet. Är det så att ansvarig kulturminister och statsråd anser att det svenska monopolet för just SVT innebär att vi får mindre frihet vad gäller programutbud? Eller är det så att SVT:s uppgift leder till att vi får ett större programutbud, många fler nischprogram och så vidare, en mångfald för dem som tittar på tv i ? Det hade jag undrat och efterlyst av kulturministern. får vi tyvärr inte höra det. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 10 § Tillstånd för digital marksänd tv Föredrogs betänkande 2007/08:KU4 Tillstånd för digital marksänd tv (prop. 2007/08:8). 160 i (s): Det är mycket från . Vad vi nu har på bordet är en tekniskt komplicerad fråga. Men den är icke desto mindre viktig för en stor del av vår befolkning som tittar på tv. av alla tv-hushåll får sin mottagning via det digitala marknätet, men av alla tv-apparater i landet är beroende av denna teknik. Regeringen har överlämnat en proposition till hur framtidens tillstånd för digital marksänd tv ska hanteras. Det ska även i fortsättningen krävas tillstånd för programbolagen att sända tv i det digitala marknätet. Det är ett uppdrag som ska hanteras av Radio- och utom för public service-bolaget som får sitt tillstånd från regeringen. Ett operatörsbolag bör inte ges rätt att förfoga över en del av sändningsutrymmet. Men regeringen överlämnar hur den frågan ska lösas till branschen och programbolagen. Programbolagen måste också samverka i tekniska frågor för att få ett sändningstillstånd. Vi tycker inte att frågan är färdigberedd. Det finns för många bör i propositionen och för många andra beslut som inte finns med men som också behövs för att alla ska kunna få en god tillgång till marksänd digital tv med bästa kvalitet. Utskottet har också inbjudit till en hearing som ett led i beredningen av denna proposition för att lyssna på och beakta vad aktörerna har för synpunkter i frågan. Dessvärre var inte majoriteten i utskottet beredd att ta till sig något av det som kom fram, utan betänkandet justerades efter det att hearingen var avslutad. Det kändes inte rätt, och därför reserverade sig Socialdemokraterna mot denna tidsplan. Det finns andra alternativ som inte har analyserats. Det gäller frågor som frekvenstilldelning och möjligheter för framtidens teknikutveckling som inte är lösta. Inte heller vet man vilken tillgång det blir till fria tv-kanaler för dem som inte kan betala eller har tillgång till betal-tv. Vi tycker inte heller att det är rätt att lämna över operatörsfrågan till marknaden för att det ska lösa en konflikt som staten har med EU. Därför, herr talman, föreslår vi att ska avslå regeringens proposition. Jag yrkar bifall till reservationen från s, v och mp. Regeringens lösning på konflikten med EU är att samordning av gemensamma funktioner bör lösas genom överenskommelser mellan programföretagen i marknätet och genom tillståndsvillkor och att ett operatörsföretag inte bör ges rätt att förfoga över en del av sändningsutrymmet för det digitala marknätet. Det står alltså bör. Vad händer om det inte blir någon lösning eller om en lösning inte är hållbar? Vad händer om programbolagen tycker att det är en bra lösning som det är nu och även i fortsättningen bara vill jobba gentemot ett operatörsbolag? Det finns inga garantier för att kommissionen och accepterar denna lösning och godtar att frågan lämnas över till branschen för att lösa något som svenska staten bär ansvar för. Konflikten finns mellan staten och EU. Om inte EU accepterar lösningen är beslutet i redan fattat. Regeringen har lämnat ifrån sig frågan och därmed lämnat ifrån sig möjligheterna att hitta nya lösningar. beslut kan alltså komplicera processen ännu mer. Det finns andra alternativ som förtjänar att analyseras; det hörde vi på hearingen. De kunde ha fått ett bredare stöd i och kunde kanske bättre ha säkrat utslaget i . Ska programbolagen ta ansvar för att denna fråga löses och för att operatörsbolagen själva ska säkra framtidens teknikutveckling för det digitala marknätet? Nej, säger vi. Det är en fråga som staten måste ta ansvar för. Risken finns att konkurrensen i marknätet gör att teknikutvecklingen stoppas upp. Ett privatägt operatörsbolag har avkastnings- och vinstkrav som vilket annat företag som helst. Vad finns det för garantier för att bolagen vill investera i ny teknik? Och finns det en teknisk möjlighet att över huvud taget göra det? Här blir den stora frågan: Vilket frekvensutrymme blir tillgängligt för tv i marknätet? Propositionen säger att regeringen får besluta om vilket område och vilket sändningsutrymme som ska upplåtas till programföretaget för digitala tv-sändningar. Och vad vill regeringen? Vi kan läsa att mobilbranschen i har vunnit kriget om de gamla tv-frekvenserna. FN-organet , , har fattat beslut om att mobilbranschen får skydd för en tredjedel av de gamla frekvenserna. Vi kom inte så långt som hade velat, säger en talesman från . Hur långt hade velat gå, då? Enligt en annan artikel säger regeringens talesman inte samma talesman att vill att marknätets hela frekvensband ska kunna användas för annat än tv. ITU:s beslut påverkar inte möjligheten till teknisk utveckling och övergång till hd-tv . Det gäller inte , och då räknar man med att hela är digitaliserat och att det utrymmet finns disponibelt. Men för att även marknätet ska kunna hänga med i den tekniska utvecklingen fordras att inte regeringen ger bort det frilagda utrymmet redan nu till telekomindustrin.