prot · GV0912 · 2007-10-18 00:00:00 — Jag, och många med mig, får säkert samtal från oroliga och ängsliga föräldrar som säger att detta passar för deras barn men att det är väldigt påfrestande ekonomiskt. 231 () replik: Man måste ha ett öppet sinnelag och kunna ta till sig och analysera hur det har fallit ut i andra länder. I många sammanhang talar man om den nordiska modellen och att det finns en viss samhörighet inom . Då tycker jag inte att det är fel att analysera och se hur saker och ting har fallit ut i . Sedan är det här kostnader som blir i kommunernas ekonomi. Så oavsett hur man diskuterar kring föräldrar som vill välja någonting annat är det här reella pengar som måste ut på något sätt. Där har regeringen inget alternativ. Där har man visat en tydlig svaghet. Därför menar jag att det här är illa genomtänkt. 232 () replik: Till all lycka ligger inte det här beslutet hos vare sig dig eller mig. Det här är ett beslut som den enskilda kommunen har möjlighet att ta när beslutet om valfrihet har gått igenom här i kammaren. 233 () replik: Det är jättebra att så oerhört tydligt redovisar fakta kring hur kvinnor diskrimineras på arbetsmarknaden. Jag tror att vi kan vara helt överens om att kvinnor och män ska ha samma makt och rätt till att forma sitt eget liv. Men då kan jag inte låta bli att ställa en fråga. Hur kan det komma sig att ställer upp på den politik som regeringen nu för? Man försämrar när det gäller deltidsarbetslöshetsersättningen, vilket vi vet kommer att slå allra mest gentemot kvinnorna. Problemet är ju inte på den sidan. Problemet är att de flesta arbetsgivare inte vill anställa kvinnor på heltid utan tycker att det är bättre att ha dem på deltid. Hade det då inte varit bättre, för att öka jämställdheten, om man hade skapat en lagstiftning om rätten till heltid? Hade man inte då fått möjlighet till en ökad makt och till ett ökat inflytande över sitt liv? 234 () replik: har vi inte den lagstiftningen. Men vi kan titta på hur arbetsmarknaden ser ut , till exempel inom Handels område. Då kan vi se att män som arbetar inom Handels område, som helt enkelt står i olika typer av affärer, praktiskt taget alltid har heltid. Kvinnor som gör motsvarande jobb, till exempel i livsmedelsaffärer eller för den delen i andra affärer, har praktiskt taget alltid deltid. Min starka förhoppning är att detta kommer att få sin lösning nu när kvinnor kommer att överväga att arbeta heltid. Och jag tror att vi är överens om att det är det önskvärda för både män och kvinnor. 235 () replik: Det blir lite märkligt när redogör för hur tydligt det är på arbetsmarknaden, exempelvis inom Handels. Det handlar om att männen inom handeln jobbar heltid medan kvinnorna jobbar deltid. Hur kan då ställa upp på en sådan här jakt på de deltidsarbetslösa kvinnorna, som inte får heltid inom handeln? Det du står och redogör för här i kammaren går ju inte ihop. Det blir en jakt på de deltidsarbetslösa kvinnorna i stället för att man sätter åt arbetsgivarna och säger: Ni ska anställa på heltid. 236 () replik: Min förhoppning är, som jag sade, att kvinnor kommer att arbeta heltid i större utsträckning inom handeln. Vi håller på att få en brist på arbetsmarknaden. Den bristen kommer med all säkerhet att också hjälpa kvinnor när det gäller detta. Sedan utgår jag från att Handels som fackförbund kommer att vara en stark part i det arbetet. 237 () replik: Jag är ordförande för läns kvinnolobby och samlar kvinnor i ledande positioner inom näringslivet och inom offentlig sektor. Kvinnors företagande är oerhört viktigt. Vi jobbar mycket med det. Jag tror, som du, att det finns en potential i kvinnors företagande. Men det gäller att göra rätt saker i rätt ordning, menar jag. Jag tror att vi behöver se över trygghetssystemen, jag tror att vi behöver frigöra riskkapital och så vidare. Min fråga till dig är: Hur stärks kvinnors ställning på arbetsmarknaden genom att man slår sönder just deras arbetsplatser i en borgerlig privatiseringsiver? Om det nu vore så att det handlade om privat eller offentlig sektor borde det ju finnas en stor majoritet kvinnor som företagare inom exempelvis hotell, restaurang och handel, som man i någon sorts traditionell mening kan se som en kvinnobransch. Det är min fråga. 238 () replik: Jag är inte säker på att jag uppfattade frågan, men jag försöker så får vi se om det går vägen. Du nämnde just handeln. Det är ett av de områden där det finns relativt gott om kvinnligt företagande. När det gäller den offentliga sektorn är det tyvärr inte på det sättet. Det var därför som jag apostroferade två ministrar som har börjat med det som de kallar för en avknoppningsakademi, för att hjälpa kvinnor som just arbetar inom offentlig sektor att knoppa av sina verksamheter med, som jag sade, solidarisk statlig ersättning. sade i en lönerörelse för inte så länge sedan att kvinnors löner skulle må bra av om kvinnor inom hade fler arbetsgivare än bara stat, kommun och landsting. Det tror jag också. Jag tror att det då finns möjligheter att avancera. Och man får en konkurrens när det gäller löner, som får en positiv effekt också för kvinnor. Jag hoppas att det var svaret på din fråga. 239 () replik: Jag tror att vi, om vi ska kunna använda kvinnors företagande och kvinnors kraft, måste nyttja och använda kvinnors innovationer mycket bättre. Vi måste, som sagt, också frigöra riskkapital för att kvinnors företag ska kunna växa. Jag känner en viss oro. Jag känner nämligen en kvinna som driver ett företag med högteknisk kompetens. Hon har fått höjd socialavgift med den här regeringen. Jag känner en man som putsar skor och krattar löv. Han har fått sänkt socialavgift. Så vad är det vi ska konkurrera med ? 240 () replik: Jag förstod inte riktigt den frågan heller. Men alldeles självklart ska vi konkurrera i alla de branscher där kvinnor vill starta företag och växa med sina företag och kanske också anställa i sina företag. Det finns, som jag ser det, inga begränsningar. 241 () replik: Jag tycker att det är bra att regeringen jobbar med mäns våld mot kvinnor, men jag har inte kunnat se någon kvalitativ förändring snarare tvärtom i förhållande till den förra regeringens, mp:s och v:s arbete. 77 kvinnor dödades . har föreslagit en . Vi har motionerat om den. Den var uppe med stöd. Då fick vi beskedet: Den väntar vi med. Sedan skulle jag vilja veta om du har några andra förslag än privatisering för att stärka kvinnorna. Många av de här småföretagen vägrar ju att skriva på kollektivavtal, till exempel Curanda. Jag har själv varit och pratat med företrädare därute. Risken är att det blir fler heltider, mer otrygga anställningar, sämre möjligheter att utvecklas och kompetensutvecklas. När vi i utbildningsutskottet var nere i EU sade man: ligger bra till med kvinnosysselsättningen. Skillnaden är ju att i de länder som du jämför med gör kvinnorna allt det här jobbet och är obetalda hemmafruar. 242 () replik: Jag kan börja med frågan om kvinnomisshandel. Precis som frågan om jämställdhet är det en fråga som har funnits med i den här kammaren i väldigt . Den här regeringen ska, som säkert vet, starta en kartläggning, kan man väl kalla det för, när det gäller misshandel av kvinnor. Sedan är det här också en universell fråga. Man kan inte komma till något land åtminstone har jag inte gjort det där den inte finns. Det här är den första fråga som man diskuterar med en kvinna. Det gäller just misshandel av kvinnor. Därför är detta en fråga som också biståndsverksamheten måste ägna sig åt i stor utsträckning. Sedan var det kvinnor och karriärer. Jag tror att det är viktigt att kvinnor också har möjlighet att göra karriär. Men när kvinnor i stort sett bara har en arbetsgivare är möjligheterna att göra karriär alldeles för små. Man ska inte vara några och 20 och vara färdigutbildad, utan det ska också finnas steg i utbildningen. Ett vårdbiträde eller en sjuksköterska ska kunna ta en mastersutbildning, en lärare en lektorsutbildning, så att man kan avancera i sitt jobb. 243 () replik: Jag håller med om att frågan om mäns våld mot kvinnor är viktig i biståndsarbetet. Jag kan väl bara säga att man i min kommun, , har lagt fram en kompetensstege inom äldreomsorgen när det gäller möjligheter att göra karriär. Vi kan titta på vårdbolagen, de som är de mesta av de privata utförarna. Vad består ledningen av där? Är det kvinnor? Nej, män. Det är männen som styr och som tjänar pengarna, och kvinnorna får jobba under dem. 244 () replik: är ett sorgligt exempel. Det var ju också två kvinnor som slutade i kommunalpolitiken i för att det var en grabbighet som de inte stod ut med. Jag kan förstå att det är extra problematiskt just i , men vi får väl ha det som varnande exempel än så . 245 (): Vi lever i då vi borde ha den bästa av alla världar. Det har inte varit krig på många generationer här i , ingen svält och ingen pågående digerdöd. Barnadödligheten ligger i stort sett lägst i världen, och vi lever och har hälsan längre upp i åldrarna. Om det här hade varit en av världar hade vårt samhälle kunnat vara Körsbärsdalen. För vi borde vara trygga. Våra barn borde få sina behov tillgodosedda på ett sätt som gör att de kan växa upp och bli goda föräldrar med god självkänsla, ett gott självförtroende, med stabila normer och solidariska värderingar. Kort sagt: Vi borde alla må bra och ha det bra. Många har det också så. Det ska vi komma ihåg. Men så är det inte för alla, långtifrån alla. Verkligheten ser helt annorlunda ut. Många, framför allt barn och unga, känner inte alls av det goda utan känner det som om de i stället befinner sig i Törnrosdalen. Barn blir misshandlade, kränkta, utsatta för övergrepp på den plats och av de vuxna som ska vara basen vad det gäller trygghet och säkerhet. Unga blir utsatta för grovt våld på våra gator och torg. Unga människor utsätter andra ungdomar och äldre för grovt våld som inte helt sällan leder till ett livslångt handikapp eller till och med döden. Barn och unga äter antidepressiva medel i högre grad, och alkoholkonsumtionen kryper längre och längre ned i åldrarna. Det finns rapporter som talar om 1012-åringar som i stort sett har ett regelbundet alkoholintag. Här är alla förlorare. En enda full unge är absolut en för mycket. Dessutom vet vi att tar 1 500 människor livet av sig här i . En tredjedel av dem är . Alltså 500 unga människor väljer att lämna livet för gott. Jag skulle kunna fortsätta att räkna upp ett otal hemskheter som finns dokumenterade i olika rapporter och tidningsrubriker. Det är rapporter som handlar om vad vi utsätter våra barn, till och med riktigt små barn, för. Hur kommer det sig då att vi har misslyckats så med vårt uppdrag? För barnen är de vuxnas ansvar. Alla barn har rätt att få det de behöver. Även de barn som utsätter andra ungdomar för hot och våld har blivit svikna av oss vuxna. Det ligger i vårt uppdrag som föräldrar och vuxna att se till att de inte hamnar i en sådan situation. Det är föräldrarna som har det största ansvaret för sina barn, och det är de som ska stå för tryggheten och utöva sitt ledarskap som föräldrar med klara regler och mycket kärlek. Det behöver finnas en attityd hos föräldrarna och samhället som signalerar att barnen är så viktiga att de är värda att prioriteras. Det finns väl grundade kunskaper baserade på lång forskning som beskriver vad barn behöver för att kunna växa upp och bli trygga individer. Både föräldrar och andra vuxna kan ha nytta av att ta till sig denna kunskap och använda den som en grund för att vi tillsammans ska kunna ändra det här samhället så att det skulle kunna bli en körsbärsdal. Ett första steg som vi i har föreslagit för att stödja föräldrarna i deras ledarskap är att inrätta god föräldrautbildning för alla. Det finns föräldrautbildningar i olika skepnader på de ställen där det finns eldsjälar som drar i gång. Det borde vara en självklarhet att blivande och nyblivna föräldrar får möjlighet att lära sig att sköta sina barn, både praktiskt som att laga mat eller när det gäller det rent juridiska. Föräldrautbildningen behövs för att föräldrar ska kunna få stöd i sitt ledarskap för att kunna sätta gränser, veta och lära ut vad som är rätt och fel och vara ett föredöme för sina barn. I dagens samhälle har vi skapat ett system som innebär att samhället ofta övertar föräldrarollen under större delen av barnens vakna tid. Vi har ett system med dagis och fritids som tar hand om barnen medan föräldrarna jobbar. När samhället på det sättet utövar föräldrarollen ska det ske med största respekt för barnen och deras behov. Det duger inte som det gick att läsa i för sedan att öppna ett nytt dagis med tre personal som ska ta hand elva ettåringar och två tvååringar på en och samma avdelning. Hur många armar och knän har den personalen? Det är också frustrerande för personalen, för de räcker inte till. De känner till barnens behov. För att vi ska få trygga vuxna måste miljön på dagis vara anpassad efter barnens behov. Små barn behöver trygghet. De behöver också tid. Kvalitetstid innebär att man har fokus på barnet när barnet vill och inte när de vuxna har tid. Det är trots allt som barnen präglas mest av sina upplevelser och sin miljö. Om de är otrygga och inte blir sedda eller får sina behov tillgodosedda kostar det ofta både barnet och samhället mycket, barnet i form av otrygghet och lidande och samhället i form av vandalism, våld och vård. Sedan har jag beskrivit här precis det ni har talat om förut, vad och alliansregeringen har för olika förslag. Som ni förstår är inte det de enda åtgärder som skapar förutsättningarna för att ändra, utan det behövs mycket mer. Det är viktigt att vi alla vuxna, oavsett partitillhörighet och var vi bor och verkar faktiskt börjar se att barn har behov. 246 () replik: Det är viktiga frågor om barns och ungdomars vardag där det finns ett problem som tar upp. Det vore intressant att därtill få reda på här i kammaren vad regeringen avser att göra för att vi ska komma en bit på vägen med att lösa problemen med de barn som är trasiga och behöver hjälp på vägen och alla de ungdomar som på ett eller annat sätt är ute på gator och torg och slåss och hittar på allt möjligt vid alla olika konstiga tidpunkter . Det kunde vara intressant att få en redogörelse för vad man avser att göra och inte bara av de problem som vi nog alla är väl medvetna om finns. Jag vill lägga till att på tid fanns det väl ingen förskola. Då fick barnen passa varandra medan arbetarnas kvinnor var ute och arbetade. På vilket sätt kan den politik som regeringen för påverka så att barnen får det tryggare i förskolan? 247 () replik: Det är så med det system som vi har skaffat oss, , att vi alltid kommer ett steg efter. Med förebyggande insatser, med god vård, att du tar hand om barnet åtminstone mellan noll och på ett sätt som gör att det får sina behov tillgodosedda bygger man en bas, en grund. Då har du det betydligt mycket enklare att sedan få tonåringen att inte gå ut och slåss. Hur gör man då med den som går ut och slåss? Vi har stärkt detta i socialtjänstlagen. Det finns jättebra exempel. I har vi som ett föredöme där man samlar alla instanser under ett tak. Som tur är finns det människor som har de här ambitionerna. Det är eldsjälar som driver. Kom ihåg att det samhälle vi har är skapat för och av ett annat system. 248 () replik: Jag tror att vi kan vara överens om att god vård eller att vara älskad av sina föräldrar är den allra viktigaste ingrediensen för att få trygga barn och ungdomar och även trygga vuxna. Men det handlar också om att se de barn som inte får god vård i hemmet exempelvis. Där är förskolan ett alldeles ypperligt komplement. På vilket sätt har regeringen för avsikt att ge ökade resurser till förskolan så att vi kan se just de barnen? 249 () replik: Det finns i vårt program att man självklart ska stödja den pedagogiska verksamheten i förskolan. I min värld är det skillnad mellan att vara och att vara och uppåt. Det är därför jag använder ordet dagis. Dagis är nämligen någonstans där man är när någon annan måste ta hand om en. Det är klart att man måste ta hand om femåringar också, men det är en väsentlig skillnad. Jag kan även säga att min mormor och morfar arbetade. De hade en gård, och båda arbetade. Det är en rapport inifrån. Man pratar ju om kvinnan hemma och mannen borta. 250 (): Kommunalt vårdnadsbidrag, barnomsorgspeng och avdrag för hushållsnära tjänster är enligt den borgerliga regeringen svaret till nutidens kvinnor och män på frågan om hur vardagen görs mer jämställd. Dessutom påstås dessa förslag ha ett barnperspektiv, trots att verkligheten talar ett helt annat språk. Det kommunala vårdnadsbidraget har vi pratat mycket om. är för de flesta inte ens ett alternativ. Vi kan se effekterna av vårdnadsbidraget i . Det var kvinnor som tog vårdnadsbidraget, framför allt kvinnor med utländsk bakgrund i storstadsområdena. Kvinnor som redan från början stod långt från arbetsmarknaden kom ännu längre bort när vårdnadsbidraget blev den försörjning de hänvisades till. Jag har pratat om kommun i mina repliker. Där är man i färd med att införa ett kommunalt vårdnadsbidrag. Det beräknas kosta minst 40 miljoner. Det är pengar som inte tillförs kommunen utan som måste tas från annan verksamhet troligtvis förskolan. För mig är 40 miljoner mycket pengar som skulle kunna användas för att komma alla barn till del. Jag har nämnt läxläsningen och fler vuxna i förskolan. 50 heltidstjänster kostar 18 miljoner exempelvis. Helgöppet på åtta av fjorton fritidsgårdar kostar 3 miljoner. Upprustning av gårdarna på dagis så att de blir bättre, säkrare och roligare kostar 11 miljoner. Det finns mycket att välja med barns bästa i fokus. Men borgerligheten har valt vårdnadsbidraget. Den borgerliga regeringen hävdar också att hushållsnära tjänster och vårdnadsbidrag ska minska kvinnors obetalda dubbelarbete. Jag kan konstatera att det inte gäller de kvinnor som kommer att utföra hushållsarbetet hos vissa andra kvinnor. De kvinnor som ska städa i andra kvinnors hem kommer inte att ha råd att betala städning i sina egna hem. Vilka kvinnor ser man då framför sig som ska få minskat dubbelarbete? Det är knappast de kvinnor, gissningsvis med utländsk bakgrund, som har dåliga kunskaper i svenska och liten förankring i det svenska samhället. Nej, de kvinnorna ställs ännu längre från arbetsmarknaden, och det är inte dessa kvinnor som ska avlastas. Jag undrar också om borgerligheten kan svara på hur många steg framåt jämställdheten tar i de hem där kvinnor och män bara kan köpa sig fria från att dela ansvaret för hem och familj mer lika med hjälp av en hushållsnära tjänst. Vidare menar regeringen att införandet av en barnomsorgspeng kommer att öka jämställdheten i vardagen och minska dubbelarbetet för kvinnor. Jag undrar vilken verklighet ni lever i. Tror regeringen att det framför allt är männen i familjen som kommer att ta huvudansvaret och leta efter rätt barnomsorg för pengen man fått? Utifrån den verklighet vi faktiskt har är det kvinnorna som fortfarande tar det största ansvaret för hem och familj. Det är betydligt mer sannolikt att en barnomsorgspeng kommer att öka belastningen för just kvinnorna. Det är kvinnorna som kommer att få fundera ut vilken barnomsorg man ska ha för pengen. Det är kvinnorna som kommer att få ta tid att ringa och åka runt och jämföra eventuella alternativ. Det är kvinnorna som kommer att ha kraven på sig att hitta den bästa lösningen för barnet. Jag kan konstatera att den borgerliga regeringens jämställdhet bara berör vissa. Andra kvinnor offras medvetet, och för den stora majoriteten kvinnor kommer dubbelarbetet att öka. Detsamma gäller barnen. Vissa kan få det bättre. Andra offras medvetet, och för den stora majoriteten kommer vardagen på förskolan att bli hårdare och fattigare. Socialdemokraternas svar till nutidens kvinnor och män är något annat. Socialdemokraternas svar till barnen är något annat. För oss socialdemokrater ska föräldrar i kunna välja både familj och arbete. Vi bygger vårt engagemang på att kvinnor behövs i arbetslivet, män behövs i familjelivet och tvärtom. Vi har skapat en föräldraförsäkring som håller hög klass. Den är generös och flexibel och ger familjen möjlighet att försörja sig även när man får barn. Den ger god tid för de små barnen. Men vi är inte nöjda så. Vi vill vidareutveckla föräldraförsäkringen så att fler får tid med sina barn. Inte minst behöver pappornas roll i familjen och för jämställdheten sättas i fokus. Föräldrautbildningen måste kunna göras tydligare och bättre med en jämställdhetsprofil. Pappor som har varit föräldralediga kan utgöra goda exempel. Båda föräldrarna borde kunna ges möjlighet att vara hemma tillsammans den med barnet. Jämställdhetsbonusar behövs, både i familjen och i arbetslivet. Barn behöver båda sina föräldrar. Familjer behöver både kvinnor och män. Arbetsmarknaden behöver både kvinnor och män. Kvinnors rättigheter på arbetsmarknaden behöver stärkas. Därför är rätt till heltid viktigt. Därför är det viktigt med hårdare krav på att visstidsanställningar ska övergå till tillsvidareanställningar. Kvaliteten i förskolan och skolan, inte minst på fritids, måste stärkas. Föräldrar ska kunna känna sig trygga i att barnen har det bra när föräldrarna utför det arbete som är så viktigt för den egna försörjningen, friheten och egenmakten över det egna och barnets gemensamma liv. Av den anledningen ska också möjligheterna att öka tillgången på barnomsorg , och nätter ses över. Barnomsorgen ska finnas när den behövs, och det är vårt gemensamma ansvar. Så ger vi faktiskt möjlighet att kunna välja både arbete och barn. För att avsluta vill jag säga att vi socialdemokrater anser att pappors tid är lika viktig som mammors för barns bästa. Mammor behövs på arbetsmarknaden, pappor behövs i familjen. Ett jämställt arbetsliv kräver ett jämställt familjeliv. Vi vill ge alla barn trygga självförsörjande föräldrar. Vi socialdemokrater skulle, om vi hade valet, välja bort vårdnadsbidraget till förmån för satsningar som kommer alla barn och föräldrar till del. Det är vårt svar till nutidens kvinnor och män, med barnens bästa i fokus. 251 () replik: Valfrihet är jättefarligt. Det är egentligen kontentan av ditt anförande, . Alliansregeringen har ett samlat paket. Man kommer att genomföra två delar i paketet . Allt hänger ihop med att föräldrarna själva ska få lov att välja. Hade ni fått regera hade inte föräldrarna varit myndiga. Ni vill införa kvotering för att tala om vilka månader respektive förälder ska ta ut. Om familjerna inte stämmer överens med det får man inga månader alls i förlängningen. Är detta flexibelt och med ett barnperspektiv? Du säger det, men det tycker inte jag. 252 () replik: Jag kan berätta att föräldraförsäkringen redan är delad hälften är mammans, hälften är pappans och var är knutna till respektive förälder. Resten av dagarna kan flexibelt och generöst användas av både mamman och pappan. Det är viktigt, och det är bra. Dessutom finns föräldraförsäkringen tillgänglig på lika villkor både för män och för kvinnor, oavsett vad man har för arbets- och familjesituation. talar om valfrihet. För mig handlar det om frihet. Människor, barn, familjer måste ha frihet att kunna utvecklas och känna trygghet. Man ska kunna kombinera arbete och familj. Er valfrihet är ju begränsad till vissa. Det är bara några kvinnor som kommer att kunna få hushållsnära tjänster. Det är bara några barn som kommer att kunna få vårdnadsbidrag. Exemplet från visar att det faktiskt handlar om barn som mycket väl skulle behöva umgås med andra barn inte minst för språkutvecklingen. 253 () replik: Det är fortfarande så att ni har kastat fram ett förslag om fullständig kvotering i er budget. Jag är väl medveten om att det finns ett par pappamånader. Jag tror till och med att det kan vara bra. Men föräldrarna är inte myndiga i ert förslag! Ni talar om att si och så ska det vara, och tar man inte detta så har man inga föräldraförmåner i ert . Den nya alliansregeringen ger den enskilda familjen betydligt större valfrihet ur ett barnperspektiv. 254 () replik: