prot · GV0924 · 2007-11-14 00:00:00 — Den visade att bemötandet från barnmorskor och ungdomsmottagningar på många håll är bristfälligt. Filmen visade också att en hel del kvinnor mår dåligt efter aborten. är det första som många gravida kvinnor får höra från barnmorskan: Du är gravid. Vill du behålla barnet? Jag anser att den första frågan skulle vara: Du är gravid. Är det någonting vi kan hjälpa till med? En utvärdering borde också se på tidsgränser. När abortlagen trädde i kraft kunde man rädda för tidigt födda barn från den . kan man på i rädda barn som föds redan i den 21:a veckan, det vill säga 4 ½ månader för . Det är fantastiskt! utförs abort upp till den 22:a veckan vid så kallade synnerliga skäl. Det utfördes 315 aborter efter vecka 18 i . Jag tycker också att man borde passa på att se över den övre tidsgränsen för fri abort. har, som förut har nämnts här, vecka 18 som övre gräns. I , , , och så vidare har man vecka 12. Faktum är att alla andra länder i EU har högst vecka 12 som gräns för fri abort. har däremot alltså fri abort i , det vill säga till vecka 18. Är det rimligt? Det tycker jag att vi borde utvärdera. Att jämföra abortlagstiftningar är inte speciellt lätt. Vissa länder har tvåläkarsystem, till exempel och . Andra har obligatorisk väntetid, till exempel , medan andra har obligatoriska kuratorssamtal före aborten. Faktum är att den svenska abortlagstiftningen hör till de mest liberala inom EU. Den svenska abortlagstiftningen är inte ett EU-snitt. Jag tycker att det finns många goda argument för en EU-anpassning av tidsgränsen för abort. Det skulle också göra att problematiken med utländska kvinnors abort minimeras eftersom det då inte skulle finnas någon risk för att vi får så många sena aborter från grannländer. Tyvärr handlar inte dagens betänkande om en utvärdering av abortlagen. Nej, den abortlagsförändring man föreslår är att utländska kvinnor ska få komma hit och göra abort. Varför kan då inte jag stödja propositionen? Det finns flera skäl, och jag vill ange några. De sammanfaller med de argument som mitt parti så sent som , vid valet, kommunicerade till de väljare som efterfrågade detta. Den kritik mot det förslag som röstas igenom tycker jag kvarstår. Jag vill nämna fyra punkter. Den första, skyldigheten att ge skriftlig information och stödsamtal, blir svår att upprätthålla när många olika nationaliteter kommer hit för att göra abort. Den andra är att en fungerande uppföljning med återbesök för kvinnan i princip blir omöjlig. Den tredje är att belastningen i kan leda till privata vinstdrivande abortkliniker. Den fjärde och sista är att risken är att andra länders abortlagstiftning undergrävs. har haft en misslyckad politik på detta område. Det abortförebyggande arbetet har inte fungerat tillfredsställande. Antalet aborter har legat avsevärt högre än våra grannländers. En av fyra graviditeter slutar i en abort, som sade förut. har de högsta tonårsaborttalen i . Ändå sker väldigt lite för att åtgärda det. Till detta kommer en eskalerande klamydiaepidemi. Det är därför för mig ändå en stor ljuspunkt att även kommer att besluta om ett abortpreventivt arbete vars faktiska utfall jag och flera med mig kommer att följa noggrant. Min förhoppning är att man tar intryck av det arbetssätt som man har haft i . Där genomförde man under den kristdemokratiske statsministern ledning en nationell handlingsplan för att minska antalet aborter. Man lyckades inte bara att stoppa den kraftiga ökningen av tonårsaborter utan också att åstadkomma en minskning. För mindre än hade ett högre tonårsaborttal än . som nu visar upp rekordhöga abortsiffror bland tonåringar har aldrig haft så låga tal sedan man införde fri abort. I det aktuella norska handlingsprogrammet med det tydliga målet att aborttalen bland 1549-åringar ska reduceras talas det i positiva ordalag om att arbetet för att öka respekten för människovärdet ska öka. Man identifierar riskgrupper där risken för abort är stor. Man säger att unga människor måste tränas i etiska värderingar, och den viktigaste insatsen är att göra det lättare att få barn. Därför erbjuder nu ekonomisk ersättning till de oplanerat gravida kvinnor som behöver det. Exempelvis är engångsstödet till kvinnor som inte har haft arbete eller en låg inkomst före födseln motsvarande . Det sistnämnda är något som bland andra vårt ungdomsförbund kräver ska införas i . Det tycker jag vore en bra sak. Detta är exempel på arbetssätt som har visat sig fungera i . Jag hoppas att socialministern i den handlingsplan som han ska genomföra också tittar på detta och tar intryck av det. 206 (): Jag skulle vilja inleda med att tala om att jag är oerhört stolt över att vara svensk och leva i ett land där yttrandefriheten är en realitet och där demokrati innebär att vi får ha olika åsikter men fortfarande kan mötas i respekt. Jag är dessutom mycket glad över att jag är kristdemokrat. Det är ett parti där man vågar konfrontera svåra frågor, etiska dilemman och borra, vända och vrida på dem och ta dem på allvar. Vi har att ta ställning till ett betänkande som skulle kunna delas in i två delar. En del handlar om att vi öppnar våra gränser för att göra det möjligt för kvinnor från andra länder att komma till för att göra abort. Den andra delen handlar om att öka tempot i det abortpreventiva arbetet i med ett tydligt mål att minska antalet aborter. Jag är mycket glad över att regeringen ser vikten av att minska antalet aborter i . Under den förra regeringens sista steg antalet tonårsaborter drastiskt. De flesta av oss här i kammaren är nog överens om att en abort inte är ett lättvindigt beslut. SVT:s dokumentär, som hänvisade till tidigare här i debatten, visades . Den skildrar också på ett mycket dramatiskt sätt den vånda som en ung kvinna kan känna i samband med att hon ska fatta beslut om hon ska genomgå en abort eller behålla sitt barn. Även andra unga kvinnor intervjuas i programmet, och flera av dessa uttrycker att de förmodligen hade valt att behålla barnet om de hade fått ett annat bemötande i vården. De beskriver också den vånda som följde dem efter den genomförda aborten. Oberoende forskare jag vill understryka att det inte är någon kristdemokratisk lobbygrupp vi pratar om vittnar i detta program och menar att det är så många som ungefär en tredjedel av alla kvinnor som genomgår aborter som drabbas av uttalade besvär i form av nedstämdhet och depressioner efter en genomgången abort. Det är med andra ord inte någon liten grupp som vi talar om, men för att angripa problemet måste vi naturligtvis våga erkänna att det förekommer. Att blunda, negligera, titta åt ett annat håll och vägra erkänna att kvinnor faktiskt kan må riktigt dåligt efter en abort är knappast speciellt konstruktivt. Av den anledningen är regeringens tydliga inriktning mot att få ned antalet aborter oerhört positiv. Det är en tydlig folkhälsosatsning för kvinnorna. Jag vill emellertid lyfta upp några tydliga problemområden som vi måste våga titta och fokusera på i samband med det förslag som ligger på bordet. Utredaren var under hela utredningen om utländska aborter väldigt tydlig med att de utländska kvinnorna skulle få samma omhändertagande och samma vård som svenska abortsökande kvinnor. Vad skulle då det innebära? Det är abortlagen samt föreskrifter och allmänna råd om abort som reglerar abortverksamheten i . Den senaste uppdateringen kom och lär knappast komma att ändras på ett tag. Jag tror att vi kan utgå från att det är de som gäller. Dessa föreskrifter och råd kräver bland annat att kvinnan erbjuds kontroll efter en kirurgisk abort, att det ska vara en obligatorisk efterkontroll efter en medicinsk abort, att kvinnan ska få information både muntligt och skriftligt före en abort, att en minderårig ska ges hjälp att tala med sina föräldrar och även om den minderåriga kvinnan inte vill detta ska vårdpersonalen överväga att ändå tala med dem, att ansvaret för att aborten fullföljs åligger ansvarig läkare på kliniken där aborten inleds och att kvinnor ska erbjudas stödsamtal både före och efter aborten. Frågorna som då infinner sig är: Kommer alla mottagningar där aborter utförs att klara av det här? På hur många mottagningar kommer man att erbjuda tolkhjälp vid samtal före och efter en abort? Hur kommer mottagningarna att kunna ta ansvar för att den polska kvinnan får sitt rekommenderade återbesök som är så viktigt eftersom av alla medicinska aborter kräver en efterföljande skrapning? Om vi nu förutsätter att kvinnoklinker kommer att klara av vissa av de här kraven återstår i alla fall frågan om hur de privata gynekologmottagningarna, som står för en allt större del av aborterna, kommer att handskas med den här frågan. I finns det rutiner inom vården som understryker att en norsk kvinna som blir oplanerat gravid har rätt att få information om det generösa ekonomiska stöd som samhället är skyldigt att erbjuda en kvinna som väljer att föda sitt barn. Det vore utmärkt om även den svenska vården skulle uppmanas att införa liknande rutiner. Det verkar inte som om svensk vårdpersonal har förstått hur viktiga de ekonomiska skälen är och hur viktigt det är att kunna förklara det stöd som en kvinna har rätt till om hon väljer att föda sitt barn. Abortlagsförändringen lägger ett stort ansvar på de svenska barnmorskorna att klara av att erbjuda alternativ till abort till kvinnor från en mängd länder. Jag vill gärna avsluta med att lyfta upp en sista fråga, nämligen ansvarsfrågan kring den utländska kvinnans hälsa efter aborten. Frågan är om den privata gynekologmottagningen kommer att ställa upp om kvinnan behöver någon att prata med direkt efter aborten eller efter. Ligger ansvaret för en uppföljande undersökning hos det svenska , den svenska staten eller hos kvinnan själv? Frågorna om uppföljning, bemötande och prevention är sammantaget några mycket viktiga områden som kräver noggranna och framför allt förändrade rutiner inom den svenska vården. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 15 § Utlåtande om vitboken för hälsofrågor som rör kost, övervikt och fetma Föredrogs socialutskottets utlåtande /08:SoU3 Utlåtande om vitboken för hälsofrågor som rör kost, övervikt och fetma 207 (): ska diskutera utlåtandet om vitboken för hälsofrågor som rör kost, övervikt och fetma. Den här vitboken har föregåtts av en grönbok . Syftet med vitboken är att tillhandahålla en integrerad EU-strategi för att bidra till minskad ohälsa på grund av dålig kost, övervikt och fetma. I vitboken konstateras att individen ytterst är ansvarig för sin och sina barns livsstil, att konsumenten måste ha tillgång till information för att kunna fatta rationella beslut samt att det förutsätts satsningar på olika nivåer för optimala insatser inom området. Kommissionen menar att det krävs integrerade åtgärder inom en rad olika politikområden för att man ska uppnå önskvärda effekter för de hälsofrågor som vitboken berör. I vitboken lämnas en rad förslag på insatser för att minska ohälsan på grund av den alltmer ökande övervikten och fetman bland befolkningen inom EU. syfte är att underlätta och främja gemensamma förhållningssätt för att minska ohälsa som en följd av övervikt och fetma och påverkar genom subsidiaritetsprincipen inte gällande svenska regler. Detta, herr talman, ska diskussionen handla om. 208 PER (): Eftersom så vackert föredrog om vitbokens innehåll finns det egentligen inte så mycket mer att tillägga. Utskottet är helt enigt. Jag tror att den stora diskussionen kommer att äga rum när folkhälsopropositionen läggs fram . Vi har ju suttit här ganska länge nu så jag tror att debatten kommer att komma där. Jag ska ändå peka på en sak som står uttalad i vitboken. Det finns socioekonomiska skäl till att denna stora folksjukdom fortfarande sväller. Det kan vi ta med oss. Den frågan kommer förmodligen att lyftas fram ännu tydligare när vi ska diskutera folkhälsopropositionen. Vi socialdemokrater står bakom det utlåtande som utskottet har lagt till vitboken. 209 (): Det var snabbt och effektivt, Per. Jag tänker säga lite mer. Debatten handlar om den vitbok som har tagit initiativ till, En EU-strategi för hälsofrågor som rör kost, övervikt och fetma. Utskottet är enigt, så det lär väl inte bli särskilt mycket debatt. Syftet med vitboken är, som sade, att tillhandahålla en integrerad EU-strategi för att bidra till minskad ohälsa på grund av dålig kost, övervikt och fetma. Det är viktigt att påpeka att det inte handlar om någon lagstiftning från EU:s sida utan endast om ett samarbete för att försöka lösa ett gemensamt problem. Den första fråga som inställer sig är: Är det verkligen så illa att det behövs ett EU-initiativ i frågan? Svaret på den frågan är tyvärr ja. Nästa fråga blir: Hur har det kunnat bli så fel att vi nu får ägna tid och kraft åt att minimera skadorna av den välfärd vi kämpat för att uppnå? Övervikt ökar på ett alarmerande sätt i liksom i övriga EU. 14 miljoner människor inom EU beräknades vara överviktiga 2005. I handlar det om två och en halv miljon människor. Det är en siffra som dessvärre inte minskar utan ökar. Den tredje frågan blir: Vad kan vi göra åt det? I finns det goda möjligheter att faktiskt äta nyttig mat. Alla förpackningar är försedda med innehållsdeklaration. Recepten i tidningarna blir smalare, nyttigare och mer varierade. Nya kokböcker utkommer i en aldrig sinande ström. blir svenska folket tjockare och tjockare. Det är något som inte stämmer. En av förklaringarna är att vi ägnar allt mindre tid åt matlagning och i stället slänger i oss snabbmat och halvfabrikat och dricker läsk till. Socker är en stor bov i sammanhanget, och har läskkonsumtionen ökat per person och år till per person och år. Det finns socker i nästan vartenda livsmedel, till och med i kokt skinka. Vem trodde det? Inte jag, i alla fall, innan min dotter gjorde mig uppmärksam på det. I spåren kan vi se ett antal sjukdomar som kan ses som en direkt följd av övervikt och fetma. Det kostar mycket lidande för den drabbade och det kostar samhället stora pengar i form av sjukvårdskostnader. För att kunna vända utvecklingen och minska skadeverkningarna av det välstånd vi har skapat krävs en genomtänkt strategi med breda satsningar på flera olika nivåer där varje aktör tar ansvar för sin del och där samordningen fungerar som en katalysator och utvärderar de insatser som görs. Det krävs också tydliga konkreta utvärderingsbara mål. Utvärdering av målen är viktigt för att man ska försäkra sig om att de resurser som satsas får avsedd effekt. Konsumenterna måste ha tillgång till lättillgänglig information. Skolan kan bidra med kunskap i tidig ålder. Idrott i skolan eller behöver uppvärderas och föräldrar måste sluta att ha dåligt samvete för att man tycker att barnen faktiskt kan cykla till vissa närliggande aktiviteter. Vi måste också kraftigt betona individens eget ansvar för sin hälsa. bör kunna ge de olika medlemsstaterna draghjälp i sitt folkhälsoarbete för att 2010 göra en lägesbedömning över hur de olika länderna bidrar till att uppnå de mål man kommer fram till. Det är också viktigt att påpeka vikten av att vi förordar frivilliga åtgärder och branschöverenskommelser framför styrning via lagstiftning och skatter. På EU-nivå har kommissionen för avsikt att inrätta en högnivågrupp för frågor som rör kost och fysisk aktivitet för att få till stånd ett utbyte av idéer och metoder mellan medlemsstaterna och på det sättet bidra till att alla 27 medlemsstaterna får del av de positiva hälsoeffekter som uppnås i enskilda länder. Jag ser positivt på kommissionens förslag i denna vitbok och tror att det kan bidra till en bättre hälsa i och i EU. 210 (): Mens sana in corpore sano en sund själ i en sund kropp. Detta latinska uttryck var mottot för den Lingska gymnastiken. Det har ju gått Per ville få svenskarna att röra på sig. fanns inte vår tids bekväma färdmedel, och vi hade inte som läsk, chips och godis. Vi hade också helt annorlunda matvanor. En sund själ i en sund kropp handlar fortfarande om folkhälsa. Från välkomnar vi alla goda initiativ på folkhälsoområdet. är ett exempel på det. Medlemsländerna kan genom den inspireras att ta tag i de allvarliga frågor som rör kost, övervikt och fetma. Det handlar om ett växande folkhälsoproblem. Man kan säga att det pågår en global fetmaepidemi. Den smittan har också nått . Det senaste kvartsseklet har den andel av befolkning som kan kallas feta, med ett , dubblerats. På mindre än har andelen överviktiga eller feta barn ökat från . Vi brukar ibland säga att barnen är vår framtid. Bakom barnen finns det ett antal vuxna som ska vara goda exempel. De vuxnas levnadsmönster påverkar barnens framtid. förflyttar sig vuxna alldeles för ofta med fordon i stället för till fots. Vi sitter stilla framför tv:n, och vi har snabbmat. hade familjerna tid att laga mat tillsammans. Men hjälper vi er med detta. Så står det på baksidan av förpackningen till en av våra färdigrätter. finns det en enkätundersökning som visar att familjen i genomsnitt använder till matlagning. I stället blir det snabbmat och onyttiga mellanmål. Vi har många barn och ungdomar som föredrar att sitta framför datorn i stället för att vara tillsammans med kompisar. Jag tänker på åttaåringen som säger: Datorn är min bästa vän. Då får jag veta att han sitter uppemot framför datorn, hans bästa kompis. Vad gör vi då åt detta? I konstateras att problematiken är sektorsövergripande. Det är många politikområden som berörs. När det gäller konsumentpolitik behöver vi bättre information om vad maten innehåller. När det gäller utbildning behöver skolan fler tillfällen till gymnastik och idrott. Det borde serveras hälsosamma mellanmål i våra svenska skolor. Idrotten ska lyftas fram. Då menar jag inte bara den föreningsdrivna idrotten. Från har vi ofta hävdat betydelsen av att det finns så kallade näridrottsplatser, alltså platser där människor i olika åldrar kan komma samman för att utöva spontanidrott. Det sägs att barn behöver ungefär 90 minuters fysisk aktivitet för att må bra. Vi behöver också kampanjer. Några av oss som är födda minns kanske Sport 60, och våra föräldrar berättade för oss om riksmarschen. har vi också tekniska hjälpmedel som befrämjar motion. I min livrem sitter en pedometer, en stegräknare. Den visar att jag har gått närmare 5 000 steg i . I går blev det över 10 000 steg tack vare att jag var ute och löptränade. Det är en god vana att vi uppmanar varandra att ta 10 000 steg. Det är det antal som rekommenderar oss att ta . Vi går inte bara för vår egen del, utan vi går också för hälsan och miljön. Kanske är det att utrusta alla svenskar med en pedometer, en investering som skulle kunna sänka sjukvårdskostnaderna och öka välbefinnandet hos befolkningen. Det har gått slog fast att det pågår en fetmaepidemi. Att bromsa denna epidemi är oerhört viktigt, annars får vi ett gigantiskt hälsoproblem. Vi får hoppas att dagens EU-dokument blir en väckarklocka vars signal ljuder i alla länder alltså ingen bindande lagstiftning för medlemsländerna, men stöd och gemensamt utbyte av erfarenheter i folkhälsans tjänst. Med dessa reflexioner yrkar jag bifall till socialutskottets utlåtande. Jag ser också fram mot folkhälsopropositionen som kommer att läggas fram . 211 (): Innan jag kom in i hade jag från en annan plattform anledning att kommentera EU:s grön- och vitböcker inom det sociala området och inom hälso- och sjukvården. Genomgående finner man att vuxna behandlas som en klump. Man ser inte att äldre människor kan ha andra behov än yngre människor. Det är likadant i den här vitboken. Den handlar om fetma, och det är ett allvarligt problem. Det är ett problem som har uppstått genom att människan inte har anpassat sig till dagens situation med rik tillgång på födoämnen och med allt mindre av fysiskt arbete. var vi anpassade för den vardag som vi levde i med knapphet på mat. Vi skulle utstå svält, och vi hade tungt arbete. Människan anpassade sig till dessa förhållanden. råder inte dessa förhållanden längre. Då blir fetman naturligtvis ett problem. Men det som jag saknar när det gäller EU:s arbete är att man ska se frågan om näringstillförsel och fysisk aktivitet i ett bredare perspektiv och titta lite mer på olika generationers problem. Jag som arbetar mest med äldrefrågor är ganska oroad över den undernäring som vi ser hos äldre människor. Den äldre människans förmåga att tillgodogöra sig föda och näringsämnen försämras . Dessutom är det inte så roligt att äta längre på grund av att man har blivit ensam, och den matlåda som man får levererad kanske inte är det som man mest längtar efter. Då blir man undernärd. De som får plats i de särskilda boendena kommer alltför ofta dit i ett väldigt dåligt tillstånd beroende på att de är undernärda. Därför är jag glad över att utskottet i sina avslutande rader tar upp att vi förväntar oss att regeringen i den folkhälsoproposition som ska komma senare också tar upp problematiken kring undernäringen eftersom vi då har en mer heltäckande syn på frågan. 212 (): Jag tyckte att Per på ett mycket föredömligt sätt kortade ned sitt anförande. Det tänker jag också göra. Jag yrkar bifall till utlåtandet. Jag ska berätta en liten historia. Jag arbetade utomlands och var väldigt mager när jag kom hem och hade haft en diet bestående av ris och fisk. När jag kom hem till kunde jag välja en helt annan kost och gick upp ett antal kilo. När jag kom ned till igen klappade de med händerna och sade: Vad vacker du är. Det är den inställning som man har till feta människor. vet vi att hälsan spelar roll och att kunskaperna har ökat. Jag ska ta upp några saker som jag tycker är viktiga. Vetskapen hos folk i allmänhet om farorna med kraftig övervikt har ökat, och alltfler av oss inser sambandet mellan fetma å ena sidan och dålig mat och för lite fysisk aktivitet å andra sidan. Vi vet att detta är en helt nödvändig kunskap. Men de rapporter som har kommit visar att som kunskapen ökar och fler personer är medlemmar i så kallade fitness-center verkar det som att konsumtionen av osund snabbmat, läsk, chips och godis, alkohol och droger ökar. Det är inte lätt att förstå hur utvecklingen av dessa saker kan gå parallellt. Det tror jag är viktigt att man tar med. En annan del som jag vill lyfta fram är att politiken inte kan ta över det individuella ansvaret. Det framkommer väldigt tydligt i betänkandet när det gäller människors vikt och kostvanor. Men jag tror att man genom ett engagemang från det politiska hållet och med den folkhälsoproposition som snart kommer och som kommer att vara välkommen får försöka hitta verktyg för att komma åt problemen och skapa en bättre situation där negativa trender kan brytas. Politiker har trots allt varit med och fattat beslut om märkning av produkter och medgivit skatteförmåner för fysisk aktivitet som arbetsgivare betalar. Det i sig skapar en medvetenhet. Men politiken kan inte ta över enskilda människors ansvar och beslut, utan politiken ska stödja när det gäller kloka beslut. tog upp den väldigt viktiga frågan om de äldre och undernäring. Per och jag var i och debatterade de här frågorna. Helt lätt är inte detta. Vad är människans ansvar, och vad kan politiken göra? I de undersökningar som föreligger är familjen en väldigt viktig del när det gäller att kunna lära barn och unga att från början äta rätt. Vi tror att stödet till föräldrar det gäller i synnerhet i socialt utsatta bostadsområden är oerhört viktigt. Här kan också familjecentraler utgöra en viktig del. Det här var väldigt kort lite grann från det anförande som jag hade tänkt hålla. Det är viktigt att vi just framhåller vikten av att länder lär av varandra men att det är de nationella planerna som gäller. 213 (): Ett enigt socialutskott står bakom uttalandet om vitboken för hälsofrågor som rör kost, övervikt och fetma. Visst måste åtgärder vidtas för att vi ska kunna komma till rätta med den problematik som fetma och övervikt utgör. Men dessa åtgärder är det först och främst varje medlemslands ansvar att vidta.