prot · GU09104 · 2007-05-10 00:00:00 — Slutligen yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 10 (): Jag får väl börja med att säga vad min vän på andra sidan bänkraden sade: Vad ska du säga efter detta? Sist i kön får man möjligheten att tala om de frågor som tas upp i betänkandet. Jag har ingen lust att upprepa allt, så jag tänker göra en liten sammanfattning. Jag yrkar naturligtvis bifall från till förslaget i civilutskottets betänkande och avslag på reservationerna. Vad tar man upp? Jo, jordabalken, köparnas och säljarnas rättigheter och skyldigheter. De tycker inte vi behöver ändras. Jordförvärvslagens tillståndsregler är ändrade. Dem kan man följa och se om vi behöver göra något ytterligare. Poströstning i samfällighet går redan att genomföra. Av vilken anledning ska vi gå in och ändra på lagar och regler när man har den möjligheten? I alla andra frågor som tas upp i detta betänkande, CU20, handlar det om att det finns utredning, det sker översyn, frågorna bereds i . Då väntar vi på svaren. Vad kan vi mer säga om det när vi har en regering som håller på att på olika sätt ta in nya synpunkter och nya idéer och förändringar och kanske till och med får in att det finns väldigt mycket på det här området som är bra och som vi inte behöver göra förändringar av? Vi avvaktar den typen av kunskap. Sedan kan det naturligtvis i varje enskilt ärende finnas saker som behöver tas upp . Med det, kära vänner och herr talman, tackar jag för ordet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) 6 § om översynen av konsumentregelverket Föredrogs civilutskottets utlåtande /07:CU30 om översynen av konsumentregelverket. 11 (): Det här ärendet handlar om att civilutskottet ska lämna ett utlåtande över den grönbok som handlar om översynen av konsumentregelverket. Ett bra konsumentskydd är viktigt i och i . är ett föregångsland när det gäller konsumentfrågor och måste även fortsättningsvis vara ett land som ligger i framkant. Eftersom Socialdemokraterna och den borgerliga majoriteten inte har riktigt samma syn på vem som ska ta ansvar för konsumentinformationen till medborgarna är jag orolig för den nuvarande regeringens ambitioner på det konsumentpolitiska området. väldokumenterade diskussioner vittnar om att vi tycker olika även inom detta område. Jag tror att det skiljer sig ganska mycket i synen på vem som ska ta ansvar för att konsumenten ska skyddas i handeln över gränserna. Vi känner en osäkerhet över hur regeringen kommer att hantera detta fortsättningsvis. Det får inte vara så att det är marknaden som styr över konsumenten och inte tar hänsyn till den enskilda konsumentens förutsättningar och behov. Konsumenterna kanske avstår från att handla över nätet i den utsträckning som de önskar. Orsaken är att konsumenten inte vet vilket skydd som finns när man handlar gränsöverskridande. får Konsument i , som för övrigt är kopplat till , ta emot hundratals klagomål från konsumenter som ändå vågar handla på nätet och över gränserna. Klagomålen gäller allt från uteblivna varor, försenad leverans till problem med tillbakabetalningen av pengar. Konsumentpolitik kommer att bli en prioriterad fråga på EU-nivå . Det är viktigt att man värnar konsumentintresset och inte prioriterar marknadsintresset. Vi måste se till att trygga våra konsumenter i våra länder så att handeln över gränserna utvecklas och ökar mellan länderna. Jag mötte i går landets konsumentvägledare på en konferens i . De var mycket oroade över avsaknaden av konsumentpolitik i vårt land . Efter utlokaliseringen av till har det blivit en myndighet med personalbrist och ekonomiska nedskärningar som följd. Vi hoppas att detta bara är tillfälligt och inte tecken på att konsumentpolitik är något som den borgerliga alliansen inte prioriterar. Vi socialdemokrater anser att det är av största betydelse att vi har en levande och stark dialog i om dessa frågor. Mot bakgrund av den tvekan som vi redovisat i vår motivering till reservation är det viktigt att regeringen under den här processen återkommer till och till civilutskottet och redovisar hur förhandlingarna går och redogör för de olika alternativ till ställningstagande som finns i de olika delarna. Konsumentpolitik är av större betydelse än vad vi tror, framför allt när vi ser det ur EU-perspektiv där vi inte har riktigt samma referensramar att arbeta utifrån. Med det yrkar jag bifall till motiveringen till vår reservation. 12 (): om översynen om konsumentregelverket handlar om utskottets och regeringens bedömningar angående om den nuvarande svenska konsumentskyddsnivån kan bibehållas och om konsumentskyddet, såväl det nationella som det europeiska, kan vidareutvecklas inom ramen för det nya gemensamma regelverket. Här krockar synen överstatlighet kontra mellanstatlighet. tycker att meningsfulla mellanstatliga förändringar av konsumentskyddet som gynnar just tryggheten för konsumenterna i en ökad gränsöverskridande handel är bra. Dock får en full harmonisering av konsumentregelverket en överdrivet stor överstatlig inriktning. Det vi i är oroliga för är att man mer ser till den inre marknadens intressen än till ett verkligt bra konsumentskydd. Därför har en reservation om motiveringen i utlåtandet, och jag yrkar bifall till den. Argumentationen i reservationen om motiveringen från s och mp ställer jag mig till stora delar bakom, särskilt beträffande den oro och skepsis som redovisas angående den nuvarande regeringens ambitioner, underförstått brist på ambitioner, på det konsumentpolitiska området. Jag ställer mig också bakom det som Socialdemokraterna och uttalar i sin reservation angående motiveringen och som handlar om att vi även fortsättningsvis ska ha en levande och stark dialog i i konsumentpolitiska frågor liksom i andra frågor som berör nationella intressen kontra europeiska intressen. När det gäller graden av harmonisering skiljer vi oss dock åt i denna fråga. Jag tror att full harmonisering innebär att vi inte kan bibehålla en hög ambitionsnivå, vilket vi från verkligen vill säkerställa. Jag vill slutligen framföra att säkert inte alltid har den bästa lagstiftningen i i fråga om konsumentskyddet. Men jag anser att vi i har en relativt trygg och inarbetad praxis. Det är därför önskvärt att nationellt stärker lagstiftningen i enlighet med vår praxis i stället för att vi förlitar oss på en fullt harmoniserad konsumentlagstiftning inom EU. 13 (): utlåtande CU30 gällande grönboken om översynen av konsumentregelverket inom EU är det andra försöket, tror jag, från civilutskottets sida att spela en mer aktiv roll i den demokratiska förankrings- och påverkansprocess som vi vill vara med i när det gäller förslag från kommissionen. Det första äventyret på detta område gällde EU-lagstiftningen som handlade om regler för skilsmässor. Där fick vi genom ett utskottsbesök i möjlighet att uttrycka vårt kraftiga ogillande av förslaget. Vi bröt till och med mot regeringsformen och talade direkt med de ansvariga i . Ändå tyckte jag att det verkligen kändes tydligt hur maktlös har blivit. har vi ett ärende där kommissionen antog en grönbok med 30 frågor, där berörda parter uppmanades att inkomma med synpunkter. Det innebär att de så kallade berörda hade hela på sig att tycka till. Det kan man tycka är gott om tid. Utskottets första kontakt med ärendet inträffade . Av de totalt hade då redan 19 passerat. informerade då utskottet om ärendet. Och självklart behöver departementet för att sätta sig in i frågorna. 77 återstod alltså då. fick ledamöterna i utskottet materialet gällande grönboken översatt till svenska. Jag förstår att det tar tid. återstod alltså för förankring och process. får utskottet en kompletterande föredragning från ansvarig statssekreterare och även kopior på de remissvar som då hade inkommit. Då var det kvar. Utskottets första behandling sker , och då finns de resterande remissvaren från svenska organisationer tillgängliga för ledamöterna. , , behandlar utskottet frågan en gång till. Det är alltså utskottets andra behandling. Justering av utlåtandet sker , för att vi ska hinna planera den kammardebatt som vi har före . Varför drar jag detta? Jo, det handlar om demokratins villkor. , efter det att kommissionen hade tagit sitt beslut om grönboken, fanns ärendet av naturliga skäl inte med i utskottets långtidsplanering. Trots det har utskottets presidium med hjälp av kansliet klarat av att skapa en beslutsprocess som har innehållit aktiviteter vid sex olika tillfällen , från den första föredragningen till justeringen. Det tycker jag är beundransvärt. Trots denna fantastiska hantering anser jag emellertid att det är viktigt att ställa frågan: Hur demokratiskt är det att bereda ett ställningstagande i ett nationellt parlament på det sättet? Även om jag är mycket imponerad av utskottets och kansliets arbete och att man på så har mäktat med att skapa en så grundlig process, så vill jag peka på att det faktiskt fanns utrymme endast för 16 dagars förankringsarbete från det att ledamöterna fått samtliga handlingar och fram till justeringstillfället. Det är alltså den period som ledamöterna hade tillgång till beslutsmaterialet och underlaget i dess helhet. Man ska även komma ihåg att från det att kommissionen tog sitt beslut förflöt endast innan utskottet fick kopior på de först inkomna remissvaren och tills samtliga remissvar inkommit från svenska organisationer. Säkerligen hade flertalet av dessa organisationer inte fått tillgång till kommissionens frågor förrän efter, eller kanske till och med veckor efter, det att kommissionen tagit sitt beslut. Om det vet jag ingenting. Men med så små tidsmarginaler som jag har försökt att redovisa menar jag att det knappast kan vara så att vare sig remissinstanserna eller de politiska partierna har hunnit med att ha några mer omfattande interna processer. Risken med de korta tider för reflexioner som arbetet med EU-lagstiftning uppenbarligen tycks leda till är att det endast är de personer som har ett direkt ansvar på respektive nivå och i olika instanser som i praktiken har möjlighet att reagera. Och även om jag har svårt att så att säga identifiera mig själv med själva begreppet är det uppenbart att formerna för detta arbete gör att vi får någonting som man skulle kunna kalla eliternas process. Det handlar om dem som har möjlighet att åka till och tala med dem som handlägger frågorna eller de få personer som hinner upptäcka att frågan faktiskt passerar en svensk remiss- och kommunikationsrunda. Det är dessa personer som i praktiken har möjligheter att lämna synpunkter eftersom det bara handlar om att lämna synpunkter. Besluten tas ju i annan ordning. Jag tycker verkligen att det är uppenbart hur maktlös har blivit, som jag uppfattar att departementens förhandlare i praktiken har ökat sitt inflytande. Jag tycker att det är svårt att bedöma konsekvenserna av en EU-harmonisering. Syftet och ambitionerna att stärka och förenkla för konsumenterna, främst vid gränsöverskridande handel men också genom harmoniserande regler, att underlätta för konsumenterna att byta mellan länder, att förflytta sig och fungera effektivt på de olika marknader som ändå finns inom EU med de nationella särarter som ändå finns är självklart väldigt bra. Men om förslagen som finns i grönboken i slutändan, när de konkretiseras, i praktiken verkligen innebär förändringar som förenklar tillvaron får vi se . Det kan vara så att praktiken blir än mer komplicerad för den enskilde konsumenten. Jag har uppfattat att utlåtanden som det här är fråga om enbart ska läggas till handlingarna och att inte på samma sätt som med betänkanden tar ställning till dokumentet och de reservationer som finns i utlåtandet. Men det är möjligt att jag inte har förstått detta eftersom det för min del är första gången. Därför yrkar jag bifall till reservation 1 om det kanske skulle ha någon betydelse för hanteringen eller för protokollet. Jag ser stora brister i det som jag vill kalla våra demokratiska beslutsformer när det gäller utskottets deltagande och vårt försök från sida att spela en roll i lagstiftningen på EU-nivå. Ändå uppfattar jag inte arbetet som helt meningslöst. Man skulle kunna säga att det rent formellt faktiskt är helt meningslöst för , men det innebär ändå en sorts kunskaps- och utbildningsprocess som berör många i samhället. Det har naturligtvis betydelse, även om det är mer svårfångat. Det demokratiska underskottet i EU växer ganska tydligt i takt med att alltmer av beslutsfattandet successivt flyttas över från de nationella parlamenten till förhandlingsapparaten i . Det är, herr talman, vad jag konkret har lärt mig av arbetet med det här utlåtandet. 14 (): Vi har att ta ställning till den första grönboken från på konsumentområdet. Det gäller en översyn av regelverket i konsumentfrågor. Syftet med grönboken är att från alla berörda parter få synpunkter när det gäller hur översynen ska ske och att få svar på ett antal frågor. Målet med översynen är att hitta rätt balans mellan konsumentskydd och företagens konkurrenskraft och därigenom skapa en verklig inre marknad för konsumenterna. En omarbetning ska även medföra att regelverkets volym minskar. Regeringen har sett till att remissbehandling av grönboken skett. Utskottet har valt att inte ta ställning till de mer konkreta frågeställningarna utan begränsar sig till de tre övergripande frågor som förts fram i grönboken. De flesta EU-direktiv som ingår i nu gällande konsumentregelverk uppfyller inte längre kraven på dagens föränderliga marknader, särskilt med tanke på den digitala tekniken och den allt större betydelsen för de digitala tjänsterna, såsom nedladdning av musik. Data- och programvaror omfattas exempelvis inte av konsumentköpsdirektivet, vilket är en brist. Så kallade onlineauktioner på nätet regleras på olika sätt i de olika medlemsländerna. Regelskillnader mellan medlemsstaterna bidrar till konsumenternas rädsla och osäkerhet när de ska göra köp över gränserna. Konsumenterna måste kunna lita på att de har likvärdiga rättigheter och tillgång till likvärdiga påföljder om något går fel. Likaså måste företag kunna dra nytta av ett förutsägbart regelverk och enklare regler, vilket gör det lättare att bedriva handel i hela EU. framhåller att konsumenterna spelar en mycket viktig roll som drivkraft bakom all ekonomisk utveckling också när det gäller att skapa tillväxt och sysselsättning. Detta är något som vi helt ställer oss bakom. Det är ju i samband med medborgarnas roll som konsumenter som fördelarna med EU blir som mest synliga. Kommissionen menar att konsumentdimensionen, särskilt när det gäller den inre marknaden, måste få större utrymme. Internethandeln underlättar integrationen av de olika detaljhandelsmarknaderna inom EU, men hindren måste bort och förtroendet för handeln över gränserna måste öka. har som mål att stärka konsumenternas ställning, att uppnå högre välfärd med lägre priser och större utbud och att skydda konsumenterna mot risker och faror. Här ingår också större valfrihet, ökat förtroende för konsumenterna och främjande av tillväxt, sysselsättning och ökad konkurrens. Regeringen har vid överläggningar och samråd med civilutskottet samt i sin faktapromemoria fört fram sina synpunkter. Regeringen välkomnar en översyn av konsumentregelverket och ser värdet av en väl fungerande inre marknad. Man poängterar tydligt att eftersträvar ett fullgott konsumentskydd på hög nivå inom hela EU med likformiga och enkla regler. Detta är synpunkter som vi delar med regeringen. Utskottet har tagit del av remissinstansernas synpunkter på grönboken. Det råder en stor enighet och majoritet om ett blandat tillvägagångssätt för översynen, om att det ska gälla för alla konsumentavtal och ha en fullständig harmonisering. Det är bra att så många konsumentorganisationer och andra är så överens. Regeringen förordar precis detsamma och framhåller också enhetliga och tydliga definitioner av begreppen konsument och näringsidkare. ansluter sig till regeringens bedömningar och förutsätter att konsumentskyddet, både det nationella och det europeiska, kan utvecklas inom ramen för det nya gemensamma regelverket. Vi känner oss därmed trygga inför översynen och det framtida arbetet. De socialdemokratiska ledamöterna samt ledamöterna från och har valt att lägga motivreservationer när det gäller grönboken. Där framgår att man inte litar på regeringens uttalanden och skrivningar om ett högt konsumentskydd. Man ifrågasätter regeringens ambitioner på det konsumentpolitiska området. Det är synd att man gör partipolitik av en gemensam angelägenhet för och svenska konsumenter, där den tidigare och den nuvarande regeringen inte har gjort någon skillnad mot EU i sina målsättningar. Socialdemokraterna är oroliga för den borgerliga regeringens konsumentpolitik. menar att ska ha en strängare konsumentlagstiftning. Från håll uttalas att man inte tror att värnar konsumentintresset i alla delar. Men det finns en fara i att ge bilden av konsumenten som svag. Det leder bort från det personliga ansvaret till att det offentliga alltid ska ta ett större ansvar med starkare lagstiftning och fler regler. Det finns en fara i att se marknaden som ett hot. Vi är alla en del av marknaden. Konsumentens efterfrågan är en stor del av marknaden, och den är viktig. Vi moderater och hela alliansen vill ha en konsumentpolitik som öppnar för mer konkurrens. Vi stöder tanken på ett bredare utbud och vi vill stödja konsumentens olika intressen och framför allt valmöjligheter. Men om kraven på producenter och andra i näringslivskedjan blir för stora riskerar man att varor och tjänster fördyras eftersom det alltid är konsumenten som ska betala. Regeringen har för avsikt att behålla och stärka konsumentskyddet på olika områden inom ramen för det gemensamma regelverket. Vi vill att enhetliga regler ska ta bort konkurrensskillnader som funnits och som gjort det dyrare för svenska konsumenter. Det kan uppfattas som att de två motivreservationerna enbart är markeringar till den , då utskottet i sak är helt överens om hur översynen av konsumentregelverket ska ske. Regeringen liksom utskottet har tydligt deklarerat vikten av ett högt konsumentskydd. Det hade därför funnits en poäng i att vara helt eniga. Jag yrkar därför bifall till utskottets utlåtande och avslag på motivreservationerna. 15 () replik: Vi känner oro eftersom vi ser att det saknas konsumentpolitik i . Vi känner inte att det lyfts fram frågor från regeringshåll på det sätt som borde ske. Vi vet att många konsumenter är duktiga på att ta in information, men alla kan inte det. Alla har inte möjlighet att använda datorer. Det har sagts här i att är det IT-tätaste landet, där folk är lika kloka och lika duktiga på att ta fram information som en konsumentvägledare till exempel, och där alla kan låna en dator. Men alla kan inte hantera datorer. Det är därför vi känner oro. Man lyfter inte fram att alla ska få lika möjligheter att ta del av information. Alla får inte samma förutsättningar att göra det. 16 () replik: Jag förstår inte alls oron. Det har absolut inte skett någon förändring. Regeringen har inte genomfört några förändringar. Det finns ingenting som talar för det du säger. Ni målar upp en bild av det ni tror ska komma. Men vi lever med resultatet av den politik som ni har fört. Vi har haft konsumentfrågor i utskottet och har diskuterat det här i kammaren vid ett flertal tillfällen. Jag har själv personligen talat om vikten av ett högt konsumentskydd. Jag tycker att ni i det här fallet inte håller er till fakta utan målar upp en bild av någonting som ni tror ska komma. Jag tycker att det är fel. 17 () replik: Det är möjligt att du tycker det, . Jag känner ändå att vi måste se till att vi värnar även de svaga konsumenter som finns i vårt land. De ska få samma möjligheter som i övriga länder och som övriga konsumenterna som är starka. 18 () replik: Jag tror inte alls att man ska ha den oron. Se inte marknaden som ett hot. Det svenska konsumentskyddet har byggts upp till ett mycket högt och starkt konsumentskydd på de flesta områden. Det finns inte någon som säger att man ska ändra på detta. Jag tror att man kan vara trygg. Jag tror inte heller att man alltid ska överbetona konsumenterna som svaga. Efterfrågan från konsumenterna är det som kommer att styra utvecklingen av hur varor och produkter kommer att se ut . Jag tror att man kan vara lugn på den punkten. 19 (): Jag och står bakom utskottets och regeringens bedömningar när det gäller grönboken om översyn av konsumentregelverket. Vi förutsätter också att översynen kommer att innebära att den nuvarande svenska konsumentskyddsnivån kan bibehållas och att konsumentskyddet, såväl det nationella och det europeiska, kan vidareutvecklas inom ramen för det nya gemensamma regelverket. Det är viktigt med en bra och stark EU-linje i konsumentfrågorna, eftersom vi lever i en alltmer rörlig och föränderlig värld där konsumenter handlar både varor och tjänster utanför det egna hemlandets gränser. Regelverket bör enligt göra det lättare för konsumenterna att välja eller välja bort. För att vi som konsumenter ska kunna göra medvetna och kunskapsgrundade val när vi går såväl till kvartersbutiken och gör små inköp som när vi gör ett större inköp på den europeiska marknaden kräver det att vi som konsumenter har tillgång till tydlig och begriplig information som dessutom är konsekvent. Denna information måste förstås vara tillgänglig och lättförståelig. Jag kan ta ett exempel. När ett flygbolag alldeles gick i konkurs visade det sig att de flesta som hade köpt biljetter inte visste om eller när de stod utan ersättning, om de hade rätt att kräva ersättning och i så fall vad och från vem. Information är A och O för att vi ska kunna känna oss trygga i konsumentfrågor. Att kunna välja att handla sund och säker mat utan ohälsosamma tillsatser, med tydlig ursprungsmärkning och odlad och framtagen med stor djur- och miljöhänsyn, ger trygghet. Den regeln har vi i . Konsumenterna har rätt att kunna kräva tydliga regler och veta vad olika produkter innehåller. Det är en av flera anledningar till vikten av en harmonisering av regelverket inom EU. Det är viktigt att särskilt värna sårbara konsumenter. Jag tänker då i första hand på barn. Barn är mer sårbara som konsumenter . Flera är redan vid tidig ålder ute på Internet och kan använda sig av betaltjänster utan att vare sig veta eller förstå att det kostar pengar. tillåter inte reklam riktad till barn . Men på Internet är inte den regeln lika självklar. Eftersom barn har svårare att urskilja vad som är reklam och även svårare att vara kritisk till budskapet är det viktigt att hitta gemensamma regler för att kunna fortsätta att skydda barn från den här typen av reklam. Ett relativt nytt fenomen vi måste förhålla oss till är de så kallade sms-lånen. Man vänder sig i första hand till unga vuxna och människor som av olika anledningar inte får det som betecknas som vanligt lån. De tar dessa snabba pengar. Det har ofta visat sig vara extremt ofördelaktigt. Följden kan lätt bli att de skuldsätter sig och kommer in i en negativ spiral med allt vad det innebär. Det finns också, som det sades här tidigare, äldre som inte har så god vetskap om moderna tjänster. De behöver också hjälp och stöd för att kunna bli trygga konsumenter. Med detta tackar jag för ordet och yrkar bifall till utskottets utlåtande och avslag på reservationerna. 20 (): Jag är en lycklig kristdemokrat som kan yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet, ett utlåtande som civilutskottet har gjort. Framför allt håller jag med mina kolleger från allianspartierna som har varit uppe i debatten. När jag tittar lite grann på reservationerna kan jag egentligen inte finna någonting konkret som gör att vi inte är överens. Det finns en motivering som vi inte är överens om. Det är att man känner en viss tveksamhet inför regeringen. har det inte varit så mycket känslor som man har diskuterat i kammaren. Jag tror heller inte att man ska fortsätta med det. Men det vore märkligt om inte oppositionen känner tveksamhet till regeringen.