prot · GU09116 · 2007-05-30 00:00:00 — När det gäller den första frågan om riksdagsbindningen tycker jag att tar till väldigt stora ord när han talar om demokrati. Vi har ju vissa saker där regeringen har bemyndigande att fatta beslut genom förordningar och annat. När det gäller till exempel läroplan och kursplaner beslutar om kärnämnen medan regeringen efter förslag får besluta om fördelningen av karaktärsämnen och så vidare. Den här uppdelningen finns alltså ständigt. beslutade regeringen om antalet avstämningstillfällen, eller i varje fall om antalet nationella prov. Sedan ändrades det av någon anledning som jag inte känner till. Jag tycker inte att det är någon dramatisk fråga, särskilt inte då har alla möjligheter att föra upp frågan om avstämningstillfällen till debatt genom att skriva motioner och genom att argumentera så bra att han kan få en majoritet för de motionerna. Det kan alltså verkligen förekomma riksdagsdebatter om detta även om vi vill det! När det gäller mångfalden öppnar vi för och det vet vi, även om vi inte beslutar om det formellt att det ska bli obligatoriska nationella prov redan i årskurs 3. Bakom det beslutet ligger det som mängden av läsforskare menar, nämligen att det är väldigt vikigt att knäcka läskoden tidigt, helst före åtta ålder. Det är mot bakgrund av det som vi säger att det är väldigt viktigt att utvärdera hur det har gått med läskunskaperna för elever i årskurs 3. Därför är jag helt enkelt inte beredd det kan jag frankt säga att göra något undantag för Waldorfskolorna. Vad det får för konsekvens för Waldorfskolorna är nästan omöjligt att diskutera , men jag är beredd att fortsätta att diskutera det och se vad som händer. Ett generellt undantag för en viss skola tycker jag dock är väldigt svårt att utlova. 247 () replik: Uppdelningen är, som påpekar, när det gäller riksdagsbindningen att fattar vissa beslut och regeringen fattar vissa beslut. är det dock så att denna proposition handlar om att ändra på den uppdelningen och flytta ämnen från till regeringens bord. Det tycker jag är principiellt felaktigt eftersom det är ett faktum att dessa frågor ligger på bord. När det sedan gäller de nationella proven sade jag tidigare i talarstolen att man visst kan tänka sig nationella prov som utgår från vederbörande pedagogiks kursplan. Problemet är att ni aldrig gav uppdraget att ta hänsyn till sådana frågor. Ni har antagligen inte vetat om eller tänkt på att det finns andra kursplaner som kunde ta med i betänkandet när de nu lade fram sina förslag till nationella mål i års-kurs 3. Det är det jag finner så beklagligt, och det är där jag tycker att det vore bra om regeringen kunde agera och värna om den pedagogiska mångfalden. har man i alla fall glömt bort den totalt. Det är illavarslande när det är en regering som annars pratar väldigt mycket om mångfald på alla möjliga håll och kanter men när det kommer till kritan visar att man varken verkar ha kompetens eller verkar tänka på saken. 248 () replik: Först vill jag kommentera detta med riksdagsbindningar. Sådana beslut att vi ibland förändrar vad regeringen ska besluta och vad ska besluta fattar vi ju ständigt oavsett vilket regering det är. Jag ser dock inte problemet i det. Det kommer med i skollagen, som jag sagt tidigare, och då kommer hela detta paket att diskuteras. Det finns möjlighet att yrka avslag på de delar som handlar om nationella prov, för det kommer att beröras i skollagen. Dessutom kan man motionera om det och ta upp det på så vis. Det kan alltså verkligen debatteras här i om man vill det. Nationella prov har ju den egenheten att de ska utvärdera sådant som staten med hjälp av skolforskare, experter, lärare och så vidare fastställer är allmängiltiga mål att nå. Staten lägger sig inte i hur man når de målen, men meningen är att de ska nås. Man gör bedömningen på grundval av vad våra läs- och språkforskare säger, nämligen att det är väldigt viktigt att barn lär sig läsa tidigt i skolan. Vi fattar inget beslut här och regeringen tänker inte fatta något beslut om att stänga Waldorfskolorna, men när denna utvärdering görs kommer det naturligtvis att bli en diskussion om vad det beror på att det är så här i Waldorfskolorna. Jag vet inte vad det kommer att ge för resultat. Det kommer också att bli en diskussion om hur det ser ut i Waldorfskolorna, om det går bra då och så vidare. Det öppnar ju för en diskussion, men det finns ingen anledning att i detta skede fatta ett beslut om ett generellt undantag för Waldorfskolorna. Det övergripande är att det är väldigt viktigt att våra barn tidigt knäcker läskoden. Det är de allra flesta överens om. 249 () replik: Jag tänkte faktiskt inte begära en replik, men när det for i väg lite grann kände jag att jag kanske måste göra det. Jag tror att Socialdemokraterna kommer att ha en ordentlig eftervalsdiskussion. Vi är inne i det, och vi kommer att ompröva, tänka nytt och fundera över vad vi ska gå till val på 2010. Jag tror dock inte att Socialdemokraterna är det enda partiet som behöver en eftervalsdebatt. halverades i förra valrörelsen, så jag hoppas för er egen skull att ni också kanske tar en funderare på vad som gick snett i förra valrörelsen. försöker dock påstå ett antal saker om socialdemokratisk politik som inte stämmer överens med verkligheten. Jag har här sagt att nationella prov är viktiga, att de behövs och att de är viktiga inte minst för likvärdigheten i betygssättningen. Jag har sagt att skriftliga omdömen kan vara viktiga om man vill ha det och att det är viktigt att lärarna kan utforma dem. Jag har sagt att tidig uppföljning är helt centralt för att fånga upp de elever som har behov av tidiga stödinsatser. Jag har sagt att jag inte tycker att man ska vänta i skolan på tidiga uppföljningar. Jag tycker att man ska ha det i årskurs 1 för att man ska veta hur barnen har det och vilka stödinsatser man kan sätta in. Däremot kan man fundera på vilket stöd och vilken hjälp ni är beredda att ge. Där är ni svaret skyldiga. Vi har i denna debatt konstaterat att ni har färre satsningar på de mindre barnen än vad vi har. Jag vill i alla fall återkomma till den sista frågan som på något sätt är skiljelinjen i debatten. Den handlar om att ni bryter upp mot en svensk tradition om att vi faktiskt inte ska införa betygsliknande omdömen eller betyg för väldigt små barn. Det är ju det denna debatt handlar om! Det är det ni öppnar för. Jag har ställt denna fråga här i debatten: Hur ska en tjej förstå skillnaden mellan omdöme och betyg om hon får Icke godkänd? Varför säger jag då Icke godkänd? Jo, för att skolministern har sagt att det är okej i detta kommande system att skriva Icke godkänd när det gäller en sjuårig tjej eller kille. Varför är det så viktigt att skriva Icke godkänd när det gäller en elev som är ? På vilket sätt gynnar det kunskapsutvecklingen i skolan? 250 () replik: Det är ju lite flytande någonting blir tradition. talar om att det är tradition att inte ha skriftliga omdömen. Vi satte betyg i årskurs 3 så sent som omkring , vilket jag inte tycker att man ska göra. Det är alltså ingen särskilt lång tradition att inte ha några tydliga omdömen i de åldrarna. Eftervalsdebatt har vi i , men vi har inte direkt känt något större behov av en eftervalsdebatt om skol- och utbildningspolitiken, för den känner vi att vi har ett väldigt starkt stöd för. Jag väntar med spänning på när Socialdemokraterna ska börja visa en kunskapsinriktad politik. säger att det är bra med nationella prov men vill inte ha dem förrän i årskurs 9. säger att det är bra med skriftliga omdömen men vill ha kvar den här parodiska diskussionen om hur de ska formuleras om en formulering som mindre goda kunskaper ska vara betygsliknande eller inte, och den löjliga diskussion som han förde kring Nackaomdömena till exempel. Han vill ha tidiga uppföljningar men vill inte ha obligatoriska tidiga uppföljningar. Vill man som rikspolitiker se till att skolorna ska sätta upp mål och utvärdera tidigt så måste man ju bestämma det på något sätt, och ni säger i och med beslutet tydligt nej till alla de förslag som finns just nu i den riktningen. Sedan har vi ju en rad förslag som både på kort sikt och på lång sikt kommer att förändra skolan. Det vi diskuterat är en del i det. Vi sätter i gång en enorm fortbildningssatsning på lärare, till exempel en ny speciallärarutbildning. Vi jobbar fram nya och tydliga mål i . Vi får en ny och förbättrad lärarutbildning. Det händer väldigt mycket på skolområdet. Det hände inte mycket , . 251 () replik: Man noterar att det kallas för löjliga formuleringar det är liksom en töntig diskussion om formuleringar, det här att betygssätta små barn. Min dotter är , och hon kommer att börja i förskoleklass här . För mig är det inte några löjliga formuleringar om det ska bli tillåtet att sätta Icke godkänd på henne när hon går sitt första år i skolan. Det har skolministern sagt. Med det här systemet vill man öppna för att, när man är och går i skolan, säga: Du är icke godkänd! Tror man att det leder till kunskapsutveckling i den svenska skolan så ska man stå för det och säga det. Jag tycker att det i alla fall är en nutida tradition i svensk skolutveckling att ha den syn jag talade om på barn och kunskap. Däremot har vi inte olika uppfattningar om tidiga uppföljningar och de nationella provens betydelse. Vi kan diskutera i många olika sammanhang. Men det är ju inte så att den borgerliga regeringen för några samtal om stora, övergripande, gemensamma projekt för den svenska skolpolitiken. Det handlar ju bara om att få igenom ert alliansprogram, som ni totade ihop inför valet. Det finns ju inget intresse för att hitta långsiktiga och smarta lösningar som vi är involverade i på något sätt. Här kommer ni med era förslag, och de är dåligt underbyggda och leder i helt fel riktning. Jag kan skriva under på beskrivning av att det kommer att läggas fram en rad förslag som förändrar svensk skola ja, åt fel håll. Det som vi diskuterar nu är ett sådant förslag. Förslaget om att de språkval man gör redan i sexan kommer att avgöra vilka möjligheter man har att komma in på universitet är ett annat sådant förslag. Förslaget om att ta bort 25:4-regeln för att komma in på högskola är ett sådant förslag. Att dela upp gymnasieskolan och sänka kunskapskraven för hälften av gymnasiegrupperingarna är ett annat sådant förslag. Det är klart att ni genomför ett antal förslag som förändrar den svenska skolan tyvärr inte till det bättre utan till det sämre. 252 () replik: Jag använde inte uttrycket löjliga formuleringar, men jag sade att det blir en löjlig diskussion för de människor som helt odramatiskt och seriöst försöker skriva skriftliga omdömen som information till föräldrarna. Då är lagstiftningen , innan vi fattar det här beslutet, så tråkigt formulerad att tjänstemän och andra fastnar i den här diskussionen: Har jag nu skrivit fel? Är det olagligt att säga mindre godkänd nivå eller har inte riktigt nått målen än? Var går gränsen? Den gränsen slipper man fundera över . Men det sägs ju väldigt tydligt här att det inte är betyg. Det ska alla vara medvetna om. Detta är inte betyg. Ni har haft chansen att visa genom någon formulering att ni vill ha nationella prov tidigare, att ni vill ha fler avstämningstillfällen och så vidare, men det har ni inte visat. Allt det andra räknar upp hinner vi inte med nu att vi satsar på en bättre yrkesutbildning och kvalitet i högskolan till exempel. Högskolan debatterar vi , så det kanske blir tillfälle då. Jag kan konstatera att vi får en väldig massa frågor från Socialdemokraterna, men inga förslag. Det föreligger inga konkreta förslag om hur vi ska nå målen i en kunskapsinriktad skola inga nya förslag från Socialdemokraterna. Men det kanske kommer. 253 (): Skolans viktigaste uppgift är att ge varje elev de kunskaper som är nödvändiga för att leva och verka i ett modernt samhälle. Att eleverna når kunskapsmålen måste därför vara den självklara och främsta målsättningen för skolan och skolpolitiken. Enligt 0405 är det 30 000 elever som lämnar utan godkända betyg, och det måste ju ses som ett misslyckande, ingenting annat. Samma rapport visar att det har skett en successiv ökning , alltså under Socialdemokraternas och stödpartiernas regeringsinnehav. Jag utgår ifrån att vi är överens om att det här måste ses som ett misslyckande. Jag förväntade mig det kanske inte, men tänkte ändå att det nästan var dags för en replik från när höll sitt anförande, när hon så tydligt klagade på anledningen till att eleverna inte uppnådde målen. Det var ju därför att de aldrig fick det stöd och den hjälp som de hade rätt till. Det saknades resurser. Det var en kraftig kritik mot Socialdemokraternas skolpolitik. Det måste vara vår primära uppgift och vårt primära ansvar att tillsammans med lärare, elever och skolledare göra allt som står i vår makt för att söka vända den negativa trenden. Vi kan inte, och vi får inte, stillatigande se på när årskull efter årskull lämnar , utan att göra något för att vända den negativa trenden. Jag vill faktiskt hålla med . Inte ett konkret förslag har jag hört jag har lyssnat mycket noga på den här debatten från Socialdemokraterna, från eller från om vad man vill göra åt denna negativa situation. Det handlar alltså om 30 000 som lämnade utan godkända betyg 20042005. Elever med svårigheter får aldrig, herr talman, ses som hopplösa fall. För de allra flesta är det möjligt att nå skolans mål, men en förutsättning är att skolan tidigt uppmärksammar och ger de elever som så behöver det stöd som de har rätt till. När vi nu i häver vissa riksdagsbindningar gör vi det möjligt för regeringen att sätta in effektiva åtgärder för att tidigt uppmärksamma elever som riskerar att inte nå målen. Det handlar inte om att sortera elever utan om att ge varje elev en rimlig chans. Det är vår utgångspunkt: Eleven står i centrum. Det handlar om att se till att varje elev får ett tillräckligt stöd för att nå målen. I vänsterns retorik framställs förslagen som ett hot mot den jämlika skolan. Enligt Socialdemokraterna är syftet med nationella prov och skriftliga omdömen det kan man läsa i reservationen att jämföra eleverna med varandra, vilket riskerar att leda till en utslagning av elever. Det är starka ord, och min fråga blir: Är det inte en lika stor risk för utslagning i årskurs 9, eftersom man där vill ha det och inte tidigare, enligt vad jag har kunnat uttolka av debatten? Frågan som med automatik infinner sig är följande: Är Socialdemokraterna emot att vi ska ha nationella prov och skriftliga omdömen i skolan, eller är det bara i vissa åldrar som det anses vara en utslagningsmekanism? Vilka förslag vill man ha i stället? Jag kan inte hitta några sådana. Däremot har jag hört den nuvarande partiledaren säga att hon mycket väl kan tänka sig kontrollstationer i tidigare åldrar än vad som är fallet . Det är mycket välkommet och mycket bra. Eleverna ska inte jämföras med varandra utan med de mål som vi är överens om att eleverna ska nå. Det handlar om att garantera elevernas rätt till kunskap, att tydliggöra skolornas skyldighet och att ge stöd i lärandet, ingenting annat. Forskning visar, herr talman, att föräldrars intresse för deras barns skolgång är avgörande för hur barnen trivs och lyckas i skolan efter de förutsättningar de har. Föräldrar ska ha möjlighet att vara insatta i sina barns vardag och ha rätt att få fortlöpande information om hur deras barn ligger till i skolan. Utvecklingssamtalen är ett viktigt område för att utveckla samarbetet mellan föräldrar och skola. Vi kristdemokrater är också positiva till att man vid utvecklingssamtalen lägger fast en utvecklingsplan för varje elev. Till skillnad från Socialdemokraterna anser vi att utvecklingsplanerna inte enbart kan vara framåtsyftande. En beskrivning av elevens resultat, det vill säga en form av skriftligt omdöme, kan, men måste inte, vara betygsliknande. Det måste vara utgångspunkten för att komma överens om åtgärder för framtiden. Det har Socialdemokraterna förbjudit skolorna att göra. När vi nu häver dessa riksdagsbindningar blir det möjligt. vill dessutom ytterligare tydliggöra elevens, lärarens och föräldrarnas gemensamma ansvar för elevens utveckling. Därför vill vi att den individuella utvecklingsplanen ska mynna ut i ett så kallat ansvarskontrakt som vi gärna vill diskutera. I kontraktet skulle man skriftligt konkretisera vilket ansvar varje part skolan, eleven och naturligtvis föräldrarna har för elevens lärande. Nationella prov och skriftliga omdömen är ett litet steg på vägen mot att fler elever ska nå målen i skolan. Det är ingen lösning men ett hjälpmedel för lärare, elever och föräldrar att tydligt få veta vilket stöd som behövs och när. Tillsammans med andra insatser kan det skapa nya möjligheter för en likvärdig skola som ger varje elev möjlighet att utvecklas och nå sin fulla potential. Jag vill avslutningsvis yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet och avslag på samtliga reservationer. 254 (): Jag tror att den här debatten väldigt tydligt visat att regeringen mer och mer går mot en centralisering av skolan. Det hörde man inte i debatten under valrörelsen. Jag ska återkomma till det. Regeringen föreslår i propositionen att upphäva riksdagsbindningen vid avstämningstillfällena, när eleverna ska uppnå viss kunskap, samt den om skriftlig information om elevernas skolgång i . Med andra ord: Det har funnits en demokratisk möjlighet för oss förtroendevalda att styra skolan i vissa frågor. Den demokratiska möjligheten vill regeringen nu ta bort. Regeringens avsikt är, som vi hört, att få fria tyglar att göra stora förändringar i utan att behöva komma till för beslut. På vilket sätt kommer denna centralisering, genom att man tar bort riksdagsbindningen som jag beskrev ovan, att vara till gagn för elevens utveckling och för demokratin? Ni svarar inte på den frågan. När det sedan gäller frågan om att öka kunskapen hos våra elever tror majoriteten att om alla årskurs 3-elever i hela landet gjorde samma prov, alltså de nationella proven, skulle det leda till någon form av ökad kunskap. Tror ni på allvar att elevernas motivation för lärandet ökar genom att införa de nationella proven i årskurs 3? Vi vet att det inte finns några forskningsresultat som pekar i den riktningen. Vi vet också att nio av tio elever trivs med sina lärare och att de allra flesta trivs med sitt skolarbete. Detta togs upp på Brännpunkt i i går, och några har också refererat till det. Det trycker på är inte det som regeringen lägger fram i sin proposition. De tycker att skolan är mycket bättre än vi tror. Om man sätter en krisstämpel på skolan, vilket vi hört talas om i dagens debatt, gynnar det varken eleverna eller de lärare som arbetar i skolan. i stället trycker på är att lärarutbildningen ses över, att arbetsron i skolan behöver förbättras och att själva ledarskapet inom skolan bör ses över. Det är vad de trycker på, ingenting annat. Det vi också vet är att förslagen kommer att försvåra för de pedagogiska alternativen samt individualiseringen av undervisningen i de lägre årskurserna. Det är just i de årskurserna som individualiseringen av undervisningen är som störst. Förslaget innebär att arbetsbördan för lärarna inom de lägre årskurserna kommer att öka markant jämfört med hur det är . En översyn av lärarnas totala arbetsbelastning vore därför önskvärd innan ett sådant förslag läggs på bord. Det propositionen säger är att man inte riktigt litar på lärarnas kompetens när de ska bedöma elevernas kunskapsnivå, utan det behövs nationella instrument. Detta är i sak fel. Lärarna i de tidiga årskurserna har en mycket bra bild av vad deras elever kan och inte kan efter att ha undervisat dem . Lärarna i de lägre årskurserna prövar och mäter elevernas kunskaper kontinuerligt under terminen. Att instrumentet med nationella prov för nioåringar skulle öka motivationen för skolarbetet och att eleverna därmed skulle få ökade kunskaper är, som jag sade tidigare, inte sant. När man ska uppnå en viss nivå och är betyder det i sak att regeringen tvingar samtliga lågstadielärare till en likriktning. Det bidrar inte till mångfald och en positiv utveckling för eleven. Att elever och föräldrar ska få tydlig information är naturligtvis självklart, men det kan ske genom att utveckla de individuella utvecklingsplanerna. började man arbetet med att upprätta de individuella utvecklingsplanerna. Syftet var att ge föräldrar tydlig och utförlig information om hur det går för eleven i skolan. Planen ska vara framåtsyftande och tydliggöra vad eleven ska göra för att uppnå målen. Arbetet med individuella utvecklingsplaner har kommit i gång och behöver få tid att sätta sig och utvecklas innan nya direktiv kommer. Med det yrkar jag bifall till reservationerna 1 och 3. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 17 § Fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i Föredrogs sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande 2006/07:UFöU3 Fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i (prop. 2006/07:83). 255 HANS (): Herr talman, riksdagsledamöter, åskådare, åhörare och samlad världspress! har härjats av krig. Gång på gång har detta utfattiga land gjorts till slagfält för olika globala och regionala stormakters ekonomiska och säkerhetspolitiska ambitioner. De som fått betala det högsta priset genom ett ofattbart mänskligt lidande är det afghanska folket. Medellivslängden ligger enligt UNDP. Spädbarnsdödligheten är den högsta i världen. Vart femte barn kommer aldrig att få uppleva sin femårsdag. Utvecklingen går åt fel håll. stod 100 000 afghanska barn som året innan gått i skolan utan skolgång. Den humanitära och mänskliga katastrof vi ser i kan på inget sätt överdrivas. Det lidande vi ser kommer framöver att utgöra ett allvarligt hinder för utveckling och demokratisering även om en fredlig lösning skulle uppnås. är ett land långt ifrån ett tillstånd som kan beskrivas som fred, och för som går blir freden i alltmer avlägsen. eskalerar våldet, den brokiga motståndsrörelsen växer och blir alltmer effektiv, och våldet sprider sig till allt större delar av landet. ökade antalet självmordsbombare . Även i norra , där de svenska trupperna är stationerade, ser vi hur våldet och attackerna ökar. Säkerhetssituationen förvärras inte trots de internationella insatserna, utan till del också på grund av Operation Enduring Freedom, OEF. Denna USA-ledda koalition har genom sin krigföring bedrivit ett kontraproduktivt arbete som underlättat nyrekryteringen till talibanerna. Talibanerna står starkare än de gjort . OEF har ett stort ansvar för det. Vi som har varit kritiska mot insatsen har fått rätt. Vi kommer inte att kunna främja fred i genom en ensidig konfrontativ och militär strategi. Det är hög tid att vi omprövar engagemang för . När ISAF:s mandat utökades till att omfatta hela var starkt kritiskt till den ökade sammanblandningen mellan den krigförande och USA-ledda Operation Enduring Freedom å ena sidan och ISAF-styrkorna å den andra. har sammanblandningen ökat på område efter område. Gränsdragningen mellan de båda insatserna har steg för steg suddats ut. står ISAF under befäl av generalen , tidigare befälhavare för War on Terror i . Soldater från OEF har gått över till ISAF. De har bara bytt emblem på sina uniformer. Sammanlagt har 13 000 man från stridande förband i OEF förts över till ISAF. Historien har lärt oss att det uppstår problem när stridande trupp över plötsligt ska gå över till att främja fred. Man kan byta emblem på uniformerna, men attityder och förhållningssätt som skapats under krigföringen kvarstår. övertog ISAF-styrkan ansvaret för säkerheten i hela från OEF. I praktiken har de delar av ISAF som är stationerade i de södra delarna av ärvt OEF:s misslyckade militära strategi och tagit över roll som aktiv krigförande part i konflikten. Mandaten skiljer sig formellt åt mellan ISAF och OEF, men det blir alltmer en teoretisk fråga.