prot · GV0940 · 2007-12-10 00:00:00 — Eller blir det som det förslag som några ivriga folkpartister i kom med om att man ska kunna lägga ut VAB-dagar på entreprenad? Vilken familjepolitik kommer vi nu att få? Som sagt: De första tre talade ur hjärtat sedan levererades bara moderatpolitik. Jag tycker att det är synd att man ska anklaga oss för att ha bildat en vänsterkartell, medan det på andra sidan bara är ett postorderföretag som levererar det som vill ska levereras. Det är verkligen synd att man inte ser det. Det ska bli mera tid för barnen, en tryggare familjepolitik och trygga familjer men hur då? Genom att köpa tjänster eller att avlöna en barnflicka? Är det jämställd familjepolitik att avlöna en barnflicka? Det tycker jag inte är någon jämställd politik. När det gäller kvoteringen vill jag upplysa igen om att föräldraförsäkringen är individuell. Där finns det två pappamånader . 127 () replik: Jo, det finns två pappamånader , som var med om att driva igenom. Vi i och i alliansen har kommit till den slutsatsen att det räcker med den kvoteringen. prövar vi andra, mer positiva metoder, som jämställdhetsbonusen, för att uppmuntra föräldrarna att dela lika. Jag tror att mitt svar är ganska tydligt, . Föräldraförsäkringen ska gälla i den omfattning den har . Förutom de redan bokade ska den kunna fördelas fritt mellan föräldrarna. Man får en ekonomisk uppmuntran om man delar lika. Vårdnadsbidraget har kommit till som en positiv möjlighet att i viss utsträckning öka föräldrarnas möjlighet att bestämma hur de vill ha det med barnen: förlänga ledigheten helt eller delvis eller gå ned i arbete helt eller delvis. Jag kan inte se det som något negativt utan bara som något positivt. Detta är som helhet en politik som både uppmuntrar jämställdhet och ger föräldrarna ännu större möjligheter än att bestämma hur de vill ha det med sina barn. Vi fick faktiskt inget svar. Vi fick svaret av att vi har som är kvoterade. Det vet vi alla, men min fråga gällde om Socialdemokraterna vill gå längre, som , och införa en fullständig uppdelning av månaderna. Men där får vi gå härifrån i alla fall och sväva i ovisshet om vad Socialdemokraterna avser i den frågan. 128 () replik: Det är många ord om jämställdhet, men mycket lite innehåll. Jag undrade ändå när jag satt och lyssnade både på anförandet och på den senaste replikomgången: Vart tog jämställdhetsambitionerna vägen? Det som började så bra i anförandet landade i något slags ambivalens. Ni folkpartister har fått svälja kd:s och konservativa moderaters familjesyn. Kvinnor och män ska ha samma möjligheter att utforma sina liv, men ser inte liksom att samhället har ett ansvar att bidra till det? Det är intressant att tar upp frågan om strukturer. Jämställdhetsministern sade ganska här i kammaren att hon inte anser att det finns en könsmaktsordning som styr strukturerna i samhället. Hur är det med ? Anser du att det finns en könsmaktsstruktur i samhället? 129 () replik: Jag ska inte ge mig in på sociologiska vetenskapliga resonemang som lekman och politiker, men generellt sett utgår vi ifrån det har vi gjort som liberala politiker att det gäller att vara uppmärksam på strukturer som på olika sätt binder män och kvinnor i vissa roller och gör det svårare för dem att fatta fria val. Det är därför jämställdhetsfrågor alltid har varit viktiga för oss. Jag vill betona att jämställdhetsbonusen är även om jag inte menar att vi på något sätt har monopol på den en idé som drev väldigt . Vi drev den redan inför valet . Vi är väldigt glada att vi har fått igenom en familjepolitik som innehåller en jämställdhetsbonus. Vi tycker att den ytterligare valfrihet som kommer av det ganska begränsade vårdnadsbidrag vi har här, men som ändå ger föräldrar möjlighet att fundera över hur de vill disponera sin tid, bara är positiv. Jag kan hålla med om att vi inte hade varit särskilt förtjusta i ett ensamt vårdnadsbidrag, men i den här kombinationen tycker vi att det är en mycket bra lösning. Vi tror att den här jämställdhetsbonusen kommer att betyda så mycket att den tillsammans med den övriga positiva utveckling som vi redan har sett att papporna tar ut mera av föräldraförsäkringen kommer att leda till stora förändringar . Sedan är jämställdhetspolitik mycket annat som vi inte diskuterar nu hur man bemöter pojkar och flickor i skolorna och hur vi arbetar med jämställdhetsperspektiv och genusperspektiv i förskolor och så vidare. Det finns alltså annat än bara familjepolitik, även om den är viktig. 130 () replik: Tack, , för att du tar upp att jämställdhetspolitik är mycket mer. Det är det det håller jag med om. Men en mycket viktig pusselbit är faktiskt hur man utformar föräldraförsäkringen, eftersom det lägger grunden för möjligheten för barnen att kunna få känna att både mamma och pappa har tid tillsammans med barnen. Det är inte så att pappor passar sina barn. Både mammor och pappor har barn. Även om det nu är så att inte riktigt vill tala om ifall han står för att det finns en könsmaktsordning eller inte så förnekar han det inte, vilket jag ändå tycker är glädjande. Om man ska införa åtgärder och ha politiska ambitioner så är det också viktigt att man gör en analys av vad som är verksamt eller inte. Tyvärr har fått gå med på vårdnadsbidraget för att kunna införa jämställdhetsbonusen, men det handlar också om att se vad som har effekt. Individuell föräldraförsäkring, individens möjlighet att utforma sitt liv, har haft effekt. Tittar man på statistiken ser man, som jag sade tidigare i debatten, att det finns tydliga markeringar i uttaget av föräldrapenningdagar för pappor. Det var när det första pappamånaden infördes av , och det var när infördes under den förra mandatperioden, när var med och stödde den utvidgningen. 131 () replik: Som jag har sagt här finns det en balans som vi måste eftersträva mellan hur mycket vi ska begränsa friheten och vad vi ska åtgärda för att försöka komma åt de ojämställda strukturer som finns. Som det ser ut , med den positiva utveckling som vi ändå har haft när det gäller hur män och kvinnor delar på ansvaret, tycker jag inte att vi ska gå längre med att detaljstyra dessa beslut. Vi har haft den här diskussionen i mitt parti också, och det finns de som tycker annorlunda, men vi har landat på att ha denna modell. Jag träffade till exempel några föräldrar som berättade att de hade haft en situation i sitt liv då mamman precis var inne i ett viktigt led i arbetet och hade svårt att vara hemma från jobbet mycket och att pappan tog ut större delen av ledigheten. när de fick sitt andra barn var situationen den omvända. Då var det pappan som behövde sköta sitt arbete och sin karriär medan mamman kunde vara hemma. Att gå in och detaljstyra och på det sättet förstöra möjligheterna för två människor som lever ihop att planera sitt liv och yrkesliv tycker jag är att gå för långt. Däremot menar jag att jämställdhetsbonusen skapar bättre möjligheter både för mammor och för pappor att ta ett aktivt ansvar. Jämställdhetsbonusen och vårdnadsbidraget tillsammans ska inte uppfattas som två motstående reformer. Tvärtom är de tillsammans starka genom att de ökar både jämställdheten och valfriheten. 132 (): Det är oerhört roligt att få komma upp i talarstolen så här efter drygt sex timmars debatt. Man känner hur inspirationen flödar i kammaren, och vi är alla fyllda av nya friska argument som vi gärna vill ventilera med varandra. Jag vill inleda med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Då har jag sagt en viktig sak i alla fall. Vi ska diskutera fördelningen när det gäller utgiftsområde 12, som vi ska fatta beslut om . Vi har väl alla klart för oss att det handlar om ekonomisk trygghet för familjer och barn. Argumenten har ventilerats, och vi har vänt och vridit på dem . En av de absolut viktigaste faktorerna för att utjämna de ekonomiska villkoren är naturligtvis möjligheten till arbete. Konjunkturuppgången med ökad tillgång på arbete och ökande löner samt reformer inom den ekonomiska familjepolitiken har också påverkat familjernas disponibla inkomster positivt . Vid en inventering av resultatredovisningen kan vi konstatera att både sammanboende med barn och ensamstående med barn har fått en standardökning som ligger mellan . Det är naturligtvis mycket glädjande. Det är framför allt ett resultat av den tydliga arbetsmarknadspolitiken och dess inriktning. I detta sammanhang är det emellertid mycket viktigt att betona att den ekonomiska familjepolitiken måste utformas så att en kombination av arbete och familjeliv underlättas och möjliggörs. Den moderna familjepolitiken som vi gärna vill tala om måste ta sin utgångspunkt i det faktum, som har nämnts ett antal gånger under debatten, att familjer är olika. Man har olika önskemål under olika perioder i livet. Men alla behov är lika mycket värda och värda respekt. Respekt för olika livsval, flexibilitet i utformningen och möjlighet till valfrihet är därför en huvudlinje i familjepolitiken. Att stödja, inte styra, är ett viktigt mål och en inriktning. I det nya förslaget till mål finns det också ett mycket tydligt barnperspektiv då det handlar om att respektera alla föräldrars möjligheter att möta sina egna barns olika behov. Vi tror bestämt att föräldrarna är de som både har huvudansvaret för barnets välbefinnande och uppfostran och bäst känner sina egna barns behov och utgångspunkter. En modern familjepolitik måste ta sin utgångspunkt i just det faktum att föräldrarna kan sina barn bäst. Det handlar om att politiken ska utformas så att barn i ekonomiskt utsatta hushåll får stöd men också om att stödja till exempel familjer med sjuka och funktionshindrade barn. I budgetpropositionen 2007 aviserade regeringen en familjepolitisk reform. Drivkraften fanns hos otaliga småbarnsföräldrar som hade tagit kontakt med oss och gång på gång konstaterat att de kände sig förfördelade i den familjepolitik som bedrevs. Kommunerna kommer att ges en möjlighet att införa ett vårdnadsbidrag. Vårdnadsbidraget riktas, som vi alla vet, till föräldrar som har barn mellan ett och och som vill vara hemma lite längre, efter att föräldrapenningen är slut. Många föräldrar vittnar om tidsbrist. Det handlar om det så kallade livspusslet, som vi har talat om . Det är svårt att få tiden att räcka och svårt att få livet att gå ihop. En del fixar det bättre, medan andra tycker att de inte klarar av den frustration som det skapar. Vi måste respektera att människor upplever samma situation på olika sätt. Småbarnsföräldrar upplever det. Även barnen upplever naturligtvis det. Vi vet att småbarnsåren är en mycket . Det är , sedan är den perioden förbi. Barndomen går knappast i repris, och en del föräldrar vill på inget sätt avvara den utan vill stanna hemma . Det måste man väl kunna kräva respekt för? Är det så provocerande att det finns föräldrar som vill göra ett val som innebär att de är hemma några månader till? Är det verkligen det? Vi måste väl kunna konstatera att familjer är olika, föräldrar är olika och barn är olika. En del barn trivs i stora grupper. De mår bra och utvecklas. Andra barn behöver av olika anledningar , en lugnare situation och en annan miljö. Detta kan naturligtvis föräldrarna avgöra bäst. Mot denna bakgrund har det varit naturligt för alliansregeringen att lägga fram det förslag som just ger föräldrarna en ökad valfrihet, inte en minskad. Det är de fyra delarna i reformen som vi har kommit överens om. Vi är helt överens om dem. Det är vårdnadsbidraget, det är jämställdhetsbonusen, det är barnomsorgspengen och det är det ökade pedagogiska inslaget i förskolan. Sammantaget bidrar naturligtvis dessa satsningar till en ökad valfrihet, förbättrade förutsättningar för jämställt uttag av föräldrapenningen och stärkt kvalitet i förskolan. kommer de första delarna vårdnadsbidraget och jämställdhetsbonusen att realiseras. Äntligen, säger många småbarnsföräldrar. För en del kommer det inte att innebära någon som helst förändring därför att de är helt nöjda med den omsorg som de redan har valt. Andra får ytterligare en möjlighet. Observera att detta inte är en begränsning utan en utökning av valfriheten. De föräldrar som vill vara hemma lite längre kommer att kunna vara det. För andra gör detta ingen skillnad alls. Tydligen är det oerhört provocerande att det finns föräldrar, män och kvinnor, som möjligen kan tänka sig att göra detta val. Lyssnar man på debatten häpnar man när man hör argumentationen. Jag kan inte tolka den på något annat sätt än att de kvinnor eller män som väljer att vara hemma inte har förstått sitt eget bästa. De gör ett oklokt val utan möjlighet att göra en klok analys av familjens situation. Och de måste ha hjälp att styras om så att de tänker på det kollektiva sättet, enligt mittfåran och de direktiv som framför allt den socialdemokratiska vänsterkartellen har bestämt är bäst för alla. Det är inte en väg som vi tycker är bäst. Vi litar nämligen på vuxna människors kloka val. Det är ingen obligatorisk reform som vi inför. Jag förstår inte riktigt argumentet som har framkommit i debatten. En utökad föräldraförsäkring skulle tydligen vara helt okej. Om man förlänger den med eller hamnar man inte efter på arbetsmarknaden. Då skulle det vara okej att vara hemma med sina barn. Men om man har ett annat namn på det halkar man efter. Man gör ett oklokt val, och man förstår inte sitt eget bästa. Det har också talats om summan ett antal gånger här. Det är jättebra. Vi kommer överens om att vi höjer summan. Det är inga problem. Om nu Socialdemokraterna, är så oerhört frustrerade över att nivån är så låg är vi öppna för förhandlingar. Kom och tala med oss. ska vi också komma ihåg hur det är. Jag träffar kvinnor och män. Hör och häpna, det finns män som också är hemma med sina barn. Min man är en av dem. Det finns män som har valt det, och de är inte helt unika. De säger att det skulle vara en otrolig skillnad att få till. Det är 3 mer än vad ni vill ge dem, och det tycker vi är bra. 133 () replik: Alla män som är hemma med barn är inte gifta med en riksdagsledamot som tjänar dryga , eller hur? Så är det. Det kan vi konstatera. Det var roligt att få höra att börjar med arbetsmarknadspolitik som skapar jobb. Det nämnde jag också i mitt anförande. Med vår arbetsmarknadspolitik skapade vi 153 000 jobb . Med er piskpolitik skapade ni 81 000 jobb. Med en bra och trygg arbetsmarknadspolitik skapar man självklart jobb. Det är vi överens om. Men det gör man inte med piskpolitik. Jag håller med om om att det har varit en lång debatt. Den enda man kan säga om vårdnadsbidraget efter debatten är att man känner större förvirring och otrygghet än före debatten. Före debatten läste jag socialministerns artikel. har jag fått intrycket att det går på lösa boliner. Det enda som ni tycks vara överens om på den sidan när det gäller vårdnadsbidraget är att om man tar barnet från förskolan gör man sig berättigad till ett bidrag på . Det är fortfarande lite oklart om det gäller och barn eller bara per familj. Men någonstans där är ni överens. Sedan spricker det. Ska man anlita någon, eller ska man själv ta hand om barnet? Det går på lösa boliner. 134 () replik: ska jag först och främst be att få tala om att mina barn är 20, . Min man är inte hemma och passar dem . Jag kom in i . Då var de 19, 21 och . Det är min man var hemma med våra barn. Jag läste då på komvux. Jag kan garantera att jag inte hade någon hög inkomst. Det var en strid på marginalen för att få ekonomin att gå ihop. Jag vet vad det vill säga att knappt ha fått pengarna att gå ihop. Ändå valde vi till och från ibland jag och ibland min man att vara hemma. Jag vet att vi inte är unika. Det finns många som väljer att göra precis så. Vi får nu höra talas om piskan. Det är ju spännande. Piskan innebär att vi öppnar för ytterligare en möjlighet. Vi avskaffar ingenting. Allt som ni tycker är jättebra är kvar. Vi har kvar det. Sedan kommer då piskan i form av ytterligare en valfrihetsreform. Vi får nästan slå upp vad piska betyder i en ordbok. Det är ett missbruk av ordet helt enkelt. Jag tycker att det är mer berättigat att tala om piska när man talar om kvotering. Ett antal av mina kolleger har varit uppe i talarstolen och frågat vad de tycker om kvotering. Det är tydligen helt omöjligt att få svar på den frågan. Jag tolkar det som att ni kommer att genomföra en kvotering men vågar inte säga det rakt ut i kammaren. 135 () replik: Vi har här i kammaren stenografer som skriver ned vad vi säger när vi berättar våra egna memoarer. Jag ska därför också berätta mina memoarer. När jag kom till och min fru och jag fick en liten bebis accepterade arbetsmarknaden mig men inte en mor med en liten bebis. Vi låg strax över socialnormen. Tänk om vi legat strax under den sociala och vårdnadsbidraget hade funnits. Den politiken skulle ha cementerat min fru vid spisen. Tack och lov fanns inte vårdnadsbidraget. Min fru har en egen inkomst och kan försörja sig och är inte beroende av mina inkomster. Jag är faktiskt stolt över att vi inte hade något vårdnadsbidrag då. Det skulle ha cementerat invandrarkvinnor vid spisen som det nu kommer att göra när det införs. Det är många invandrarkvinnor som kommer att hamna i den fälla som ni nu bygger. Ni bygger en fälla som cementerar för kvinnor. Ni vill gå tillbaka inte som önskade utan till ännu längre tillbaks i tiden. Ni vill få invandrarkvinnor dit där de här hemma, i köket. Det är vad ni vill. Vi vet att det är just den gruppen som står längst från arbetsmarknaden. Det är just den gruppen som skulle behöva stöd att komma in på arbetsmarknaden mer än alla andra grupper. Moderata och kristdemokratiska kommunpolitiker kommer kanske att välja att ge dem vårdnadsbidrag som egenförsörjning. 136 () replik: talar vi om livshistorier. Om vi hade haft kvoteringen i er situation hade du varit tvungen att vara hemma, och din fru hade fortfarande inte fått något jobb. Det hade varit en härlig situation. Det är så som ni vill göra. Ett alternativ är att man är egen företagare. Jag har träffat ett antal kvinnor som är ensamföretagare. Jag har träffat både kvinnor och män. De har uppgivet sagt till mig: Vi kan inte dela. Vår situation är sådan att företaget kommer att gå i konkurs. Är det det ni vill? Ska ni försätta småföretagarna i ohållbara ekonomiska situationer? Det är faktum. Faktum är att majoriteten av befolkning inte jobbar åtta till fem eller sju till fyra. Det finns en oändlig mängd varianter på hur man jobbar, hur man löser livet när man jobbar. Det måste vi acceptera, och då vill man också skapa olika lösningar. Jag kallar det olika lösningar. Vi talar i debatten om att kedja fast kvinnor vid spisen. Jag ser det inte så. Är barn ett straff? Är det ett straff att vara hemma och ta hand om sina barn? Oavsett om man är man eller kvinna, oavsett om man väljer en kort eller , är det väl ingen bestraffning. Det är ett aktivt val som en del, inte alla, föräldrar gör. Det vill jag respektera. 137 () replik: Debatten börjar lida mot sitt slut, men jag ville ändå begära replik på . Jag blir väldigt förundrad när jag lyssnar på diskussionen från allianspartierna. Föräldrar ska få vara hemma. Ja, men var det inte barnperspektivet som var det viktigaste? Respekt talas det om. Respekt för vadå? Är det respekt för att få köpa annan barnomsorg, som pratade om? Är det respekt för att barnen får tid med både mammor och pappor? Vad är det allianspartierna vill egentligen? Är det vårdnadsbidragsvariant, eller är det och jämställdhetsambitioner? Man kan ju undra. har föreslagit barntid, en möjlighet att förena både arbete och mer tid för barnen. Kan se att det finns en större valfrihet i barntidsreformen? Valfrihet finns om man har råd. Frågan är då om det ska vara ett bidrag för dem som vill köpa annan barnomsorg, att det egentligen är det som vårdnadsbidraget kommer att innebära. Är det så ni vill se det? 138 () replik: Det här är en riktigt bekymmersam debatt. Jag vet inte hur under de här timmarna som vi har hört ordet bekymmersamt. Det verkar lite tungt i oppositionen. Jag är inte fullt så bekymrad av mig utan ser verkligen den här reformen an med tillförsikt. Så olika kan det bli. Så var det frågan om barnperspektivet. Har vi ett barnperspektiv eller inte? Det är frågan. Det är klart att vi har ett barnperspektiv. Men jag är också övertygad om att det finns en stark koppling mellan barnens välbefinnande och föräldrakontakten. Jag tror nämligen att det är så. Då tror jag inte heller att vi till ska ersätta kvalitet med kvantitet när det gäller små barn. Det kan vara bra att göra det, men barn behöver också tid, och de behöver med sina föräldrar. Det är klart att det är ett barnperspektiv när vi ger barn möjlighet att vara med sina föräldrar om föräldrarna tycker det. Men de kan också, som jag sade tidigare i mitt anförande, göra ett annat val. De kan välja att ha kvar sina barn i offentlig barnomsorg, som kommer att få mycket högre kvalitet nu när vi sätter till pengar där också. De kan välja att placera barnen hos mormor och morfar, farmor och farfar, någon tant, någon granne, en dagmamma eller någon annan variant något som föräldrarna känner sig trygga med. 139 () replik: Jag får inte den här retoriken att gå ihop. Den ena pratar om valfrihet att kunna få vara hemma med sina barn. Den andra pratar om att kunna köpa barnomsorg. Vad är det egentligen man vill nå? Är det trygga uppväxtvillkor för familjer och barn? Det är min utgångspunkt. Frustrerade föräldrar som får livspusslet att spricka jag tror mer att det är viktigt att se att livspusslet ska kunna gå ihop. sade att det ska vara kvalitet, inte kvantitet. Det håller jag med om. Då är det viktigt att ge förutsättningar för att kunna kombinera och förena, med en arbetsmarknad som främjar jämställdheten, så att man som förälder ska kunna ta ansvar för sina barn och att barnen får tillgång till båda sina föräldrar. Strukturerna i samhället påverkas av föräldrapolitiken. Om man förväntar sig att fler kvinnor ska vara hemma med barnen påverkar det lönestrukturerna i samhället. Vårdnadsbidraget kommer tyvärr att bidra till det såsom det är utformat. Jag tror att det är en mycket bättre lösning att ge möjlighet till en barntidsreform. Det svarade tyvärr inte på. 140 () replik: Jag ska vara lite öppenhjärtig det är ett väldigt lämpligt tillfälle att vara det här i talarstolen och säga att jag tycker att bland oppositionspartierna har ett antal ganska trivsamma inslag i sin familjepolitik. Jag tycker också att ordet barntid är rätt så trevligt. Men man måste fylla ordet med ett innehåll. Jag tycker att det är synd att inte har haft större framgång i sina förhandlingar bland oppositionspartierna när det gäller just de familjepolitiska inslagen. Vi ser tyvärr alldeles för lite spår av dem. Ni har en hel del kloka tankar det ska jag säga till er. Vi tror naturligtvis att det utarbetade familjepolitiska paket som vi nu har plockat ihop tillsammans till och med kan slå barntiden, även om namnet är tilltalande. När det gäller retoriken kan jag tyvärr inte hjälpa till så mycket. För att få retoriken att gå ihop måste man helt enkelt klara av att ha två bollar i luften. Vi vill se att det är möjligt för föräldrarna att vara hemma, och vi uppmuntrar andra typer av val som man kan göra. Jag tror att det kommer att gå alldeles utmärkt att få det att gå ihop. 141 (): Måhända kommer några att vara kvar och lyssna på mig. Jag har en känsla av att inte alla socialdemokrater kommer att gilla det jag säger i alla delar, och inte representanter från alliansen. Jag är inte heller helt säker på att kommer att gilla precis varenda bokstav jag säger. Men lever man i ett demokratiskt fritt samhälle har man möjlighet att uttrycka sig. Jag tänker prata utifrån motion 349, och det är ett förslag om att införa barnomsorgsbidrag. Jag tycker att det är oerhört viktigt att många föräldrars vilja att vara tillsammans med sina barn längre än vad föräldraförsäkringen medger tas på allvar. Jag tycker att det är ett uppdrag att försöka finna former för att man på olika sätt ska kunna göra det.