prot · GV0942 · 2007-12-12 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Anmälan om val av ordförande i trafikutskottet Förste vice talmannen meddelade att () valts till ordförande i trafikutskottet . 3 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2007/08:246 Till Interpellation 2007/08:246 Driftersättning till av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang och att det inte finns tid i kammaren. () Enligt uppdrag Interpellation 2007/08:247 Till Interpellation 2007/08:247 Förbifart av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang och att det inte finns tid i kammaren. () Enligt uppdrag Interpellation 2007/08:248 Till Interpellation 2007/08:248 Funktionshindrades situation på arbetsmarknaden av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor. () Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2007/08:250 Till Interpellation 2007/08:250 Trafiksäkerhet av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang och att det inte finns tid i kammaren. () Enligt uppdrag 4 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2007/08:FPM36 Förordning om tvärvillkor för jordbruksstöd, till miljö- och jordbruksutskottet /08:FPM37 Rambeslut om terrorismbekämpning KOM(2007)650 till justitieutskottet /08:FPM38 Förordning om europeisk statistik KOM(2007)625 till finansutskottet /08:FPM39 Odeklarerat arbete KOM(2007)628 till arbetsmarknadsutskottet 5 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2007/08:SfU2 betänkande 2007/08:KU5 betänkande 2007/08:TU1 betänkande 2007/08:SoU1 Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2007/08:MJU6 6 § årliga rapport Föredrogs finansutskottets betänkande 2007/08:FiU8 årliga rapport (redog. 2007/08:RRS1). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 11 §.) 7 § Utbildning och universitetsforskning Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2007/08:UbU1 Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning (prop. 2007/08:1 delvis). 1 (): debatterar vi utbildningsutskottets betänkande UbU1 om statsbudgetens utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning. Betänkandet omfattar allt från förskola till forskning, men utbildningsutskottet har bestämt sig för att dela upp den här debatten i två block där vi inleder med diskussionen om forskning och högre utbildning. Det är detta som mitt anförande kommer att fokusera på. Eftersom riksdagsmajoriteten i första steget av budgetprocessen har gett budgetpolitiken en helt annan inriktning än den vi socialdemokrater önskar avstår vi från att reservera oss i denna del. Vi vidhåller vår uppfattning och anser att anslagen inom utgiftsområde 16 borde ha utformats i enlighet med vad som framgår av Socialdemokraternas budgetmotion tjänar på rättvisa. Med detta sagt, herr talman, känns det helt rätt och riktigt att debatterar forskning och högre utbildning just Nobelveckan. riktas hela världens blickar och intresse mot och mot . Världens främsta vetenskapsmän och forskare hedras och hyllas för sina upptäckter och framsteg. Nobelveckan är också en stor bildningsvecka. Det är då många fler människor än vanligt tar del av de senaste forskningsrönen och funderar över framtiden. Många skolelever i följer Nobelfirandet med nyfikenhet. Förhoppningsvis föds en och annan forskardröm . Jag hade möjligheten och äran att lyssna till fredspristagaren och förre vicepresidenten och i Andrakammarsalen här i för bara . Det var en ganska stor upplevelse. De visar med väldigt stor tydlighet att mänskligheten står inför en stor men också en spännande utmaning, att minska utsläppen av växthusgaser och förhindra den globala uppvärmningen. Inte minst visar med sitt personliga engagemang för miljöfrågorna att det faktiskt går att använda det senaste av forskning, teknik och kunskap för att väcka människor, väcka företag och beslutsfattare och skapa ett globalt tryck för förändring. Det känns hoppingivande . Jag vill faktiskt inleda mitt anförande med att återge vad president sade i ett tal om högre utbildning inför : I know that there is something fundamentally different about the role of education now than at any time in our history. Throughout our history, education has given individuals more opportunity. Now, were in a stage where education can either be the fault line dividing our country or the by which we all walk into the 21st century. Han fortsätter med att reflektera över globaliseringens betydelse för utbildningssystemet: The fundamental problem is that in a global economy, were all competing with everybody else, everywhere else we have to raise the skill levels of our people. Education has to become more democratic, more widely available and more advanced than ever before. Jag delar analys och framtidsvision på det här området. En framtidsinriktad svensk kunskapspolitik måste inriktas på att lyfta utbildningsnivån i hela samhället. Annars är risken stor att några lämnas efter, att inte alla får plats på bron in . Då växer klyftorna och utanförskapet. Vår generations politiska vägval och prioriteringar kommer därför att få stor betydelse för framtid. Vi socialdemokrater är tydliga. Vi vill att ska vara en ledande kunskaps- och forskningsnation. Vi är övertygade om att de människor och de nationer som är bäst förberedda på att möta den allt snabbare globaliseringen kommer att klara sig bättre . Utbildning, utbildning, utbildning och forskning har en central betydelse för jobben och välfärden. Men utbildning är också viktig för varje människa och för demokratins framtid. Kunskap och bildning gör att människor växer och blir starkare. Alla människors rätt till kunskap och utveckling är därför utgångspunkt för socialdemokratisk utbildningspolitik. Kunskapssamhället måste stå öppet för alla. Socialdemokraternas budget innehåller kraftfulla satsningar på högre utbildning och forskning. Totalt investerar vi nästan mer än regeringen på högre utbildning och forskning . Det handlar om mer till grundforskningen . Det handlar om fler utbildningsplatser där vi särskilt pekar ut olika bristutbildningar. Det handlar om riktade pengar för att arbeta med breddad rekrytering och pedagogiskt utvecklingsarbete. Det handlar om att slå vakt om den forskning som drabbades av regeringens nedläggning av . Därutöver föreslår vi ökade forskningsanslag inom företagspolitiken och ett investerings- och forskningsprogram inom energipolitiken. Det är alltså totalt nästan mer än i regeringens budget. Vi är övertygade om att detta behövs. Om ska lyckas och om vi även fortsättningsvis ska vara en ledande kunskaps- och forskningsnation krävs det nämligen stora insatser av både det offentliga och näringslivet. Men vad gör då regeringen? talade inför valet om stora satsningar men gör nu efter valet väldigt lite. Se bara på betänkandet som vi diskuterar ! Först drar man in från högskolorna. Sedan ger man tillbaka i så kallade kvalitetspengar. Man tar med den ena handen och ger med den andra. Eller man kan säga som ordföranden för har sagt om regeringens påstådda kvalitetssatsningar: tricksande med anslag. När det gäller forskningen utropade för sedan att den här regeringen gjort den största satsning som en regering någonsin gjort på forskning. Sedan visade statistik från att anslagen till forskning de facto minskar. säger i stället att vi måste vänta på den forskningspolitiska propositionen. Faktum är att den borgerliga regeringen har gjort sitt val. Det är ett medvetet val att avstå från att satsa det som behövs för att höja kvaliteten i högre utbildning och forskning för att i stället ha råd att införa ett avdrag för hushållsnära tjänster. ges det skatterabatter när det gäller att städa köksgolvet hemma eller sköta grillen på poolpartyt vid . Men det finns inte tillräckligt med resurser för svensk hjärnforskning. avskaffas förmögenhetsskatten till en kostnad på som regeringen påstår att det inte finns pengar till mer forskning. Det måste vänta. Var finns logiken? Är det verkligen det här som bygger starkt? Skapar det här de framtida jobben? På vilket sätt får fler Nobelpristagare av denna politik? Jag menar att vid sidan av nedskärningarna för de arbetslösa och sjuka är dessa uteblivna framtidsinvesteringar regeringens största misstag. Vi socialdemokrater har lärt oss att regeringsansvar innebär att man måste kunna göra två saker . måste ha råd att investera i kvalitet utan att offra en ung generations utbildningsdrömmar. Också när det gäller detta finns det skillnader mellan vår budget och regeringens budgetproposition. Trots att kvalitetsuppföljningar visar att svenska universitet och högskolor överlag står sig väl vid en internationell jämförelse finns det uppenbara kvalitetsproblem som måste hanteras. Vi vet att utbildningskvaliteten kan höjas genom tydligare profilering, ökad samverkan och koncentration av vissa utbildningar. Vi socialdemokrater anser att det är viktigt att denna utveckling fortsätter men avvisar alla planer på att med politiska beslut försöka tvinga högskolor att slås ihop eller att förespråka samverkan eller samgående enbart på geografiska grunder. Vi ska i stället bygga på det varje högskola är bra på. Det behövs verkligen ett förändrat resurstilldelningssystem som förstärker kvaliteten i den högre utbildningen. Men låt mig vara tydlig på en punkt. Vi socialdemokrater kommer aldrig att acceptera ett nytt system om det slår undan benen för möjligheten att bedriva högkvalitativ utbildning och forskning i hela landet. Vi socialdemokrater har i vår kommittémotion också föreslagit att det ska bli möjligt för högskolor att bli prövade för rätten att utfärda doktorsexamen inom ramen för högskolans profilområde. Ett sådant beslut skulle stimulera alla högskolor att kraftsamla kring spetsmiljöer för utbildning och forskning. Vi lyfter särskilt fram fem kvalitetsfrågor i vår motion om högre utbildning: fler disputerade universitetslärare, mer tid för undervisning, en bättre arbetslivsanknytning i all utbildning och krav på samtliga universitet och högskolor att systematiskt följa upp tidigare studenter för att kunna höja kvaliteten i utbildningen. Det handlar också om en satsning på breddad rekrytering och jämställdhet för att öka utbildningens kvalitet samt en fortsatt internationalisering av högre utbildning. Den borgerliga regeringen har gjort ett stort nummer av att avskaffa 50-procentsmålet, målet att hälften av en ungdomskull ska gå vidare till högre studier. Med den borgerliga regeringens vision att dra ned på antalet högskoleplatser kommer andelen som påbörjar en högre utbildning att sjunka kraftigt . Vi socialdemokrater vill fortsatt öka antalet högskoleplatser. Vi vill särskilt prioritera det akuta utbildningsbehovet inom vårdområdet för att förhindra att en bristsituation på arbetsmarknaden ska förvärras ytterligare. Om regeringen inte omprövar sin politik nu när söktrycket ökar och ungdomskullarna växer riskerar att få en förlorad generation ungdomar som inte kom in på högskolan trots att de hade behörighet och intresse. Jag har gång på gång frågat högskoleministern vilket land som inspirerar regeringen när det gäller deras vision om hårdare ransonering av högskoleutbildningen. Jag har än så länge inte fått något svar. avviker i det här avseendet väldigt starkt från andra länder som snarare satsar både på kvalitet och på att bygga ut högskolan. I kombination med regeringens omoderna sorteringsgymnasium och nedrustning av vuxenutbildningen kommer den sociala snedrekryteringen till högskolorna att öka kraftigt . Jag menar att det är ett oerhört slöseri med både begåvning och utbildningsdrömmar. Då är jag, herr talman, tillbaka där jag började med vision att bygga en bro till framtiden där alla får plats och där alla behövs. Jag är övertygad om att Clinton kommer att få rätt och att den borgerliga regeringen är inne på helt fel väg. 2 (): Med anledning av att drog upp den ordning vi ska ha i den här debatten tänkte jag göra ett förtydligande så att det inte uppstår någon förvirring. Eftersom jag ensam representerar kommer jag att ta upp alla delar som är upptagna i det här betänkandet. En av de mest anmärkningsvärda saker som jag hittar i den här budgeten men som kanske debatteras allra minst är frågan om skolbarnomsorgen eller fritids. I budgeten gör regeringen en helt riktig beskrivning av situationen där man konstaterar att antalet inskrivna barn ökar som personaltätheten fortsätter att minska. minskade personaltätheten från 15 till 19 barn per pedagog. Gruppstorlekarna ökar, och de största fritidsgrupperna finns i förortskommunerna där genomsnittet är 35 barn per avdelning. Det är en ganska dyster beskrivning. Vad gör regeringen? Jag har besökt fritids där man har grupper så stora som 4245 barn med endast två pedagoger. Det är ett omöjligt uppdrag att bedriva en för barnen vettig och meningsfull fritidsverksamhet under sådana förutsättningar. Det paradoxala blir när vi från vuxenvärlden och från politiskt håll förfasas över att unga människor är inblandade i misshandel, gatuvåld, bränder och annat som vi har kunnat läsa om i medierna. Men om vi bygger upp ett samhälle där unga människor inte känner trygghet eller erbjuds en meningsfull fritid, vad har vi då att förvänta oss? gör med vårt budgetförslag den största satsningen någonsin på fritidshemmen när vi föreslår 10 000 fler anställda så att fritidshemmen verkligen ska kunna fungera som ett komplement till skolan och stödja eleverna i deras personliga utveckling. Överlag gör vi satsningar på mer personal i skolan med 5 000 fler lärare, satsningar inom elevhälsan och på genuspedagoger för ett bättre arbete för jämställdhet. För att stärka alla elevers rätt till kunskap anser vi att det behövs en permanent förstärkning av skolans resurser. Vår satsning gör att vi inte ställer oss bakom regeringens tillfälliga bidrag till insatser för årskurs 13. Vi har tagit del av resultaten från undersökningarna Pirls och . Det är lite trist att skolministern inte är här. Det är också lite trist att höra reaktionen från skolministern och att svaret är: Återinför lågstadieläraren! Pirls visar fyra saker: 1.Färre läser böcker . Det finns inte lika mycket böcker i hemmet som det gjorde tidigare. 2.Kortare texter på webben med flera bilder har gjort att det har blivit större konkurrens om läsutrymmet. 3.Det är för mycket egna studier och för lite tid för analys av texter som har lästs. 4.Knappt en tredjedel av eleverna går på en skola med en bibliotekarie. Detta ska vi se i ljuset av att närheten till biblioteken har kapats då filialer lagts ned. Den här regeringen har strypt medlen till En bok för alla som har gett möjlighet för alla familjer att köpa bra och billiga barn- och ungdomsböcker. Arbetsplatsbibliotek finns knappt på kartan. Skolbibliotekens standard, i de fall de över huvud taget finns, är väldigt varierande, och de står sällan öppna hela skoldagarna. För att stimulera till läsande är det viktigt att ha ett öppet skolbibliotek med en skolbibliotekarie som kan ta sig att hitta böcker som barnen gillar. För att öka kunskaperna och förbättra kvaliteten behövs mindre grupper och fler lärare. Men det handlar inte bara om fler lärare. Det handlar i högsta grad om fler välutbildade lärare. Därför fortsätter vi att hävda att alla lärare, oavsett om det handlar om förskola eller modersmål, ska ha examen på avancerad nivå. Forskningsanknytningen vid högskolornas grundutbildning måste förbättras. Detta kan ske genom att lärare vid högskolan får ökade möjligheter att bedriva egen forskning. vill vi skapa förutsättningarna för att öka andelen disputerade lärare vid högskolan. Detta är särskilt viktigt för att höja kvaliteten inom lärarutbildningen. Regeringen har tidigare aviserat att man ska förändra gymnasieskolan på ett sätt som innebär att enbart de elever som tar en gymnasieexamen får högskolebehörighet. Borgerliga företrädare brukar argumentera för det här genom att säga att alla vill och kan inte bli akademiker. Men då har man helt missat poängen. Vår politik syftar inte till att alla måste bli akademiker eller till att nedvärdera arbetet som barnskötare eller fordonsmekaniker. Vad vi arbetar för är en gymnasieskola där valet man gör som 15- eller 16-åring inte ska vara livsavgörande. Vi ser inte heller skolan som en plats som bara ska producera arbetskraft. För oss är bildningsuppdraget en av skolans viktigaste uppgifter. Den uppdelade gymnasieskola som regeringen vill ha är inte en skola som uppvärderar yrkesutbildningarna utan en skola som föraktar arbetarklassen. Endast de elever som redan har goda förutsättningar att klara sig i livet ska ha valfrihet senare i livet. Regeringens politik handlar om rädsla för att arbetarbarnen ska få makten att bestämma över sina liv. Det är ju detta som kunskap ger: makt och frihet att välja vad jag vill bli när jag blir stor. Men regeringen vill inte vänta på utan vill redan nu köra i gång med lärlingsutbildning där kärnämnena ska reduceras från dagens sju till tre fyra ämnen. Man undrar ju vilka kärnämnen som elever på denna typ av utbildning inte behöver. När folkskolan infördes sade storbönderna att deras drängar inte behövde lära sig läsa därför att de inte behövde någon skriven instruktion för att mjölka korna. Är vi tillbaka till nu? Vi välkomnar att skolminister äntligen hörsammat krav på historia som kärnämne i gymnasiet, men oroas av att ämnena samhällskunskap, idrott, estetisk verksamhet, religion och naturkunskap är hotade. Vilket ämne blir kvar, vilka ska bort? Jag hoppas att under dagens debatt få svar på den frågan. yrkar jag bifall till reservation 1, och om lyfter fram sin reservation 3 kommer vi även att stödja den. 3 (): Även jag representerar ensam mitt parti i den här debatten. Eftersom jag inte är uppsatt på talarlistan i två ärenden får jag lyfta båda ämnena i mitt inledningsanförande. Jag återkommer sedan till sakfrågorna. Jag vill redan nu yrka bifall till reservation 3 för del. När det gäller högskolefrågorna och de löften som gavs från allianssidan under valrörelsen har det varit intressant att läsa rösterna från högskolevärlden och den stora besvikelse som har uttryckts från både högskolelärarnas och studenternas sida, som undrar: När kommer denna utlovade satsning? När kommer dessa miljoner och dessa satsningar som vi alla partier har fått höra och också har insett, hoppas jag, behövs för att svensk forskning ska lyfta? Jag letar också förgäves efter dessa. Till den redogörelse som gav vill jag lägga ytterligare en sak som accentuerats ännu tydligare. Av som kom för framgår det att man finansierar en satsning på kvalitet för högskolorna med 240 miljoner, som är mycket önskvärd och efterlängtad även vi i tycker att det absolut är dags att satsa på kvalitet genom att först dra in 200 miljoner. Det är intressant. Det ger enligt min matematik en satsning på 40 miljoner och inte 240 miljoner. Utöver detta är det intressant, som står i , att man för att finansiera den kvalitetssatsning som föreslås drar in den ca 1 miljard som har funnits som outnyttjade medel för studieplatser . Det visar väldigt tydligt att egentligen har regeringen, förutom minskningen av den så kallade kvalitetssatsningen, minskat resurserna för högskolorna med 1 miljard, nämligen i form av outnyttjade platser. Det är pengar som man kunde ha använt på annat sätt, till exempel till en kvalitetssatsning. Det kommer att bli svårare att fortsätta denna satsning nu när årskullarna från gymnasiet ökar igen och även när vi nu ser hur konjunkturen viker och antagligen sysselsättningen också. Då kommer det naturligtvis att bli fler som är intresserade av att studera. Jag kan mycket väl förstå högskolevärlden, högskolevärlden som är besviken på regeringen, kanske inte för att man förväntade sig så mycket utifrån vad man är van vid men utifrån era löften. Ni har strött omkring er löften om en satsning på högskolan. äntligen skulle någonting hända! Och vad högskolevärlden konstaterar är att det inte händer någonting, att det snarare går bakåt. Men man förpackar det på ett vackert sätt och säger fortfarande att man uppfyller sina löften. Jag stod här , för , i talarstolen när vi diskuterade vårbudgeten och varnade och sade: Om man inte satsar på högskolor och studenter nu när konjunkturen är på sin topp och det finns pengar utan i stället använder de resurserna till att ytterligare sänka skatterna, kommer inte resurserna att finnas kvar när man enligt regeringens agenda skulle satsa på högskolan. Just detta ser vi framför oss . Jag undrar verkligen hur i all sin dar man någonsin under den här mandatperioden ska kunna uppfylla löftena till både studenter och högskola om resurssatsningar, för behöver dessa. Vi behöver en rejäl satsning på högskolan. Vi behöver inte minst på miljöområdet resurser för en hållbar framtida utveckling. Flera av oss lyssnade på Nobels fredspristagare nu och fick ytterligare inskärpt betydelsen av forskning. Där citerades bland andra , som som helst sedan förutsåg växthus- och klimateffekterna. Men då fanns det inte tillräckligt många andra forskare som stödde detta. Långsamt har FN:s klimatpanel med flera kommit fram till att det finns ett faktum som vi i har slagits för . Men detta visar om något betydelsen av att ligga i framkanten av forskningen, och för att göra det måste också kunna satsa. Och satsningarna ska vara renhåriga och tydligt visa vad man kan förvänta sig. Jag tror nog att högskolevärlden kommer ihåg detta och inte kommer att glömma hur krångligt det verkar vara att mena allvar med vad man säger. Jag vill också ta upp här att en viktig bit, när vi är inne på frågan om arbetsmarknad och högskola, är att tydligt peka ut möjligheterna för studenter att få en koppling till verkligheten ute i världen, till jobb och så vidare och i högskolorna förbereda detta på ett annat sätt. Vi ser redan nu att många högskolor gör så det finns praktikarbeten, praktikerbjudanden, jobbcoachning och sådana saker men det är på tok för lite. Frågan är: Ska en student vara beroende av att välja just en viss högskola, eller ska det här vara en rättighet överallt? Vi i menar att frihet i högskolor också innebär vissa rättigheter för studenternas del, till exempel rätten till praktik, som borde finnas överallt i alla högskolor och inte bara i vissa utvalda, sådana som är förståndiga nog att införa detta. Alla behöver det. Nog om högskolan! Jag vill kort beröra även skolans område för att sedan återkomma till det i repliker. Från sida håller vi helt med om betydelsen av att satsa . Vi menar bara att regeringen i sin satsning på läsa-skriva-räkna förbiser en hel del klok kunskap. Därför har vi lagt fram ett förslag om en egen skrivning kring läsa-skriva-räkna. Ordet garanti är ju alltid en svår sak. En garanti borde i så fall vara kombinerad med en verklig garanti som gör att man också kan klaga om man inte uppnår garanterad nivå. I stället menar vi att man ska tillvarata förskolans kunskaper på ett annat sätt. Om ni har suttit i en lokal skolstyrelse, skolnämnd eller utbildningsnämnd har ni säkert fått höra hur förskolepersonal redan från början kan peka ut vissa barn som har svårigheter. De vet precis, nästan exakt, vad som kommer att hända, men detta tappas väldigt ofta bort i glappet mellan förskola och grundskola. Vi menar att det finns möjligheter att klara denna övergång, och det vore någonting. Om man vill satsa på barn tidigt och om man vill uppnå den här kunskapsöverföringen måste resurserna finnas redan från början. Det här är egentligen någonting som redan är skolans uppdrag, men kunskapen om vilka barn det handlar om finns .