prot · GU09124 · 2007-06-12 00:00:00 — Regeringen anser att beredningen av propositionen står i överensstämmelse med regeringsformens krav och att den också uppfyller de övriga krav på dokumentation med mera som man kan ställa på beredningen av den här typen av proposition. tycks, i huvudsak, bygga på att man missförstått våra avsikter vad gäller genomgången av skäl för och emot ägandet i de återstående företagen. Vi fortsätter nu och gör en genomgång av övriga företag, och vi kommer att redovisa när resultatet av den genomgången är klar. På basis av den genomgången kommer förslag att föreläggas om bemyndigande att minska statens ägande i andra företag som staten äger. Jag kan inte nu säga när sådana förslag kan komma att läggas fram eller vilken utformning de kan få. Det beror helt på de slutsatser vi drar och på vilka förutsättningar som finns i det enskilda fallet. Jag vet att hör till dem som anser att staten bör äga så många bolag som möjligt. Alliansregeringen vill hellre skapa förutsättningar för en hållbar välfärd genom att minska statsskulden och skapa utrymme för statens kärnverksamheter inom sjukvård och utbildning och inom omsorgen om barn och gamla. För att återknyta till frågor vill jag säga att får lov att ge sig till tåls tills nya förslag om minskningar av statens ägande i statligt ägda företag föreläggs . Vi anser att statens företagsägande ska minskas, så det kommer med säkerhet förslag om detta. 108 (): Näringsministern säger: Jag vet att hör till dem som anser att staten bör äga så många bolag som möjligt. Det är jag ytterst tveksam till. Men det är faktiskt inte det som min interpellation handlar om. Jag tycker nog att näringsministern skulle vara mer bekymrad över vad skriver i sitt yttrande över hur regeringen handlagt ärendet och över beredningen av de sex bolag som regeringen föreslår för utförsäljning. Det är detta som interpellationen handlar om, inte om vi ska sälja eller äga. Om den frågan kan vi ha olika uppfattningar, men den ska debatteras också . Då kommer jag att argumentera för och emot de olika förslagen. Här handlar det mer om demokratin i , om det sätt på vilket regeringen utövar sitt styre. I den frågan bör det inte förekomma några som helst delade uppfattningar. Därför blir jag väldigt orolig över näringsministerns svar. I princip med en handviftning avfärdar hon kritik. I propositionen om utförsäljning av vissa statliga företag anger regeringen att det vid beredningen inte varit nödvändigt att inhämta yttranden från myndigheter eller andra experter detta trots att regeringsformen föreskriver det. Det kan inte bero på brist på tid. Ni har ju haft åtminstone på er att ta fram ett sådant underlag. Näringsministern hänvisar i sitt svar också till att redan före valet presenterat förslag om vilka bolag som bör säljas ut och till att man i budgetpropositionen vägt för- och nackdelar mot varandra. Men när jag läser vidare i dokumentet läser jag också att regeringen ber att få ett brett bemyndigande att sälja de företag som efter en analys bedöms vara lämpliga att sälja ut samt att öppenheten och möjligheten till ansvarsutkrävande ska förbättras. Det är just den kritiken som riktar mot regeringen. Det gäller alltså bristen på analys och dokumentation. När det gäller just dokumentationen har framhållit att det är viktigt att dokumentera på ett korrekt sätt. Över huvud taget är det en grundförutsättning för att eller för den delen ska kunna bedöma om beredning skett på ett korrekt sätt. Min fråga blir givetvis om näringsministern inte alls tar intryck av den kritik som har framfört eller av det som har sagt. Jag vill också påminna om att det vid en utfrågning av statsministern i framfördes kritik mot just bristen på beredning och underlag. Statsministern både framhöll klart och tydligt och lovade att det skulle bli förbättringar på den punkten framöver. Det handlar alltså inte om huruvida vi ska behålla eller sälja ut, utan om formerna. Det handlar om någonting som egentligen är mycket allvarligare, nämligen hur regeringen utövar sin makt och använder sina möjligheter att styra . 109 Näringsminister (): Makten utgår från folket. I valrörelsen redovisade vi vad vi tänkte göra. Svenska folket sade: Det vill vi att ni gör. Vi talade mycket tydligt om vilka bolag det handlade om. För mig är detta den yttersta demokratin. Har vi sagt till våra väljare att det är de här bolagen som vi tänker lyfta fram till försäljning har vi också en skyldighet att göra det. Efter det att vi tillträtt som regering gick jag igenom bolagen för att se om de var försäljningsfähiga. När så var fallet tog vi också de återstående tre bolagen till för beslut. Det är viktigt, tycker jag, att säga att det redan fanns ett beslut utifrån en socialdemokratisk proposition om tre bolag för försäljning. Det beslutet är redan taget i . Om på djupet är så intresserad av den här analysen, genomgången och dokumentationen kan rikta sin kritik också mot den tidigare socialdemokratiska regeringen. Det hade också om jag får ha synpunkter varit rimligt från utgångspunkt att göra det. Vi har inte kunnat hitta någon typ av analys eller genomgång när det gäller de tidigare tre bolagen. De tre bolagen var inte ens föremål för en diskussion i en tidigare valrörelse. Det som är viktigt att säga är att de här bolagen är inne i en försäljningsprocess. Vi i regeringen tar naturligtvis ställning till eventuella intressenter, till dem som kan vara intresserade av att köpa de här företagen. Är det rätt köpare? Får vi rätt pris? Vad händer på marknaden? Men det går inte att ta ställning innan man vet vilka som är intresserade, utan hela försäljningsprocessen bygger naturligtvis på den bedömning som vi under resans gång gör när det gäller vad som är ansvarsfullt sett från bolagens synpunkt, sett från marknadens synpunkt och sett från skattebetalarnas synpunkt. Jag tycker att det är väldigt viktigt att se att i ett demokratiskt samhälle och i ett demokratiskt system är det ytterst väljarna som avgör vad som ska hända och ske. Har vi lovat någonting i valrörelsen har vi skyldighet att också fullfölja det. Där kan man säga att det som var Socialdemokraternas bekymmer var att de aldrig över huvud taget kommunicerade detta. I nästa steg gäller det ett antal bolag som finns kvar. Vi har sagt i budgetpropositionen att vi ska göra en genomgång av dessa. Det åvilar mig att göra det. åvilar det att se till att försäljningsprocessen fullföljs på ett positivt och bra sätt så att skattebetalarna får resurser. Sedan kan vi använda den sortens resurser för att minska statsskulden, se till att få bra ordning på ekonomin så att vi kan göra det som vi är duktigast på, nämligen kärnverksamheterna i den statliga verksamheten. 110 (): Jag kommer ändå att envisas med att hålla mig till just det jag ställde interpellationen om det andra kommer upp till debatt . I budgetpropositionen vägdes det är rätt för- och nackdelarna för sju av de här bolagen. Det var i en proposition. Men det är för- och nackdelar. Det är ingen analys. Det är bristen på analys som är det allvarliga i det här fallet. Vad händer på bomarknaden om säljs ut, eller om Sonera säljs ut? Det är först efter det att propositionen lagts fram som olika myndigheter och departement har börjat agera och sagt: Det här var kanske i snabbaste laget. Det här måste vi tänka på. Det blir en felaktig tågordning. Först beredning och analys som föreläggs och sedan beslut. Jag säger ingenting om vi ska sälja ut eller inte. Det är en politisk fråga, och det kan man ha olika uppfattningar om. Här handlar det om formerna för beslutsfattande. Vad har vi för rätt, och vad kan vi ställa för krav på det underlag som vi ska fatta beslut utifrån här i ? Det är detta det handlar om, och det är det som är så oerhört kritisk till. Ni har själva talat om öppenhet och möjlighet till ansvarsutkrävande. Det kan inte vara så att det ska vara som väljarna i har möjlighet att ställa regeringen till ansvar vid ett val. Det är uppgift. Det är en fristående myndighet för att granska och värdera regeringens jobb. Jag tycker att näringsministern viftar undan den kritik som finns på ett väldigt lättvindigt sätt. Jag funderar om vi egentligen har behov av en riksrevision över huvud taget om man inte tar lärdom och intryck av vad som sägs. Där är näringsministern mig svaret skyldig. 111 Näringsminister (): Analysen av vilka företag som ska säljas och varför är redan gjord. Den gjorde innan vi tillträdde. Det var det som vi lade fram för väljarna och sade: Det här tänker vi sälja. Den analysen har vi redan gjort. Vi vill inte äga företag som kan verka på en konkurrensutsatt marknad. Vi tycker inte att staten ska äga. Det är, som också säger, en politisk fråga. Men vi har redovisat det för väljarna. Om det är så himla viktigt med en analys jag har respekt för att tycker så varför fanns inte den kritiken när det gäller de bolag som Socialdemokraterna lade fram en proposition om här i ? Vad är det som gör att det gäller de här tre bolagen som vi har lagt fram en proposition om och inte de tre tidigare? Om det ska riktas kritik ramlar den kritiken i så fall ned på den tidigare socialdemokratiska regeringen och alliansregeringen i lika stor omfattning. Det vi sade i budgetpropositionen var att vi skulle göra en analys, och det handlade om de återstående bolagen. Vi äger fortfarande en massa bolag som vi behöver gå igenom och se: Ska staten äga det här? Vilket samhällsansvar finns i de här bolagen? Finns det delat kommersiellt ansvar och samhällsansvar? Finns det renodlat kommersiellt intresse i de här bolagen? Den genomgången ska jag göra, och den ska jag återkomma till. Vad händer på marknaden? Ja, det beror på vem som köper. Ingen av oss, vare sig eller jag, vet vilka som är köpare. Det kan inte heller någon myndighet veta. Det kan man bara ta ställning till när man vet vem som är intresserad. Då kan man göra en avvägning. Och vi kommer att göra en avvägning: Ska vi sälja till de här? Är det rätt köpare? Är det rätt pris? Vad händer på marknaden? Den delen kommer vi att följa mycket aktivt. Vi har en del avskräckande exempel från när höll på. Vi får hoppas att den här regeringen kan lära sig av den processen och se till att det blir bättre i de här sammanhangen. När vi träffade ställde jag frågan: Har nu fått all den information som man vill ha? Svaret var ja. Med det har vi nöjt oss. Jag tycker att det är bra med en stark riksrevision som granskar det regeringen gör. Det är absolut nödvändigt. Den ska också vara oberoende i det stycket. Vi har varit noga med att redovisa all den information som har funnits. Vi har förklarat för att det vi skrev i budgetpropositionen handlade om de återstående bolagen. Det är också därför som vi framhärdar: Om vi går till väljarna och begär mandat för att sälja de här bolagen och väljarna säger ja har vi också en skyldighet att fullfölja det. Ytterst vilar våra mandat på medborgarnas ansvar, det de har gett oss mandat att göra. 112 (): Givetvis ska ni genomföra det ni har lovat. Men ni måste ju göra det på ett ansvarsfullt sätt. Det är det jag kritiserar, och det är det kritiserar i sin rapport. Jag ska läsa upp ett litet stycke som tydligt förklarar varför flerpartimotionen och detta dokument inte anses vara tillfyllest. skriver så här: Revisionen har tagit del av innehållet i det gemensamma dokumentet från de fyra partierna och den motion som regeringens företrädare hänvisar till. I dessa redovisas inte några analyser som motsvarar en genomgång av vart och ett av de sex bolagen enligt den ambitionsnivå som aviserades i budgetpropositionen. Så står det. Det är synnerligen allvarligt. Det blir inte bättre därför att en regering tidigare inte har gjort det, kan jag tycka. Jag var inte med så jag ska inte yttra mig i den delen. Men det är det som är grundförutsättningarna. Jag pratar delvis utifrån egen erfarenhet. Jag har styrt en kommun . Jag har sålt ut oerhört mycket, och vi har också köpt. Jag vet vilka krav som ställdes inte bara från revisionens sida utan också från oppositionens och medborgarnas sida när det gällde underlag inför ett beslutsfattande. Det här är långt ifrån de krav som skulle ställas i den kommun jag kommer från. 113 Näringsminister (): måste vi ta saker och ting i rätt ordning. Först förberedde vi oss i alliansen före valet. Där diskuterade vi vilka företag som vi var beredda att sälja ut och som vi inte tyckte att staten skulle äga. Vi gjorde det utifrån en analys där vi säger att staten inte ska äga en massa företag som andra ägare kan sköta lika bra och att vi vill ha det på en konkurrensutsatt marknad. Den analysen kan naturligtvis inte ta del av, därför att den inte omfattar den revisionsperiod som det här är fråga om. Det redovisade vi för väljarna. Väljarna sade: Vi vill att ni säljer. Med det underlag som fanns sade väljarna det. Sedan skrev vi i budgetpropositionen att vi skulle gå vidare och analysera de övriga statliga bolag som finns kvar i ägandet utifrån detta: Verkar man på en kommersiell marknad? Finns det ett blandat ansvar mellan samhällsuppdrag och kommersiellt, eller finns det bara ett kommersiellt intresse? Den analysen ska jag göra. Vi har förklarat för att tågordningen är den här. Vi kommer naturligtvis under hela försäljningsprocessen att se på vilka som är lämpliga köpare, hur det här ska gå till och vilket pris vi ska ha. Det är med den ansvarsfullheten som vi tar oss an uppgiften. Jag beklagar bara att inte har velat lyssna på den förklaring som vi har gett kring de skrivningar som finns i budgetpropositionen, att just den analysen handlar om de återstående bolagen. Det har vi tydliggjort för . Alla ska vara helt klara över att det här är stora värden. Jag tror att både och jag inser att det är ansvarsfullt. Jag vet, med den erfarenhet som har i de här frågorna, att det är ansvarsfullt. Så känns det också för oss som sitter i regeringen. Jag tycker bara att det är viktigt att beskriva att den här processen nu tar vid och att vi kommer att se till att skattebetalarnas resurser förvaltas på ett mycket bra och framåtsyftande sätt. Sedan får väl andra utvärdera i nästa steg. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2006/07:588 om traumatiserade och hemlösa flyktingbarn 114 Integrations- och jämställdhetsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att tillförsäkra de traumatiserade flyktingbarnen rätt diagnos och behandling. Hon har vidare frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att lösa den katastrofala bostadssituation som ytterst drabbar flyktingbarnen i . Det är positivt att, som påpekar, det finns kommuner som kombinerar sfi-undervisningen med rehabiliteringsinsatser för traumatiserade flyktingar. En god introduktion av flyktingar inkluderar naturligtvis hälsofrågor och att såväl barn som vuxna får den vård de behöver. Det är viktigt att alla har tillgång till vård på lika villkor och får en diagnos och behandling inom rimlig tid. Det är i första hand vårdgivarens ansvar att tillse att det finns mottagningar och nödvändig kompetens för att bedriva en god och säker vård, till exempel när det gäller bedömning, utredning och behandling av posttraumatiskt stressyndrom. För att tillgängligheten till psykiatrisk vård för barn och unga ska förbättras vidtar regeringen en rad åtgärder. Regeringen har avsatt för satsningar på psykiatrin. Dessa medel ska gå dels till en förbättrad tillgänglighet och förkortade väntetider till vården i sin helhet, dels till en särskild vårdgaranti för barn och unga. Regeringen gav i uppdrag att inrätta ett nationellt centrum för tidiga insatser till barn och unga som löper risk att drabbas av svårare psykisk ohälsa. Centrets huvuduppgifter ska vara att beställa och sprida kunskap om effektiva metoder och insatser för målgruppen samt i samverkan med universitet och högskolor skapa tvärprofessionella uppdragsutbildningar inom viktiga områden för personal inom hälso- och sjukvården, och skolan. Bostadssituationen är en viktig fråga för integrationen. Asylsökande familjer erbjuds vanligen en egen lägenhet medan ensamstående får dela med andra ensamstående av samma kön. Framför allt när det gäller barnfamiljer kan detta i många fall vara ett bättre alternativ än eget boende då barnfamiljer är beroende av en stabil boendemiljö. Den som beviljas uppehållstillstånd i har möjlighet att få en egen bostad genom kommunplacering. Många nyanlända som som asylsökande valt ett så kallat eget boende väljer dock att stanna kvar i samma vistelsekommun. Detta kan ha flera förklaringar. De problem som är förknippade med det egna boendet kommer att utredas. förbereds en utredning som bland annat ska se över asylsökandes boendesituation. Jag vill också betona att vuxna människor måste tillåtas att ta ett ansvar för sig och sina barn. Det samhället kan göra är att erbjuda alternativ, till exempel att familjen flyttar till en annan kommun där bostadsbristen är mindre akut och där de kan få en lämplig bostad. Självfallet är det då också angeläget att bosättningen sker i en kommun där det finns möjligheter att få arbete i kommunen eller inom pendlingsavstånd. En effektiv introduktion av nyanlända flyktingar och invandrare innehåller en rad viktiga inslag. Introduktionen ska vara individuellt utformad för att möta den enskildes behov och fokusera på en skyndsam etablering på arbetsmarknaden. Introduktionen inkluderar även att barns och vuxnas hälsa uppmärksammas. Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag om effektiva insatser och incitament för snabbare arbetsmarknadsetablering för nyanlända flyktingar med flera. Uppdraget ska redovisas . 115 (): Bakgrunden till interpellationen är att man på en del håll i sfi-undervisningen fann att det fanns deltagare som inte lärde sig svenska. Det gick veckor och det gick månader, men det blev ingen förbättring över huvud taget. I stället för att bara döma ut dem som hopplösa fall eller säga att de inte vill lära sig tittade man lite närmare på orsakerna till att de inte lärde sig. Det visade sig att de här människorna var svårt krigsskadade och tortyrskadade, och det påverkade inlärningsprocessen väldigt mycket. De hade så kallat posttraumatiskt stressyndrom. Det innebär att minnesbilderna av det fruktansvärda man har varit med om återkommer . Det kan vara tortyr, misshandel, våldtäkter, ja, till och med att man har fått se människor dödas, och så vidare. Minnesbilderna återkommer om och om igen i både vaket och sovande tillstånd. Det är naturligtvis något som påverkar koncentrationen väldigt mycket, men det påverkar även sömnen. Man riskerar att drömma mardrömmar, sover väldigt oroligt och vaknar mitt . Då är det ju inte så konstigt att man inte lär sig någonting. Det som hände var att behandlingen integrerades med sfi, alltså undervisningen i svenska språket. Då märkte man att det gav fantastiska resultat. Väldigt snabbt började inlärningsprocessen komma i gång. Det började med att många av de människor som deltog i behandlingen mådde bättre både fysiskt och psykiskt. De blev bättre föräldrar. Det var till och med många som fick jobb efter behandlingen. Först och främst måste denna behandling så klart utvidgas på de ställen där den finns och även spridas till andra kommuner. Ett problem är att man inte har samma synsätt när det gäller barn, och barnen har ju ofta varit med om samma upplevelser som sina föräldrar. De har alltså samma trauma och posttraumatiska stressyndrom. Även om barnen inte har varit med om detta påverkas de väldigt starkt av föräldrarna, det vill säga att om föräldrarna mår dåligt mår också barnen dåligt. Många av de här barnen har i skolan fått fel diagnos. De är ofta lättretliga och har svårt att behålla koncentrationen. De får då diagnosen adhd och damp, och har de väl fått fel diagnos inser man att det är svårt att rätta till situationen. Det här påverkar naturligtvis även barnens inlärningsförmåga. Med denna behandling skulle det alltså bli en bättre svenskinlärning hos barn, och de skulle även få bättre betyg i skolan. Det jag egentligen vill med den första delen i interpellationen är att man bör tillämpa en integrering av behandling av trauma med svenskundervisning. finns det speciella grupper inom ramen för skolan där eleverna får både lära sig svenska och komma i gång med den övriga skolundervisningen. Jag vill alltså att undervisningen ska integreras med behandling av de barn som har ett trauma. Tyvärr är det inte så . Vi har problemet att barnen får fel diagnos, och även om de får rätt diagnos är det långa köer till barn- och ungdomspsykiatrin och Röda Korsets tortyrbehandling. Detta var den första delen i min interpellation. Jag ska nu snabbt säga något om den andra delen och får sedan återkomma till den, nämligen bostadssituationen. Det är väldigt svårt för barnen när kanske två familjer bor i en liten lägenhet. Det påverkar barnens hälsa och naturligtvis inlärningsresultatet. 116 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag instämmer i den beskrivning som gör, och jag håller med om att det vore naturligt att kombinera sfi med rehabilitering av olika slag. Jag är övertygad om att, som du säger, många människor inte riktigt lyckas ta in kunskaper på grund av trauman. Däremot finns det ingenting som hindrar att kommuner jobbar på precis det sätt som du beskriver. Det bästa med svenska kommuner runt om i landet är att de har så många goda erfarenheter att lära sig av, och erfarenheterna bör spridas mellan kommunerna. Det är klart att det blir väldigt olika från kommun till kommun. Men vi har kommunalt självstyre. Det leder till att flyktingar eller andra kommuninvånare i olika fall ges olika service beroende på var de bor, och detta är helt klart inte rimligt. Men just detta är egentligen inget som man måste vänta på att regeringen ska göra något åt. Vi kan opinionsbilda kring detta och sprida den här informationen, du och jag, men det finns som sagt ingenting som hindrar att man faktiskt jobbar på det viset. När det gäller barn undrar jag vad det är som hindrar att man jobbar på samma sätt med barn som man gör med vuxna. Om den vuxne märker att barnet är traumatiserat på precis samma sätt som den vuxne själv, måste ju den vuxne komma i kontakt med många personer inom den kommunala verksamheten, både i sfi och vid introduktionen i stort. Vad är det egentligen som hindrar att människor tipsar de här föräldrarna och ser till att barnen får den vård som också de behöver? Jag håller med om att det har varit långa köer till barnpsykiatrin. Men vi satsar de 500 miljonerna och just för att minska köerna. Vi inför också en garanti för att barnen ska kunna få vård . Det finns väl egentligen inte någon oenighet mellan oss i denna fråga, utan det handlar om att sprida denna erfarenhet så att kommunerna kan jobba precis på det sättet. Återigen när det gäller bostäder finns det kanske många brister i mottagningssystem, informationssystem och så vidare. Men det finns ingen som måste bo i sådan trångboddhet som du beskriver. Jag kan förstå att man bor så man väntar på asyl. Jag kan tänka mig att med den oro som infinner sig kan man behöva den trygghet man kan få från vänner, bekanta, familj och så vidare. Men när man väl har fått uppehållstillstånd finns det inget som säger att man måste bo kvar där. Inte ens man väntar på asyl behöver man bo så trångt. De vuxna måste ta sitt ansvar och se till att barn får lämpliga boenden och lugn och ro för att klara av sin utbildning. 117 (): Ja, vi har kommunalt självstyre. Men det ska inte vara ett hinder för att hjälpa dessa barn. Jag tycker att man från statligt håll kunde lyfta upp frågan. Denna verksamhet finns tyvärr inte ens ute i kommunerna. I exempelvis , som jag kommer från, har vi påbörjat arbetet med tortyr- och krigsskadade vuxna men inte med barnen. Detta är något som staten borde lyfta upp. Man skulle till och med kunna lägga en speciell satsning på tortyr- och krigsskadade barn i satsningen på barn- och ungdomspsykiatri. Ofta glöms barnen bort i denna situation.