prot · GU09128 · 2007-06-18 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollen för . 2 § Utökning av antalet suppleanter i socialutskottet Valberedningen hade, enligt ett till kammaren inkommet protokollsutdrag, tillstyrkt att antalet suppleanter i socialutskottet skulle utökas från 23 till 24. Kammaren medgav denna utökning. 3 § Val av extra suppleant i socialutskottet Företogs val av extra suppleant i socialutskottet. Kammaren valde i enlighet med valberedningens förslag till suppleant i socialutskottet () 4 § Svar på interpellation 2006/07:626 om långa väntetider på myndighetsbeslut 1 Statsrådet (): har frågat statsministern vilka åtgärder han avser att vidta dels för att medborgarna ska slippa vänta oskäligt på myndighetsbeslut, dels för att myndighetsansvaret vid oskäligt långa väntetider på myndighetsbeslut tydligt ska framgå. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. sätter fingret på mycket viktiga frågor. Precis som han säger är det för många myndighetsbeslut nödvändigt med en noggrann utredning, som kan behöva ta tid. Det är viktigt att inte tumma på rättssäkerheten. I många andra ärenden är det däremot möjligt för myndigheterna att fatta snabbare beslut, och medborgaren ska kunna förvänta sig tydlighet från myndighetens sida om hur handläggningen kan ta. I myndigheternas grundläggande serviceskyldighet ingår att avgöra ärenden så snabbt som möjligt med beaktande av rättssäkerhetens krav. Att inte dröjsmålen i myndigheternas ärendehandläggning är för stora är en del av Justitiekanslerns tillsyn över förvaltningen. Myndigheterna lämnar till JK en förteckning över vilka ärenden som kommit in före föregående år men som inte hade avgjorts vid årets utgång. Också den tillsyn som utövas av JO avser bland annat myndigheternas handläggningstider. Frågor om god service och minskade ärendebalanser är även en naturlig del av regeringens styrning och uppföljning av myndigheterna. bedrevs en försöksverksamhet med serviceåtaganden på ett tjugotal myndigheter, där medborgarnas åsikter togs till vara i myndigheternas utvecklingsarbete. arbetar bland annat vidare med serviceåtaganden. Verket redovisar tydligt vilken service man som medborgare kan förvänta och hur långa handläggningstiderna är för olika sorters ärenden. Trots detta uppstår det, som påpekar, ibland orimligt långa handläggningstider. För att åtgärda detta har regeringen tagit ett antal initiativ på olika områden. För det första vill regeringen vidareutveckla möjligheterna att genom IT-lösningar förkorta handläggningstider vid myndigheter. En stor del av myndigheternas ärendehantering är fortfarande pappersbaserad och sköts helt manuellt, även de delar som inte kräver professionell bedömning. Regeringen har därför gett Verket för förvaltningsutveckling, Verva, i uppdrag att samordna automatisering av viss ärendehantering hos myndigheter. Förutom bland annat högre kvalitet i hanteringen kan handläggningstiderna på det sättet förkortas avsevärt. Verva har analyserat processer på bland annat . Där visade det sig att handläggningstiden för en ansökan om licens för ej godkänt läkemedel kan kortas från som mest till högst . Det visar på vilken potential som finns i att automatisera vissa processer. Inom domstolsväsendet har regeringen tagit initiativ för att förkorta handläggningstiderna. I de allra flesta fall lever domstolarnas handläggning upp till kraven på rättssäkerhet och effektivitet, men vissa mål och ärenden avgörs inte inom rimlig tid. tillsatte regeringen en utredning som ska föreslå hur vi kan förbättra möjligheterna för den enskilde att påskynda handläggningen i domstol. Utredaren ska redovisa sina förslag . Även om den utredningen enbart berör domstolarna kan det ju finnas lärdomar därifrån som kan vara värda för regeringen att ta till sig och tillämpa även för den övriga förvaltningen. Det får aldrig råda några tvivel om att statsförvaltningen finns till för medborgarna, inte tvärtom. I det ingår att man av en myndighet ska få korrekta svar . Om handläggningen är tidskrävande bör man åtminstone få besked om när man kan få ett beslut. Regeringen kommer att göra satsningar för att stärka de statsanställdas kunskap om och förståelse för förvaltningens grundläggande värden, det så kallade offentliga etos. Som synes sker mycket inom de områden som har uppmärksammat i sin interpellation. Precis som påpekas i interpellationen kan handläggningstider få stor betydelse för medborgare eller företag. Ju effektivare förvaltningen fungerar, desto större blir möjligheterna för ekonomisk utveckling. En modern och enkel förvaltning är ett absolut krav för att hävda sig i den globala konkurrensen. Jag kommer därför att överväga om det finns skäl till ytterligare åtgärder utöver dem jag har nämnt. 2 (): Herr talman, statsrådet, ärade ledamöter av kammaren och åhörare! Jag tackar statsrådet för detta svar. Anledningen till att jag ställt interpellationen inte till förvaltningsministern utan till statsministern är att jag hade ett något mer ideologiskt perspektiv på denna fråga, nämligen vad medborgarna kan förvänta sig av olika myndigheter inte bara i staten utan också kommuner och landsting. Det var därför jag inte ställde den till förvaltningsministern, vilket jag i annat fall hade kunnat göra. Jag tackar i varje fall för svaret, som jag tycker i många avseenden är mycket hoppingivande. Vad ska staten och kommunerna göra? Det är en klassisk fråga. Det kan vi ha lite olika meningar om. På en punkt måste vi försöka att vara eniga. Det som myndigheterna ska göra ska de göra bra. På den punkten har vi en lång väg att vandra. Det finns en lång rad tillkortakommanden. Om man ser detta framför allt ur medborgarnas perspektiv ser man att de förväntar sig att de ska få besked inom det som man kan kalla skälig tid. Det kan som jag har försökt beskriva i min interpellation, och som statsrådet väl har uppmärksammat ta väldigt olika tid beroende på att frågorna har väldigt olika karaktär. Det handlar om rättssäkerhet, konsekvensfrågor och allt möjligt. I stora frågor kan det ta mycket tid. I andra frågor kan det ta väldigt . Exemplet från läkemedelsbranschen är intressant och att man kan vidta detta. Jag tror emellertid att vi måste höja blicken och gå vidare och titta på vad medborgaren förväntar sig. Medborgaren förväntar sig att få veta när kommunala och statliga beslut kommer. Det får inte bli en tidsutdräkt som leder till att förutsättningarna förändras så för den enskilde eller för företaget att det svar som kommer blir inaktuellt. I många fall gäller detta inte minst byggnadsärenden och så vidare. Det kan påverka hela strukturen på ärendet. Det kan bli inaktuellt att genomföra en viss åtgärd och så vidare. Ser man till vad som är möjligt får vi konstatera att frågan om byråkratin har varit aktuell så länge man känner till i historien. Nutida möjligheter att använda datorteknik har förenklat oerhört mycket. är ett bra exempel på en 24-timmarsmyndighet som fungerar. Hela projektet med 24-timmarsmyndigheten är ett gott projekt. kan man inte bortse från att detta för många människor är otillfredsställande. I den nya teknikens värld ska man ringa till en myndighet och sedan höra: Tryck 1 om du vill stå i kö eller tryck 2 om du vill komma till en telefonist. Tyvärr kan man sällan trycka 3 om man vill komma till en person som kan svara på ens fråga. Jag tror att detta är en av de saker som man förväntar sig att regeringen ska göra mycket åt. Servicen gentemot de enskilda medborgarna i olika fall kommer att förbättras betydligt. 3 Statsrådet (): Jag är glad för att vidgar frågan till ett mer ideologiskt perspektiv. Det är i allra högsta grad hela min utgångspunkt i hanteringen av detta. Jag har valt att kalla det ett offentligt etos. Det står inte i det skriftliga svaret, men jag lade till det. Vad är då det? Det är hela den attityd och hela det bemötande som medborgaren får när han eller hon kommer till en myndighet. Är det här en myndighet som bara möter mig med paragrafer och stelhet eller finns det en förståelse och en empati där man tar medborgarens perspektiv? Det är ett stort arbete som vi har dragit i gång runt ett offentligt etos. Det handlar över huvud taget om de grundläggande värderingarna för myndighetsutövning. Det händer en hel del på det här området. Vi reformerar till exempel lagen om elektronisk kommunikation. Det handlar inte bara om en förbättring av möjligheterna att få tillgång till olika operatörer i de olika nät som finns och en minskad risk för byråkratiskt krångel i anslutning till sådant. Det handlar också om en möjlighet att reglera svarstider för myndigheterna. Som jag nämner i interpellationssvaret gjordes en försöksverksamhet med serviceåtaganden som utvärderades . Den dåvarande socialdemokratiska regeringen arbetade vidare efter Statskontorets förslag. Det var de som höll i detta. Visst fortsätter nu arbetet med servicedialoger och serviceåtaganden vid ett antal myndigheter. Men jag menar att det kanske nu finns anledning att fundera över om den nuvarande ordningen är den mest effektiva. Det är det jag slutar mitt svar med; kanske måste vi överväga fler åtgärder på området. Man skulle till exempel kunna tänka sig att pröva om inte en generell reglering med högre krav på myndigheternas arbete med service ska föras in i lagstiftningen. Frågan är då bara hur en sådan reglering ska utformas. Det tror jag kräver ytterligare eftertanke. Automatiserad ärendehantering betyder inte bara en kostnadseffektivisering och en förkortning av handläggningstiderna. Det innebär också att handläggarna kommer bort från rutinärenden som tar så mycket av deras tid och kan ägna sig åt att ge en mer personlig och kvalificerad service där sådan är påkallad. Här pågår ett stort arbete . Det uppdrag som vi har gett till Verva sträcker sig . Det kan kanske finnas hinder i dagens regelverk som gör det svårt att automatisera ärendehandläggningen. ska Verva löpande uppmärksamma regeringen på behov av angelägna författningsändringar och övriga åtgärder för att förenkla tillgången till den information som är nödvändig för arbetet. Förutom detta leder automatisk ärendehantering till stora besparingar med liten insats. 4 (): Jag tackar statsrådet för detta och ser fram emot när detta offentliga etos övergår till ett offentligt patos. Det tror jag skulle vara livgivande för många som möter myndigheterna genom det som ibland kan uppfattas som en ganska paragrafstyrd byråkrati. Jag går över till några konkreta frågor. Jag tar för det första detta med rätt till besked som första punkt. Det är någonting som är intressant för många människor. Jag inser att det inte är lätt att lagstifta om detta, men jag skulle vilja fråga statsrådet hur han ser på detta inom den statliga förvaltningen. Jag undrar för det andra hur projektet med 24-timmarsmyndigheten kan vidareutvecklas. Det har varit väldigt framgångsrikt. För det tredje undrar jag om man kan tänka sig försöksverksamhet där man på olika lokalkontor runt om i landet i eller på något annat ställe placerar skattekontor, försäkringskassa, arbetsmarknadsverk och andra myndigeter intill varandra så att människor har lätt att komma till olika befattningshavare och få snabba beslut. Jag tror att en försöksverksamhet på det planet skulle vara intressant. Jag noterar att statsrådet har tillsatt en förvaltningskommitté med fyra generaldirektörer och tre statsvetare med generaldirektör som ordförande. Det låter imponerande. Hur kommer det arbetet att påverka medborgarperspektivet? Jag har slutligen en synpunkt. När man läser regleringsbrev av olika slag från regeringen det gäller både den nuvarande och den tidigare uppfattar jag att det ofta är ganska noggrant beskrivet vad verken ska göra. Det är naturligt. Men det saknas ibland utrymme för en form av kreativitet i den bemärkelsen att myndigheten själv ska få möjlighet att fråga sig hur man skulle kunna göra sin egen verksamhet bättre på olika sätt, framför allt i medborgarperspektivet. Och vad skulle man eventuellt kunna ta bort? Detta kan man kanske hitta i petitan. En av ledamöterna i den utredning jag tidigare talade om som statsrådet har tillsatt är , tidigare ledamot av denna kammare. Han skrev en gång en bok om olika myndigheters sätt att skriva petita och motivera olika förslag till utgiftsökningar. Det skulle vara intressant att vända på perspektivet. Då kunde vi se vad myndigheterna skulle kunna skriva den omvända vägen i sina petitor. De skulle kunna säga till regeringen: Detta bör vi kanske kunna ta bort för att effektivisera vår verksamhet. 5 Statsrådet (): Den första frågan gällde om vi ska införa en rätt till besked. Precis som jag sade tidigare i mitt svar är det en av de frågor som övervägs. I reformeringen av lagen om elektronisk kommunikation finns detta med i den meny av förändringar som är tänkbara. Vi talar inte längre om 24-timmarsmyndighet. Tanken var mer att det skulle finnas en hemsida och så vidare. I stället för att som i den gamla världen gå in på hemsidan och fylla i ett formulär som printas ut i pappersform kommer e-förvaltningen att innebära att medborgaren kan kommunicera med myndigheten utan att det föranleder någon pappershantering. Detta kan ske dygnet runt. I den meningen är det också en 24-timmarsmyndighet, men e-förvaltning är något mycket vidare. Det innehåller många stora genomgripande reformer som medborgarna successivt kommer att upptäcka. Vi kommer tidigt att upptäcka det som skattebetalare. Det görs besparingar till följd av att vi nu snabbar upp processen. Exempelvis ska vi i hela statsförvaltningen ha övergått till elektronisk fakturering. Det har i och för sig inte något medborgarperspektiv annat än att det är en form av besparing, men det hela handlar om miljardbelopp i besparingar i och med en automatisk ärendehantering också inom stora delar av socialförsäkringssystemen. utredning, den så kallade , har ett tydligt medborgarperspektiv. Problemet är att vi inte ens vet hur många myndigheter vi har. En del säger att det är 250, andra säger att det är 500. Det första som har hänt är att vi nu har gett i uppdrag att räkna myndigheterna. Vilka är myndigheter? Det har vuxit upp en flora av mellanting. regeringar har ofta visat handlingskraft genom att fatta ett beslut och sjösätta en myndighet som ska genomföra de här, ofta säkert goda, intentionerna. Det har blivit en väldigt yvig flora som ses över. Det övergripande uppdraget till är att visa hur förvaltningarna och myndigheterna ska kunna bli till bättre nytta för både medborgare och företag. Det handlar om att kartlägga vilka som gör nästan samma sak och skulle kunna gå samman, vilka som sysslar med opinionsbildning av mer partipolitisk karaktär, kan vi nästan kalla det för, och så vidare. Allt detta känner väl till. Sedan gäller det frågan om hur det ska gå till att åstadkomma dessa förändringar som vi är överens om. Den metod som vi har är regleringsbreven till myndigheterna. Dessutom är vi nu mitt uppe i en mål- och resultatdialog. Det jag som förvaltningsminister har gjort är att mycket starkt rekommendera att varje statsråd deltar i denna mål- och resultatdialog för att få en kunskap om myndigheterna, deras bekymmer, utmaningar och möjligheter. På det sättet får vi en högre politisk nivå involverad för att de bättre ska kunna leva upp till medborgarnas förväntningar. Det offentliga etos som gärna vill ska övergå till ett offentligt patos tror jag är en väldigt viktig grund för detta. Det är viktigt att vi har rätt attityd, att myndigheterna är till för medborgarna och inte för staten. Det är kanske det mest grundläggande av allt. 6 (): Det finns inte stor anledning att förlänga debatten. Jag tackar statsrådet så mycket. Det är uppenbart att man bör räkna de myndigheter som man har, alltifrån till . Det är naturligtvis en väldigt god sak så att man har det klart för sig. De har ju lite olika karaktär och storhet. Jag vill sluta med att tacka statsrådet för svaret. Jag är beredd att återkomma i den mån det skulle visa sig att det stannar vid ett offentligt etos och inte övergår till ett patos. 7 Statsrådet (): Jag vill också tacka för en konstruktiv interpellation och dito diskussion. Jag ser fram emot att återkommer med lämplig input för hur detta patos ska kunna förverkligas. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2006/07:609 om strandskydd 8 Miljöminister (): har frågat mig för det första vilka åtgärder jag avser att vidta för att tillmötesgå den nödvändiga anpassningen till de lokala förhållandena och förutsättningarna vad gäller strandskydd, för det andra vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av första steg, det vill säga redovisningen av en nationell strategi för skydd av vattenanknutna natur- och kulturmiljöer och för det tredje vilka åtgärder jag avser att vidta för att tillförsäkra rätten att styra i dessa frågor. Skyddet av våra stränder är en nationell angelägenhet. I ett internationellt perspektiv är våra stränder en unik tillgång. Vi ska vara rädda om strändernas värden både nu och i ett långsiktigt framtida perspektiv. Trycket på våra stränder kommer att öka i takt med olika förändringar, till exempel följden av ett förändrat klimat. Jag delar uppfattning om nödvändigheten av att reformera strandskyddet och göra det mer flexibelt i förhållande till de lokala förhållandena och förutsättningarna. Men jag delar inte hans uppfattning att bestämmelserna om strandskyddet bör föras över till plan- och bygglagstiftningen. Strandskyddet är en nationell angelägenhet. Därför bör strandskyddet även i fortsättningen vara ett områdesskydd i . kartläggning av tillämpningen av strandskyddsbestämmelserna och det förslag till ett förnyat strandskydd som den förra regeringen utarbetade men aldrig lade fram är ett bra underlag i det fortsatta arbetet med översynen av strandskyddslagstiftningen. Regeringen vill se ett reformerat strandskydd som ger större inflytande för lokala intressen. Därför behöver det tidigare förslaget kompletteras och utvecklas, särskilt i den delen som rör utformningen av förutsättningarna för ett större lokalt inflytande. En rad intressanta remissynpunkter har kommit in, och dessa, tillsammans med de föreslagna förändringarna i om kommunernas möjlighet att upprätta tematiska översiktsplaner, innebär att jag vill verka för en tydligare koppling mellan bestämmelser och kommunernas översiktsplaner detta just för att åstadkomma en process med ett större lokalt inflytande. Bestämmelserna ska också tillämpas mer enhetligt, och strandskyddets syften, nämligen att värna stränderna för friluftsliv och för goda livsvillkor för växt- och djurarter, ska lyftas fram. har vi därför inrättat en arbetsgrupp med uppgiften att belysa och utveckla förutsättningarna för en starkare koppling mellan de båda lagarna. Min ambition är att utforma ett ändamålsenligt strandskydd som beaktar såväl behovet att skydda strändernas naturvärden på ett långsiktigt hållbart sätt som behovet av utveckling i hela . Jag kommer att återkomma i den frågan. Så till andra fråga. I den av antagna miljömålspropositionen anges under miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag att berörda myndigheter ska identifiera och ta fram åtgärdsprogram för särskilt skyddsvärda natur- och kulturmiljöer i eller i anslutning till sjöar och vattendrag som behöver ett långsiktigt skydd. redovisning av en nationell strategi för skydd av vattenanknutna natur- och kulturmiljöer är alltså ett led i miljömålsarbetet och inte en strategi för att åtgärda brister i den nuvarande strandskyddslagstiftningen. Behovet av en strategi för skydd av natur- och kulturvärden i vattenanknutna miljöer fyller delvis andra syften än strandskyddets. Delvis överlappar de olika syftena varandra, men strandskyddet syftar inte till att ta till vara kulturmiljövårdens intressen och heller inte till att bevara de värden som finns i den fria vattenmassan som till exempel fiskarter eller andra organismer som lever där eller på bottnar utanför strandskyddade områden. Jag menar att arbetet med att utveckla strandskyddsbestämmelserna och att genomföra strategin för skydd av natur- och kulturmiljövärden i vattenanknutna miljöer är två skilda processer som kompletterar varandra i arbetet med att långsiktigt både bevara och nyttja dessa värden. tredje fråga huruvida ska ges rätten att styra i dessa frågor kan jag endast besvara med att redan har den rätten. Det är ju som beslutar om såväl lagändringar som inriktning och ambition i miljömålsarbetet. Regeringen vill framhålla att miljömålsarbetet är en viktig del av den svenska miljöpolitiken. 9 (): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Jag skulle kunna vara nöjd med den första delen, där det sägs att ni är beredda att se över strandskyddet och mer anpassa det utifrån de lokala förutsättningar som finns, om det inte vore för just frågan om arbete med miljövårdspropositionen . I den rapport som man har presenterat har man slagit fast att det finns 537 områden med särskilt nationellt värdefulla naturmiljöer i och i anslutning till sjöar och vattendrag. 426 områden innehåller särskilt värdefulla kulturmiljöer, och 270 områden är för fisk och fiske. Detta är ungefär en tredjedel av yta. Det är inte illa! Läser man vidare i rapporten kan man titta efter syftet med inventeringen. Det har varit att precisera värdena separat för respektive intresse för att på så sätt underlätta hantering av konflikter genom att motiv för skydd kan tydliggöras. Syftet är alltså att man ska kunna hantera konflikter som kommer upp. Man kan då fundera på vad det är för konflikter och hotbilder man ser framför sig. Den tydligaste hotbilden är skogsbruket, och den andra är exploatering alltså byggen av vägar och strandnära hus. Det blir för mig lite problematiskt med de här två olika lagstiftningarna. Den ambition som statsrådet har är skriver ni i svaret att få fram ett hållbart skydd och beakta behovet av utveckling i hela . Man ska ha en flexibilitet när det gäller strandskyddsbestämmelserna. Sedan står det att ministern ska återkomma till frågan. När arbetet med miljöpropositionen redan har påbörjats? Hur ska arbetet egentligen gå till när ni säger att grunden för ert ställningstagande framöver ju är det arbete som den tidigare regeringen lagt fram med underlag som man fick från ? Det var ju ett arbete som kritiserades väldigt hårt, framför allt av Småkom, Kommuner och Landsting och andra intressenter som såg möjligheterna försämras genom det arbetet. På vilket sätt kommer det då att ligga till grund och förbättra möjligheterna för ett mer flexibelt strandskydd? Detta handlar inte bara om strandskyddet i tillväxtområdena i , , och längs kusterna. Det handlar om inland, Bergslagen och stora delar av där skogsbruk finns och där sjöar och vattendrag finns i överflöd. Där skulle det vara en nog så vikig pusselbit för att få till en mer positiv utveckling. 10 (): Jag vill börja med att tacka miljöministern för att ni inte flyttar över strandskyddsbestämmelsen till . ska man ju enligt också ska ta hänsyn till bestämmelserna i även om så naturligtvis inte alltid sker. Särskilt bra är det nu när ni har föreslagit att man ska skriva in ekonomisk tillväxt som en av huvudingredienserna i . Det är ju ett nytt förslag. Det jag tänker på när jag talar om strandskydd är just detta med den ekonomiska tillväxten, för ute i kommuner och län är det just för den ekonomiska tillväxten man anser att man ska bevilja dispenser från strandskyddet. Ute i landets landsbygdskommuner tror man att det enda som ger ekonomisk tillväxt är om man kan bygga vid stränderna för att det är där folk vill bo. Det kan ju vara så att det i vissa fall är berättigat om det faktiskt inte är särskilt exploaterat. På väldigt många håll i vårt land är det dock väldigt exploaterat. Jag kommer från en kommun där har gjort en beräkning av hur mycket vi redan har beviljat dispenser från. Det är en kommun där man vill bevilja fler och fler dispenser trots att den är mer exploaterad än . Det är inte så långt härifrån; det är .