prot · GU09132 · 2007-08-16 00:00:00 — Jag vill understryka att ett instegsjobb är en möjlighet, inte ett tvång. Vill till exempel individen efter sfi-studier, utan eller i kombination med arbete, fortsätta att studera kommer han eller hon att ha samma möjligheter att göra detta framöver som . Jag kan inte heller gå med på att en periods förvärvsarbete i ett mer okvalificerat yrke skulle vara något negativt för den som sedan vill utbilda sig vidare eller söka ett mer kvalificerat arbete. Avslutningsvis: Instegsjobben är en viktig insats för att bättre tillvarata nyanlända invandrares resurser och vilja att arbeta och underlätta en långsiktigt hållbar integration. Regeringen kommer noga att följa den vidare utvecklingen. Det gäller såväl hur instegsjobben fungerar i praktiken som integrationen i stort. Mycket återstår att göra. Jag kan försäkra att regeringen kommer att driva arbetet vidare med kraft. 83 (): Jag hoppas också att statsrådet har hunnit vila ut sig efter ett händelserikt år och att han kunnat skaka av sig mycket av det första årets händelser. Det har varit ett katastrofalt år för arbetsmarknadsministern med alltifrån a-kassehaveriet till alla de privata turerna om bland annat utbildningen. Jag vill tacka statsrådet för svaret. Jag tycker ändå att det är onödigt, oresonligt och något konfrontatoriskt. Som Littorin säger i svaret är integrationen ett stort problem i vårt samhälle. Men om Littorin tror att instegsjobben eller den utredning av flyktingmottagningen som borgerligheten har tillsatt kommer att lösa problemen är Littorin naivare än jag trodde. För det första fanns det redan ett brett underlag i en färdig utredning om flyktingmottagningen som regeringen kunde ha använt för att strukturera om och lösa de strukturella problem som Littorin pekar på. För det andra lade Sabuni ned den andra integrationspolitiska kommittén en utredning som kunde ha hjälpt oss att gå vidare och förbättra integrationspolitiken. För det tredje motsvarar instegsjobben i mycket det förstärkta anställningsstöd som fanns för nyanlända flyktingar redan innan Littorin tillträdde som arbetsmarknadsminister. Det är bara namnet och en del av konstruktionen som skiljer. Vi socialdemokrater gjorde inte tillräckligt för att lösa segregationsproblematiken. Jag har varit en av mitt partis största kritiker på det här området. Därför noterar jag med stor tillfredsställelse initiativ i talet i att man långsiktigt ska satsa rejäla summor på de områden som är eftersatta för att bryta segregationen. Detta står i bjärt kontrast mot borgerlighetens första år, där man har prioriterat att försämra för arbetslösa och att ta bort fastighetsskatten och förmögenhetsskatten. Tyvärr andas Littorins hela resonemang om integration en sådan okunskap och naivitet när det gäller frågans komplexitet att jag avstår från vidare debatt om integrationspolitiken och väljer att diskutera instegsjobben, som frågan handlade om. Jag blev uppmärksammad på de frågor som jag tar upp i min interpellation av duktiga arbetsförmedlare i . Det är sant att nyanlända har en svagare position på arbetsmarknaden på grund av brister i svenska språket. ska vi akta oss för att göra grova generaliseringar. Det är inte alltid så att alla nyanlända har en svagare position. Men det är ett problem: Vilka jobb kan man få när man är nyanländ och saknar svenska språket? Jag ser framför mig att man i kan få ett instegsjobb på Falafel nr 1 eller Abdos livs som lagerarbetare. Hur språkutvecklande är de miljöerna? Det är ett av de problem som byggs upp. Arbete är alltid bättre än arbetslöshet, säger ministern. Bespara oss de klyschorna! Det är klart att arbete är viktigt. Det är A och O för integrationen. Men är det alltid bättre? Tänk på att man kunde använda till att bättre ta till vara människors utbildning, översätta den snabbare, validera den erfarenhet människor har och ge möjlighet för nyanlända att komplettera utbildningen så att de kan jobba inom den bransch där de har erfarenhet. Skulle inte det vara bättre? 84 Arbetsmarknadsminister (): Det är alltid lika inspirerande att börja riksdagsåret som ju egentligen inte har börjat med . Man får en adrenalinkick. Som vanligt är det ingen hejd på den okunskap, naivitet, problem och annat som tar upp. Låt mig bara konstatera att det bortom den retoriska demagogik som står för finns en genuin och gemensam syn på problemen med integrationen. Det gläder mig att har varit en hård intern kritiker i socialdemokratin. Tyvärr fick aldrig något genomslag för detta i regeringsställning. Ni hade på er, som jag brukar säga, och det ledde ingen vart. Instegsjobben är inte lösningen på allting. Det är precis som det står i sista stycket i interpellationssvaret: Instegsjobben är en viktig insats för att bättre tillvarata nyanlända invandrares resurser och vilja att arbeta och underlätta en långsiktigt hållbar integration. De är ett viktigt inslag. Vi ska naturligtvis följa upp detta, precis som vi gör med allt annat, för att se att det får de effekter som vi önskar. Får det inte de effekter som vi önskar är vi naturligtvis beredda att ompröva så att vi når vårt mål. Målet är viktigare än medlen. Så är det alltid. Det finns dock några saker som förbluffar mig. pratar om okunskap och naivitet. Hur ska ha det egentligen? Lite tidigare i sitt anförande sade han att förslaget om instegsjobb påminner om det förstärkta anställningsstödet. Var det okunnigt och naivt av den förra regeringen att driva det? Jag tycker att det var det, för det saknade kopplingar till språkutbildning och sfi. har vi en sådan koppling. Precis som jag har för mig att har påpekat i sin interna kritik av socialdemokratin är det denna pusselbit som har fattats för att integrationen ska gå bra och fungera. tycker att jag ska sluta prata om utanförskap och arbetslöshet. Att arbete alltid är bättre än arbetslöshet är en klyscha, tycker han. Med förlov sagt: Det är ingen klyscha! Det är precis den målsättning som jag och vi i regeringen har drivit och som vi kommer att fortsätta att driva hela mandatperioden, in i nästa valrörelse, och som vi kommer att förfölja Socialdemokraterna med. Socialdemokraterna lämnar efter sig ett moras där var femte svensk i arbetsför ålder står utanför arbetsmarknaden eller arbetar mindre än han eller hon skulle vilja. När man ser det femtedelssamhälle som ni var med och skapade, med 140 nya förtidspensionärer under den förra mandatperioden och med en integrationspolitik som totalhavererade när det gällde att få ut invandrare på arbetsmarknaden, verkar det lite magstarkt att komma och prata om klyschor. Det här är en målsättning som jag kommer att jobba intensivt för av den här mandatperioden och som jag definitivt kommer att driva i nästa valrörelse också. Det kan möjligen smärta att det påminner er om det stora arbetsmarknadsmisslyckande som ni lämnade efter er. Vi har debatterat detta och vi kommer säkert att fortsätta att göra det. Men jag kommer att följa och noga studera vad den arbetsgrupp kommer fram till som nu är med och leder och vad som blir resultatet av den omprövning av den socialdemokratiska arbetsmarknadspolitiken som vi nog alla hoppas ska komma . Vi ser fram emot det. 85 (): Jag är helt övertygad om att Littorin kommer att köra på i 150 eller i 200 om det är möjligt. Han visar väldigt lite lyhördhet. Han visar väldigt lite av att lyssna in och se de misstag som kanske vi gjorde eller de fel som andra har gjort tidigare i andra länder. Det påminner alltmer om den enda vägens oresonliga politik, som förde rätt in i katastrof. Jag märkte hur Littorin valde att passa över detta om strukturreformer i flyktingmottagningen. Det fanns redan underlag och utredningar om detta i . Det har man nu plöjt ned i en ny utredning. Det innebär att vi har en obalans i flyktingmottagningen, där , och tar mycket stort ansvar för flyktingmottagande och introduktion i arbetslivet medan många, oftast moderatledda, kommuner , och andra väljer att inte ställa upp. Det gäller också det här med eget boende. Människor får när de kommer till välja att bo var som helst. driver den här regeringen igenom att den arbetslöse ska söka jobb i hela . Det är en inkonsekvens som jag inte begriper mig på. Allt detta har man plöjt ned i en utredning för att man inte kommer överens mellan de olika partierna. Jag ser risker med instegsjobben. Jag tror att risken är väldigt stor att de nyanlända flyktingarna hamnar som lagerarbetare på Abdos eller Falafel nr 1 och inte får möjlighet till den språkinlärning som är så viktig. Och det är inte bara jag som säger det, utan det är arbetsförmedlare i som jobbar med detta, hands on, . Jag tror och forskning pekar på det att det finns diskriminerande strukturer när man skaffar sig arbetslivserfarenhet här i i början, när man kommer. Det tas tyvärr inte hänsyn till den erfarenhet som man har med sig från andra länder. Jag och Littorin kan tycka att det är väldigt dåligt, men tyvärr är det så, och detta måste man resonera kring när instegsjobben nu införs. Hur minimerar vi den risken? Sedan har vi också andra grupper, inte bara i . Det kan bero på vår politik, men det är grupper som har varit arbetslösa så länge som sedan den förra borgerliga regeringen hade makten. Vi riskerar att överge dem när vi så kraftigt subventionerar för vissa grupper. Det kan vara både inrikesfödda och utrikesfödda som kommer att ha mycket svårare att hävda sig på arbetsmarknaden i relation till dem som har rätt till instegsjobb. Ser inte Littorin de här riskerna över huvud taget? Eller vill han i stället stå här och kritisera vår politik? Vi kommer att ta ansvar för vår politik och se till att ta fram en bättre politik än den vi haft hitintills. Men av allianspolitik lämnar ju mycket att önska just när det gäller kampen mot segregation och utanförskap. Där finns en stor skillnad. Vi lovar att rusta upp miljonprogramsområdena medan Littorins gäng hitintills har ägnat sig åt att gödsla dem som har stora fastigheter och dem som har stora förmögenheter. 86 Arbetsmarknadsminister (): pratar om lyhördhet. Ja, dessvärre hade vi på oss i opposition att just vara lyhörda, fundera, förbereda, gå igenom och ompröva. Och jag önskar inget hellre än att parti ska få minst för att just analysera, ompröva och förnya. För det är precis vad jag tror behövs. har vi en regering som verkställer, genomför och förbättrar. Vi har det kanske bästa arbetsmarknadsläget . Det ska vi vara glada för. kan jag naturligtvis vara öppen och ärlig nog att erkänna att det finns grund för en del av den problematik som tar upp i sin interpellation. Integrationsfrågorna är oerhört centrala. Hade vi haft samma arbetskraftsdeltagande bland utrikesfödda som bland oss andra svenskar hade vi haft över hundratusen personer till i arbetskraften. Vi har inte råd att gå miste om detta. Vi kommer närmare en situation. Jag ska inte säga att det är en överhettning, men det är en situation där det på sina håll finns en arbetskraftsbrist. Just den resurs som de utrikesfödda står för hade kunnat vara en betydligt bättre del av lösningen på det problem som vi står inför. Hade vi haft denna grupp av nyanlända svenskar på plats på arbetsmarknaden mycket bättre än vi har hade vi kunnat ha en högre tillväxt och en bättre välfärd. Det gäller oss, totalt sett, som bor i det här landet. Därför finns det ur alla aspekter ur den individuella aspekten, ur den samhällsekonomiska aspekten och även ur aspekten den offentliga sektorn väldigt väl motiverade skäl att göra så mycket man kan för att få in de utrikesfödda på arbetsmarknaden. Problemet är möjligen att den förra regeringen och det har ju varit kritiken inte gjorde särskilt mycket åt det. Och det är en kritik som jag förstod av inledningsanförande att han också delar eller delade, om inte annat. är svaret tydligen från att miljonprogrammet ska upprustas med 15 miljarder. Det är än så länge ingen som har sagt hur det ska finansieras. Vilka skatter ska höjas då? Vilka inkomstskatter ska höjas för att det ska gå ihop med återställandet av a-kassan och de nya Amsprogram som har utlovat som en del i sin jobbpolitik? Med all respekt, men någonstans måste det väl också finnas ett litet ansvar från oppositionens sida att redovisa för svenska folket hur det här ska gå ihop. Jag vill bara konstatera något, om vi går tillbaka till den underliggande interpellationen. pekar på ett antal risker. Jag är inte lika oroad som är när det gäller den inlåsningseffekt som han beskriver, av flera skäl. Det första är att det här är sex månaders anvisning. Vår grunduppfattning är att det här är en bra introduktion till arbetsmarknaden just eftersom det kopplas till en ordentlig språkutbildning. Det är som sagt inget tvång. Det är en möjlighet att gå vidare. Det här är säkert föremål för ytterligare debatter i andra sammanhang. pekar på några viktiga inslag. Det handlar om ökad validering det hade vi med i vårbudgeten för att se till att vi får en bättre förståelse för den kompetens som finns och som kommer till oss och hur vi kan se till att utnyttja den i syfte att erbjuda bättre vidareutbildning eller plats på arbetsmarknaden. Och som jag sade i min första diskussionsomgång är instegsjobben inte lösningen på all världens problem, men de är ett steg i rätt riktning. Vi kommer att följa det noga. Vi kommer att utvärdera. Kan vi göra det bättre för att nå det övergripande målet om en väl fungerande integration så att vi ökar arbetskraftsdeltagandet bland de utrikesfödda i är vi naturligtvis beredda att göra det. Vi har gärna en konstruktiv och intressant diskussion med och hans partikamrater också om detta, för där tror jag att vi har ett gemensamt intresse. 87 (): Inledningsvis vill jag kort säga något om det här med att ta åt sig äran av den konjunktur vi nu har och av att arbetsmarknadsläget är som det är. Jag tycker att det är att vara ute på hal is. Det är klart att en del av politiken har börjat verka men väldigt lite av den. Jag vet inte om det beror på den utbildning som Littorin har skaffat sig att han säger så. Jag tycker i alla fall att det är ohederligt att säga att det läge vi nu har beror på borgerlig politik. Vi socialdemokrater är självkritiska, framför allt samhällskritiska, när det gäller den utveckling som har varit med ökade klyftor och ökad segregation. Vi stod inte handfallna, men det gjordes inte tillräckligt. Så är det. Men det jag nu ser är att den väg som borgerligheten har tagit inte löser problemen. Den vidgar tvärtom klyftorna i vårt samhälle. Man ger mer till dem som redan har mycket, och där är det en väldigt tydlig prioritering som har gjorts det här första året. Jag vill ändå tacka. Instegsjobben kan vara ett bra komplement. Det står också i den fråga som jag skrev. Det finns en del risker med det. Jag ville resonera med Littorin kring de riskerna. Littorin är inte lika oroad. Men vi får se. Jag tror nämligen att det finns en risk att vi inte tar till vara de människor som kommer från andra länder och den kapacitet som de har med sina utbildningar. Människor riskerar att fastna i fel yrken. Dessutom finns det en risk att vi inte hjälper och stöttar dem som står väldigt långt från arbetsmarknaden och som har stått där väldigt länge, sedan den förra borgerliga regeringens tid. De behöver ju rustas, och de behöver stöd. Jag hoppas att Littorin börjar lyssna lite på våra förslag. Hitintills har det bara handlat om att attackera oss och att skylla på oss. 88 Arbetsmarknadsminister (): visade för inte så länge sedan att en tredjedel av de nya jobb som har tillkommit är ett direkt resultat av regeringens ekonomiska politik. Och någonstans är det ju så att det var hela utgångspunkten, att förlänga och förstärka högkonjunkturen och låta den spilla över i nya jobb. Det var hela poängen. Vi kommer naturligtvis att befinna oss i ett läge där vi kommer att diskutera vad som egentligen hände och hur det gick. Det ser jag också fram emot . För att återgå till den grunddiskussion som vi hade jag ska inte förlänga diskussionen så hemskt mycket mer så tror jag att vi delar grunduppfattningen att det kan vara ett bra instrument för att se till att öka integrationen. Vi behöver också göra det. Det tror jag också vi är överens om. Det är alldeles för många med utländsk bakgrund som står utanför, utanför arbetsmarknaden och utanför samhällslivet i övrigt. Integrationen behöver förbättras. Som jag har sagt nu , tror jag, är naturligtvis inte instegsjobben lösningen på alla problem som finns. Men det är ett som vi tror effektivt redskap. De tre risker som pekar på i sin interpellation är naturligtvis sådana som vi måste följa. Vi måste se om det leder till den typ av inlåsningseffekter, utträngning eller olika typer av brister i språkutbildning och annat som varnar för. Om det skulle vara på det sättet är jag lika orolig som . Jag är naturligtvis beredd att fundera på vad man då kan göra för att förbättra konstruktionen eller om det finns andra policyåtgärder. En sådan dans inbjuder jag gärna till, för målet är, som sagt, mycket viktigare än medlen. Men det här är åtminstone ett medel till skillnad, tycker jag, från oppositionens alternativa politik. Överläggningen var härmed avslutad. 24 § Svar på interpellation 2006/07:649 om En bok för alla 89 Kulturminister (): har frågat mig om jag är beredd att ompröva förslaget att inte förlänga avtalet med bok för alla AB. har i en promemoria föreslagit att staten inte ska ingå ett nytt avtal med En bok för alla AB när det nuvarande avtalet löper ut /08. Förslaget motiveras bland annat av den enormt gynnsamma utveckling som den svenska bokmarknaden har haft . I promemorian betonas att det är av största vikt att främja läsning och intresset för litteratur, i synnerhet bland barn och unga. Det råder med andra ord inga tvivel om att denna fråga står högt upp på dagordningen, och jag avser att återkomma med förslag på insatser som stimulerar intresset för litteratur och läsning. I detta sammanhang vill jag även påminna om att regeringen förstärkte folkbildningen med ca i senaste budgetpropositionen. Promemorian har skickats på remiss till ett flertal olika instanser, och svaren ska vara departementet till handa senast , . Promemorian och remissvaren kommer att ingå som en del av underlaget för regeringens ställningstagande i det budgetarbete som pågår och som regeringen kommer att presentera i budgetpropositionen . 90 (): Jag tackar för svaret. Det var strax som vi nåddes av beskedet att avtalsperioden skulle kortas från tre till , alltså till detta års utgång, för En bok för alla. Man brukar säga att en gång är ingen gång och två gånger är en vana. Efter det uppbrutna public service-avtalet ställer man sig frågan om det nu har blivit en vana att korta avtal som är träffade med staten. Det skapar i alla fall ingen stabilitet och trygghet med en regering som envisas att riva upp och förkorta avtal. En bok för alla har en mycket bred utgivning av kvalitetslitteratur för olika åldrar. En för alla kan man säga att de har. En för alla och alla för en var också ledorden för de tre musketörerna och dArtagnan. Men alla, i alla fall inte alla i alliansen, vill inte längre ställa upp för denna riktade bokutgivning. Vice ordföranden i kulturutskottet, , har ju tidigare pläderat för en litteraturkanon. Den typen av litteratur finns rikt representerad i de böcker som har givits ut av En bok för alla. vet inte jag vem av alliansens musketörer som har drivit på i den här frågan, men det är naturligt att det är kulturministern som får bära ansvar för det här mycket impopulära och framhastade beslutet. Jag har noterat i flera intervjuer med kulturministern att inriktningen är att ändra på något som kallas för en förlegad 30-årig kulturpolitik. I det sammanhanget passar när det gäller åldern också En bok för alla in. Den kom ju till efter att kom med sina förslag . kom de första böckerna ut i det som kom att kallas En bok för alla. , , fick vi reda på att avtalet skulle förändras. Då lämnade min kollega in en interpellation och frågade om motiven för det. Kulturministern svarade på ett sätt som fick oss att förstå att det var en sak med vuxenlitteraturen men något annat med barn- och ungdomslitteratur. Sedan har det klarlagts att det är hela verksamheten som resurserna ska dras in för. Promemorian som kom ska som det framkom i ministerns svar vara besvarad och ha getts synpunkter på . Det känns lägligt att det kommer mitt i semestertider. Det är en oerhört för att framföra synpunkter. Debatten har emellertid varit skarp i olika medier. skrev i att En bok för alla inte var något att vara rädd för, apropå debatten om det skulle vara något som konkurrerade med övrig bokutgivning. I ett författarupprop som har undertecknats av 112 svenska författare har man understrukit behovet av en möjlighet att komma ut med den typ av litteratur som inte rent allmänt ges ut av olika pocketförlag, den typ av böcker som det hänvisas till både i ministerns svar och i promemorian. Bibliotekarierna och på startade en namninsamling som snabbt fick 3 000 undertecknare. Den fortsattes sedan av Barnbarnens kulturfond som ville understryka värdet av den första kontakt med litteratur som för många är den lilla men ändå rikt fyllda Barnens första bok som är en antologi med olika berättelser för barn. 91 HANS (): Jag tror att det i den här interpellationsdebatten är viktigt att vi inte förväxlar verktygen med målen. Jag tror att vi kan vara rätt överens om målet, nämligen att det är viktigt med läsfrämjande åtgärder. Det är viktigt att vi understryker betydelsen av att läsa böcker, inte minst att läsa böcker för varandra som förälder i förhållande till sina barn. Låt mig därför först, herr talman, som en liten anekdotisk utvikning till och kulturministern berätta lite grann om min egen bakgrund i förhållande till En bok för alla och läsandet. Då måste vi återvända till och där jag då bodde. Den bokhandel som betydde mycket för mig och många andra i slogs igen. Den försvann, och det gjorde att hade vi möjlighet att få tag på litteratur och böcker endast via . I sålde man En bok för alla. Jag tror att väldigt många i likhet med mig själv köpte En bok för alla i i . Det var den enda möjligheten att få tag i litteratur. För att återvända från till där jag bor i i finns det alla möjligheter för den litteraturintresserade, även om man inte har tillgång till en bokhandel, att få tag i bra litteratur. Det finns pocketböcker i min lokala Icabutik i . Man kan köpa det på vilken bensinmack som helst. Man kan överallt i hela landet få tillgång till bra litteratur via Internet där man kan beställa från Internetbokhandlare och också från många bra antikvariat. Det finns alla möjligheter för den litteraturintresserade på ett helt annat sätt än det gjorde för tre decennier sedan att få tag i god litteratur. Jag såg bara för någon dag sedan ställen med sommarpocket där den fantastiska romanen av Vindens skugga nu fanns för . Det är ett fantastiskt bra köperbjudande skulle jag vilja säga till både och kulturministern, om de inte redan har läst Vindens skugga. Jag tror därför inte att man ska vara orolig för att man inte ska kunna använda dessa drygt 10 miljoner för läsfrämjande åtgärder till annat. Jag tycker att man ska använda dem till det viktigaste, nämligen målet som är läsfrämjande åtgärder, men dessa 10 miljoner behöver inte nödvändigtvis användas till En bok för alla. Jag tycker att det finns all anledning att utvärdera och fundera igenom om det har haft den effekt man önskade. När vi tittar på tillgänglig statistik kan vi se att bokläsandet bland män minskar. Vi kan också se det när det gäller gruppen metallarbetare precis just de grupper som man hoppades att man skulle nå med En bok för alla. Då tycker jag att det är viktigt att gå från verktyget, En bok för alla, till målet, nämligen läsfrämjande åtgärder och fundera på om vi kan använda dessa 10 miljoner effektivare. hänvisade till olika debattartiklar som har varit. Jag har också noterat att det har varit en närmast kampanjliknande storm av inlägg i olika Stockholmsbaserade medier.