prot · GU09103 · 2007-05-09 00:00:00 — Vi måste utforma våra system på ett sådant sätt att de är trovärdiga både gentemot våra egna medborgare i landet och gentemot de asylsökande. Den nya instans- och processordningen erbjuder mycket bra verktyg för en sådan fortsatt god ordning. Vi kan konstatera att det, om vi tittar närmare på diskussionen om trovärdigheten, tydligt och klart, tycker jag, framgår att den är på väg upp. Det är i så fall mycket positivt med instans- och processordningen i ryggen. 83 () replik: Jag tar åt mig av berömmet för den nya instans- och processordningen. Det är trots allt en reform som är framtagen och genomdriven i första hand av andra partier än de som innehar regeringsmakten och än det parti som innehar ministerposten på det här området. Jag är långt ifrån lika positiv till alla delar av den nya instans- och processordningen. Det finns brister. Vi har brister när det gäller sekretessen. Vi har brister när det gäller olika utfall i olika delar av landet. Det finns flera saker som jag tror att vi behöver ta itu med. Men det är utmärkt att som migrationsminister nu sluter upp bakom den nya instans- och processordning som hans parti för, tror jag, bara fyra och ett halvt eller helst inte ville se genomförd. Det är bra att partier kan förändras. Det ger hopp om framtiden. Utifrån den förhoppning jag, möjligen fåfängt, ändå hyser om en förändring av politiken också på andra områden skulle jag nog vilja ha ett svar på följande fråga: Vad gäller nu beträffande anhöriginvandringen? Vi har tidigare under den här debatten haft en diskussion om sådana frågor. är det så att det när det gäller en person som är gift eller sammanboende här i och partnern saknar tillstånd som regel och i stort sett i varje enskilt ärende krävs att personen i fråga återvänder till hemlandet oberoende av att där ofta finns en risk för förföljelse och trakasserier för att söka ett tillstånd som den här personen med största säkerhet ändå kommer att få. Jag ber inte att uttala sig i ett enskilt fall eller så, men jag skulle vilja få ett klargörande från om hur han ser på den reglering av anhöriginvandringen som finns. Sedan är det väl bara att konstatera att det besked som ministern ger till de papperslösa som finns här och som inte alls är prövade enligt den nya instans- och processordningen det ska man komma ihåg utan enligt den gamla, osäkra ordningen är: Åk hem! Det är skönt att inte alla ger samma besked. Slutligen yrkar jag bifall till reservation 18 under punkt 15 och till reservation 11 under punkt 10. 84 Statsrådet () replik: Det är lite märkligt här. Jag tycker att jag var väldigt tydlig om den nya instans- och processordningen och om vår syn på denna. Klart och tydligt redogjorde jag för att regeringens hållning i den här frågan är att det är nödvändigt med en utvärdering av instans- och processordningen, fullt i enlighet med det beslut som fattade i samband med att ordningen infördes. Det är klart att vi ska utvärdera den. Jag har också i andra debatter med bland annat så sent som i en interpellationsdebatt för någon vecka sedan klargjort att det här måste ske med omsorg och att det kanske inte är helt möjligt att få klara och tydliga fakta på bordet eftersom ordningen har gällt i bara . Icke desto mindre ska det hela genomföras. Direktiven håller just nu på att finaliseras på . Jag ska inte fördjupa mig i diskussionen om anhöriginvandringen. Det räcker bra med att hänvisa till utskottets betänkande och till det ställningstagande som utskottet har kommit fram till i de frågorna. Anhöriginvandringen berörs egentligen inte direkt i skrivelsen, utan det där är en del av resultatet framför allt av de motioner som har inlämnats på det här området, inte minst av parti, och som utskottet har haft att ta ställning till. Jag tycker att utskottets bedömningar i frågan är fullständigt tillräckliga att luta sig mot. 85 () replik: Det är precis så som migrationsministern säger, att skrivelsen är en översikt av vad som tidigare hänt i migrationspolitiken och att vi kommer att diskutera den nya alliansens politik. Jag menar att vi diskuterar den, för det vi diskuterar är ju socialförsäkringsutskottets betänkande med utgångspunkt i skrivelsen. Dessutom har det kommit in ett antal idéer och förslag som man skulle ha kunnat anpassa sig till. Vi har tidigare här fört en diskussion om EU. Jag vet att du i EU-sammanhang för fram ungefär de tankar som jag själv har framfört, att man måste se till roten till migrationen, till vad det sker i de länder som flyktingarna kommer från. Det tycker jag är väldigt positivt. Men när jag läser återrapporterna från olika EU-möten ni skriver lite grann om vad de olika länderna säger upplever jag att du är relativt ensam om att föra fram de synpunkterna. Det är en mycket större tonvikt på dem som vill ha det restriktiva. Jag skulle vilja höra vad som är din uppfattning där. Är en svängning på gång, eller är det som förut så att säga? Tycker du att du har stöd här eller inte? När det gäller återvändandet är det som du säger. Många får ett avslagsbeslut och ska återvända hem. Men sker det på väldigt olika sätt. Vissa blir inte hemskickade på ett respektfullt sätt, utan man tar till väldigt drastiska metoder. Det tycker jag ligger helt utanför allt det som vi i ska ägna oss åt. Vad kan du göra för att rätta till detta? 86 Statsrådet () replik: Som vi i den här debatten har kunnat konstatera och som företrädare för alliansen på ett mycket förtjänstfullt sätt har redogjort för är det regeringens mycket bestämda uppfattning att den europeiska unionen är ett mycket viktigt verktyg för att kunna driva en vettig migrationspolitik. Vi har inga förutsättningar att på egen hand lösa de problem som den nuvarande stora tillströmningen från är ett exempel på och inte heller att på utforma en vettig och hållbar asyl- och migrationspolitik för hela EU-området utan att vara aktiva i de här frågorna. Jag har sagt att jag inte tycker att det är tillräckligt att diskutera bara gränskontrollen. Det är inte rimligt att lägga tyngdpunkten enbart på denna. I mina inlägg i ministerrådet för svensk räkning har jag också redogjort för regeringens ställningstagande på det här området. Vi måste arbeta mycket mer med kapacitetsbyggande i ursprungsländerna och mycket mer med en aktiv biståndspolitik och med att se till att insatser å unionens vägnar riktas åt rätt håll för att därmed göra livet drägligare och bättre för människor i ursprungsländerna. Därför måste vi också vara medvetna om att det här är mångfasetterade frågor självfallet! Du frågar hur mina kolleger resonerat på det här området. Jag kan konstatera att kanske inte har lika många länder omkring sig där man har samma uppfattning som vi när det gäller utformningen av migrationspolitiken. Å andra sidan står EU nu i begrepp att bedriva en mycket stor, omfattande, förhandlingsprocess som ska leda fram till det så kallade Haagprogrammets ersättare som, enligt beställning från de europeiska regeringscheferna, ska vara på plats . Eftersom kommer att ha ordförandeklubban , det vill säga innan programmet ska vara färdigt, kommer vi att ha stora möjligheter att fram till dess höja rösten och påverka utformningen av programmet. Jag kan försäkra, och övriga i kammaren, att regeringen avser att göra sitt yttersta när det gäller att se till att den vision om hur migrations- och asylpolitiken ska vara utformad som vi från regeringens sida har också blir verklighet i det här programmet. 87 () replik: Det hanns inte med något svar beträffande avvisningarna. Det är faktiskt så att de sköts väldigt illa på vissa ställen i landet, medan de sköts väldigt bra på andra ställen. Det måste väl finnas åtminstone någon form av gemensamma regler så att man inte kan bete sig hur som helst i våra polisdistrikt. I och med regeringsskiftet var det många papperslösa och flyktingar över huvud taget som satte stort förtroende till regeringen och till den politik som ni kommer att föra. Men det är tre olika partier som har stått upp för en amnesti, som man kallar det för. Det är bara ni som inte gjort det. Ni gick till val på att inte genomföra en amnesti; det har jag kollat upp. Däremot sade ni att ni skulle ge arbetstillstånd. Jag vet att det här är på gång, men det drar ut . Jag hade hoppats att detta skulle komma mycket tidigare. Men jag förstår att det också måste bearbetas, beredas och så vidare. Men kan du ge alla dem ett hopp som fortfarande befinner sig i det här landet och som inte har sina papper i ordning när den här lagstiftningen träder i kraft etcetera? 88 Statsrådet () replik: Eftersom jag hade en replik kvar sparade jag diskussionen om återvändandet och formerna för detta till den repliken. Det är självfallet så att alla former av avvisning måste ske med utgångspunkt i humanism och i att det sker på ett värdigt sätt. Det där står i instruktionerna för det arbetet, och det är också regeringens uppfattning att det ska vara så. Jag förutsätter att polismyndigheterna i landet, också nationellt, regelbundet följer upp och utvärderar sina insatser på det här området och ser till att det sker i enlighet med de principer som är fastlagda, det vill säga på ett värdigt och humant sätt. ska man komma ihåg att det är viktigt att arbeta för att underlätta för och ge tilltro till de människor som vill återvända hem men som kanske inte ser den här möjligheten vid första vändan. Det är därför som det så kallade återetableringsstödet som införs kommer att vara av stor betydelse. Frågan om arbetskraftsinvandring bereds tillsammans med det slutbetänkande som överlämnade till regeringen . Det är ett kommittédirektiv som ska beredas av mitt departement. Vi utgår från att så snart det har gått ut på remiss och vi har fått tillbaka materialet kommer vi att kunna börja arbeta med det. Men har jag inte mer att säga i den här frågan. Innan remissrundan är färdig och man ska vara medveten om att det är en mycket stor reform som hela det här slutbetänkandet kommer att ligga till grund för är det inte möjligt att föregripa det arbetet här och . Vi får vänta tills vi får materialet tillbaka. 89 () replik: avslutas den socialdemokratiska eran med svensk migrationspolitik, sade statsrådet. Jag kan lugna statsrådet med att vi redan nu står beredda att ta över, inte minst , och föra en fortsatt human flyktingpolitik, som har uppskattats av omvärlden men också av de organisationer som är aktiva på det här området. Statsrådet kan vara lugn på den punkten. En fråga har jag. Jag har ställt frågor till statsrådet om åtgärder när det gäller framför allt ensamkommande barn och kommunernas ansvar att vara mottagningskommuner. Jag har fått växlande svar, och som jag sade i mitt inledningsanförande är det allt från förhoppningar och möjligheter till att följa frågan och återkomma. konstaterar jag av debatten här att ni inte är främmande för andra lösningar. sade att det är en förutsättning för svensk migrationspolitik att kommunerna solidariskt ställer upp. står vi i en situation där vi har 427 ensamkommande barn och 11 444, så här långt, asylsökande. Det kräver att kommunerna ställer upp solidariskt. Hur länge ska vi vänta på åtgärder från regeringens sida när det gäller att möta och ta sig an de här frågorna? När kan vi förvänta oss att få se genomslag? 90 Statsrådet () replik: Det är helt riktigt att frågan om de ensamkommande barnen är viktig och angelägen. Jag utgår från att man från alla partier tycker att det är betydelsefullt att man har barnens bästa för ögonen även i asylpolitiken. Det är precis vad regeringen har. Det är därför som vi har varit offensiva i vårpropositionen och anslagit inte bara extra på att hantera den här frågan utan också sett till att vidta de förändringar som har påkallats av och många av de kommuner som vill kunna ta emot men som har varit lite osäkra om förutsättningarna. En av de viktigaste förändringarna handlar naturligtvis om principerna för ersättning för vård av de personer som kommer till de här kommunerna. Det har tidigare funnits ett tak, . Längre än så har man inte kunnat få ersättning. Men vi höjer detta tak till . När jag var i i går och talade med kommunledningen och och hemmet Origo, som har bedrivit ett mycket verkningsfullt arbete för att ta emot ensamkommande barn har man ägnat sig åt detta sade man att det här är en väldigt viktig och välkommen åtgärd. Jag hoppas naturligtvis att i den här debatten och i andra sammanhang kunna sprida detta glada budskap till landets kommuner och därmed göra det ännu mer attraktivt, det är precis vad det handlar om, att ta emot de här barnen. Vi dubblerar också grundersättningen från 500 000 till 1 miljon för den kommun som tar emot. Vi ser också till att höja sjukhusersättningen från nuvarande 1 600 till för belagda platser. Sammantaget tror jag mycket starkt att de här åtgärderna får effekt. Vi kan redan notera att 23 kommuner har tecknat avtal med och ytterligare 30 kommuner står i kö. Detta som ett direkt resultat av vad som har hänt. Jag tycker att det är positivt och viktigt att vi har fått i gång debatten om de ensamkommande barnen. Det var inte meningen att den reform som beslöts i bred enighet i skulle leda till att de fyra så kallade ankomstkommunerna skulle bära ett så tungt lass som de har fått göra. I och med de förändringar som vi gör tar vi stora steg i rätt riktning. 91 () replik: Det är glädjande att statsrådet är ute och talar med de kommuner som har varit positiva. Då har man naturligtvis fått positiv respons i dialogen. Problemet är att vi möter också många kommuner som har haft en negativ inställning och där man inte har förändrat sin uppfattning utifrån det förslag som ligger i vårpropositionen från regeringens sida när det gäller ekonomiska åtaganden. Jag har väl inte samma förhoppningar som statsrådet om snabba lösningar på det här området. Jag kan naturligtvis hoppas att det ska hända saker och ting, men det jag än så länge har mött ute i debatten är inte någon aha-upplevelse om att någon snabb förändring skulle kunna ske. Jag ser också situationen utifrån vad jag kan läsa om ankomstkommunernas situation, med många fler barn i olika former av åtgärder och placeringar i förhållande till vad som var tänkt från början. Vi kan också se kommuner, inte minst kommuner med goda kontakter med regeringen, som inte är beredda att ställa upp och solidariskt ta på sig det ansvar som man skulle kunna tänka sig. Det räcker inte med flygblad och kommunala stämmor eller att man går ut med brev. Det handlar om ytterligare åtgärder. Min förhoppning är att det ska ske saker och ting, att det ska ske snabbt och att regeringen tar sig an uppdraget att regera i stället för att skicka flygblad i de här viktiga frågorna. 92 Statsrådet () replik: Det är trevligt att har noterat det viktiga arbetet att försöka få de moderata kommunpolitikerna att engagera sig i den här frågan. Jag måste dock säga att jag blir lite förvånad över att det kommer från som ju representerar ett parti som vägrade att underteckna det brev som lades fram för socialförsäkringsutskottets ledamöter och som samtliga borgerliga partier i alliansen skrev under och skickade till alla landets kommuner. Det undertecknades också av , som ska få en stor eloge för detta. insåg värdet och vikten av att man samarbetar i den här frågan och inte gör partipolitik av den. parti och med i spetsen vägrade att underteckna brevet. Jag måste också konstatera att vi lämnade in en begäran till den socialdemokratiska partiledningen om att få komma till er kongress och prata med era kommunpolitiker om värdet och vikten av att av er ledda kommuner tar emot de här barnen. Till svar fick vi två rader tillbaka i vanliga vänliga trevliga stil, det vill säga att vi inte var välkomna. Jag kan tala om för att jag är beredd att resa runt till alla landets partistämmor och prata om värdet och vikten av att vi alla hjälps åt och värnar om de här barnens bästa. Men det går inte om landets största oppositionsparti inte är intresserat av att medverka. Vi kommer att fortsätta att arbeta intensivt för att få flera att ställa upp. Vi kommer att göra det med de åtgärder som jag redovisade i samband med vårpropositionen och som jag talat om här. Vi kommer inte att ligga på latsidan. Jag har pratat med mitt folk, och så får göra sitt bästa för att prata med sina kommunpolitiker. Men jag måste säga att jag inte känner mig helt säker på att engagemanget verkligen finns hos Socialdemokraterna för den här frågan. 93 (): är dagens och vårens migrationspolitiska debatt avslutad. Det är dags att sammanfatta och dra några slutsatser. Först kan vi konstatera att det från socialdemokratiskt håll aviseras i retoriken och i vissa reservationer en möjlig kursändring. Kommer den att bekräftas i voteringar och i ytterligare tydliga markeringar är den mycket välkommen. Vi kommer att leta efter de voteringarna. Vi kan konstatera att från de tidigare flyktingvänliga borgerliga partierna har här en mycket tydlig positionsförändring skett. Den välkomnas av Socialdemokraterna, därför att det är till den socialdemokratiska och moderata politiken som dessa partier har anslutit sig i allt väsentligt, och de har övergivit tidigare ståndpunkter att vilja förändra politiken. Från migrationsministern har vi inte fått höra några egentliga nyheter. Det är fortfarande så att den som är gift eller sammanboende med någon som befinner sig i landet ska åka tillbaka till sitt hemland för att därifrån söka tillstånd för anhöriginvandring som man med största säkerhet kommer att få. De papperslösa i kommer att få fortsätta att hoppas på att eventuellt få tillstånd att stanna som arbetskraft. För den som inte kan arbeta återstår väl enligt migrationsministern inget hopp. För vidkommande konstaterar vi att det som återstår är ett omfattande och tungt opinionsarbete. Vi kommer tillsammans med alla de som så önskar från frivilligorganisationer, från kyrkor och samfund, från partier och organisationer att fortsätta arbetet för en human flyktingpolitik i det här landet. Rätten till asyl är konventionsstadgad, och den måste också här i kammaren försvaras. Därför är hoppet just nu satt till alla som fortsätter att kämpa för att den rättigheten också ska finnas i . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 7 §.) 6 § Driftsformer för sjukhus Föredrogs socialutskottets betänkande 2006/07:SoU11 Driftsformer för sjukhus (prop. 2006/07:52). 94 (): kan erbjuda en i förhållande till många andra länder mycket bra hälso- och sjukvård. Det är vi nog överens om oavsett politisk uppfattning. hör just hälso- och sjukvård till de ämnen som kanske diskuteras mest när människor hör av sig till politikerna. Vi vet att svensk sjukvård står inför stora utmaningar . En sådan utmaning är just driftsformer för sjukhus. Bakgrunden till dagens debatt är regeringens proposition Driftsformer för sjukhus och sex motioner som har väckts med anledning av propositionen. Vidare behandlas tre motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. Utskottet har hållit en offentlig utfrågning för att bredda beslutsunderlaget. I denna deltog bland annat representanter för , , , , SPF och Vårdföretagarna. tillstyrker regeringens förslag att upphäva inskränkningarna i landstingens möjligheter att överlämna driften av regionsjukhus, regionkliniker och övriga sjukhus till annan. Det innebär att landstingen ska kunna sluta avtal om driften av sjukhus utan krav på att avtalen innehåller villkor om att verksamheten ska drivas utan syfte att ge vinst åt ägare eller motsvarande intressent. Avtalen ska inte heller behöva innehålla villkor om att vården ska bedrivas uteslutande med offentlig finansiering och vårdavgifter. Vidare ska landstingen kunna överlämna driften av regionsjukhus och regionkliniker till någon annan. Utskottet ställer sig även bakom regeringens förslag att det nuvarande kravet på att bedriva hälso- och sjukvård vid minst ett sjukhus i offentlig regi upphävs. Denna lagändring föreslås träda i kraft . Vi ser fram emot en spännande och intressant debatt här . Vi kan ha olika utgångspunkter i frågan som gör att vi naturligtvis tycker olika. Men det gemensamma för oss i socialutskottet är ändå, för att använda ett bevingat uttryck, att vi alla värnar om mens sana in corpore sano en sund själ i en sund kropp. Därmed kan debatten börja. 95 (): lovade i valrörelsen att inte sälja ut akutsjukhusen. Därmed ströks privatiseringsdebatten från dagordningen. Men lägger alliansen, trots detta löfte, fram en proposition, Driftsformer för sjukhus, som gör det fritt fram för att flagga ut hela sjukhusflottan från . Det är inte bara ett skamligt löftesbrott utan också ett förhastat och ogenomtänkt förslag. Den diskussion som borde ha ägt rum under valrörelsen, men som målades över med en lögn, måste därför föras nu i elfte timmen. För det första har sjukvården en spännvidd som ingen annan allmän medborgarservice. Sjukvården kan vara mycket enkel, som när läkare skriver ut hostmedicin per telefon. Och oerhört komplicerad, som när flera läkarteam måste avlösa varandra för att genomföra en komplicerad organtransplantation. Att bassjukvård kan privatiseras utan att kvaliteten sjunker betyder inte att storsjukhusen utan vidare kan säljas till högstbjudande eller splittras upp i vårdgallerior. Medan basvården bör decentraliseras så långt möjligt måste specialistvården tvärtom koncentreras. Det andra argumentet mot utförsäljning av stora sjukhus, särskilt universitetskliniker, följer av det första: konkurrensen blir skenbar. Konkurrens mellan privat och offentligt må ha sin plats i den lågteknologiska vården. Men jämfört med ett akutsjukhus är en vårdcentral billig både att upprätta och driva. Och ganska lätt att flytta. Men ett sjukhus står där det står. Även efter en privatisering råder i praktiken en monopolsituation. Jag citerade en krönika av P.C. som inledning på mitt anförande. Och jag håller med om det som P.C. Vi har en viktig debatt att föra , och det är ett oerhört viktigt beslut som kommer att fatta . Det handlar om ett systemskifte i sjukvården. Det handlar inte, som P.C. också beskriver bra, om mångfald i sjukvården. Det finns med dagens lagstiftning alla möjligheter att lägga ut delar av vården på entreprenad när man tycker att det är lämpligt. Också sjukhus kan läggas ut på entreprenad under förutsättning att man följer fyra enkla regler. De fyra enkla reglerna är att man inte ska ha gräddfiler, utan att patienterna ska tas emot utifrån sina behov och inga andra kriterier, att man ska återinvestera vinsten i verksamheten, att man inte får sälja ut universitetssjukhus och att det måste finnas minst ett sjukhus i varje landsting som drivs offentligt. Det är rimliga regler som ger bra spelregler också för mångfald i sjukvården. Den proposition som vi ska besluta om här handlar om någonting annat än mångfald. Den handlar om ett systemskifte i sjukvården. Det är att öppna för utförsäljning eller utflaggning av våra mest högspecialiserade sjukhus, universitetssjukhusen, som utgör en gemensam skatt för oss i form av både kompetens och investeringar. Det handlar om att öppna för gräddfiler i sjukvården, att privatbetalande patienter ska kunna gå före eller få bättre vård än alla andra som finansierar sin vård med skattemedel. Något som vi länge har varit mycket stolta över i , och som väckt beundran från många andra länder, är just detta att också den högspecialiserade vården, den dyraste och svåraste sjukvården, är till för alla på lika villkor utifrån behov. Där är det inte så att den som är rik kan köpa sig förtur i kön. Cancervården är ett bra sådant exempel. Vi har många svåra diskussioner att föra om prioriteringar i cancervården. Vi för dem ofta här i . De förs ute i samhället. Det fördes alldeles diskussioner bland olika specialister om de olika nationella riktlinjer som framtagits. Det är svåra frågor. Men en viktig sak är att den allra bästa cancervården och vi är duktiga på cancervård i , även om vi kan bli bättre utförs av den offentliga sjukvården, och den har alla tillgång till på lika villkor.