prot · GU0983 · 2007-03-28 00:00:00 — Avslutningsvis: För dem av ledamöter som tycker att det är viktigt att det tillsätts en utredning i frågan återstår endast alternativet att yrka bifall till reservation. 158 (): Barn och ungdomar som av olika sociala orsaker placeras på hem för vård och boende, HVB, är utan tvivel en av de mest utsatta grupperna i samhället. Därför är det av största vikt att den vård och placering i HVB som erbjuds är av hög kvalitet. Samhället har en skyldighet att noga följa upp placeringarna och se till att hemmen för vård och boende har bra personal och att verksamheten uppfyller de krav som måste ställas på en så här viktig och känslig verksamhet. Dagens förslag att det ska göras en registerkontroll av dem som är anställda på hem för vård och boende innebär ett visst integritetsintrång för den enskilde. Det är känsligt med kontroll av anställda och frågan är inte alltid så enkel. Självfallet får vi inte dras med och skapa ett samhälle där kontroll och registerutdrag krävs i alla möjliga och omöjliga sammanhang. Det måste alltid finnas en väg tillbaka för alla. Men i detta fall anser jag det befogat och nödvändigt med kontroll. Arbetar man med utsatta barn måste kraven vara höga. Barnperspektivet anser jag som socialdemokrat i detta läge väga tyngst. Vissa brott är av sådant slag att personer som dömts för dessa brott inte ska arbeta med just barn och ungdomar. kräver lagstiftningen att de som erbjuds jobb i förskola, skola och barnomsorg ska lämna ett utdrag ur polisens belastningsregister. Upprinnelsen till dagens förslag ligger bakåt i tiden. tillsatte den dåvarande socialdemokratiska socialtjänstministern en utredning som skulle överväga behovet av bestämmelser om obligatorisk registerkontroll av dem som ska anställas vid HVB som tar emot barn och unga. Utredningen blev klar och har remissbehandlats. kan vi gå till beslut. Det tycker jag är bra. Vi socialdemokrater stöder förslaget i betänkandet. Självklart inser vi att registerkontroll i sig inte garanterar att barn i HVB får en tryggare miljö. Men det kan vara en effektiv åtgärd som ökar möjligheterna att se till att rätt personer anställs. Ett HVB ska inte anställa personer som dömts för till exempel sexualbrott eller våldsbrott. En diskussionsfråga har varit om det bara ska ske registerkontroll av tillsvidareanställda. Förslaget innebär att även personer som praktiserar eller har en tidsbegränsad anställning ska granskas. Vi socialdemokrater tycker att det är en rimlig ordning. Undantag görs endast om det är fråga om en tillfällig kontakt eller ett mycket kortvarigt arbete, som det heter. Någon form av avgränsning måste ju rimligtvis göras om inte situationen ska bli ohanterlig. Regeringen pekar själv i propositionen på att denna avgränsning kan leda till gränsdragningsproblem och att bör överväga om det behöver utfärdas rekommendationer om kontrollverksamheten. Det finns flera motioner och för den delen också remissinstanser som påpekar att det kan finnas även andra områden, till exempel inom äldreomsorgen och vården av funktionshindrade, där det kan behövas registerkontroll eftersom vårdtagaren befinner sig i en stark beroendeställning till vårdaren. Socialdemokraterna anser att denna fråga bör bevakas. Men varje åtgärd måste enligt vår mening vara väl underbyggd och föregås av en analys av situationen som väger skyddsbehov och integritetbehov i samhället. Vi är för tillfället nöjda med att regeringen har sagt att man kommer att följa utvecklingen och om så behövs tillsätta en utredning som kan ta fram förslag om obligatorisk registerkontroll även för andra verksamheter. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag. I detta anförande instämde Per (). 159 (): Det är en viktig proposition som regeringen har lagt fram. Skälet till att man har lagt fram den är att vi måste, så långt det över huvud taget är möjligt, garantera att de HVB som vi har och är väldigt glada för är så bra och trygga som det över huvud taget är möjligt. Barn som hamnar i en svår och utsatt situation och kanske drabbas av många och svåra upplevelser ska kunna känna att de har en frizon när de kommer till HVB. Jag är väl medveten om att integritetsfrågorna är viktiga. De ska vara viktiga även fortsättningsvis. Men i den här frågan är regeringen helt tydlig med att det är barnens behov av trygghet som väger tyngst. Jag tror att kvalitetsfrågorna generellt i vårt samhälle måste lyftas mycket högre än vi har gjort. Det är beklämmande med alla barn som i HVB har utsatts för fruktansvärda saker. Men vi måste med den kunskapen se till att vi för framtiden gör allt som står i vår makt för att det inte ska hända igen. Jag tror att det är en bra signal från riksdag och regering att vi inte accepterar någonting annat än att det ska vara en trygg och bra miljö för barnen. Ofta är dessa barn en grupp som inte vågar, kan eller orkar tala för sig själva. De är i en beroendeställning, och därför är vi glada över att vi har fått en så kraftig majoritet för vårt förslag i socialutskottet. Det är en bra signal och ett väl avvägt beslut. undrar varför vi inte kunde gå ett steg längre . Jag har stor sympati för de tankar som ger uttryck för. Men vi anser att det är fullt tillräckligt som det står under Utskottets ställningstagande på s. 11: Utskottet noterar att regeringen har för avsikt att följa utvecklingen och överväga om det finns behov av att tillsätta en utredning med uppgift att kartlägga och vid behov lämna förslag till andra verksamheter där obligatoriska registerkontroller bör göras. Utskottet ser mycket positivt på regeringens bevakning av denna viktiga fråga och kommer omsorgsfullt att följa regeringens arbete på området. Utskottet anser inte att regeringens arbete bör föregripas. Här är det viktigt att både vi och regeringen även fortsättningsvis är observanta på alla de här frågorna. Enligt mitt förmenande är detta en viktig markering för framtiden. Men det är lite för tidigt att gå så långt som vill gå. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på de båda reservationerna. 160 () replik: Det är inte så lätt för mig att argumentera ensam mot ett helt enigt utskott. Ingen av mina utskottskamrater har egentligen kommenterat det jag tog upp i min argumentation, nämligen de motstridiga intressen som finns mellan integritetsskyddet och barnets bästa. Jag vet inte hur mycket ni har vägt dessa mot varandra. Hos låter det nästan som att registerkontrollen kommer att garantera trygg och säker miljö för alla barn i HVB. Jag är säker på att vet lika väl som jag att registerkontrollen inte kommer att åstadkomma detta. När det gäller kontrollen i skolan, förskolan och skolbarnomsorgen har mina utskottskamrater inte heller beskrivit vad det är för fel. Den kontrollen har vi haft . Varför ska vi göra den obligatorisk, och varför ska vi utvidga den också till misstankeregistret? Min fråga till är om hon har studerat utvärdering, som kom fram till att man egentligen inte kan dra så mycket slutsatser, och man vet absolut inte om man har hindrat några som är förstagångsbrottslingar och om de har fått arbete eller inte. Det har förekommit övergrepp innan registerkontrollen infördes, och det har förekommit efter det att den har införts. Så kommer det att vara med den här obligatoriska kontrollen också. 161 () replik: Jag kommenterade just detta att det var två intressen som stod mot varandra. Regeringen ansåg att barnens trygghet måste sättas i främsta rummet. , jag är väl medveten om att det här förslaget inte kan ge vare sig en hundraprocentig eller nittioprocentig trygghet för barnen. Men jag skulle vilja påstå att det inte finns något beslut som kan fattas här i som skulle göra det hundraprocentigt tryggt. Inte heller är det enbart denna fråga och detta perspektiv som gör att det blir tryggt i ett HVB, men det är ett tydligt och bra sätt att få det tryggare och tydligare. Jag skulle nästan vilja påstå att det är bra för alla. Det är också bra för de personer som ska anställas. Man ska själv gå till polisen och få registerutdraget och lämna fram det till arbetsgivaren. Det är väl bra att den som söker jobb inte kommer i en svår situation och gör sig skyldig till brott. är det väl bra att samhället gör den tydliga markeringen att detta inte duger. Jag uppfattar detta som en kvalitetsförbättring och något positivt för alla. Jag förstår inte riktigt varför yrkar avslag på den här propositionen. Det är för mig obegripligt. De argument som gav om vår rätt till integritet håller vi med om. Det är därför vi tar det försiktigt med alla förslag vi kommer med. Men att inte barns perspektiv skulle kunna få väga så tungt i den utsatta situation de befinner sig i när de kommer till ett HVB är obegripligt för mig. 162 () replik: säger att den obligatoriska kontrollen inte garanterar något. Tvärtom finns det en risk att vi invaggas i falsk trygghet med lagen. Jag tog i mitt anförande upp att det behövs andra insatser. Det finns en utredning som heter Källan till en chans, som väl känner till. Det finns ett behov av att oftare göra tillsyn. Vi känner till att det finns HVB där man inte har gjort tillsyn på åratal. Det är viktigare att man har kontroll och tillsyn och att personalen som arbetar där är kompetent och har bra utbildning. Det är de sakerna vi ska satsa på. När man lyssnar på får man uppfattningen att det räcker med registerkontroll. Det gör inte det. Vad gör regeringen till exempel med Källan till en chans? 163 () replik: Regeringen arbetar med den frågan. Vi har inte haft denna regering mer än . Vi har inte hunnit allt. Arbetet med Källan till en chans pågår i . Jag sade också att registerkontrollen inte kommer att lösa alla problem. Det är mycket mer som behövs med utbildning och annat. Ingen av dessa saker motsäger varandra. Det är ingen konkurrens mellan de önskemål och behov som finns. Tvärtom är det ett sätt att visa att vi vill göra allt från lagstiftarens sida för att det ska bli trygg och bra vård för dessa barn som har en oerhört svår situation. Om barnen får komma i främsta rummet måste man acceptera att vi också behöver göra en kontroll. Det är tyvärr så. Jag beklagar alla övergrepp som har skett på dessa barn. Men vi kan inte bara beklaga det. Vi måste visa att vi vill göra något mer. Självklart anser regeringen att det behöver göras mycket mer inte minst vad gäller utbildning för att det ska bli så bra som möjligt. Det här är en viktig signal och en viktig väg att gå. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 21 § Vissa mineralpolitiska frågor Föredrogs näringsutskottets betänkande 2006/07:NU5 Vissa mineralpolitiska frågor. 164 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 2 och motion N264 yrkande 2 samt motion N287 yrkande 5 som handlar om Euratomfördraget. I övrigt står jag givetvis bakom reservation 1 men väljer att inte lyfta fram den . Frågan om brytning av uran är i allra högsta grad aktuell i . Därför är det också viktigt att vi känner till vad som gäller. har så många företag fått tillstånd att undersöka urantillgångar i och om dessa är brytvärda. sägs det från alliansen att brytning av uran i inte är aktuell. Men när jag ställer samma fråga till företrädare för regeringen blir svaret att regeringen prövar frågan först efter att har sagt sitt och det finns en miljökonsekvensbeskrivning att ta ställning till. Sedan avslutar man med att kommunerna har vetorätt. Vad regeringen i själva verket tycker är i allra högsta grad oklart. I det perspektivet är debatten om Euratomfördraget aktuell och viktig. Debatten om Euratomfördraget är ingen ny debatt. Den förra regeringen ansåg att det var nödvändigt att modernisera fördraget. Tillsammans med och avsåg man att lyfta fram frågan om fördraget i samband med diskussionerna om en ny . Frågan är alltså inte enbart en svensk fråga. Enligt Euratomfördraget har EU option på allt klyvbart material i unionen. Det skulle kunna innebära att ett medlemsland om EU använder optionen inte kan bestämma över det uran som framställs i det berörda landet. Det finns en diskussion huruvida fick undantag från denna regel i samband med anslutningsfördraget vid medlemskapet. I har EU-parlamentarikern ställt en fråga till kommissionen om hur det ligger till med just tillämpningen av Euratomfördraget och om har fått ett undantag. Jag ska citera fritt ur svaret från kommissionär , som givetvis också finns tillgängligt. Av första meningen av förklaringen i fördraget framgår tydligt att fördragen, även Euratomfördraget, gäller samtliga medlemsstater. Det finns inga undantag. Gemenskapen har också optionsrätt i fråga om kärnmaterial som produceras i en medlemsstat. Denna optionsrätt kan inte tolkas som att medlemsstat är skyldig att framställa uran på sitt territorium. Det innebär att EU inte kan tvinga svenska staten att öppna en urangruva i . Det är ett klart och tydligt svar, och det är bra. Gemenskapen har ingen möjlighet att konfiskera kärnmaterial som har producerats i en medlemsstat förutom under mycket speciella omständigheter. De speciella omständigheterna gäller just vad en medlemsstat gör med det producerade kärnavfallet. De regler som gäller är att medlemsstaterna måste meddela bränsleförsörjningsbyrån, som har hand om frågeställningarna. Den har att godkänna eventuella affärskontrakt mellan länder när det gäller det kärnavfall som finns. Om , med tillstånd från de svenska myndigheterna, skulle börja bryta uran, måste försäljningsavtalen för det producerade uranet lämnas in till Euratoms bränsleförsörjningsbyrå, antingen av säljaren eller av köparen. Av svaret framgår ganska klart att det finns en gråzon. Hur man tolkar det är en sak. Hur man tolkar fördraget vet vi inte. Det är just poängen med att vi behöver lyfta fram frågan igen. Vi kan också konstatera att det näringsutskottet säger i betänkandet bekräftar behovet av en översyn av fördraget. Jag ska citera vad som står i betänkandet: Det står klart att Euratomfördraget i flera avseenden inte speglar dagens verklighet utan är föråldrat. Mot den bakgrunden blir det märkligt att utskottet avstyrker berörda yrkanden från och . Det finns ett gyllene tillfälle för regeringen att ta upp frågan om Euratomfördraget igen när diskussionen om en ny konstitution kommer att ta fart. Jag förstår inte varför inte utskottet tar fasta på det och lyfter frågan igen och ger ett sådant svar till regeringen. 165 PER (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 1 och instämmer även i reservation nr 2, men för tids vinnande yrkar jag bara bifall till den första reservationen. Det är tråkigt att inte deltar i den här debatten. har varit det enda parti som öppet har förespråkat uranbrytning i . Det vore intressant att ta den diskussionen med dem. Men efter vad jag kan se på talarlistan finns det ingen representant för med i debatten. Det investeras stora pengar i uranletning i . Bolag prospekterar efter uran på ett 60-tal olika platser runt om i landet. Antalet platser för prospektering ökar . Prospekteringstillstånd finns i till exempel , , , , , och . I stora delar av landet berörs man alltså av uranprospektering . Uranletningen orsakar självfallet stor oro på de orter där den pågår. Alla vet ju att en urangruva skulle få stora och svåra miljökonsekvenser. Uranhalterna i en fyndighet är ofta på bara ungefär en promille eller ännu lägre, vilket innebär att det finns ett kilo uran per ton i själva malmen. Man måste därför spränga bort oerhört stora mängder berg för att komma åt uranet. När man bryter uranmalm frigörs radioaktiva gaser, till exempel radon. En stor mängd radioaktivt damm släpps lös. Det här får självfallet stora hälsoeffekter för dem som berörs av det. Det får också svåra miljöeffekter. Restprodukterna från uranbrytning är radioaktiva. De innehåller förutom radium och radon ofta stora mängder giftiga tungmetaller. Det avfall som blir kvar efter uranbrytningen samlas oftast i dammar där vätskan avdunstar men det radioaktiva slammet blir kvar. Det finns kvar under många generationer framåt. Med tanke på de stora och svåra miljö- och hälsoeffekter som uranbrytning har orsakat i de trakter där det görs borde det vara en självklarhet att samtliga partier i riksdag kraftigt tar avstånd från planerna på uranbrytning i . Vi i har därför väckt en motion där vi föreslår att man inför ett tydligt förbud mot uranbrytning i minerallagen. Tråkigt nog är det bara som har anslutit sig till den linjen. Det innebär att samtliga övriga partier fortsätter att hålla dörren öppen för uranbrytning i . Den signalen kommer att tas emot med glädje hos alla de företag som prospekterar efter uranfyndigheter. För hur ska signalen annars tolkas av de företag som prospekterar? De kommer förstås att anse att det här är ett beslut som öppnar dörren för fortsatt letande och fortsatt utvinning. Och hur ska signalen tas emot av de människor runt om i landet som är oroliga för att de helt plötsligt ska bli grannar med en urangruva? Och, kanske viktigast: Hur ska de företag som satsar på turism i de här områdena, som försöker få ut en vildmarksturism och få in nya näringsintäkter, uppfatta signalen? Man öppnar ju deras områden för uranbrytning. De partier i den här som ofta och gärna uttalar sig mot uranbrytning men inte vill ta några steg för att motverka den i praktiken hyser en dubbelmoral av stora mått, vill jag hävda. Antingen är man för uranbrytning, och då nöjer man sig med den lagstiftning vi har , eller så är man emot uranbrytning, och då måste man också visa på konkreta förslag på hur detta ska åstadkommas. Vad tänker man göra för att förhindra uranbrytning i ? Det finns faktiskt ingen mellanlinje i den här frågan. När vi röstar för eller emot ett förbud mot uranbrytning kommer det att bli uppenbart för alla var partierna står för eller emot uranbrytning i . Om man fortsätter att försöka upprätthålla något slags mellanlinje förleder man antingen de medborgare som är oroliga genom att man tillåter uranbrytning eller de gruvbolag som prospekterar och lägger ned stora resurser. Om man då inte tänker tillåta någon uranbrytning så har man förlett bolagen och faktiskt lurat dem. De bolag som just nu satsar stora pengar på att leta uran i kommer självfallet att vilja ha igen de resurserna genom att bryta uran om de hittar en brytvärd åder. Vi är säkra på att de bolagen kommer att sätta en oerhört hård press på den politiska processen för att få till stånd en gruvbrytning. Till och med näringsminister har själv konstaterat att det ger underliga signaler att säga ja till prospektering men att sedan, när bolagen väl hittar en brytvärd åder, säga nej till utvinning. Särskilt upprörande är den ställning som och har tagit i frågan eller kanske snarare den ställning som de inte har tagit. Före valet tillfrågades samtliga partier av om de skulle verka för eller emot ett svenskt förbud mot uranbrytning. Både och angav i enkäten ett tydligt ja för ett förbud mot uranbrytning utan förbehåll. Men , , när de sitter i regeringen och kan påverka frågan i allra högsta grad har tydligen både och svängt . De verkar , när förslaget finns på bordet, aktivt emot ett sådant förbud. Att deklarera en inställning före valet och sedan agera helt tvärtemot när man har avgörandet i sin hand är att vilseleda väljarna. Man lurar till sig deras röster genom att hävda en sak före valet med falska förespeglingar. Sedan bryter man mot de löften som man gav när det väl kommer till omröstning i kammaren. Jag skulle verkligen vilja att de representanter som finns här för och går upp i talarstolen begär en replik nu till exempel och förklarar här i debatten varför man har bytt linje i frågan . Vilka nya fakta är det som har kommit till som gör att det nu är säkert att bryta uran i och som gör att det inte finns någonting att vara orolig för för medborgarna? Vi har föreslagit en rad förändringar i vår motion för att garantera att uranbrytning inte kommer att komma till stånd i . Om de övriga partierna verkligen vill motverka uranbrytning kan man enkelt ändra minerallagen så att prospektering efter uran förbjuds och så att koncessioner för bearbetning av uran inte får beviljas. Uranbrytning får stora regionala miljökonsekvenser, som jag var inne på. Därför anser vi att de berörda kommunernas roll i beslutsfattandet måste stärkas. Därför anser vi att det borde krävas ett tillstånd från kommunstyrelsen i den kommun där uranletning ska ske. Den kommunen måste ge ett godkännande innan ett beslut om undersökningstillstånd kan fattas just för att det ska vara tydligt för alla parter vad som gäller i hela kedjan. Det handlar både om medborgarna i regionen och de bolag som håller på att prospektera. Tyvärr har den borgerliga regeringens hållning i frågan varit minst sagt oklar. Både i intervjuer i medierna och i debatter i har regeringen genom sin näringsminister vacklat i inställningen till uranbrytning. Näringsministern hävdar att hon inte tänker göra något annat än att följa den nuvarande lagstiftningen. Hon hävdar att den lagstiftning som vi har inte behöver förändras, trots att den har lett till ett stort antal prospekteringsfall i . Vi tycker att det behövs ett klargörande här. Det finns en chans i den här debatten nu för alla partier att klart och tydligt deklarera var de står. Är ni för eller är ni emot uranbrytning i ? Och hur kommer ni att rösta när frågan avgörs i kammaren vid voteringen ? 166 (): Jag vill börja med att säga att det mycket riktigt är som Per beskriver; det är en komplex och omfattande lagstiftning och många olika aspekter som vägs in i den här extremt svåra fråga som vi behandlar . Jag ska säga något om minerallagen generellt och om gruvnäringen. är ett mineralrikt land. Med 17 gruvor i drift vid utgången av 2006 är vi ledande i . Vi är därmed också ledande när det gäller minerallagstiftningen och själva hanteringen i och omkring våra gruvor. Trots vår unika och speciella minerallag är det intressant att veta att det här egentligen handlar om endast av hela den svenska berggrunden. Ur den synvinkeln skulle man kunna tycka att det här är ett smalt område. är en gammal gruvnation med en väl dokumenterad gruvhantering ända . För såg det mörkt ut inom hela gruvnäringen. kan jag som norrlänning och inlandsbo vara mycket nöjd med den tillväxt och utveckling som vi nu kan skönja på området. Vi finner stora brytvärda framför allt i . Senast fick vi ta del av nyheten att har funnit ytterligare en stor och rik malmfyndighet i . I min egen lilla hemkommun rapporterar man att geologerna har gjort intressanta diamantfynd. Vi är just nu ett för prospekteringsföretag som väljer att prospektera i . Det gör de därför att vi har goda förutsättningar. Bland annat har vi bra vägar, befolkning som pratar bra engelska, en bra minerallag och en strikt miljölagstiftning. Och så har vi SGU:s mineralinformationskontor i , som vad jag har förstått är en unik informationsbyrå som inte finns någon annanstans i hela världen. Allt det här skulle jag vilja säga har möjliggjort att vi har den tillväxt som vi nu ser inom gruvnäringen. Det är också tydliga tecken på att vi har lyckats med geologi, infrastruktur och ett regelverk som fungerar bra. Som inlandsbo är det också mycket trevligt att få konstatera att malmproduktion inte går att flytta till vare sig eller låglöneländer utomlands. Och det här ger ju faktiskt väldigt mycket jobb. Så, fru talman, kommer jag då fram till uranfrågan, det som är betänkandets huvudinnehåll. Jag lyssnade på Per . Det är många och svåra och komplexa frågeställningar som vi har att ta hänsyn till, särskilt när det gäller lagstiftningen. Framför allt är det långa processer som omgärdar detta och som , skulle jag vilja säga, egentligen styr upp vad regeringen i slutändan tar för beslut då det gäller uranbrytning eller ej. I det stora hela, fru talman, ställer vi oss bakom utskottsmajoritetens förslag till beslut. Men vi har också ett särskilt yttrande. Jag ska be att få läsa upp yttrandet, som vi har skrivit, i dess helhet. Så här lyder det: Uran är ett av de mineraler som omfattas av minerallagen.