prot · GU0978 · 2007-03-20 00:00:00 — Det kan möjligen vara någon mening med den här diskussionen om ni åtminstone tittar på det här. Jag tror inte att socialministern annars med en sådan oerhörd tvärsäkerhet skulle ha uttalat sig i medierna om att det här inte kostar staten ett öre, att det här får kommunerna klara ut. Jag försöker bara analysera och tänka lite logiskt kring det du själv säger i olika sammanhang. Konsekvensen av detta blir förmodligen att när detta ska genomföras i realiteten i vissa kommuner ställs vårdnadsbidraget mot annan verksamhet, och då ligger det nära till hands att det handlar om förskolans kvalitet. Man drar ned lite på kvaliteten och för över pengar till vårdnadsbidraget, och sedan är karusellen i gång med en successiv erodering av förskolan. Det ska bli intressant att se vad som ligger bakom kvalitetsförstärkningen i förskolan som återigen aviserades i socialministerns senaste inlägg. 83 (): Jag har försökt lyfta fram frågan om invandrarbarnens situation i den här debatten. Tre riksdagsledamöter från majoriteten har varit med i debatten. Ingen tyckte att det var något märkvärdigt att lyfta fram den frågeställningen, utan man pratade bara om Nackamodellen. Jag tror inte att invandrarbarnen existerar i deras tänkande. Jag får nöja mig med de besked som jag har fått . Det är öppna förskolor och det är lite om föräldrarnas ansvar. Jag har ställt frågor och jag hoppas att ministern har lite tid till att svara på dem. Jag hoppas att jag får svar på om man kommer att vidta några åtgärder så att inte invandrarkvinnor hamnar i vårdnadsbidragstagande och blir ekonomiskt beroende av det och att barnen får möjlighet att lära sig svenska språket, för det är så viktigt när de sedan kommer till skolan. Om alliansens planer när det gäller betyg i skolan genomförs är det viktigt att barnen får komma i kontakt med svenska språket . Som sagt: Jag är inte till nöjd med svaret. Men jag vill tacka för debatten och får återkomma till ministern . 84 Socialminister (): Jag ska vara hyggligt lågmäld. tycker inte att räcker, att vårdnadsbidraget borde vara högre. Det kan jag möjligen skriva under på, men låt oss säga att vi börjar på det här viset så får vi arbeta oss upp . Är detta att uppvärdera föräldraskapet? Nja, men det är klart att kommer det från någon som vill ha noll är detta naturligtvis något som är mycket högre än noll. Vi vet hur småbarnsföräldrar blir experter på att inom ramarna för föräldraförsäkringen lirka med den och tänja på den . Jag tror att kommer att innebära en möjlighet för fler föräldrar att välja det som de önskar under en lite när det gäller föräldraförsäkringens utnyttjande eller att gå ned lite grann i arbetstid . Det tror jag kommer att bli uppskattat av många. Man kan säga att det inte är så himla mycket värt med opinionsmätningar, men opinionsmätning efter opinionsmätning också när det gäller ert parti visar att en majoritet av era väljare tycker att det borde finnas mer av valfrihet för småbarnsföräldrar. De svarar jakande på detta. Jag ska inte tala om för er hur ni ska skaffa er fler väljare, men jag tror att ni socialdemokrater skulle kunna tänka ett varv till kring frågan hur man skapar större möjligheter för småbarnsföräldrar att tillbringa tillsammans med sina barn. Jag har hört vad har sagt, och jag ska återkomma med andra beräkningar som jag tror kommer att äga en större korrekthet. När det gäller och frågan om invandrarbarnen tror jag inte att vi löser problemet med utanförskap och språkproblem enbart genom familjepolitiken. Det handlar om så mycket mer, om anknytning till arbetsmarknaden, om delaktighet på en arbetsplats och så vidare, men där spelar naturligtvis också familjepolitiken en roll. Tack så mycket för en bra debatt. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2006/07:314 om blodgivning och regler för att motverka överföring av smittsamma sjukdomar 85 Socialminister (): har frågat statsrådet vilka åtgärder hon avser att vidta för att säkerställa att reglerna för blodgivning även i fortsättningen kommer att vara väl avvägda vad gäller såväl skydd mot smitta som respekt och acceptans i samhället. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Som skriver, krävs regler för att minimera risken för överföring av olika slags blodburen smitta. Dessa regler finns i lagen och förordningen om blodsäkerhet samt i och föreskrifter. har bemyndigats att utfärda föreskrifter om blodgivning. I sitt förslag till nya föreskrifter föreslog styrelsen att en sex månaders karenstid skulle införas för personer som utfört handlingar som klassificeras som riskbeteende. Till riskbeteende räknas bland annat sex mellan män. Förslaget innebar en förändring i jämförelse med vad som gällde enligt tidigare föreskrifter, som helt förbjöd blodgivning i dessa fall. Under remissbehandlingen ställde sig så gott som samtliga företrädare för hälso- och sjukvården negativa till förslaget om karenstid. Ett viktigt skäl för detta var enligt remissinstanserna att det skulle innebära att man inte kan garantera säkerheten för de patienter som ska få blodtransfusioner. Remissinstanserna ansåg också att det saknades en beskrivning från av vilka konsekvenser en sådan förändring skulle kunna få. beslutade med anledning av remissinstansernas svar att ta tillbaka förslaget om karenstid. beslutade också att följa upp bestämmelserna om de krav som avser blodgivares lämplighet med hänsyn till blodmottagarens säkerhet. I uppföljningen ska ingå en grundlig genomgång av den förändrade epidemiologiska situationen, som bland annat kommer att innefatta analyser kring spridning av smittsamma sjukdomar och ökat resande. I uppföljningen kommer också hänsyn att tas till utvecklingen av olika metoder för test av blodgivare. Uppföljningen ska vara klar . Bedömningar som rör säkerhetskrav vid blodgivning avgörs bäst av experter på området. menar jag att man bör avvakta uppföljning av vilka krav som ska ställas på blodgivare, en uppföljning som jag hoppas kommer att vara väl avvägd vad gäller såväl skydd mot smitta som respekt och acceptans i samhället. 86 (): Jag får tacka för svaret. Den här frågan inrymmer två problem. Det ena är att garantera säkerhet för de patienter som behöver blod, det andra är diskrimineringsaspekten. Här har vi att göra med HBT-personer, framför allt män som är villiga att donera blod. Det är en humanitär gärning som man inte tjänar några pengar på. Att på livstid bli utesluten från att göra detta känns naturligtvis oerhört kränkande, i synnerhet då det ofta rör sig om män som lever i ett stabilt förhållande där man inte har någon anledning att misstänka att partnern har andra partner. Det var det som lyste igenom i remissvaren, att den ena partnern kunde vara ute på utsvävningar, så det finns lite homofobi i dem. utredning blir därför mycket viktig. Vi är överens om att det är bra att de kommer tillbaka. Vi måste också beakta diskrimineringsaspekten, i synnerhet som det nu är EU:s år för lika möjligheter. Rubriken är: För mångfald. I har vi inte infört direktivet fullt ut i vår lagstiftning, men vi måste leva upp till årets andemening: Varhelst vi ser diskrimineringens fula tryne sticka upp, oavsett om det är på grund av ålder eller etnicitet eller sexuell läggning, måste vi reagera och agera. Detta är just en sådan situation. Socialministern skriver mycket riktigt att det inte är den politiska nivån som ska avgöra, utan att det är experterna som ska stå för det. Jag har faktiskt varit på och kunde då inte avhålla mig från att fråga hur inställningen är. Man har helt klart för sig att säkerheten naturligtvis måste beaktas, men vad jag kan förstå ska man med en karenstid och med en bra anamnestagning kunna garantera säkerheten och utan problem även innefatta HBT-personer i blodgivningen. Jag tror att socialministern i själen känner så här. Jag har tittat lite på motioner i ärendet och funnit att faktiskt har stött denna tanke tidigare. Jag hoppas därför att vi är inne på samma linje. 87 Socialminister (): Jag delar uppfattning, och precis som hon sade inledningsvis handlar det här om den svåra avvägningen mellan att inte stänga ute personer som vill göra gott och så långt det över huvud taget är möjligt säkerställa att smitta via givet blod inte inträffar. Det är viktigt att stryka under att det i detta fall undantas inte bara män som har haft sex med män, utan här handlar det om ett riskbeteende som man försöker ringa in och undvika när det gäller just blodgivning. Här pekar man också ut personer som har haft sex med prostituerade. Det är viktigt att komma ihåg att här handlar det inte om en grupp eller om vissa personer, utan det handlar om ett visst beteende som man försökte ringa in och undvika att det kom med när man utfärdade detta. kommer att göra ett uppföljningsarbete för att se om ytterligare kan göras i detta sammanhang. Vi kommer att få skäl att återkomma till frågan när uppföljningen är slutförd . Vi ska hålla ögonen på detta från många håll. Det är jag angelägen om. 88 (): Jag vill tillägga att det naturligtvis finns fler grupper, varav prostituerade nämndes, men det minskar inte diskrimineringsstämpeln på HBT-personer. Det finns andra, till exempel de som åker till och kanske inte tänker efter före, så därför är det viktigt att varje individ på blodcentralerna får svara på frågor och att man gör de tester som behöver göras för att säkra det hela. Även om vi är överens så tror jag att debatten är viktig. Den visar utåt att regeringen ser diskrimineringsproblematiken och är beredd att göra något åt den när uppföljning kommer . Med det har jag inte mer att tillägga. 89 Socialminister (): Vi ska inte förlänga debatten, men vi får följa utvecklingen med intresse. Vi får säkert skäl att återkomma till frågan när uppföljningen är gjord för att se hur vi kan hitta en lagstiftning som gör att vi både undviker smitta så långt det är möjligt och att människor känner sig utpekade och diskriminerade i detta sammanhang. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2006/07:405 om kirurgisk behandling vid whiplashskador 90 Socialminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag planerar för att säkerställa att även personer med långvarig smärta orsakad av whiplashvåld ska kunna erbjudas effektiv behandling inom svensk sjukvård. har också frågat mig om jag avser att initiera en sådan vetenskaplig studie av de aktuella kirurgiska metoderna och diagnosmetoderna som föreslås i för att åtgärda det bristande kunskapsläget om dessa metoders effekter. Generellt gäller att ansvaret för att bedriva en effektiv hälso- och sjukvård ligger hos huvudmännen, det vill säga landstingen, medan vetenskapliga studier huvudsakligen bedrivs av universitet och högskolor. I rapporten för en svensk utvärdering av kirurgisk behandling vid långvariga besvär efter whiplashvåld det är korta koncisa rubriker här som överlämnade till regeringen redovisas resultatet av regeringens uppdrag till och () i frågan. Av rapporten framgår att det inte finns tillräcklig vetenskaplig dokumentation avseende triggerpunktskirurgi och inte heller stabiliserande kirurgi vid behandling av whiplashskador. I rapporten görs också bedömningen att det finns goda förutsättningar att genomföra vetenskapliga studier av stabiliserande kirurgi vid diagnostiserad instabilitet samt att det finns förutsättningar att göra studier av triggerpunktskirurgi. Med utgångspunkt från att ovanstående rapport visar att den vetenskapliga dokumentationen som finns ännu inte är tillräckligt omfattande, har och gjort bedömningen att dokumentationen behöver förbättras för att man ska kunna bedöma om de aktuella metoderna är i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet. Jag avser att noggrant överväga de slutsatser och bedömningar som redovisats i rapporten innan jag tar ställning i frågan. Den kliniska forskningen som utförs i samverkan mellan hälso- och sjukvården och universitet och högskolor utgör en utomordentligt värdefull källa för kunskap som kan användas för utvecklingen av nya effektiva behandlingsmetoder. Regeringen är mycket angelägen om att främja utvecklingen av nya effektiva behandlingsmetoder. Jag är därför mycket nöjd med att regeringen beslutade att tillsätta en utredning om den kliniska forskningens behov och villkor i syfte att stärka den svenska kliniska forskningen. Resultatet av en sådan utredning kommer att främja all klinisk forskning. 91 (): Tiotusentals människor skadas på ett sådant sätt att de får bestående problem av så kallat whiplashvåld. Det sker ofta i samband med trafikolyckor, men det kan också vara av andra skäl. Man har konstaterat att svåra skador efter whiplashvåld har ökat ganska kraftigt . Man konstaterar också i att av dem som skadas får allvarliga bestående men. Ungefär hälften av dem har mycket svårt att komma tillbaka. Det förtidspensioneras kanske två personer i på grund av just whiplashvåld. Det är naturligtvis inte den enda skada som orsakar mycket lidande för människor och gör att människor inte kan komma tillbaka till arbetslivet. Det finns naturligtvis många andra skador som människor också kan råka ut för med motsvarande svåra konsekvenser. Det som är speciellt för dem som drabbas av whiplashvåld är att många upplever att de inte kan få relevant vård och behandling i . Man kan konstatera att det egentligen inte finns någon bra behandling som leder tillbaka till arbetslivet. Många individer vittnar om att de har kunnat få behandling på två specifika kliniker en i och en i . Enstaka individer vittnar om fantastisk rehabilitering och smärtfrihet efter det. Det är den specifika bakgrunden till min fråga. De två metoder som är aktuella triggerpunktsmetoden och stabiliserande kirurgi är metoder som inte har utvärderats vetenskapligt. Det tycks som om ingen tänker göra det heller. Ändå skickas människor dit och de som har råd reser på eget bevåg och får behandlingen utförd. Många tycks bli nöjda med behandlingen. Det är naturligtvis inte tillfredsställande att skicka människor till medicinsk behandling som vi inte har någon aning om om den följer vetenskap och beprövad erfarenhet och om det är tillräckligt tillförlitliga metoder. Det måste naturligtvis säkerställas. Om man kan säkerställa det så att man vet att det är bra metoder i vissa specifika fall bör de kunna införlivas i den svenska sjukvården. När jag satt i regeringen väntade jag på att någon av alla dem som har ansvar både i och i andra länder skulle ta initiativ till att bedriva den här typen av forskning och vetenskapliga studier. Inget tydde på att någon tänkte göra det. befinner sig människor i ett lidande och vi får fall i där man ska bedöma huruvida man ska bekosta behandlingarna utomlands eller inte utan att ha tillräckligt medicinskt underlag. Den här situationen är naturligtvis väldigt otillfredsställande för alla de människor som lider och invalidiseras svårt av sin smärta. Som ansvarig för svensk sjukvårds kvalitet, tycker jag, att om det finns behandlingsmetoder som kan hjälpa och som vi kan utföra i ska vi använda dem. Innan vi kan göra ett sådant ställningstagande måste vi ha ett bättre underlag. Det var mot den bakgrunden som den socialdemokratiska regeringen gav det förberedande uppdrag till och som har redovisats. Det var för att få underlag till hur kunskapsläget ser ut och för att kunna göra bedömningen av förutsättningarna för en egen klinisk studie i . har man gjort bedömningen att det skulle vara möjligt. Vi har förutsättningar i att göra den här bedömningen och inleda en sådan större studie. Det tycks inte finnas någon annan som gör det eller har planer på det. Mot den bakgrunden vill jag fråga , som säger att han ska överväga detta: Hur ser på det här problemet? 92 Socialminister (): Jag kan hålla med om nästan allt det som har sagt. Väldigt många människor i vårt land lider av skador som vi inte förmår behandla effektivt i , alltså whiplashskador. Jag har också mött människor som har genomgått operationer utomlands och som själva beskriver sig som helt symtomfria och friska. Precis som beskriver har vi varit överens om att om vi ska bedriva den här typen av verksamhet i bör den bedrivas i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet. Det handlar om att slå fast att metoderna i stor skala ger de effekter som vi kan se åtminstone i enstaka fall även om de enstaka fallen sammantaget är ganska många. När det gäller triggerpunktskirurgin har jag förstått att man har opererat många hundra kanske uppemot 800 personer varav kanske en tredjedel är svenskar. Det är ganska många som har funnit skäl att transportera sig över halva jordklotet för att genomföra behandlingen i . Även stabiliserande operationer är det många som har genomgått. vill jag nöja mig med att lämna det beskedet att vi ska göra en noggrann bedömning av frågan innan vi tar slutlig ställning. Vi har sett underlaget och konstaterat att och har sagt att vi behöver ytterligare något förbättrad dokumentation innan man kan bedöma om detta är i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet den grund som vi är överens om ska gälla för de metoder som vi använder inom svensk hälso- och sjukvård. 93 (): Det är bra att vi är så pass överens, . Det som är speciellt med de här behandlingsmetoderna är att det egentligen är två personer som gör dem. Det är i och i . Det är inte metoder som är internationellt vedertagna, utan det är egentligen två individer och deras kliniker som bedriver detta. Uppenbarligen upplever många människor att de har blivit enormt hjälpta av det. Det är bra att ska överväga detta. Jag menar att vi redan nu har ett mycket bra underlag med det arbete som och har gjort. I det svenska samhället har vi ju oerhörda kostnader för de här människorna. Bortsett från deras personliga lidande och hur det drabbar deras familjer är det en oerhörd kostnad eftersom många av dem aldrig kan komma tillbaka i arbete eftersom de är så svårt invalidiserade av sin smärta. drabbar det hela familjen. Det borde därför samhällsekonomiskt vara klokt att utreda huruvida vi skulle kunna behandla, kanske inte alla, men flera av de här personerna om man kan göra en lämplig diagnostik med de här metoderna. Jag förstår inte riktigt det som säger om att vi behöver mer dokumentation. Det rapporten säger är ju att det inte finns dokumentation och att det är därför som man talar om att det finns förutsättningar för att göra en studie och att den studien rimligen måste innehålla diagnosmetoderna, som är viktiga inte minst för att man ska kunna ta ställning till den stabiliserande kirurgin och för att undersöka triggerpunktskirurgin. Det finns två duktiga kliniker i som har kommit in med konkreta förslag på hur sådana studier skulle kunna läggas upp. Det som vore intressant med en sådan klinisk studie är att man skulle få möjlighet att pröva detta på ganska många individer i . Det finns många som är beredda att ta stora risker för att slippa den smärta som de lider av. Det ser vi ju på de människor som gör stora ekonomiska uppoffringar för att på egen hand bekosta resa och behandling. De gör det utan att ha något vetenskapligt underlag för om behandlingarna fungerar. Jag tycker att det finns underlag för att ta ställning utifrån det som och har rapporterat. Precis som man föreslår från myndigheterna är det viktigt att också väga in de samhällsekonomiska aspekterna. Jag tror att det skulle vara mycket lönsamt för samhället att en gång för alla få svar på om de två metoder som används av dessa två kliniker skulle kunna bidra till att hjälpa många fler av alla dem som lider och invalidiseras svårt av whiplashskador . 94 Socialminister (): Jag tror inte att vi kommer så mycket längre i den här diskussionen just . Vi ska ta del av detta och fördjupa oss ytterligare i det. Vi ska noggrant överväga de slutsatser och bedömningar som har redovisats från och och vi ska ta ställning. Vi minns vad som finns i bakgrunden, eller möjligen i centrum om man så vill, nämligen personer som lider svårt. Men det gäller naturligtvis också att vi väger detta mot det som vi vill ha för övrigt och naturligtvis också att vi har metoder som är i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet. 95 (): Det är mycket positivt. Och tack, , för det svaret. Jag kommer att följa denna fråga, och jag hoppas att dessa överväganden inte ska behöva ta alltför . Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2006/07:406 om kvinnors rätt att välja abortmetod inom en rimlig tid 96 Socialminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förkorta väntetiderna vid tidiga aborter. Vidare har hon frågat mig om jag är beredd att verka för införandet av en vårdgaranti för tidig abort som säkerställer att kvinnan får abort inom , så att hon själv kan välja abortmetod. Hon har även frågat mig om jag är beredd att se över om barnmorskor kan ges vidareutbildning för att kunna ta ett större ansvar i samband med tidiga aborter för att minska väntetiderna. Samhällets ansvar är att tillhandahålla kunskaper och medel för att ge människor möjlighet att fritt och ansvarsfullt planera sitt barnafödande. Intentionen är att förebygga oönskade graviditeter med preventiva åtgärder så att behovet av aborter minskar. Enligt ska abort, när kvinnan har bestämt sig, utföras möjligt. har, på den förra regeringens uppdrag, kartlagt landstingens rekommendationer, prioriteringar, behandlingspraxis och väntetider för abort vid tidig graviditet. Styrelsen överlämnade i början på sin rapport till och med graviditetsvecka 12 till . Underlaget till kartläggningen består av en enkät till verksamhetschefer på samtliga enheter i landet där aborter utförs. Enkätsvaren avsåg perioden från till . konstaterar i sin rapport att en majoritet av de tillfrågade enheterna angav att de väntetider som eventuellt fanns sällan eller aldrig påverkade kvinnans möjlighet att välja abortmetod. De väntetider som ändå förekom angavs bero på för liten operationskapacitet eller läkarbrist. Även brist på sängplatser och i vissa fall brist på barnmorskor angavs som skäl. drar slutsatsen att det är angeläget att vårdenheter och landsting vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att väntetider som orsakas av vårdenheterna ska kunna kortas. Särskilt bör, enligt , samordning inom landstingen, alternativt mellan landstingen, ske så att kapaciteten i abortvården bibehålls. har också pekat på att möjligheten att genomföra den avslutande läkemedelsbehandlingen i hemmet vid medicinsk abort, i de fall där det är lämpligt och då kvinnan så önskar, borde kunna erbjudas i samtliga landsting. Bristande tillgänglighet förekommer även inom övrig hälso- och sjukvård. Enligt hälso- och sjukvårdslagen ska den som har det största behovet av hälso- och sjukvård ges företräde i vården. Genom att hälso- och sjukvården i ökad utsträckning jämför sina prestationer och systematiskt drar lärdom av misstag och framgångar skapas förutsättningar för att höja kvaliteten på vården. Arbete pågår för att utveckla öppna jämförelser av hälso- och sjukvårdens prestationer och kvalitet. Enligt abortlagen får endast den som är behörig att utöva läkaryrket utföra abort. Åtgärden ska ske på allmänt sjukhus eller på annan sjukvårdsinrättning som godkänner. Även andra speciallagar föreskriver att vissa åtgärder endast får utföras av läkare eller på särskilda sjukvårdsinrättningar. Till exempel får omskärelse endast utföras av legitimerad läkare eller av den som har särskilt tillstånd att utföra omskärelse. Annan person än legitimerad läkare får inte utföra omskärelse på pojkar som är äldre än . Ett annat exempel är sterilisering. Endast den som är behörig att utöva läkaryrket får utföra sterilisering. Sterilisering av en kvinna ska ske på allmänt sjukhus eller på annan sjukvårdsinrättning som godkänner. Ytterst är detta en fråga om patientsäkerhet. De kvinnor som genomgår en abort ska få en behandling som är så säker som den kan vara. Det handlar bland annat om att göra en noggrann bestämning av graviditetens längd och en medicinsk bedömning.