prot · GU09118 · 2007-06-01 00:00:00 — Man skulle kunna fråga: I vilka sammanhang kan inte effektiviteten öka? Det kan inte bara vara på det här området. Man kan känna en viss ängslan det vore oärligt att inte tillstå det över att allt tal om begränsningar av antalet länder och allt tal om effektivitet kan vara något som man använder som kamouflage för att dra ned på biståndet. Det kan också sänka biståndsviljan. Det är väldigt viktigt att biståndsviljan hålls uppe hos medborgarna. Om man ständigt hör att det är för många länder och att effektiviteten är dålig måste det till motkrafter för att inte folk ska tänka: Varför ska vi då ge bistånd? Jag tror att vi när vi resonerar om bistånd av någon obegriplig anledning bortser från att mottagarländerna är under utveckling. Vi har en benägenhet att i de resonemang som förs applicera våra svenska hundraåriga väl uppbyggda och fungerande administrationer på mottagarländerna. Det är inte hedervärt. Jag minns att en ambassadör vid namn som tjänstgjort på UD under ett stort antal år skrev en rapport där han visade hur det stod till i det svenska samhället då vi befann oss i vad man brukar uttrycka som en take off-period, alltså de innan vi lyftes upp till en industrialiserad nivå. Allt gick inte väloljat och fungerade. Det fanns både det ena och andra missgreppet att påtala i vårt svenska samhälle. Det vore nog inte så dumt om alster lästes av oss när tid ges. Det är speciellt en motion som har vidrörts och som jag vill understryka avslutningsvis. Den är skriven av . Den handlar om hiv- och aidssituationen i världen. I , i och runt om i världen ökar spridningen med en enorm fart. Det är faktiskt ofattbart att detta inte uppmärksammas mer det måste vi säga. I vissa delar av , exempelvis i KwaZulu/, räknar man med att är hivpositiva. Om en bråkdel av den siffran hade varit gällande i vårt land eller i något annat europeiskt land hade detta varit en absolut förstasidesnyhet dag ut och dag in. Man ska akta sig för att göra jämförelser det är ofta inte särskilt lyckat men jag kan inte låta bli. Vi kan komma ihåg vilken uppståndelse det var runt den så kallade fågelinfluensan och risken för en pandemi. Det var huvudnyhet som man trodde att den fanns över oss lika säkert som ja, vad då? Var det inte så att risken fanns där eller vi trodde eller fruktade att pandemin skulle drabba oss? Det verkar som om vi håller ifrån oss intresset och engagemanget för hiv- och aidssituationen världen över, inte enbart i , utan i grannländer, i , i , i och så vidare därför att smittan, som väl är, inte har fått fart i vårt land, i varje fall inte i den omfattningen. Det är alldeles klart att vi inte ska se slappt på biståndsgivandet. Det är naturligtvis så att vi alla vill se effektivitet. Men, herr talman, det kan absolut inte vara så att vi inte känner till behov som finns, och vi vet att resurser krävs. Om vi är dåliga på att skapa god effektivitet är det inget skäl för att minska biståndet. Då får vi i så fall öka biståndet för att nå den effektivitet och den nivå som vi skulle önska. Jag skulle också gärna vilja stryka under MR-frågorna, men den talartid som jag har uppsatt har gått. Det är klart att MR-frågorna är utomordentligt centrala. Sedan må ursäkta grisar, kor och allt vad det är komma i andra hand. I detta anförande instämde (). 53 () replik: Jag vill börja med att tacka . Jag tyckte att det var en visserligen väl inlindad men ändå signal om att kd är berett att ta lite strid för biståndets integritet i alliansen. Det uppskattar vi. Det kan väl också vara lämpligt att ställa en och annan fråga till och hoppas på ett hyggligt ärligt svar. Då skulle jag vilja ställa två frågor. Den ena gäller det här med att åka iväg till och verka för att förändra biståndsreglerna, för att öppna för säkerhetsinsatser. Var detta en gemensam position från alliansen? Var detta någonting ni alla ställde upp på? Eller ska man tolka detta som att det är i regeringen som har drivit den linjen? Eller är det väl förankrat i , och ställer ni upp på det? Annars ska jag låta bli att komma med kritik och attacker på kd just i det avseendet. Så det kan vara bra att få ett svar på den frågan. Den andra frågan är: Hur ser på den kontinuerliga urgröpningen av biståndet? Jag tror nog att man tvingas till den formen av kompromisser i lägen då det är väldigt tufft för ekonomi. Men går det ju lysande för ekonomi. Är det i ett sådant läge rimligt att man gröper ur biståndet och tar pengar till skuldavskrivningar, till flyktingkostnader och vill öppna reglerna för pengar till säkerhetsinsatser och så vidare? Jag skulle gärna vilja höra syn på de här frågorna. 54 () replik: Jag är helt övertygad om att vet svaren, men det är ändå trevligt att få komma med dem. Det är klart att tar strid för biståndet. Jag höll på att säga: Vad har vi annars att ta strid för? Det här är absolut angeläget och nödvändigt. Det är inte en profilfråga, utan det har att göra med att vi talar om att människovärdet är universellt. Vi ställer gärna upp på travesteringen att alla äro våra systrar och bröder som på jorden bo och bygga. Det är inte fråga om geografiska avstånd. Sedan, för att nu hinna svara på frågorna också och inte bara prata vidare om detta som jag tycker är centralt, var det inte förankrat. Det gäller alltså . har ju biståndsministern hävdat att hon är feltolkad. Biståndsministern gör gällande att det handlar om att se till att intensifiera eller indoktrinera är kanske ett bättre ord insikten om MR-frågornas betydelse i olika grupper. Det har jag inget emot. Jag har inget emot att man ser till att poliser eller militärer eller vilka det nu är får sig en duvning när det gäller respekten för mänskliga fri- och rättigheter. Men det är inte detsamma som att det ska läcka pengar till försvarsinsatser. Jag är helt klar på det området. Börjar man resonera så kan vi lägga ned biståndet. Börjar man säga att vi måste ha ett antal stridsvagnar där för att bistånd ska kunna bedrivas är det kört. Det var väl ett klart svar på den frågan. Och när det gäller flyktingkostnader minns jag väldigt väl, , att det rådde delade meningar mellan Socialdemokraterna och andra partier. Det har varit en tvistefråga . Det är klart att vet att jag vill att så mycket som möjligt ska gå till fattigdomsbekämpning. 55 () replik: Ja, detta är bekymmersamt i två delar. Det ena är om biståndsministern är feltolkad. Det vill vi inte att hon ska vara. Men så feltolkad kan man väl inte vara när man åker ned till och reserverar sig med en klar text om att man vill att biståndet ska öppnas för säkerhetsinsatser? Jag ska med glädja dela med mig av det protokollet till ; jag ska mejla över det. Där har klart och tydligt reserverat sig, som enda europeiska land, för att biståndet ska öppnas. Sedan är det det andra. menade att hon misstolkades i medierna, för hon vill att det ska öppnas för insatser vad det gäller mänskliga rättigheter. Då saknar dessvärre biståndsministern kunskap, just i det avseendet i alla fall, för det ryms gott och väl inom gällande Dacregler och inom biståndsreglerna. Det är också sådant som redan sysslar med i olika avseenden. Det gäller utbildning i mänskliga rättigheter och annat. Jag har försäkrat mig om det nu , på Sidas styrelsemöte. Jag frågade då vad det var som rymdes inom nuvarande verksamhet. I båda fallen är det alltså bekymmersamt. I det ena fallet åker vi ned som enda europeiska land och reserverar oss i protokollet tillsammans med och för att öppna biståndet för en sådan brutal förändring. Pengar ska läcka från ett bistånd som är ungefär en tiondel eller en femtondel av världens militära resurser. Vi behöver inte öppna biståndet i den riktningen. I det andra fallet är det bekymmersamt om kommunikationen missuppfattas på det här sättet. Motivet, åtminstone som jag har sett i de intervjuer som biståndsministern har gett, för att de har verkat för det här är att de vill ge utbildning i mänskliga rättigheter till Afrikanska unionens militärer. Ja, någonstans får man kanske hoppas att vi kan börja ställa krav på deras militära utbildningar. Jag vet inte om vi ska åka ned och ha militärutbildningar i . Jag tror att de måste ta det ansvaret själva. 56 () replik: Jag kan bara referera till det som jag har kunnat få mig till livs via medier. I det sammanhanget har , biståndsministern, kraftfullt betonat att det hon avsåg, och avser, var att göra satsningar på utbildning i mänskliga rättigheter. Det sanktionerar jag till fullo. Sedan får vi väl reda ut vad som står i protokollet och vad som står i reservationen. Jag har inte tillgång till det. 57 () replik: bad mig att inte ta replik vad gäller klimatfrågan. Jag lovar att jag inte ska göra det. Däremot vill jag tala om för , som säger att det är ett relativt nymornat intresse för klimatet, att intresset inte är nymornat hos mig. Det finns många och stora grupper här i landet som har ägnat sig åt klimatfrågorna . Tyvärr är det många som inte ens har kommit till stadiet att de är nymornade, utan de har inte ens vaknat. Men sedan gäller det MR-frågorna. Självklart är detta oerhört viktigt. Jag vet inte om jag misstolkades tidigare. Jag ville försöka förklara att man måste tala med människor på ett språk som människor förstår. Om jag pratar på en nivå och den andra personen är på en annan så blir ju kommunikationen fel. Man når inte varandra. Vi kan tala om demokrati med en person som inte någonsin har hört ordet men som kanske ändå lever med någon form av demokratiskt byråd, och då finns någon form av demokrati ändå. Vi måste prata med människor på ett språk som människor förstår. Det jag egentligen gick upp i talarstolen för är att du pratar om mottagarländerna och att det sägs att de inte får vara hur många som helst. Det ska vara effektivt. Jag var positiv till att höra en del av det du säger, för det verkar som att du fortfarande vill ha ett starkt bistånd och kanske inte lika koncentrerat som regeringen vill. Vi har fått höra i utskottet eller av att man inte tar bort ett bistånd som finns utan att någon annan tar över. Då är frågan vad som egentligen händer i . Vem tar över i om det dras ned där? Blir det som tar över, eller blir det Ahmadinejad från som tar över? Han har varit där och utlovat en hel del bistånd. Vad tycker vi om det? 58 () replik: Man kan inte förvänta sig att jag ska veta vem som i så fall skulle ta över. Om vi är överens om att vi ska minska antalet mottagarländer så är vi väl överens om, hoppas på och ska verka för att det finns någon där fortsättningsvis. Det har också sagts av biståndsministern att enskilda organisationer ska kunna fortsätta att finnas i de områden där vi drar oss undan från statlig sida. Det här är under utredning. Precis som också har sagt är det väldigt lätt att säga att vi ska minska antalet. När det sedan ska ske kommer det att visa sig, tror jag, att det inte är så enkelt som vi trodde. Låt oss vänta med att känna ängslan över vad som inträffar när minskar antalet mottagarländer tills den debatten kommer och de besluten ska tas. 59 () replik: Jag tycker inte att vi ska vänta med att ängslas tills förslaget ligger på bordet. Det är nu vi ska försöka påverka förslaget så att det blir så bra som möjligt eller så lite skadligt som möjligt. Det är sant. Vi har också hört att frivilligorganisationerna ska kunna fortsätta att arbeta, men bland frivilligorganisationerna finns det en stor ängslan. Det går olika signaler till frivilligorganisationerna. Vilka frivilligorganisationer är det som kommer att kunna fortsätta att arbeta som tidigare? Alla kommer kanske inte att kunna göra det. Och inom vilka områden kommer man att kunna arbeta? Man kanske arbetar med en viss fråga i ett visst land. Om den frågan tas bort från biståndskalendern, vad kan då den organisationen fortsätta med där? är det kyrkor och andra samfund som är de huvudsakliga NGO:er som finns i vissa länder. Det här är något som du, , verkligen borde bevaka och se till så att det blir ett bra förslag som kommer . Vi vet inte alls när. har jag hört att det ska vara relativt klart. Men jag vet inte när. Det vet ni mycket bättre naturligtvis. sade du så här i debatten för att försvara den 1 ½ miljard som gick till skuldavskrivningar: Men Sida får ändå 600 miljoner mer . De har aldrig fått så mycket pengar, och de vet inte vad de ska göra av alla pengar. Ungefär så sade du. Då var det 600 miljoner mer. går 700 miljoner bort. Hur tänker du lösa den ekvationen? 60 () replik: Jag skulle vilja se det citatet. Så slappt tror jag inte att jag har uttalat mig. I så fall får jag lägga in reservation nästa gång jag talar. Jag tror mycket väl att det går att göra av med de pengar som satsas på bistånd, och jag tror att man kan satsa dem mer effektivt. Det kommer jag att tro livet ut. Vi når aldrig någon fulländning. Vi talar om antalet mottagarländer. Är det antal mottagarländer vi har det absolut optimala, det klokaste antal vi över huvud taget kan ha? Ska vi ha fler, eller ska vi ha färre? Det verkar av och till, i varje fall när jag försöker lyssna på debatten, som om väldigt många tycker att det kanske vore klokare med färre och att vi gör upp med andra länder om vad andra länder ska ta för nischer om jag får använda uttrycket i sitt biståndsgivande, så vi inte är där och krafsar med samma bistånd och kräver en massa uppmärksamhet. Det har exempelvis varit fallet i som brukar nämnas. Om vi ska lämna några länder som är mottagarländer är det klart att det uppstår vissa komplikationer. Men jag går inte omkring och ängslas över det. Jag tror att vi kommer att lösa det. Självklart ska jag göra allt vad som står i min lilla ringa makt för att vara observant på de här frågorna så att det sker på ett så, såvitt jag kan bedöma, klokt sätt som möjligt. 61 (): Jag vill inleda med att jag egentligen inte skulle ha representerat i denna debatt utan en av mina kolleger som fick förhinder. Därav har jag fått fyra minuters talartid och inte . Jag vill också betona att det är glädjande att av riksdags partier och ledamöter står bakom detta betänkande. Det är en stor seger att vi har en enighet i den svenska biståndspolitiken, dock med en del nyansskillnader. Att främja frihet och demokrati, att bekämpa fattigdom och svält, att inte vika en tum när mänskliga fri- och rättigheter kränks, att stå för en biståndspolitik som är glasklar värderingsmässigt, aktivistisk i fält och modig i handling tycker jag bör vara målet för samtliga partier i denna riksdag. Det var sannerligen inte bättre . Frihandeln, demokratin och friheten vinner nya segrar på jorden. De tar människor ur fattigdom, ur svält och förtryck. Men är diktaturer, naturkatastrofer och elände vardag för miljarder individer på jorden. Biståndet kan aldrig krossa världsfattigdomen. Däremot kan det vara ett utmärkt smörjmedel för att just främja fenomen som demokrati, mänskliga rättigheter, marknadsekonomi och rättsstat. Det kan väl inte ha undgått någon som är läskunnig i detta land att det är en stor debatt för tillfället huruvida biståndet har varit effektivt genom historien. Det har funnits många projekt som många av oss bör skämmas över och som inte har lett vare sig till att utrota fattigdom eller att främja demokrati. Men jag tycker att det är vår moraliska plikt att tala om att allt inte kan reduceras till ett lands ekonomiska tillväxt. Vi måste också diskutera den mänskliga tillväxten. Bistånd har hjälpt otroligt många människor att få värdigare, mer rättfärdiga och bättre liv. Vi tar några exempel. fick av skolbarn gå i skolan. Sjukdomen smittkoppor dödade miljoner människor . Den sjukdomen är utrotad. Antalet kvinnor som har tillgång till en god mödravård ökar i många länder. Det har i praktiken nått upp till västnivå i länder som var urfattiga . Det är viktigt att betona att bistånd hjälper. Men världen är inte direkt rosenskimrande. Jag roade mig , när jag förberedde detta anförande, med att läsa på krisorgans hemsida om vad som hade hänt i världen bara . Det rapporterades att vårens översvämningar i , och hade skördat ytterligare nya offer. Det rapporterades att , som är diktator, under hade gjort en räd mot de mänskliga rättigheterna och börjat förfölja katoliker djupt inne i landet. Det rapporterades att strider hade rasat i mellan gerillan de och regeringen. Det är en konflikt som bara har skördat 4 000 människoliv. Dessa individers ofrihet, lidande och brist på värdigt liv är det vår moraliska skyldighet att försöka åtgärda. För oss i den borgerliga regeringen är det väldigt viktigt att betona att anti-korruption, transparens och utvärdering sätts i centrum i biståndet med effektivitet. Vi har betonat i det här betänkandet att de medborgerliga och politiska rättigheterna måste få mycket större tyngd än vad de har haft . Man kan aldrig kompromissa bort rätten att tycka, tänka och tro fritt. 62 HANS () replik: lägger världen ned på vapenhandel. säger att det skulle krävas 900 miljarder för att uppfylla de åtta millenniemålen. Tänk om vi kunde ta en tiondel av dagens utgifter för vapenhandel och upprustning och i stället lägga dem på att implementera och förverkliga millenniemålen. Tänk vilken dramatisk skillnad det skulle göra runt om i världen. Fattigdomen skulle halveras. Antalet barn, i synnerhet unga tjejer, som fick utbildning skulle öka. Hiv/aids, tbc och malaria skulle pressas tillbaka och jämställdheten mellan män och kvinnor skulle öka dramatiskt. Det enda logiska i det här sammanhanget skulle vara att ta den där tiondelen från vapenhandel och upprustning och lägga den på biståndsmedel och biståndsinsatser för att uppfylla millenniemålen. Men den säger precis tvärtom. Det skulle vara intressant att höra om har stått bakom den här linjen. Har ni gett klartecken till den att driva linjen inom OECD-Dac att biståndsmedel ska kunna finansiera militära insatser? Man undrar över vad regeringen egentligen har i kikaren. Vi har haft lite olika funderingar om vad som var tanken med att driva denna linje med OECD-Dac. säger att medlen ska gå till utbildning av soldater i . Det är fullt möjligt redan med det bistånd som finns. sade tidigare att de skulle gå till minröjning. Det är inga problem att använda biståndsmedel till minröjningsinsatser. Vad har egentligen regeringen i kikaren när man åker till och som enda europeiskt land tillsammans med och driver att biståndsmedel ska kunna finansiera militära insatser? 63 () replik: Vi diskuterade vapenexporten i utrikesutskottet . Jag vill betona att även om det är skamligt att världen lägger ned så mycket pengar på vapen och militära insatser och så lite pengar på bistånd är det ändå viktigt att slå fast att fria demokratier måste få använda vapen för att försvara demokratin och de mänskliga rättigheterna. När det gäller den heta frågan huruvida man ska få använda biståndspengar till olika militära insatser är position mycket klar. Naturligtvis bör man kunna ha ett större samarbete mellan olika humanitära insatser och militära projekt ute på fältet. En ökad förståelse för det samarbetet kan ibland vara viktig för att bistånd ska kunna komma fram. Men när det gäller finansieringskostnaden är vår utgångspunkt oerhört klar. Bistånd ska inte finansiera svenska soldatlöner och inte heller vapen. Det är två skilda budgetar. Vi har en försvarsbudget, och vi har en biståndsbudget. Däremot ska man kunna samarbeta. Det finns två kriterier som , biståndsministern, tog upp på detta Dacmöte. Dessa två kriterier är godkända av övriga partier. Det ena var att öppna upp när det gäller minröjning. Man kan använda biståndspengar till det. Det är ett ganska nytt beslut som Dac tog . Men man ska kunna vidga det. Den har lagt 110 miljoner från förra budgeten på minröjning. Det kan ökas betydligt. Det andra var det specifika som tagits upp av tidigare talare från alliansen att man ska kunna utbilda soldater i mänskliga fri- och rättigheter. Det handlade om dessa två kriterier. Alla vet att det pågår en diskussion på svenska ledarsidor runt om i . Det pågår en diskussion i partierna och ute i samhället om denna fråga, och vi i har en tydlig syn. 64 HANS () replik: talade i sitt anförande om den stora enighet som finns i kammaren om biståndspolitiken. Det skulle finnas några små nyansskillnader. Jag tror att jag och tolkar begreppet nyansskillnader väldigt olika. När vi recenserar agerande då vi haft en borgerlig regering kan vi nämligen se att var emot att biståndspengar skulle gå till skuldavskrivningar men röstade ja till detta i kammaren. var emot att biståndspengar skulle gå till flyktingsmottagande men röstade ändå för det i kammaren. är emot att biståndsmedel ska gå till finansiering av militära insatser, men hon stöder en regering som genomför just den politiken. säger att bistånd inte ska få gå till diktaturer. Regeringen säger en helt annan sak. Vi ska inte gå in på den vapenexportdebatt vi hade , men där fanns det en rad åsiktsskillnader mellan och den regering hon utgör underlag till. Någonstans börjar man ändå undra. När ska du, , välja sida? Ska du vara i opposition, eller ska du vara regeringsunderlag? Ska du vara regeringsunderlag får du börja ta konsekvenserna av det. Finns det över huvud taget någonting i den borgerliga biståndspolitik vi ser som du står bakom, ? På punkt efter punkt ser vi att du har invändningar och en helt annan åsikt. 65 () replik: När det gäller att använda bistånd till olika militära insatser är det faktiskt inte någon förändring i regeringens position. Den dag det föreslås ett beslut som innebär att man ska finansiera svenska trupper med biståndspengar och annat, då kommer det att bli en stor debatt. Jag tror att väldigt många av mina allianskamrater håller med om denna linje. Den är väldigt fast och tydlig. När det gäller de andra frågorna som du tog upp, , har ju ditt eget parti varit med om att använda biståndspengar till flyktingmottagande, vilket för övrigt är Dacmässigt, enligt Dacs regler. Socialdemokraterna har gjort detta med stöd av och , och ditt parti röstade igenom det. Det är alltså ingen nyhet. Den före detta socialdemokratiska försvarsministern luftade gång på gång tankar om att man kanske skulle använda svenska biståndspengar till att finansiera internationell trupp. Det var något som hon luftade offentligt i debatten, kanske på samma sätt som många av er tolkar att vår biståndsminister har gjort . Men det är som sagt en tolkning. Det är en diskussion, inget fast beslut. 66 () replik: Jag vet inte riktigt hur jag ska börja, för det finns stora skillnader. I det här fallet har den åkt till mötet och som enda europeiskt land agerat. Det står ingenting i protokollet om de begränsningar hänvisar till. Jag tror inte ens att det var som åkte till . Det brukar nämligen inte vara biståndsministrar som åker på Dackommittémöten. Jag är därför tveksam till den uppgiften. har stått och talat sig varm för mänskliga rättigheter och demokrati. tvingas än en gång vika sig när det gäller mänskliga rättigheter och demokratiinsatser exempelvis i . På den punkten blev ni fullständigt överkörda. Om ni kämpar för de värdeord du nämner här är det ett totalt svek att dra sig ur i detta läge och ta bort stödet till människorättsgrupper, till demokratiföreträdare och till journalister på tv-stationer som känner sig hotade och förföljda. Att å ena sidan tala sig varm som gjorde i samband med krisen i för sedan, att åka och begråta begravning som företrädare för och sedan åka hem och stänga av kranen för stöd till de grupper som kämpar för ett öppet och fritt samhälle i är ett stort svek. Det sveket står bakom, även om står i talarstolen och säger något annat. Vi har fått vår egen variant av my lips i . Att ni ställer upp på detta antar jag är en engångsföreteelse, det också, . 67 () replik: Jag betackar mig för krokodiltårar. De smakar mycket salt. Du företrädde tidigare själv en regering som drev igenom beslut efter beslut som du har räknat upp. Det var exempelvis slentrian att den svenska socialdemokratiska regeringen använde biståndspengar till flyktingmottagande.