prot · GU0983 · 2007-03-28 00:00:00 — Så har emellertid inte Socialdemokraterna agerat. Socialdemokraterna har under de gångna tolv åren bevarat partiets inflytande. En kristdemokratisk rapport visar att sex av tio med politisk bakgrund i högskolestyrelserna var s-märkta. I många av styrelserna är vänsterkartellen i majoritet, inte minst vid universiteten. Det är därför med särskild glädje bidragit till den process som lett fram till en proposition till om att stävja problemet. Socialdemokraterna har olika motargument. Ett är att politiker i högskolestyrelser svarar för en öppenhet mot omvärlden, vilket vi också fått höra under dagens debatt. Men det är viktigt att komma ihåg att högskolelagens portalparagraf konstaterar att en av högskolans tre uppgifter är att samverka med omgivande samhälle. Det är en bra målstyrning. Att med självklarhet tillsätta politiker är en innehållsstyrning som vänder sig mot. Ett annat motargument är att näringslivet sägs välja att absorbera borgerliga politiker vilket därför skulle ge Socialdemokraterna rätt att i större utsträckning tillsätta sina egna vid universitet och högskolor. Men om man tänker efter lite grann så är just det påståendet inget annat än ett jättelikt underkännande av socialdemokratiska politiker och av den egna näringslivspolitiken. Om politiker är bra kommer nämligen näringslivet att med glädje absorbera även socialdemokrater. Vad gjorde Socialdemokraterna när de fick makten ? Jo, de avskaffade högskolelagens krav på att personer ska ha adekvat kompetens för att kunna sitta i högskolestyrelserna. Tala om att lägga grunden för ett informellt belöningssystem för socialdemokratiska politiker! Om vi övergår till att titta på högskolan som helhet känns det bra att stå här tillsammans med vännerna i och bidra till en förbättrad högskola. Vi har presenterat en politik för högre utbildning, som ska förverkligas under den kommande mandatperioden. För , är det övergripande målet att förbättra kvaliteten i den högre utbildningen och skapa en utbildning i världsklass. Vi vill garantera den högre utbildningens och forskningens frihet och skapa starka och självständiga lärosäten. Därför har vi enats om kvalitetssatsningar både i grundläggande högre utbildning och i forskning. Inriktningen är klar: kvalitet och djup. Redan före den nuvarande mandatperioden nådde vi resultat i den riktningen. lyckades partierna i alliansen tillsammans med komma överens på sju punkter inom högskolepolitiken och driva frågorna i . I två ytterligare fall lyckades vi även få socialdemokraterna i utskottet att ändra sig och ställa sig bakom våra förslag. Oppositionen har motionerat flitigt. Den som ser på motionerna upptäcker dock snart att de spretar. Partierna går mindre i takt med varandra än vad alliansen någonsin gjort. Frågan är om den nya oppositionen kan samla sig till en gemensam linje i högskolefrågor. ligger i de frågor som de för fram i motionerna nära alliansen vad gäller högskolepolitiken. Varken eller Socialdemokraterna har genom riksdagsmotionerna lyckats skapa en enhetlig bild av sin högskolepolitik, utan det är mest specifika och avgränsade frågor som Socialdemokraterna belyser. Många av förslagen är behjärtansvärda men svåra att ta ställning till utan ytterligare beredning. Det besked som ges från Socialdemokraterna är i form av ett särskilt yttrande i betänkandet, men här blir jag förvirrad och vill gärna veta lite mer. I sitt särskilda yttrande konstaterar nämligen att de i regeringsställning tillsatte en utredning om att införa avgifter i högskolan för de studenter som kommer från länder utanför EES-området men att avgifter inom högskolan kan leda till en ökad snedrekrytering. Jag kan bara tolka det som att Socialdemokraterna vänt kappan efter vinden och går emot sitt eget tidigare förslag om avgifter för studenter från länder utanför EES. Utbildningsminister uttalade på sitt stöd för avgifter i högskolan, och han har alltså inte längre stöd från sitt eget parti. Frihet i forskning och grundutbildning är grundläggande för att kunskap ska kunna utvecklas och befästas. Högskolor och universitet måste därför slå vakt om sin integritet och vara etiskt och intellektuellt oberoende av politiska, ideologiska och ekonomiska maktgrupperingar. Men kunskap formas inte i ett vakuum utan förutsätter ett samhälle byggt på de värden som garanterar friheten. En stabil värdegrund är den bästa garantin för möjligheten till fri tanke och fri diskussion. Det är ingen slump att den akademiska friheten finns i länder med ett etiskt arv från den västerländska traditionen, som resulterat i öppna och demokratiska samhällen världen över. För att värna det goda tankeklimatet gäller det att slå vakt om de värden som burit fram frihetens och vetenskapens ideal. Vi kristdemokrater vill se en politik för högre utbildning som ger de allra bästa förutsättningarna för framtiden. Det handlar om kunskap, bildning och kvalitet men också om trygghet och valmöjligheter för studenterna samt arbetsro för lärare och forskare. Det handlar om att ska ta täten med ett kunskapssamhälle där ingen hålls tillbaka och ingen lämnas efter. Därmed, herr talman, vill jag yrka bifall till utbildningsutskottets förslag i betänkande nr 11. 24 () replik: Jag hade inte tänkt begära replik, men det sades sådant som nog kräver en del förtydliganden. Jag kan börja med att konstatera att den borgerliga alliansen levererat många siffror på antalet socialdemokratiska politiker eller vänsterpolitiker i högskolestyrelser. Från början av debatten var det nio av tio, sedan var det sex av tio. Om de får fortsätta ett tag till kanske det bara är tre av tio. Det går väl åt rätt håll. Det är dock inte själva poängen, utan det handlar i stället om att högskolor ofta har en regional karaktär och vill därför ha med politiker från regionen, från och från ledande kommuner. Före förra valet styrde Socialdemokraterna i ganska många kommuner och landsting runt om i , och därför fanns det väl också en naturlig koppling till ledande politiker regionalt. Jag sitter tillsammans med från i styrelsen för . Högskolan ser det som en stor fördel att de har politiska företrädare från både opposition och majoritet i styrelsen. Så kan det alltså se ut. Det var dock inte anledningen till att jag begärde ordet, utan jag konstaterar bara att utredningen om hur många socialdemokrater som finns i högskolestyrelserna verkar ge olika besked. frågar ifall vi ändrat uppfattning om avgifter i högskolan. På intet sätt! Vi socialdemokrater öppnade för en diskussion om att kunna ta ut avgifter för internationella studenter, men sade vår utbildningsminister klart och tydligt att vi vill se om det går att förändra högskolelagen genom att förbjuda avgifter för svenska studenter så att detta inte blir socialt segregerande i den svenska högskolesektorn. Min fråga till är om ni är beredda att ställa upp på en lagstiftning som innebär att vi ändrar högskolelagen och förbjuder avgifter i högre utbildning. 25 () replik: Jag tycker att är en oerhört kompetent och duktig politiker. Jag har full förtröstan på att de nya högskolestyrelserna, och framför allt de nya förslagen, kommer att belöna duktiga och kompetenta politiker om de behövs, oavsett partifärg. kan säkert även fortsättningsvis känna sig trygg. Men den kraftiga majoriteten och dominansen av socialdemokrater i de olika högskolestyrelserna tycker jag inte går att försvara, just med hänvisning till kompetens, oavsett om man har politisk majoritet eller inte. Vi har understrukit att det är oerhört viktigt att kompetensen är avgörande och att de olika utbildningssätena ska ha friheten att själva avgöra om det är viktigt att ha en lokal förankring eller om man vill ha koppling till näringslivet eller något annat. Vi känner till skillnad från Socialdemokraterna stark förtröstan och tillit. Högskolorna och universiteten kan själva avgöra vilken kompetens som behövs inom de olika styrelserna. Avgifterna kommer vi att se över. Det är något som finns med i vårt betänkande och i vår utredning. Vi kommer att titta på detta, för vi tycker inte att det är rimligt att man ska kunna studera i utan att ha några avgifter. 26 () replik: Först måste jag konstatera att samhället satsar enorma summor skattepengar på universitet och högskolor. Vi tycker att det är rimligt att staten har möjlighet att utse representanter till högskolestyrelserna, som styr mycket av utbildningsdimensioneringen och högskolornas prioriteringar, vilka är viktiga för hela utbildningssektorn och inte minst för sysselsättningen och företagen regionalt runt om i . I den här debatten har de borgerliga partierna framfört att de vill använda andra styrmedel, med regleringsbrev och centraliserade direktiv till högskolan. Det är möjligt att man kan styra högskolan på det sättet, men jag är inte säker på att det är bättre. Jag har också stor tillit till att högskolan kommer att välja att ha en bred sammansättning i styrelserna även . Det visar remissvaren. Om man läser dem förvånas man över att lagändringen behöver göras, eftersom det finns en sådan enighet om att man ska ha en bred sammansättning. Mitt problem är att jag tycker att den borgerliga regeringen skickar ut signalen att den tredje uppgiften, samverkan med det omgivande samhället, både med politik och med näringsliv, är mindre viktig. Det blir mer en intern fråga innanför fyra väggar på universitet och högskolor. Det tror jag är skadligt för kvaliteten i svensk högskola. Tyvärr är jag inte nöjd med svaret att ni ska se över frågan om avgifter i . Jag vill ha ett besked om ni är beredda att ändra lagen och förbjuda avgifter för svenska studenter på och högskolor. 27 () replik: Jag vill gärna understryka för det som står i betänkandet, nämligen att tillsättningen av styrelserna kommer att föregås av samråd inom och utom lärosätena. De fyra väggarna är väldigt vida, stora och höga. Några mystiska överläggningar i enrum tror jag inte att vi behöver vara rädda för, och någon antydan till konspirationsteori beträffande de kommande styrelserna tror jag inte att vi alls behöver fundera över. Det kommer att vara ett öppet samråd, som kommer att förbereda de förslag som plockas fram. Jag känner stor och full tillit till att detta kommer att ske på ett klokt och övervägt sätt. Jag ser fram emot de nya förslagen och är övertygad om att de kommer att innebära en förbättring av de nuvarande sammansättningarna och också en breddning. När det gäller avgifterna återkommer vi. 28 Utbildningsminister (): Jag har kommit hit framför allt för att delta i en diskussion om förslagen i propositionen Frihet att välja. Jag tycker att det är bra att företrädare för både oppositionen och regeringssidan här i kammaren har satt in förslaget i ett bredare sammanhang. Det är klart att detta bara är en pusselbit i en högskolepolitik som har ett vidare syfte. Det är kunskap som är och förblir den viktigaste konkurrensfaktorn och framöver. Det politiska systemet i både och andra länder formades i en motsättning mellan arbete och kapital, men det är otroligt viktigt att komma ihåg att vad som gäller är att kunskap är den viktigaste konkurrensfaktorn. De länder där kunskapsinnehållet i produktionen blir så stort som möjligt blir vinnare. Det är bara om man satsar mycket på kunskap spjutspetskunskap i forskningen och breddkunskap i utbildningssystemet som man lyckas väl i globaliseringens tid. Frågan är hur styrelsesammansättningen i högskolan passar in i det perspektivet. De som säger att det förslag som har lagts fram i propositionen är obegripligt och snurrigt bör erinra sig att systemet där styrelserna framför allt är företrädare för lärosätet har gällt och gäller på många högskolor och universitet runt om i världen . Det är en relativt ny tanke att universitetsstyrelser ska vara företrädare för statsmakten. Det var en socialdemokratisk tanke som bröt igenom , då en del andra förändringar av utbildningssystemet bröt igenom, som inte har varit särskilt lyckosamma. är motsättningen mellan oss egentligen ganska liten, därför att det förslag som vi har lagt fram öppnar för en långtgående representation från det omgivande samhället i högskolestyrelserna. Jag är inte beredd att hålla något brandtal för att rektorn ska vara ordförande. Jag tror att det i praktiken knappast kommer att bli så på särskilt många ställen. Än en gång vill jag dock påminna om att det systemet länge var det gängse och är det gängse på många universitet runt om i världen. I ett historiskt och internationellt perspektiv är det inte alls något udda system. Att den som vunnit sina kollegers förtroende som rektor är den främsta företrädaren för lärosätet är ett system som mycket väl kan försvaras. Från oppositionssidan har det förekommit två paralleller. säger att en vd inte är styrelseordförande. Han hämtar parallellen från affärslivet. Vem har sagt att man ska göra det? Någon annan frågade varför högskolan inte ska styras som vilken myndighet som helst. Svaret från alliansen är att vi inte ser ett universitet vare sig som ett aktiebolag eller som vilken myndighet som helst. Vi ser akademin som en självständig kraft i samhällsutvecklingen, och det är otroligt viktigt att slå vakt om den akademiska friheten. Det är varken någon affärsverksamhet eller vilken myndighet som helst. Jag besöker mycket ofta högskolor. Det gör mig mycket optimistisk när det gäller hur den här förändringen kommer att falla ut. Jag möter entusiasm för den möjlighet som har givits högskolan att i praktiken själv utse de styrelser som ska leda verksamheten. Högskolan är till överväldigande del finansierad med offentliga medel. Därmed finns det naturligtvis styrsystem som ser till att medlen används på ett rimligt sätt. Det talas här om att internrevisionen lämnas till styrelsen och att rektor kanske i vissa fall kommer att sitta som ordförande där. Man ser framför sig hur revisionsrapporten kommer att smugglas undan och inte komma till allmän kännedom eller leda till åtgärder. Så kommer det naturligtvis inte att bli. Vi talar om saker som är offentlig handling. Detta är ett system som redan finns. Rektor sitter redan i högskolans styrelse, och ordföranden har ingen annan möjlighet än vilken annan ledamot som helst att sopa detta under mattan. Det förekommer också annan revision av högskolor än internrevisionen. Skulle revisionen av högskolan upptäcka några oegentligheter ska det naturligtvis rapporteras till statsmakterna. Det är ingen risk för att detta kan leda till att några oegentligheter kan sopas under mattan. Jag menar att motsättningarna mellan oss egentligen inte är så stora som retoriken på ömse håll ibland kan ge sken av. Men jag vill ändå ansluta mig till dem som påpekar att när socialdemokrater talar om att styrelserna ska ha representation från det omgivande samhället har de en något begränsad syn på vad det omgivande samhället är. I praktiken har det omgivande samhället i ert system i mycket hög grad blivit det omgivande socialdemokratiska samhället. Som ni vet kunde reformen inte träda i kraft , utan vi har fått skjuta på det till . Det innebar att jag fick skriva under regeringsbeslut på att förlänga de hittillsvarande styrelserna . Jag skrev under drygt 40 papper där jag förlängde dessa styrelsers mandatperiod. För mig blev det visuellt en väldigt påtaglig påminnelse om vad vi nu gör. När jag skrev på och ögnade igenom namnlistorna stod det väldigt tydligt för mig att det är en mycket kraftig socialdemokratisk överrepresentation. Om det är sex av tio eller nio av tio kan jag inte säkert säga, men det var väldigt många. Det var långt utöver det antal som kunde vara rimligt med tanke på de siffror Socialdemokraterna uppnår i de allmänna valen. Vill man ha en bred representation, och framför allt en representation som högskolorna själva uppfattar som en representation som stärker dem, måste systemet reformeras. Det är det som sker. Jag är mycket optimistisk om möjligheten att på det här sättet få bättre och starkare styrelser. Innan jag slutar vill jag också kort beröra ett par andra frågor som har tagits upp här i debatten. Vi avstår inte från att lägga fram en proposition om ändrade tillträdesregler. Tvärtom jobbar vi stenhårt med den. Jag är övertygad om att det kommer att bli ett system som stärker högskolan, inte bara när det gäller hur många som kommer in utan framför allt när det gäller hur många som kommer ut med de kunskaper som de väntas ha, det vill säga att vi får studenter som verkligen klarar högskolestudier. Vi ska också jobba med frågor om en breddad rekrytering. För min del är jag övertygad om att just kvaliteten med till exempel lärarledd undervisning kommer att öka möjligheterna för studenter från hem med svag studietradition. Jag vill också säga att jag ser fram emot resultatet av utredningen av kårobligatoriet. Jag är glad för den uppslutning som finns. Jag har förhoppning om att utredningen ska kunna bibehålla det som är bra. Vi är alla intresserade av att kårernas sociala verksamhet består och att studentinflytandet kan bestå. Jag tror att utredningen kommer att lägga fram förslag så att denna enighet kan bestå. 29 () replik: Jag vill först slå fast att akademisk frihet är oerhört central för svensk forskning och utbildning. Om detta råder inte någon som helst tvekan. Men låt oss inte degradera begreppet akademisk frihet till att låta det innebära vad som helst. Om staten på olika sätt finansierar en offentlig verksamhet och utbildning och forskning med 300 000 helårsstudenter och kanske 40 miljarder i sammanlagda intäkter måste staten naturligtvis vara med och ta ansvar och påverka verksamheten. Detta borde vi kunna vara överens om. Därför tycker jag att det är bra att utbildningsministern säger att han inte vill hålla några brandtal för att göra rektor till ordförande i högskolestyrelserna. Problemet är att lagstiftningen primärt öppnar upp för att man ska kunna göra det. Du har inte riktigt svarat på frågan vad som är poängen med det här. Vad är det som är så bra med att rektor och ordförande är samma person, och hur svarar du på kritiken från , som frågar vem man ska utkräva ansvar av om styrelseordförande och rektor är samma person? Ska då rektor, styrelseordföranden, föreslå en ny styrelse, eller ska han eller hon rikta kritik mot sig själv? Detta måste vi reda ut, för det blir väldigt märkligt. I den här debatten försvarar Socialdemokraterna regeringens rätt att utse en majoritet av ledamöterna i högskolestyrelserna. Vi är väl medvetna om att vi har en borgerlig regering. Vi har inga förvirrade tankar om att ni kommer att utse 60, socialdemokrater i högskolestyrelserna. Dock slår vi fast en princip att staten har att slå vakt om allmänintresset, både med näringsliv och med politik, för att detta ska fungera bra. Jag tycker att utrikesministern hoppade över lite. Han sade att han hade förhoppningar på utredningen om kårobligatoriet. Det är väl du som minister som skriver direktiv till utredningen? Hur blir direktiven? Finns dessa krav med i direktiven för den kommande utredningen? 30 Utbildningsminister () replik: Det är helt självklart att kraven finns med. Jag skulle tro att de klubbas på regeringssammanträdet , då vi också utser en utredare. Det här är de förutsättningar som finns för att vi ska gå vidare med reformen. Det är i lagens mening inte någon sådan skillnad mellan ordföranden och andra ledamöter i en högskolestyrelse som ni gör gällande. Alla ledamöter har samma ansvar, till exempel när det gäller hur man hanterar en kritisk internrevisionsrapport. Det uppstår inte en sådan skillnad som ni nu ställer frågor om. Styrelsen i högskolan har inte den roll som styrelsen i ett aktiebolag har, det vill säga att man har det fulla ansvaret gentemot ägarna. Om svensk forskning havererar är det utbildningsministerns ansvar. Om en högskola missköter kvaliteten har att överväga indragen examinationsrätt. Det finns alltså en rad kontrollsystem inbyggda i vårt högskoleväsen. Styrelsen har en viktig uppgift. Men det är inte bara styrelsen som avgör vad som händer med en högskola. Jag vill helt kort säga något i diskussionen om avgifter. Det är lite märkligt att det parti som har öppnat för avgifter i högskolan kräver av oss att vi ska säga att det inte ska bli några avgifter i högskolan. Jag är helt emot avgifter för svenska studenter, och det står alliansen bakom. Det tror jag att vet, men det är inte vi som har öppnat för diskussionen. 31 () replik: Vi har inte öppnat för en diskussion om avgifter för svenska studenter. Det borde utbildningsministern veta. Vi sade att det finns internationella dimensioner i detta som vi måste titta på. Det handlar om att det är helt rimligt att alla internationella studenter som kommer från hela världen ska få gratis högskoleutbildning i . Det ville vi titta på, och vi öppnade för en sådan diskussion. Vi sade i samma andetag att vi vill gå vidare och också skärpa högskolelagen så att vi garanterar avgiftsfriheten i för att inte hamna på något sluttande plan. Om regeringen inte kan ge tydliga besked om att ni är beredda att genomföra en sådan lagändring är vi inne på det sluttande planet. Då är jag orolig för vart svensk högskolepolitik är på väg när det gäller snedrekrytering till högre utbildning. Man kan fråga sig om det finns en juridisk skillnad mellan att vara styrelseordförande och styrelseledamot i en högskolestyrelse. I någon juridisk mening finns det väl inte det. Men alla som vet hur en verksamhet fungerar i en styrelse vet att styrelseordföranden har ett mycket större ansvar och är långt mer inne i processerna i en högskola än en vanlig styrelseledamot. Då blir den stora frågan: Vad är poängen med att öppna för att styrelseordförande och rektor ska vara samma personer? Hur utkrävs ansvar? Det kan väl inte vara så att ansvarsutkrävandet bara ska ske i efterhand när verksamheten havererat och måste gå in och granska verksamheten, eller att du som utbildningsminister måste göra något generalingrepp i högskolan? har ett ansvar för den kontinuerliga verksamheten. Här blir det dubbla stolar och otydliga roller. Det är något som och flertalet högskolor varnar för i de remissvar som finns. Varför inte lyssna på den kritiken och inte skapa ett väldigt otydligt system? Avslutningsvis vill jag säga något när det gäller tillträdesreglerna. Jag förstod av utbildningsministern att ni kommer med ett förslag, och det är väl bra. Jag hoppas att ni lyssnar på den kritik som har varit. Jag hoppas också att ni med sans och måtta funderar på om inte 25:4-regeln borde få vara kvar. Det blir lite provocerande när man både skär ned vuxenutbildningen och begränsar de vuxnas möjlighet till inträde till högskolan. Det blir sammantaget inte bra politik. 32 Utbildningsminister () replik: Metaforen med en aktiebolagsstyrelse faller av det skälet att det inte är högskolestyrelsen som utser rektor. Det är styrelsen som utser vd i ett aktiebolag. Men högskolestyrelsen utser inte rektorn. Därför uppstår inte den konflikt som ni här målar upp. Om en rektor missköter sig finns det ett annat system i samhället. Det är i första hand och ytterst regeringen som har ansvar för att då ingripa mot den myndighetschefen. Jag ser inga risker för att systemet skulle leda till att vi får någon misskötsel i systemet. Det finns mekanismer som hanterar sådana frågor. Vi ska lyssna till kritiken, säger . Jag har en mer positiv livssyn. Jag lyssnar också till allt det beröm och det stöd som vi har fått för tanken att vi ska göra om tillträdesreglerna. talar vi om högskolan. Sanningen är att tillträdesreglerna till högskolan väldigt mycket påverkar gymnasiet. Där är det ett problem att vi genom de regler som gäller har fått en överströmning till lokala kurser vilkas värde för högskolestudierna inte är särskilt stort. Jag ser i remissvaren och i den allmänna samhällsdebatten ett mycket starkt stöd för att uppmuntra gymnasister att i högre grad välja språk och matematik framför lokala kurser. 33 () replik: Det finns en risk för att det jag säger kanske blir en upprepning av replikskiftet.