prot · GU09117 · 2007-05-31 00:00:00 — Genom att tiden för både allmän visstidsanställning och vikariat begränsas till , för att därefter kunna övergå till en tillsvidareanställning, blir regelverket inte bara enklare och mer enhetligt utan ger dessutom den anställde en trygghet i att inte behöva vara visstidsanställd . Enligt förra regeringens förslag kunde ett vikariat pågå . Genom vårt förslag, som innebär en fortkortning av tiden , stärks vikariens trygghet och begränsas möjligheten att vikariatsanställningar missbrukas. Vissa näringar präglas av stora säsongsvariationer som medför att företag inom dessa branscher inte kan fungera effektivt och nå lönsamhet utan möjlighet att anställa personal under enbart av året. Det kan gälla alltifrån bärplockning till skidturism. Att förhindra eller försvåra för dessa verksamheter att säsongsanställa, något som förra regeringen drev igenom, är att göra såväl glesbygd som många småföretagare en stor otjänst. Särskilt gäller detta för ungdomar som gärna tar dessa arbeten som komplement till studier eller annat arbete. Genom förslaget att personer som uppnått en viss ålder inte ska få tillgodoräkna sig extra anställningstid ökar förutsättningarna till större rörlighet på arbetsmarknaden och underlättar för äldre personer att få anställning. Hade vi inte presenterat de förändringar som vi nu föreslår hade den förra regeringens regelverk trätt i kraft . Det hade i så fall inte bidragit till att skapa fler jobb och öka sysselsättningen, tvärtom. Jag vill i detta sammanhang påminna om att alla anställningar i grunden är otrygga. Det är bara en växande arbetsmarknad och en växande ekonomi som kan ge anställda trygghet och arbetslösa hopp. Jag vill också påminna om att bestämmelserna i om visstidsanställning är dispositiva, som har tagit upp. Det finns en möjlighet att i kollektivavtal komma överens om andra regler och till och med starkare skydd. Det är det som har skett i de allra flesta fall. Det förslag som vi debatterar är väl balanserat, konstruktivt och förbättrar förutsättningarna för fler jobb. 92 () replik: inleder ofta sina anföranden med att tala om att vi ska bekämpa utanförskapet. Jag delar arbetsmarknadsministerns uppfattning. Jag tycker att problemet är att de förslag som har kommit från regeringen slår hårt mot dem som redan har det svårt. De som redan är arbetslösa har fått en sänkt ersättning. De som har dålig förankring på arbetsmarknaden, det vill säga de som är tidsbegränsat anställda, ska det bli ännu lättare att ha tidsbegränsat anställda. Det här resonemanget om flexibiliteten och om att de här visstidsanställningarna ska vara en start till ett nytt och bättre jobb visar sig inte riktigt stämma. Ja, det skulle säkert stämma för oss. Vi män har en hög lön, och vi skulle kunna få ett ganska bra jobb. Så för oss stämmer det. Det förs många diskussioner om att det är svårt att anställa. Det talas om de här trösklarna. Det är en diskussion som har pågått , men jag har fortfarande inte riktigt fått klart för mig var tröskeln för att anställa finns i LAS. Vad är problemet? Är det så att de som får de här jobben, som vi vet redan nu ofta är lågavlönade, har för höga löner? Är det är det som är problemet? Var finns trösklarna för att anställa? Vad är det stora problemet? 93 Arbetsmarknadsminister () replik: I någon mening är det väl så att både och jag har en visstidsanställning. Den gäller till nästa val. Sedan får vi se. Då kommer väljarna att avgöra just den fråga som vi debatterar och som vi har debatterat förut, nämligen om utanförskapet ser bättre ut än det gjorde 2006 och 2002. Vad är problemet? Problemet är naturligtvis att ju svårare, mer komplicerat och dyrare vi gör det för företag att anställa, desto färre kommer att bli anställda. Det har varit utgångspunkten. Det intresset ska vägas mot det andra intresset, nämligen att man som arbetstagare på svensk arbetsmarknad ska uppleva trygghet i sitt arbete. Men jag kommer tillbaka till grundfrågan, att trygga jobb finns bara så länge vi har en ekonomi och en arbetsmarknad i utveckling. Finns det jobb att gå till och finns det en arbetsmarknad som fungerar kommer vi att ha en trygghet för den som är anställd och vi kommer också att ha ett hopp för den som inte är anställd, som är arbetslös. får man ett intryck av att vi inte bara är usla i största allmänhet utan rent gement usla, cyniska och vad det nu är. Sedan drar man på om det stora systemskiftet. Men skillnaden mellan det socialdemokratiska förslaget som skulle ha trätt i kraft och det som vi nu har lagt en proposition om handlar om en yttre gräns på 50 eller 54 månader. När det gäller vikariat tycker vi att tillsvidareanställning ska erbjudas medan Socialdemokraterna står . Skillnaden är inte så stor som antyder. Vad är problemet med LAS? Om man frågar arbetsgivare är det en faktor som spelar in i beslutet om att våga anställa. Det är naturligtvis också en viktig parameter att ta med. 94 () replik: Det stämmer att vi är visstidsanställda. Saklig grund för avskedande lär vi väl se, om det blir så, . Den här regeringen kanske var ganska nöjd med att det inte var en provanställning. Det tog väl svenska folket då ungefär att inse att man hade anställt fel regering. Icke desto mindre har jag en känsla av att det här med LAS är ett överdrivet problem. Jag håller med arbetsmarknadsministern om att om en person får en fast anställning är det inte lika säkert som det en gång har varit. Just därför är det så viktigt att till exempel ha en hög a-kassa som garanterar för så många som möjligt så att vi kan ha en trygghet i omställningen. Det är ett sätt att skapa flexibilitet och förutsättningar för att arbetstagarna ska bejaka förändring. Men det är fortfarande så att det kan vara viktigt att ha en fast anställning. Man kan få låna pengar. Det är sant, men till en helt annan ränta jämfört med om man har ett tillfälligt jobb och så vidare. Men problemet är ju att om man har en fast anställning är uppsägningstiden, om man har varit anställd mindre än 24 månader, ofta en månad. Där finns faktiskt den flexibilitet från arbetsgivarsidan som man så ofta efterfrågar. Jag tror att problemet med LAS och de här reglerna är att det har blivit en mytbildning som har spridits av arbetsgivarorganisationer, och jag tror också att en del borgerliga politiker har bidragit till den här mytbildningen. Jag vill hävda att LAS inte är den stora tröskel för att anställa som det påstås. Därför ser jag inte nödvändigheten i att genomföra de försämringar som man nu genomför. 95 Arbetsmarknadsminister () replik: Först ska vi bara påminna varandra om att även om man är tillfälligt anställd måste uppsägning ske på saklig grund. Forskningen visar att anställningsskyddet i stort inte påverkar arbetslöshetens totala nivå. Det är därför som jag delvis kan förstå resonemang. Däremot visar det sig att det påverkar fördelningen mellan grupper bland dem som är arbetslösa. Det som man traditionellt sett brukar konstatera är att en hård arbetsrättslagstiftning som strävar mot att bli ännu hårdare gör det svårare för dem som står utanför att ta sig in, det vill säga just ungdomar och invandrare. Därmed finns det belägg för den här diskussionen. Vi hör ju ibland att debatten handlar om att vi nu raserar. Jag tror att det var som sade att vi nu visar vårt rätta ansikte också i arbetsrättsliga frågor. Om skillnaden ligger mellan kanske man inte riktigt har fog för den starka kritik som råder, men det får vi säkert ta en diskussion om alldeles strax. 96 () replik: Skillnaden mellan vad föreslår och vad den här regeringen föreslår är betydligt större än så. Vi föreslår ett högsta tak för tillfälliga anställningar. Det faller ju på sin egen orimlighet att ministern säger på det sättet. I betänkandet skriver majoriteten, och arbetsmarknadsministern tog själv upp det, att det inte finns några belägg för att anställningsskyddet ger någon effekt på nivån på arbetslösheten. Sedan hänvisar man till att LAS upplevs som ett hinder för företagande och entreprenörskap, och jag förmodar att det är bland arbetsgivarna. Jag måste säga att det känns lite egendomligt om regeringen inte på något sätt grundar sina beslut på vilka verkliga samband som finns mellan till exempel arbetslöshet och anställningstrygghet utan på något slags upplevelse som personer från svenskt näringsliv ger uttryck för när man frågar dem. Det bekymrar mig. Jag tycker att det känns egendomligt när regeringen nu påstår att bekämpandet av arbetslösheten är det viktigaste. Varför är det då viktigt att urholka anställningstryggheten om det inte påverkar nivån på arbetslösheten? Det är mer än vad jag kan begripa. Dessutom hävdar arbetsmarknadsministern återigen att det är ett viktigt sätt att bekämpa ungdomsarbetslösheten att införa fler och mer generösa regler för visstidsanställningar. Men det stora problemet för ungdomar är ju att man är arbetslös i perioder. Man är visstidsanställd. av de unga är visstidsanställda, och det är de som är arbetslösa, inte under långa perioder men väldigt ofta. Det är omöjligt att se att man bekämpar ungdomsarbetslösheten, såsom den ser ut , genom att göra det ännu lättare att ha folk i otrygga anställningar. Det är ju det som är det stora problemet för unga . 97 Arbetsmarknadsminister () replik: Det är tyvärr precis tvärtom mot vad säger. Jag kan återupprepa det jag sade. Vi kan inte se någon väldigt stor effekt på den totala arbetslösheten av olika grader, åtminstone som vi känner dem i , av anställningstrygghet. Dock är fördelningen mellan olika arbetslösa grupper väldigt tydlig. Det visar sig att om man har höga trösklar stänger man ute alla dem som aldrig ens har tagit sig in på arbetsmarknaden. Det är så det fungerar, det vill säga att stark arbetsrättslig lagstiftning runt anställningsskydd och annat förhindrar och försvårar för unga, personer med invandrarbakgrund och andra som aldrig har tagit sig in på arbetsmarknaden att göra det och få arbetslivserfarenhet. Det är precis det motsatta argumentet till det som använder sig av som vi för fram när vi tycker att det måste finnas en balans i det förslag som vi lägger fram. Det gör det, och jag kan konstatera det av det enkla faktum att jag fått skäll både från arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer. Det är väl det bästa berömmet man kan få, för då har man hamnat någonstans mittemellan. 98 () replik: Det är ett märkligt resonemang. Det är inte alls så att några fasta anställningar i sig utestänger ungdomar eller invandrare från arbetsmarknaden. Otrygga anställningar innehas av unga, invandrare och kvinnor. Det är en arbetsmarknad som på något vis är speciellt skapad för just de här grupperna. Hade alla de här människorna varit arbetslösa om visstidsanställningarna inte hade funnits? Hade efterfrågan på denna arbetskraft inte funnits då, eller hade de här personerna i stället haft en trygg anställning? De frågorna måste man ställa sig. En annan sak jag vill ta upp som arbetsmarknadsministern och jag har debatterat är den utomordentligt svåra situationen för äldre som blir arbetslösa. Vi vet båda två hur oerhört svårt det är för den som är 45, 50 eller till och med att komma tillbaka till arbetslivet. Äldre är klart överrepresenterade bland de långtidsarbetslösa. Om regeringen då verkligen har som ambition att minska den totala arbetslösheten och det totala utanförskapet, där långtidsarbetslösheten är det absolut värsta och största utanförskapet hur rimmar det med att man nu tar bort det förstärkta skyddet som äldre arbetstagare har haft? Det har ju varit ett sätt att förhindra att personer som har väldigt svårt att hitta ett nytt jobb ska vara de som åker ut när det krävs nedskärningar på en arbetsplats. Jag kan inte begripa det, och jag skulle jättegärna höra hur arbetsmarknadsministern motiverar att man vill utsätta äldre personer för det. 99 Arbetsmarknadsminister () replik: Vad är det för fel på lite forskning och erfarenhet? Vi vet från all tillgänglig forskning och erfarenhet från omvärlden att unga drabbas av alltför hårda arbetsmarknadslagar. Då måste vi ju se till att vi har en väl tilltagen balans mellan skydd och flexibilitet. Det är precis det vi nu uppnår. När det gäller den andra frågan, som handlar om de äldre, är det helt riktigt att det är väldigt svårt för många äldre att ta sig tillbaka in på arbetsmarknaden. Då måste man ställa sig frågan: Varför avstår man som arbetsgivare från att anställa äldre? Om man som arbetsgivare ställs inför en äldre person som varit borta från arbetsmarknaden länge och man därmed har en dubbelt så att räkna med är det klart att man avstår. Jag har varit i den situationen som arbetsgivare, så jag vet ungefär hur det fungerar. Man anställer någon som är under den magiska gränsen så att man slipper den dubbla tiden. Vi vill i stället ha morötter snarare än piskor för att få arbetsgivare att anställa, för att alludera på gårdagens debatt. 100 () replik: Det verkar som att har samma manus som han hade till sitt anförande i går. Mycket handlar om utanförskapet, och jag förstår inte hur utanförskapet kan bli mindre med otrygga anställningar. Hur kan utanförskapet minska för personer som får veta att de ska gå till ett jobb? Leder det inte tvärtom till ett ökande utanförskap med fler otrygga anställningar där man inte vet från dag till dag om man har ett jobb eller inte? I kombination med de försämringar som regeringen gjorde av a-kassereglerna gör detta det helt omöjligt för denna grupp människor att kvalificera sig för a-kassan längre fram. Detta om något ökar klyftorna i samhället, och det ökar utanförskapet. med detta vill man ta tillbaka säsongsanställningarna. Men snälla nån, säsongsanställningar tog vi bort som regel, men vi sade att det är en dispositiv lagstiftning! I de områden där man behöver kommer man i de olika branscherna och på lokal nivå att fixa till detta, för det är där man har bäst erfarenhet av hur marknaden fungerar. Varför ska vi inte låta de branscherna bestämma detta? Varför ska vi nu i lag ta tillbaka säsongsanställningarna? Det är helt fel väg att gå. 101 Arbetsmarknadsminister () replik: Ett gott argument förtjänar att upprepas, och jag kommer att fortsätta att upprepa både kritiken mot det som Socialdemokraterna med stödpartier lämnade efter sig och det som är modellen för att komma tillbaka till en riktning mot full sysselsättning som ni tydligen glömde bort. inför vi en bortre gräns under vilken visstidsanställningar, vikariat och provanställningar kan staplas på varandra. En sådan bortre gräns finns i praktiken inte . Det innebär alltså snarare en skärpning, visserligen inte som var huvudalternativet utan , men det är trots allt en skärpning! Dessutom ändrar vi vikariatstiden och säger att ska räcka i stället som var ert förslag. När det gäller säsongsanställda är det bara att konstatera att hela lagstiftningen som sade i sitt anförande är dispositiv och kan bort- eller omförhandlas i till exempel kollektivavtal. Men varför införa en regel som så massivt kritiserades från de olika arbetsgivarorganisationerna och företagen i just dessa branscher? Man skrämmer ju bort jobben genom att på detta sätt lagstifta mot säsongsanställningar och ta bort den möjligheten! Alltså vill vi se till att inte skrämma bort jobben från , framför allt inte jobb i glesbygd och i småföretag. Det kanske är dags ändå, fru talman, att jag överräcker denna sallad, som jag har här på talarstolen, för att påminna om dispositiviteten i lagstiftningen. 102 () replik: Tack för salladen, statsrådet! Jag vet inte riktigt vad detta ska symbolisera. Jag tror, och är helt övertygad om, att om hade fått ett större inflytande under förra mandatperioden och suttit vid makten hade vår politik kunnat fullföljas med ännu större sysselsättning genom att använda morötter för att få arbetsgivare att anställa. Visst är det sant att det fanns kritik mot att vi tog bort säsongsanställningarna. Dock är sanningen också vilket jag tror var misstaget att vi gjorde regelförändringen någon månad före valet. Man utnyttjade det i politiskt syfte, för efter valet fanns till exempel en överenskommelse mellan fack och arbetsgivare i turistnäringen, och jag tror också bland dem som sysslar med gröna jobb, om hur man skulle lösa detta. Man hade samtal mellan fack och arbetsgivare och löste situationen på lokal nivå utifrån de förutsättningar som fanns. river och deras stödpartier i regeringen upp detta. Jag tycker att det är helt fel väg. Jag tycker också att det är helt fel väg att genomföra en sådan lag trots att man skriver i propositionen att det kan medföra risk för att kvinnors position på arbetsmarknaden försämras ytterligare. Varför genomför man en sådan lag om man vet att det kommer att försämra kvinnors möjligheter på arbetsmarknaden? Varför drar man inte tillbaka förslaget och gör om lagstiftningen för att göra det bättre för kvinnor på den svenska arbetsmarknaden? Det är ett stort problem som vi borde ta krafttag mot i stället för att som ta bort möjligheterna för lika möjligheter för kvinnor och män på den svenska arbetsmarknaden. Jag är besviken, ! 103 Arbetsmarknadsminister () replik: När man i lagen tog bort möjligheten för säsongsanställningar betydde det att det var som tog fram piskan och piskade bort jobben från småföretagen i glesbygd. Därför tyckte jag att det passade bra med en sallad så att , som jag förstod var lite hungrig , kan bli mätt och därmed lite snällare. När det gäller den andra frågeställningen om att möjligheterna försämras ytterligare skulle jag vilja påpeka vad som står i de två därpå följande meningarna som glömde bort i propositionen. Dock står även många kvinnor utanför arbetskraften. Sänks trösklarna för att komma in i arbetslivet ökar även kvinnors möjligheter att få en stärkt ekonomisk trygghet. Detta är skälet. Låt mig slutligen bara konstatera att detta är ett välbalanserat och konstruktivt förslag som förbättrar förutsättningarna för fler jobb. Detta är syftet, och det är därför jag, som någon sade, lät som en papegoja. Det är samma argument som genomsyrar hela den politik som vi arbetar med totalt sett i regeringen och som jag har ansvar för på mina frågeområden. 104 (): Det här betänkandet, som behandlar regler för tidsbegränsad anställning, är kontroversiellt ur många synvinklar. Det har vi redan hört i debatten här. Jag tänker, som siste talare, ta upp detta ur ett speciellt perspektiv. antar jag att arbetsmarknadsministern får lite skavsår i öronen, men det är väl tanken. Jag ska prata lite om hur det här förslaget påverkar arbetsmiljöarbetet. De olika försämringarna jag och flera med mig menar nämligen att det är försämringar kommer att allvarligt påverka balansen mellan arbetstagare och arbetsgivare, eller arbetsköpare, som det egentligen borde heta. Det är ju det som det handlar om. Ett viktigt inslag för ett bra arbetsmiljöarbete handlar om hur man som arbetstagare kan påverka sin egen arbetssituation. Då bör man veta vilken styrka man har och besitter gentemot sin arbetsgivare, både personligen och via sin fackförening. I de förslag som lagts fram i det här betänkandet vill jag förstå att den balansen förändras radikalt till arbetsgivarens fördel. När visstidsanställningarna ökar förändras möjligheterna för den anställde att påverka och våga påverka sin egen arbetsmiljö. Den beroendeställning man har i förhållande till sin arbetsgivare blir ännu tydligare. De allra flesta blir nog försiktigare med vad de säger till sin arbetsgivare eller chef och försöker så att säga göra ett gott intryck för att få vara kvar på jobbet. Vi vet att framför allt de psykosociala faktorerna spelar en viktig roll för hur folk mår på jobbet. Mer stress, högre krav och tuffare attityder från chefer och arbetsgivare kommer naturligtvis att påverka de tillfälligt anställdas vilja och mod att arbeta för en bättre arbetsmiljö. Den beroendeställning man har blir ännu tydligare med de här förändringarna och den osäkra anställning man får. De allra flesta försöker så att säga vara till lags och göra ett gott intryck för att få vara kvar på sitt jobb. Även den direkta påverkan som man kan ha, till exempel när det gäller att ha koll på giftiga ämnen och sådana saker, kommer att bli mindre uppmärksammade, just för att den trygghet och säkerhet som ändå finns i ett fast arbete saknas. Jag tror också att kunskapen kommer att bli sämre eftersom det är färre som finns kvar på sin arbetsplats och kan ha koll på det som finns och arbetsmiljön på sin egen arbetsplats. Ser man till helheten i regeringens och majoritetens politik det tycker ju majoriteten att man ska göra så ser man flera inslag som visar hur den här frågan nedprioriteras. I den interpellationsdebatt vi hade till exempel försökte jag visa lite grann hur beslutet om neddragningar av resurser till påverkar och direkt kommer att försvåra möjligheterna att bedriva ett bra arbetsmiljöarbete, både den förebyggande och den kontrollerande funktionen. Att ta bort ungefär 150 miljoner påverkar både antalet kontroller och antalet inspektörer. Det påverkar också möjligheten till förebyggande arbete. Den förhoppning som regeringen har sagt sig ha är att till exempel facket ska ta ett större ansvar. Det hoppas vi också, naturligtvis, men förutsättningarna är ju inte så goda för det med de problem vi har , de beslut som har tagits redan, som försvagar för facket, och de problem som facket kommer att få. Ett bra arbetsmiljöarbete menar jag förutsätter ett aktivt deltagande från dem som direkt drabbas eller är påverkade. Med de förslag till förändringar som kommer genom det här betänkandet kommer detta att försvåras. Jag tror också att regeringens förhoppningar om att arbetsgivarna kommer att ta ett större ansvar inte kommer att infrias i någon högre grad. Seriösa arbetsgivare kommer naturligtvis att försöka göra en insats, men det är oftast större företag som har ett stort antal fast anställda. Jag tror att de mindre företagen kommer att få det svårt, och de som kan utnyttja de här reglerna kommer att göra det och har lättare att så att säga komma undan. Jag tror också att det ökade inslaget av bemanningsföretag kommer att göra det ännu svårare att bevaka och förstärka det viktiga arbetsmiljöarbetet. Lägger man dessutom till att den centrala funktionen inom arbetslivsforskningen, , läggs ned, så blir mönstret tydligt. Arbetsmiljöarbetet är inte viktigt, speciellt eftersom resultatet av de reformer som genomförs på det här området inte tål att granskas och synas i sömmarna. De specifika förändringar som tagits upp här tidsutsträckning, företrädesrätt, informationsplikt, vikariat och så vidare och hur de påverkar de olika grupper som är utsatta invandrare, kvinnor och ungdomar tänker jag inte specifikt kommentera, utan det är helhetsbilden som är viktig när det gäller arbetsmiljösynpunkten. Jag har inte heller några yrkanden utifrån det, utan jag ställer mig bakom de yrkanden som har gjorts av i talarstolen tidigare. (Applåder) I detta anförande instämde (). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 10 § Miljöanpassad offentlig upphandling Föredrogs finansutskottets betänkande 2006/07:FiU16 Miljöanpassad offentlig upphandling (skr. 2006/07:54). 105 (): Den följande debatten avhandlar regeringens skrivelse Miljöanpassad offentlig upphandling, det lilla häfte som jag håller i min hand. I skrivelsen presenteras en handlingsplan för ökade miljökrav vid offentlig upphandling. Som en del i EU:s program för den integrerade produktpolitiken har uppmuntrat alla medlemsstater att utarbeta nationella handlingsplaner för hur man tänker öka graden av miljöanpassad upphandling. Regeringens handlingsplan innehåller bedömningar av det aktuella läget och mål för de kommande tre åren. Den innehåller även fyra strategiska områden med åtgärder för att nå målen. Vidare förtydligas ansvaret för olika aktörer vad gäller att driva utvecklingen framåt. I finansutskottets betänkande behandlas regeringens skrivelse inklusive två motioner med anledning av skrivelsen.