prot · GV0934 · 2007-11-30 00:00:00 — Man hade inte förskolor, och därför fick kvinnorna ersättning för att vara hemma och ta hand om sina barn. Om den ersättningen ska jämföras med vad en barnomsorgsplats kostar blir det ganska mycket pengar för den enskilda familjen och den enskilda kvinnan. Det är klart att det håller kvinnorna hemma. Vårt vårdnadsbidrag handlar om . Det kan inte kombineras med andra ersättningar eller annan inkomst. Därmed är det inga pengar som gör att den kvinna som vill och kan jobba skulle stanna hemma. , när man i har byggt upp sin barnomsorg, ska man utvärdera vad vårdnadsbidraget har haft för effekter och se om man kan fortsätta eller inte. Det beslutet är inte fattat. Det återstår att se vad man i beslutar. Men det finns en väsentlig skillnad mellan det norska vårdnadsbidraget och det svenska vårdnadsbidraget. 52 (): Det blir inte enkelt att diskutera alla dessa olika argument. Vi börjar med vårdnadsbidraget. Jämställdhetsministern säger att det handlar om valfrihet. Jag ska slå hål på en myt: Vi socialdemokrater har ingenting emot att familjer väljer att den ena föräldern är hemma med barnen under småbarnsåren. Tvärtom är det upp till familjen eller den ensamstående mamman att välja det om förutsättningarna finns. Det vi är emot är att andra ska vara med och finansiera detta. Vi är emot att den ensamstående mamman ska vara med och skattefinansiera att några andra med bättre inkomster kan välja att vara hemma. Det är skillnaden. Valfriheten gäller ju inte den ensamstående föräldern, som aldrig kan ta detta alternativ. Det är ingen valfrihet i det perspektivet. Detta tycker jag är en fråga som en jämställdhetsminister med genusglasögon ska ha med sig när man diskuterar framtidens jämställdhet. När vi talar om de ekonomiska förutsättningarna och möjligheten till ekonomisk självständighet säger ministern att det handlar om rätten till arbete, och vi delar den uppfattningen. Men hon säger också att man inte ska leva på bidrag och att det är det vi pratar om. Det gör vi inte alls. Låt mig börja med a-kassan. Det är viktigt att vi tydliggör att a-kassan inte är något bidrag. A-kassan är en försäkring där arbetstagare har avstått löneutrymme för att ha en trygghet om det händer någonting i livet, exempelvis att man blir arbetslös. Man ska stå till arbetsmarknadens förfogande. Det är det som gäller. Det handlar inte om bidrag. Detta måste jämställdhetsministern börja med att lära sig. Utifrån detta blir det kanske enklare att ta på sig genusglasögonen. Jag vill också ta upp det som handlar om att förutsättningarna för kvinnor har minskat i den ekonomiska politiken. I de förslag som regeringen har genomdrivit och lagt fram har gått till männen medan har gått till kvinnorna. Det tycker jag ger en ganska tydlig bild av hur den nuvarande regeringen använder den ekonomiska politiken. Man blir lite fundersam när det gäller vilken roll jämställdhetsministern egentligen har i regeringen. Är det inte att titta i ett genusperspektiv och med samtliga ministrar diskutera hur de kan ha genusglasögonen på sig i sin politik? Med tanke på att LO lämnade en rapport om att utlandsfödda kvinnor förlorar på regeringens arbetsmarknadspolitik kan jag inte låta bli att fråga jämställdhetsministern: ministern tagit del av LO:s rapport om hur främst kvinnor som är utlandsfödda drabbas, och har hon samtalat med arbetsmarknadsministern och finansministern om hur man kan öka förutsättningarna för kvinnor att komma ut på arbetsmarknaden? 53 (): Jämställdhetsministern svarar inte på i stort sett någon av de frågor som jag ställde och de perspektiv som jag försökte lyfta in. Jag vill peka på något av det återigen. Det handlar om strategin som kommer . Hur kommer man att jobba? Vad kommer man att prioritera? På vilket sätt kommer man att involvera i det arbetet? Eller är det något som ska skötas av några politiska tjänstemän på departementet lite isolerat? Då tror jag inte att det blir lika bra. Jag ställde frågan hur man från regeringens sida avser att förebygga att vi ska få en ny grupp fattigpensionärer . Arbetsmarknadens villkor hänger ju ihop med hur pensionen ser ut. Vi vet att alla kvinnor inte har möjligheten att göra de självständiga valen. Om man står långt från arbetsmarknaden spelar regeringens politik roll. Det handlar om att hjälpa till att lyfta människor in på arbetsmarknaden eller att fatta beslut om vårdnadsbidraget som kommer att hålla kvinnor utanför arbetsmarknaden. Detta hänger samman med integrationspolitiken. Jag tror att det är ganska farligt i längden att genom familjepolitiken ställa en grupp utanför, inte minst om det handlar om en grupp som har en etnisk bakgrund, som inte har samma tillgång till språket och inte samma kunskap om det svenska samhället. Det är klart att det kommer att leda till problem på många olika områden. Jag blir riktigt upprörd över beskrivningen av situationen för deltidsarbetslösa. Jag har själv jobbat deltid. Jag jobbade deltid, men jag stämplade inte för den övriga tiden. Det fanns i mitt dåvarande yrke inga heltider att få, vilket gör att man får en ganska svår ekonomisk situation. Man har minskade möjligheter. Det är också svårare att göra nya val när man sitter fast i en deltid fast man tycker väldligt mycket om sina arbetsuppgifter och gärna vill fortsätta att arbeta med dem. Man tvingas kanske till slut att göra något annat. Jag vet väldigt påtagligt av egen erfarenhet hur det är att vara deltidsarbetslös och finnas i branscher där det inte finns mycket heltid att välja. Jämställdhetsministern säger att Handels 11 000 deltidsarbetslösa på något sätt har fuskat. Om man misstänker att människor har fyllnadsstämplat felaktigt så har det inom dåvarande regelsystem och nuvarande regelsystem funnits fulla möjligheter att hantera den situationen, om det har funnits enstaka individer som har haft den situationen. Men att peka ut en stor grupp deltidsarbetslösa som fuskare! Menar verkligen jämställdhetsministern det som hon sade? Det är väldigt oroväckande. 54 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag skulle önska att vi kunde hålla något slags anständighet i denna debatt. Har du hört mig säga ordet fuska, ? Det har jag faktiskt inte sagt. Men jag tror att Handels till exempel har utnyttjat det faktum att staten kan betala för den tid som kvinnorna inte har kunnat få för att arbeta heltid. Ja, jag tror att det finns heltidsarbete, både inom kommunala verksamheter som inom Handels. Det handlar bara om att organisera sin arbetsplats på ett sätt så att också kvinnor kan få anständiga anställningsvillkor. Om man ska konkurrera om arbetskraft , och redan nu måste man se till att erbjuda också kvinnor de anständiga villkoren. Det gör kommunerna redan. Det går jättefort helt plötsligt att se till att kvinnor kan få jobba heltid. Det finns kommuner som har gjort det så bra så att de inser att det inte kostar något extra. Det kommer Handels också att göra. Det har redan varit reportage på tv där de säger att de behöver göra det här, för de behöver rekrytera personer. Jag är inte alls orolig för det, . Jag menar att reglerna har sett till att arbetsgivare har kunnat utnyttja möjligheterna. Det är inget fusk. Staten har sett till att möjligheterna att utnyttja den extra ersättningen finns. Därför har arbetsgivare utnyttjat det också. Konstigare än så är det inte. Jag vill säga till Elgestam att även om man är ensamstående så har de flesta barn två föräldrar. Visst kan det finnas föräldrar som har problem och där den ena inte kan få möjlighet till vårdnad av sitt barn. Men även om man har enskilda hushåll finns det oftast två föräldrar. Då är det möjligt att dela på föräldraförsäkringen. Jag har också sagt att när vi pratar om ekonomisk självständighet kan vi inte prata om vare sig bidrag eller ersättningar. Ja, a-kassa är en ersättning. Det är en försäkring. Det är inget bidrag. Det har jag inte heller påstått. Men försäkringsersättningar är också omställningspengar. Det kan man inte ha hur länge som helst. Vi ser nu till att sänka trösklarna in till arbetsmarknaden för att människor inte ska behöva gå arbetslösa så . I stället för att använda resurser och betala månad in och månad ut använder vi resurser för att sänka trösklarna in till arbetsmarknaden. Vi använder resurser till att se till att det blir lönsammare att arbeta. Det är det vi gör. För de kvinnor som arbetar deltid finns det också möjlighet till nystartsjobb, inom den offentliga sektorn och för dem som stämplar deltid, om de nu skulle vilja byta arbete. Det finns möjligheter på arbetsmarknaden . Det har inte funnits så här goda chanser på . Men finns de här möjligheterna. Så låt oss göra rätt saker så att kvinnor kan arbeta i lika stor utsträckning som männen! När det gäller strategin för bättre jämställdhet inom yrkeslivet får vi återkomma till den saken. Jag ser framför mig att jag kommer att jobba ungefär på samma sätt som jag har jobbat med handlingsplanen mot mäns våld mot kvinnor. Jag kommer att involvera så många intresserade och kunniga personer som möjligt. Det finns mycket att göra på det området. Allt är inte enkelt. Ni är lika medvetna som jag om att vi inte kan lagstifta om allt. En del måste enskilda själva göra, en del måste arbetsmarknadens parter göra, till exempel när det gäller rätten till heltid. Det tycker jag är en fråga för arbetsmarknadens parter att diskutera. En del kan vi med politiska åtgärder underlätta, både för kvinnor och män. I det arbetet kommer jag att bjuda in brett precis som jag har gjort tidigare. 55 (): Jag upplever nog att jämställdhetsministern på något sätt ser jämställdhetsfrågorna lite naivt. Jämställdhetsministern säger att hon tror att arbetsgivarna utnyttjar att staten betalar deltidsersättning för dem som arbetar deltid och inte får en heltid. Jag tror att det vore bra om jämställdhetsministern besökte några arbetsplatser, där många kvinnor arbetar, inom handeln framför allt. Jag har själv en erfarenhet från arbetslivet när jag började arbeta deltid på . Orsaken till att jag inte fick heltid eller mina kolleger var inte att någon av oss deltidsstämplade, utan det var att arbetsgivaren ville ha möjlighet att kunna pussla när det gick upp och ned med försäljningen. Det var det som var orsaken, inte att någon deltidsstämplade. Det kan vara lämpligt att gå ut på några arbetsplatser inom de här kvinnodominerade yrkena och ta del av hur det faktiskt går till och hur arbetsgivaren ser på detta. Jag tror att det är bättre än att titta på vissa tv-program i det här perspektivet. Det är bra att ministern tar till sig av det som vi nu ser med de utlandsfödda kvinnorna, att de förlorar på den politik som regeringen nu för inom arbetsmarknadsområdet och de försämringar som har skett där. I när vi har tillväxt i landet, när det finns ekonomiskt utrymme att på olika sätt se till att även de kvinnorna ska få rätten till en egen inkomst är det läge att jobba med det . Min uppmaning är återigen: Ta på dig genusglasögonen! Gör en genusanalys och uppmana samtliga andra ministrar i regeringen att jobba med detta! Se inte oss socialdemokrater i det här perspektivet som fiender! Vi har ett mål, att vi ska få en ökad jämställdhet i . 56 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag har jämställdhetsglasögon på mig. Vi har en finansminister som är feminist. På det viset kan jag försäkra att hela regeringen i sin politik försöker att se att politiken ska falla väl ut för såväl män som kvinnor. Det kan man se med de åtgärder som vi nu gjort som har varit ganska viktiga, både den första och den andra budgeten. Om man ska räkna på den ekonomiska standarden eller fördelningen av ekonomiska resurser ser man också där att procentuellt faller det i princip lika ut för män som för kvinnor. Men vi kan erkänna att vi har en strukturell ojämlikhet i samhället. Den har historiska förklaringar som varken den förra regeringen eller den här regeringen kan påstå är något som man löser . Det handlar om flera åtgärder, långsiktiga åtgärder, och det är det vi försöker göra. När det gäller till exempel ekonomisk standard är det fler hushåll som har det bättre än . Ser vi på ekonomiska resurser är det likadant de ökar för enskilda, både för kvinnor och för män, med ungefär lika många procent. Det handlar om för män och för kvinnor. Om vi ser vi på det som anses minska standarden och som i den första budgeten handlade om medfinansieringen av a-kassan drabbar den män mer än den drabbar kvinnor. När det gäller att inte kunna stämpla upp till heltid drabbar det också fler män än kvinnor. Vi pratar alltid utifrån att det är kvinnor som drabbas, men i dessa fall är det män som drabbas mer. Den omvända bilden innebär att resurserna används för att se till att kvinnor går upp i arbetstid. Det är alltså framför allt kvinnor som tjänar på detta. Jag önskar att också ni i oppositionen kunde se det. Det finns arbetsgivare som säger att de behöver ha möjligheten att pussla ihop det. Men det finns ju kommuner som tidigare använde samma argument och som ger de anställda heltid. Det kommer Handels också att göra. Bara man har viljan kan man faktiskt organisera om så att även kvinnor kan jobba heltid. Jag är övertygad om att detta kommer att ske. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2007/08:190 om en aktiv konsumentpolitik 57 Integrations- och jämställdhetsminister (): har frågat mig på vilket sätt jag är beredd att agera för att stötta konsumenterna så att de kan utöva sin konsumentmakt. För att konsumenterna ska ha makt och möjlighet att göra aktiva val krävs ett brett konsumentskydd på hög nivå och tillgång till lättillgänglig och tillförlitlig information. Det är för mig utgångspunkten för en aktiv konsumentpolitik. har större delen av landets befolkning tillgång till konsumentvägledning, då 264 av landets 290 kommuner erbjuder någon form av vägledning. Men det finns grupper som konsumentvägledarna har svårt att nå, och regeringen kommer att göra en kartläggning av vilka dessa grupper är och undersöka vilka andra aktörer som kan komplettera den kommunala vägledningen. Många frivilligorganisationer lämnar information och vägledning inom sina intresseområden, men fler organisationer skulle kunna fylla en funktion som vidareförmedlare, särskilt när det gäller att nå konsumenter som befinner sig i utanförskap. Förutom de myndigheter som har till uppgift att utöva en effektiv marknadskontroll och tillsyn av efterlevnaden av lagstiftningen vill jag även stötta konsumenterna själva att ställa krav på producenter och andra företagare. Här ser jag en möjlighet för olika organisationer att agera för att öka konsumenternas makt på olika marknader och skapa opinion. Regeringen beslutade om en ny förordning om statligt stöd till organisationer på konsumentområdet. Med den nya förordningen blir stöden till organisationerna mer förutsägbara och långsiktiga. Kriterierna för stöden har utformats så att fler organisationer än kan komma i fråga för att söka stöd. Det blir uppgift att fördela medel enligt den nya förordningen som träder i kraft . På det sätt jag nu beskrivit vill jag stödja konsumenterna att utöva sin makt och möjlighet att göra aktiva val. 58 (): Tack så mycket för svaret, konsumentministern! När 264 av landets 290 kommuner har någon form av konsumentverksamhet kan man nästan få för sig att den moderatledda regeringen bryr sig om konsumentfrågor. Men om man studerar siffrorna noggrant kan man se att det är färre årsarbetare som sysslar med detta , även om det är ytterligare fem kommuner som har fått tillgång till rådgivning. Dessutom har man inte räknat med den nedmontering av konsumentverksamheten som bland annat sker här i . Man brukar säga att det börjar i , och här ser vi nu hur konsumentrådgivningen börjar monteras ned. Jag antar att det kommer att synas i statistiken först . När samhällets konsumentrådgivning rustas ned behövs ideella organisationer än mer. Vi socialdemokrater menar att alla konsumenter ska ha rätt till information och råd vid köp. Precis som konsumentministern sade har inte människor fullständig information i alla lägen. Alla har heller inte tillgång till Internet, och alla har inte de förkunskaper som behövs för att kunna tillgodogöra sig information. Människor har helt enkelt olika förutsättningar, och vi vill alltså öka människors möjligheter att vara konsumenter på lika villkor. Därför är det viktigt att det finns konsumentrådgivning i varje kommun. Vi ska också veta att dessa konsumentrådgivare i ca 80 kommuner även sysslar med budgetfrågor och skuldavskrivningar, vilket tar en mycket stor del av deras arbetstid. Konsumentministern säger att ska ge stöd till fler organisationer. Då undrar jag om det blir mer pengar om fler organisationer ska få. Annars blir det bara en utsmetning av de bidrag som ges . Jag minns valrörelsen . I på stod och lovade att det skulle bli 10 miljoner extra till konsumentverksamheten och konsumentorganisationerna. Vad blev det av den satsningen, konsumentministern? Ska det som kommer fördelas på fler organisationer? Blir kakan större när fler ska vara med och dela på den? Det undrar jag. Jag måste berätta att jag ringde till i går, eftersom de skulle ha fått instruktioner om hur det här skulle gå till. Jag frågade om jag kunde få något stöd för att starta en konsumentorganisation och fick svaret att man ännu inte vet hur mycket pengar man kommer att få att fördela. Man vet heller inte riktigt hur fördelningen ska gå till. Det är en månad kvar innan det nya ska börja gälla, så jag frågar konsumentministern igen: Hur blir det med satsningen på konsumenterna? Är satsningen kanske bara ytterligare ett löftesbrott från den borgerliga regeringen? 59 Integrations- och jämställdhetsminister (): Tids nog kommer vi att göra de satsningar som vi bedömer behövs. Det första vi gör är att se till att få en ny förordning när det gäller bidragsgivningen. Jag tycker inte att det är korrekt att vi som regering ska tycka att just ett fåtal i det här fallet tre organisationer är de som ska kvalificera sig till de anslag som finns på konsumentområdet. De nya reglerna är jättebra därför att vi faktiskt ger fler chansen att starta konsumentorganisationer. Befintliga organisationer kan också ansöka om pengar för att kunna bedriva konsumentinformation till medborgarna. Det finns rådgivningsbyråer. Vi har utbildningsåtgärder inom skolans ram för att informera barn och ungdomar om deras rättigheter. Vi har anslag som organisationer kan söka för att informera framför allt boende i det vi kallar utanförskapsområden. Vi gör alltså olika saker, och jag är alltid redo att diskutera. När denna förordning är på plats, och om det kommer att behövas mer pengar, är jag redo att diskutera med konsumentorganisationer och med för att se hur vi kan göra mer där det behövs. Men jag anser inte att det alltid måste vara pengar som visar aktiviteten på olika områden det finns mycket annat man kan göra. Som jag sade tidigare kommer jag att samla upp och göra en analys av hur dagens anslag kommer att användas och hur utfallet blir. Utifrån den analysen kommer vi också att kunna se hur mycket vi får ut av pengarna. Vilka grupper i samhället missar vi? Hur kan vi nå dem? Behövs i så fall ytterligare resurser för att åstadkomma detta kommer det att finnas möjlighet att diskutera detta. har alltså en politik, och har lovat ett antal miljoner till konsumentpolitiken i sina budgetar, men vi är fyra partier som regerar. Alla har sina prioriteringsområden, och man kan inte prioritera allt . Prioritering innebär just att vissa saker får stå tillbaka ibland och att andra lyfts fram. I det här fallet är jag redo att prioritera konsumentfrågan när jag har en bättre analys av hur de anslag vi har används och när vi bättre kan följa upp vad vi får tillbaka för de pengar vi satsar. 60 (): Jag måste säga att jag blir minst sagt förvånad. Ministern har i EU-sammanhang varit med och antagit en handlingsplan för konsumenterna. Den har ministern alltså sagt ja till. Jag tänkte läsa innantill ur meddelandet KOM (2007)99 slutlig om för konsumentpolitiken 20072013. Mål: Att stärka konsumenternas ställning i EU. Om konsumenterna får stå vid rodret kommer det att vara till gagn för medborgarna, men det kommer också märkbart att öka konkurrensen. Starka konsumenter behöver verkligen valmöjligheter, rätt information, öppen marknad och det förtroende som är baserat på ett effektivt skydd och starka rättigheter. Det här tror jag att vi kan skriva under allihop i den här kammaren oavsett vilket parti vi hör till. Men det är några som kan gå före och verkligen göra något åt saken, så jag skulle vilja läsa vidare i samma dokument: En stark konsumentrörelse på nationell nivå är en viktig förutsättning både för en stark konsumentrörelse på EU-nivå och för välfungerande nationella marknader. För att vara en stark röst i EU behövs också en stark röst här hemma. Vi behöver alltså en stark samlande organisation. konsumenter är den organisation som har haft uppdraget att föra konsumenternas talan i EU. Jag hoppas verkligen att de ska fortsätta att få möjligheter att vara det. Men de inte kan ta emot sponsring som exempelvis idrottsrörelsen kan. Då skulle de inte bli lika trovärdiga, och därför behövs det, förutom medlemsintäkter, naturligtvis lite bidrag från staten. Det är gott och väl att ministern i sitt svar pratar om långsiktighet vad gäller förordningen, men det hjälper inte när pengarna är kortsiktiga och oförutsägbara. ska EU:s konsumentkommissionär komma till och diskutera konsumentfrågor med ministern. Vad har ministern då tänkt skryta med när det gäller hur väl vi i lever upp till med konsumentfrågor? Vad har ministern tänkt komma med? På vilket sätt kommer ministern att se till att vi verkligen kommer att ha en kraftfull organisation och att olika organisationer får veta åtminstone en månad innan de har chansen att söka bidrag vad det är för bidrag de har chansen att söka? När får vi i andra konsumentorganisationer chans att veta det? Tillbaka till ursprungsfrågan alltså: På vilket sätt är ministern beredd att stötta konsumenternas egna organisationer i när nu borgarna överlag rustar ned den kommunala konsumentrådgivningen? 61 Integrations- och jämställdhetsminister (): Den kommunala konsumentvägledningen är kommunernas ansvar. Det är inte mitt ansvar. Däremot har vi stöd för konsumentvägledning. Det stödet finns kvar och kommer att fortsätta att finnas kvar. Jag säger igen: Jag tror inte att det nödvändigaste är att alla kommuner har konsumentvägledare. Jag tror att ska ha det eftersom det är en så pass stor kommun. Men det finns också mindre kommuner som kan samarbeta över kommungränserna för att se till att medborgarna får den konsumentvägledning som de behöver. konsumenter har ett uppdrag att föra konsumenternas talan i EU, och det gör de och gör det bra. Det hoppas jag verkligen att de ska fortsätta att göra, för de har både resurser och möjligheter att göra det. Den möjligheten kommer att finnas kvar också med den nya förordningen. Men jag tycker att det är viktigt att vi breddar antalet organisationer som kan ge information till konsumenterna. Jag menar att ett antal organisationer, byggda på olika sätt, kan nå olika grupper i samhället. Jag är bekymrad över många människor som bor i områden som vi kallar för utanförskapsområden och som inte känner till sina rättigheter. Vi har ett väldigt starkt konsumentskydd, men det är inte alltid som medborgarna känner till sina rättigheter. Det är där informationen kommer in, och då räcker det inte med två tre organisationer som vi har . Jag menar att det behövs flera aktörer på detta område. Jag hoppas verkligen att kommunerna ska fortsätta att stödja sina konsumentvägledare, och jag hoppas verkligen att inte ska lägga ned sin konsumentvägledning. Den informationen har inte kommit till min kännedom. Återigen: Vi har konsumentbyråer, vi har konsumentvägledarna, vi har organisationer, vi har starkt konsumentskydd, vi har information i skolorna till elever och studenter.