prot · GU0973 · 2007-03-13 00:00:00 — Om man skulle råka välja en annan kommun att placeras i med sin familj får man lämna sitt EBO och flytta till ett ABO i kommun 2. Där får man sitta och vänta i ovisshet på en eventuell kommunplacering . Trygghet eller ovisshet, det är ett svårt val för många. Systemet fungerar inte, och jag har pekat ut flera politiska åtgärder. Individualisera inte det här. Här finns politiska åtgärder som ni kan vidta för att underlätta den svåra situation som vi ser . Man har en informationsvecka i när man väl har sökt uppehållstillstånd. Där informerar man, och kommunen och Ams är med. Men incitamentet finns ändå inte där i tillräckligt stor utsträckning. Och framför allt: Om alternativet är att bo kvar hos släktingar eller att flytta till en flyktingförläggning när man väl har fått uppehållstillståndet, och där vänta ytterligare, när man i stället vill komma i gång, få ett jobb och få in barnen i sin skola så kan det ju inte fortsätta. Det må vara så att det låter raljant när vi tar upp monterutställning på kommunkonferens och eventuellt på vår partikongress. Om utställningen ska upp så föreslår jag att han ställer upp montern utanför och försöker passa på när går ut, för det som behövs nu är klara besked om extra resurser till kommunerna, som tar emot flyktingar, och klara besked till de myndigheter som ska hantera frågan framöver. 104 (): Jag förstår de bekymmer som integrationsministern har när det gäller arbetsfördelningen internt i såväl regeringsarbetet som kanske också riksdagsarbetet med integrations- och migrationsfrågorna i två olika utskott. Vi som socialdemokrater har en sådan dialog att vi hittar samarbetsformerna och diskussionen därav den gemensamma debatten här nu med att försöka beskriva den problemställning som finns men också att påtala de behov av åtgärder och även visa på åtgärder som regeringen bör vidta för att snabbt komma till skott och snabbt kunna visa på effekten. Jag har varit med i socialförsäkringsutskottet under den föregående mandatperioden och jobbat med såväl migrations- som integrationsfrågorna. Jag såg då den koppling som de här två olika politikområdena har och det behov av gemensamma lösningar som finns. Jag blev också i och för sig imponerad av integrationsministerns tal om att socialdemokratin har ett förtroendekapital ute gentemot kommuner, ett förtroendekapital som högerregeringen nu vill utnyttja på olika sätt genom att vi ska ta över ansvaret att vara ute och föra debatten med kommunerna ett ansvar som naturligtvis i första hand ligger på regeringen. säger integrationsministern att det finns en rad myndigheter som har uppdraget att jobba och verkställa en rad frågeställningar. Hon nämnde , och . Vi ser att alla de här olika myndigheterna nu åderlåts på personal, som var till just för att man skulle kunna jobba med att hitta de gemensamma lösningarna. Nej, integrationsministern, nu måste ni ta ansvar ordentligt från regeringens sida. Ni måste hitta konsensus mellan riks- och lokalpolitiken. Det är klart: Då är jag inte imponerad över det sätt som har gått från tidigare oppositionsarbete till nuvarande majoritetsarbete och det sätt man nu hanterar frågeställningarna på. Vi förväntar oss bättre. 105 Integrations- och jämställdhetsminister (): Ja, regeringen tar sitt ansvar. Det är därför jag står här och talar om vad som är på gång. Det är bara det att ni vill se ansvaret att vi ska tvinga människor att inte bo på vissa ställen utan i stället bo på andra ställen. Det ansvaret kommer vi inte att ta. Det kommer inte den här regeringen att göra, och det gjorde inte den förra regeringen heller. Larmsignalen har gått fram. Vi bereder frågan utifrån de prognoser som har gjort. De har också kommit regeringen tillkänna. Det är inte bara socialdemokratiska riksdagsledamöter som vet ungefär hur många irakier som förväntas komma till . Det vet också, och det är just de prognoserna vi jobbar utifrån. Ni säger hånfullt: är en tillsynsmyndighet vad ska den göra? Jo, den ska förhandla på precis samma sätt som gjorde. Det är bara det att den kan förhandla med kommuner och politiker som de har en relation till, vilket kanske inte alltid hade på samma sätt. Man kan förhandla utifrån de förutsättningar man ser inom den egna regionen. Jag tror att länsstyrelserna kommer att bli en bra motor i detta. När vi pratar om människor och om var människor ska placeras så pratar ni om myndigheten , men låt oss prata om just mottagandet! Det är det jag pratar om. Länsstyrelserna kommer att underlätta för oss när det gäller att få fler platser att placera människor på. Och jag upprepar: Det finns anläggningsboende. Ingen behöver bo på en buss. Jag kan förstå det är precis som Astudillo sade: Man vill inte bo på anläggningsboende, utan man vill bo i eget boende, därför att man söker trygghet. Det är jättebra. Trygghet är viktigt. Det har jag också förstått. Då måste det viktigaste för de här människorna i så fall vara den generella politiken, som inte ville diskutera. Men den är det vikigaste, det vill säga: Finns det möjligheter att få jobb, komma ut och få arbete? Alla de flyktingar som flytt och kommer till eller : Om de kommer ut på arbetsmarknaden så är de inte ett problem för eller . De är faktiskt inte det. Kan de ordna egen försörjning och få in barnen i skolan så har inte kommunerna några problem med att människor bor där. Det är ju det som kallas för tillväxt. Problemet är att människor fastnar i systemet, och det har de gjort , för vi har haft väldigt då det inte har skapats några nya jobb. skapas det nya jobb, och regeringen går in med åtgärder för att underlätta för människor att komma in på arbetsmarknaden. Det är det vi måste satsa på. Det är också det som kommer att underlätta situationen för oss med irakier jämfört med med jugoslaverna. Det är den stora skillnaden. Larmsignalerna har gått fram. Jag förstår de kommuner som tar emot för många . Jag förstår deras belägenhet. Vi återkommer i propositionen med resurser till de nya myndigheter som ska ta hand om förhandlingar med kommunerna. Vi återkommer också till det här med introduktion och incitament för hur både kommuner, företag och andra ska kunna släppa in människor på arbetsmarknaden så fort som möjligt. Det är vad integrationen handlar om. Ni får hålla er tills vårpropositionen kommer. 106 (): Ja, vi ska nog förhålla oss till vårpropositionen också när den kommer. Men återigen: Varför rusta ned innan man vet hurdant läget är? Det var ju det ni gjorde . har det gått , och väldigt många människor är oerhört oroade för vad som sker ute i landets kommuner med tanke på den kraftiga flyktinginvandring vi har och som vi hade också. Jag kan ta ett exempel för att göra det väldigt konkret det måste man tydligen göra. Vi var några stycken i . Det är en kommun med 80 000 invånare. Där tog man emot drygt 1 000 flyktingar föregående år. har de till och med nu 733 asylsökande i kommunen. Deras prognos är att de kommer att ta emot 2 000 flyktingar. Det är inget fritt val för kommunalpolitikerna i , utan det är vad som händer därför att man flyttar till sina tidigare släktingar och vänner och bor hos dem i lägenheterna kanske 15 personer i en trerumslägenhet och liknande. Det är det som är situationen. Det är den situationen man har också på många andra ställen. De människorna har inget alternativ, för samhället erbjuder inget annat alternativ. I den meningen fungerar inte flyktingmottagandet . Det fungerar inte på det viset att man ger möjligheter för de här människorna att få introduktion och boende någon annanstans, för det finns ingen myndighet som tar det ansvaret. Det är ju där ni borde backa tillbaka i stället för att nu tillsätta nya utredningar och hänvisa till vårpropositionen. Sedan kan man ställa sig frågan: Vem ska fördela mellan länen? Man kan ta som ett exempel. tar inte emot någon över huvud taget . De tar emot 270 flyktingar i , medan det är mångfaldigt fler i . Hur ska man föra över dem? Vem tar det ansvaret? Inte ens på den frågan har vi fått något svar. 107 (): Statsrådet säger att mycket väl vet hur allvarlig situationen är. Då blir man ännu mer oroad över bristen på handling i det här läget. Jag ska inte gå närmare in på beskrivningar, men jag säger: Ta till er läget och situationen såsom den är på marken bland människor. Jag tror att vi har ett gemensamt intresse av att flyktingmottagandet fungerar på ett bra sätt. Gör det inte det så innebär det att man ger näring åt främlingsfientliga krafter som kommer att kunna säga: Se, klarar inte av det! Politikerna klarar inte av det! Det kan bli en jordmån när människor i vissa kommuner har problem med att komma till vård och till annan service därför att kommunen oplanerat får ta ett alldeles för stort ansvar för den nationella flyktingpolitiken. Om nu regeringen inte själv tänkt göra något annat än utreda och se om man kan få fram någon krona i vårpropositionen vill jag ge ett litet miniprogram att jobba med. Kom med skarpa förslag om hur vi kan se till att alla kommuner tar det nationella ansvaret. Kom tillbaka till kammaren och säg vad regeringen vill göra för att se till att alla kommuner är med. På vilket sätt får regeringen klura ut själv. Starta fler anläggningsboenden. Argumentera redan vid ansökningstillfället för varför man ska välja det framför att vara inneboende, boende på någon svart adress eller som del i rum. Godkänn EBO-adresser endast om det är fråga om ett förstahandskontrakt på en bostad som passar familjen och framför allt passar barnen. I annat fall gäller anläggningsboende. Ta vara på alla irakiska föreningar och andra invandrarföreningar i samband med mottagandet. De kan göra en stor insats för att se till att det hela går bra. Det är en liten agenda att börja med. 108 (): Jag tar med mig det som Sabuni sagt. Signalen finns där. Hon har lyssnat in vad vi här framfört. avvaktar vi besked, alltså de konkreta beskeden om hur det hela ska fungera framöver. är de, som sagt, väldigt få. Tänk er en situation där alla kommuner ställer upp. har vi dock inte fått besked om hur det ska se ut. Inte ett enda konkret besked om hur det blir. Tänk om , när de ger uppehållstillstånd till flyktingar, kunde erbjuda ett alternativ och säga att i stället för att bo trångt i Herrgården i kan flyktingarna flytta till , berätta att där finns möjligheter till introduktion, berätta hur skolan kommer att se ut och hur bostadsområdet som de eventuellt kan bo i med sina familjer ser ut. Så är det inte . Alternativet är ABO, anläggningsboende, även för de människor som fått uppehållstillstånd. Tänk om man dessutom fick mer än en månad på sig att bestämma sig. På endast en månad, ibland mindre än det eftersom det tar att boka in mötet med , ska man ha bestämt sig utan att först ha fått se något annat än kanske just det EBO där man varit. Här finns alltså möjligheter till många politiska åtgärder. Här finns möjligheter att göra mycket bättre saker för att stötta de kommuner som återigen tar ett solidariskt ansvar för den gemensamma flyktingpolitiken. Det behövs statliga ABO:n för att få stopp på det ovärdiga boende som vi har i många av storstäderna, och därför måste det till pengar. Det behövs extra resurser till de kommuner som tar ansvar. Vi vill ha konkreta besked om hur alla kommuner ska ta ansvar för den gemensamma flyktingpolitiken. Signalen finns där, men de konkreta förslagen om åtgärder, hur man ska vidta dem, har vi inte fått . 109 Integrations- och jämställdhetsminister (): Ja, jag kan beklaga att det gick utan att man mäktade med informationen till flyktingarna, så att den skulle fungera och de kunde välja rätt boende. Vi har insett det, och vi jobbar på för fullt. Migrationsministern jobbar för att ska bli bättre på att informera flyktingarna om var exakt de har bäst chanser att kunna lyckas med sina framtida liv i . Regeringen har skapat en effektiv förhandlingsorganisation med hjälp av länsstyrelserna. Vi anser att länsstyrelserna känner sina områden, känner de kommunpolitiker som är de som fattar beslut om hur många de ska ta emot. Jag är väldigt stolt över att vi lyckats få länsstyrelserna att acceptera den uppgiften. Jag tror att det är precis rätt organisation för detta. Regeringen kommer att satsa på jobben. Jag är övertygad om att kommunerna är tveksamma till att ta emot flyktingar eftersom det handlar om pengar. De ser framför sig människor som fastnar i systemet. De ser framför sig socialbidrag som ska betalas ut , barn som ska ha skolgången betald och så vidare. Eftersom de därmed får in vuxna som inte kan arbeta, försörja sig själva och bidra till kommunens utveckling blir de tveksamma. Den generella politiken för jobb är alltså även en politik som kommer att locka kommunerna att vilja ta emot flyktingar, och det är också en politik som kommer att öka solidariteten kommunerna emellan. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2006/07:304 om bostadsföretag och diskriminering 110 Integrations- och jämställdhetsminister (): har frågat mig om jag är beredd att utreda hur situation testing, i enlighet med MR-planen, skulle kunna användas för att motverka diskrimineringen. Han har även frågat mig vilka andra åtgärder jag kan tänka mig att vidta för att motverka diskriminering på bostadsmarknaden. Vad gäller situation testing anser jag att metoden är intressant. En undersökning av förekomsten av diskriminering på arbetsmarknaden i har genomförts av Internationella arbetsorganisationen, , med metoden situationtesting. Jag kommer att överväga behovet av liknande undersökningar inom fler samhällsområden, till exempel bostadsmarknaden, när jag har fått slutsatserna och rekommendationerna från . Jag kommer även att överväga att ta initiativ till en utredning om användning av situation testing som bevismedel i ärenden hos ombudsmännen mot diskriminering. Det är viktigt att man tittar på undersökningsmetoden med hänsyn till de etiska och juridiska övervägandena. Det finns bestämmelser i lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering som förbjuder diskriminering vid yrkesmässigt tillhandahållande av bostäder. Det är med andra ord förbjudet för hyresvärdar att missgynna bostadssökande utifrån diskriminerande grunder, såsom etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning. Min utgångspunkt är att den lagstiftning vi har ska följas och att överträdelser ska beivras. Lagstiftningen på området och andra frågor rörande diskriminering har varit föremål för översyn inom , som har presenterat slutbetänkandet En sammanhållen diskrimineringslagstiftning (SOU 2006:22). bereds nu förslag med inriktning att en proposition ska kunna beslutas . För att utöva tillsyn över lagstiftningen mot diskriminering finns ombudsmän som motverkar diskriminering. De kan bland annat föra skadeståndstalan för den som anser sig ha blivit diskriminerad och anmäler det till ombudsmannen. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, DO, har fått kraftigt ökade anslag för att intensifiera kampen mot diskriminering inom olika samhällsområden. DO bedriver nu ett särskilt projekt angående diskriminering på bostadsmarknaden. Jag kan försäkra om att jag ser allvarligt på diskriminering på bostadsmarknaden och att jag noga kommer att följa utvecklingen på området. 111 (): Tack för svaret, ! Först och främst vill jag konstatera ett par saker. Jag vet att ser allvarligt på diskriminering. Det gör även jag. Jag vet också att det finns en lag som förbjuder diskriminering på bostadsmarknaden, men jag tycker inte att debatten ska handla om det utan om vilka politiska ambitioner Sabuni har för att göra något åt den diskriminering som finns trots lagstiftning och trots att vi tycker att det är ett allvarligt problem. Om jag ska vara ärlig vet jag inte hur jag ska tolka Sabunis svar. Å ena sidan säger hon att hon noga kommer att följa utvecklingen på området. Det är inte precis något svar att glädjas åt, för Sabuni borde verkligen veta att det tillhör hennes roll. Integrationsministerns roll är att följa utvecklingen på till exempel diskrimineringsområdet. Å andra sidan säger att hon kan tänka sig att överväga att ta initiativ till en utredning som använder situation testing som bevismedel i ärenden hos ombudsmännen mot diskriminering. Här finns eventuellt något att ta fasta på, något som åtminstone antyder ett litet steg framåt för den borgerliga regeringen i kampen mot diskriminering. Där är vi emellertid inte , tyvärr. Så tolkar jag svaret. Jag kan konstatera något som jag även konstaterat tidigare, nämligen att det faktum att man nu bara överväger det som vi var överens om när vi antog MR-planen, för övrigt i bred konsensus, är ett steg tillbaka i kampen mot diskriminering, att man växlat ned vad gäller ambitionerna att motverka diskriminering. Det går inte att tolka överväga på annat sätt. Den undersökning som jag hänvisar till i min interpellation har gjorts av . Den kallas för Diskrimineringsbarometern och talar sitt tydliga språk. I av samtalen till hyresvärdarna fanns diskriminerande inslag mot de personer som hade så kallade utländskt klingande namn. I 14 fall av 100 var diskrimineringen så tydlig att den med svenskklingande namn fick bostaden medan den med utländskt klingande namn inte fick bostaden. Undersökningen ledde i sin tur till att 15 företag fick en anmälan på sig av . Det är ett allvarligt problem. Den här metoden visar sig vara ganska effektiv. DO beskriver undersökningens resultat som alarmerande i de kommentarer man gjort. Men här har vi en minister som säger att hon ska överväga saken och noga följa utvecklingen på området. Det är ganska stora skillnader i hur man beskriver verkligheten, tycker jag. Kan Sabuni utifrån det förstå att vi socialdemokrater kan känna viss oro ? Sabuni fortsätter i sitt svar att föra fram en del andra saker kring det extra stödet till DO, som jag noterar numera kallas för kraftigt ökat anslag. var det 13 miljoner, men definieras det som kraftigt ökat anslag. Hon nämner beredningen av . Det är bra saker och politik som vi också tyckte det var bra att förstärka. Men vad mer? Vad händer inom bostadspolitiken i övrigt? Vad har ministern att säga om kommunala bostadsförmedlingar? Hur vill ministern samarbeta med allmännyttan? Eller vill man framför allt sälja ut allmännyttan? Och hur blir det med hyresgarantin som ni lovade? 112 Integrations- och jämställdhetsminister (): 13 miljoner för en mindre myndighet är en kraftig ökning av anslaget, oavsett hur jag har beskrivit det tidigare. Mitt svar till är tydligt. Jag tycker att det här är en intressant metod och säger återigen: Innan jag har alla fakta på bordet kommer jag inte att fatta beslut om huruvida vi ska fortsätta eller inte. Jag väntar på slutsatserna från den mindre undersökning på arbetsmarknaden som hade ansvar för. Jag tror att det är ganska förnuftigt att göra så. Det går inte att handla i panik. Vi vet att diskriminering förekommer, och vi vet att vi ska göra vad vi kan för att beivra den, men vi kan inte handla i panik med åtgärder som eventuellt strider emot grundlagen. Jag följer vad som händer på området. När jag har fått slutsatserna kommer jag att överväga om vi eventuellt ska kunna använda oss av samma metoder på andra marknader och framför allt om de kan användas som bevismedel. Vi måste se till de etiska och juridiska aspekterna av det hela. Arbetet bereds inom . Innan vi är klara med det kan jag inte ge dig något annat svar än att det är intressant och att det är därför vi ser över det. 113 (): Jag tror att det är första gången jag får höra tydlighet definieras som ett svar där man säger: Jag avser att överväga detta och kommer noga att följa utvecklingen. Det är inte alls tydligt! Det handlar inte heller om att handla i panik, utan om att följa den MR-plan som antagits av riksdag. Regeringen har inte tagit tillbaka den, utan vad jag har förstått gäller den på det här området. I den är det tydligt sagt att vi ska tillsätta en utredning kring situation testing. Den är tydlig på den punkten. Låt mig återigen påminna ministern vi har haft en generell debatt om diskriminering om vilka fördelar som finns med situation testing som metod. Den kan ge oss kvantitativa mätningar på hur omfattande diskrimineringen är; det är en kunskap som vi oftast saknar i . Den kan användas av myndigheter för att utveckla policyer genom att jobba förebyggande. Den kan också användas för att tillämpa lagstiftningen, till exempel om DO skulle använda den för att testa olika branscher och områden. Den kan dessutom användas för att påverka opinionen; det blir tydligt när diskriminering sker av någon som har ett annorlunda utseende eller ett annat namn. Det blir konkret, och man kan verkligen mäta detta. Återigen: DO kallade resultatet av Diskrimineringsbarometern för alarmerande. Detta ledde som sagt till att 15 bostadsföretag i fick anmälningar om diskriminering. Tyvärr måste jag säga att jag inte tycker att svaret är konkret. Att tala om att överväga och följa utvecklingen är inte ett konkret svar. Dessutom är hela syftet med en utredning att kolla på de fördelar och nackdelar som finns med en sådan metod, på problem kontra grundlagen allt som ministern hänvisar till. Hela poängen med den utredning som jag frågar om är att se hur vi kan använda metoden och var den stöter på patrull. Jag hade önskat att jag kunde få ett tydligare besked om en utredning. Sabuni tycker ju att metoden är intressant. Att kolla på de eventuella fallgroparna hade varit ett litet steg framåt, kan jag tycka. Apropå det ökade anslaget till : Det enda jag sade är att i de debatter vi har haft tidigare vi har haft en del nu har ministern pratat om , medan hon nu säger kraftigt ökade anslag. Jag bara noterar de olika sätten att beskriva samma fenomen. Jag tror att det bådar för att DO och de andra ombudsmännen mot diskriminering inte kommer att få så mycket mer resurser . Jag ser det framför mig. Eventuellt kommer man att få en förstärkt apparat om man får en samlande organisation, vilket både Sabuni och jag tycker vore en positiv inriktning på det framtida diskrimineringsombudsmannaämbetet. Jag fick inga besked om den generella politiken på bostadsmarknaden, om hur man ska se till att det finns bostadsköer, bostadsförmedlingar och hyresgarantier. Jag fick inte heller något besked om hur man kan använda allmännyttan som ett effektivt verktyg för att vara förebild i ett icke-diskriminerande sätt att jobba. 114 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag överlåter till min kollega statsrådet att svara på bostadsfrågor. Jag måste be att interpellera till honom om han vill diskutera bostadsmarknaden på det viset. Jag är här för att debattera situation testing. Du kan få ett tydligt svar. Jag ska tillsätta en utredning för att se om detta kan användas som bevismedel. Därmed inte sagt vad vi kommer fram till. Jag överväger som sagt att använda de här metoderna på andra marknader, men jag kan inte fatta ett konkret beslut förrän jag har fått slutsatserna av den mindre undersökning vi har gjort på arbetsmarknaden. Som du vet försvåras de här undersökningarna på arbetsmarknaden genom att det inte är tillåtet att förfalska betyg och intyg i . Där har vi ett problem. Jag tycker inte heller att det ska vara tillåtet. Det gör att det är väldigt begränsade branscher vi kan undersöka. Vi får också se vilka hinder vi finner på andra marknader. Bostadsmarknaden skulle kunna vara en marknad där man kan använda denna typ av testningar. Men låt mig återkomma med ett konkretare svar när jag har fått slutsatser från i frågan. 115 (): Jag måste säga att jag blir upprymd och glad. Det är första gången under alla de debatter jag och integrationsministern har haft som jag kan stå här och glädjas åt ett tydligt konkret besked. Det blir en utredning kring situation testing, som förhoppningsvis syftar till att vi ska kunna använda metoden mer effektivt och aktivt i . Det är ett bra besked, och jag hoppas att någon snappar upp det. Det blir alltid problematiskt att debattera med integrationsministern.