prot · GV0931 · 2007-11-27 00:00:00 — Det handlar också om vilka behov som svenskt näringsliv och offentlig förvaltning i har. Vilka vill de anställa under de kommande fem, tio eller femton åren? När man frågar svenska arbetsgivare om det säger de att de nog kommer att anställa fler högskoleutbildade personer . Regeringens besked till den ungdomsgeneration som går på gymnasiet är: Tyvärr, chansen för er att få något av dessa nya jobb blir mindre än vad den är för era bröder och systrar som är . Detta är en väldigt märklig politik. Men det kommer vi tillbaka till . Jag skulle vilja gå vidare till det svar som har givit. Han säger: Regeringen anser att kvalitet ska prioriteras före kvantitet. Innan en fortsatt utbyggnad genomförs måste därför resurser satsas för att till exempel öka lärartätheten och andelen disputerade lärare. Jag har full respekt för detta teoretiska resonemang. Det som vi har konstaterat för bara någon vecka sedan i en interpellationsdebatt är att hela säger att du inte genomför någon kvalitetssatsning. Det har inte blivit några kvalitetspengar. Du tog från högskolan. Sedan ger du tillbaka . De 40 miljonerna extra till högskolesektorn är ingenting. De täcker inte ens löneökningskostnaderna. 19 Statsrådet (): Den som åhör denna diskussion måste bli lite förvirrad om fakta. På låter det som om mängder av svenska ungdomar står och knackar på högskolans dörr och förnekas akademisk utbildning för att har ransonerat densamma. Läget är inte alls det. står i storleksordningen 20 000 platser tomma på den svenska högskolan. På en rad utbildningar kan man gå till högskolan och skriva in sig och få en plats. Det finns ett antal utbildningar läkarutbildningen, tandläkarutbildningen och några till där antalet sökande är större än antalet platser. Men totalt sett är tillgången på högskoleplatser mycket god. Systemet är uppbyggt så att högskolorna får ett belopp för hur många studenter de räknar med att utbilda. Om de inte får så många studenter blir de återbetalningsskyldiga till staten. är man återbetalningsskyldig för i själva verket 1,2 miljarder. kommer det också att bli ett belopp i den storleksordningen. Låt oss till att börja med slå fast att det inte är ett överskott på studenter utan att det är ett överskott på platser i den svenska högskolan . Varifrån får jag inspiration till denna politik? Jag får mycket inspiration från de framgångsrika universitet i världen som verkligen satsar på kvalitet därför att jag ser vad ekonomiska resurser betyder för att man ska kunna bygga en bra akademisk verksamhet. hänvisar till förra veckans interpellationsdebatt och sammanfattar den på sitt eget sätt, nämligen att det inte har blivit några kvalitetssatsningar. Men båda dessa teser är inte möjliga att driva, åtminstone inte . Jag påstår att vi har gjort en viss neddragning inte alls någon kraftig, som sade. begränsade vi platsökningen som den socialdemokratiska regeringen hade planerat. har vi gjort en liten neddragning. De pengar som vi på det sättet har fått loss har vi lagt på kvalitet. säger att det är fel att dra ned. Ja, det kan man diskutera. Men har vi gjort det. Men vart har pengarna tagit vägen om de inte har gått till kvalitet? Det är klart att de har gått till en kvalitetssatsning som inte hade kunnat komma till stånd om man inte hade gjort detta grepp. Båda teserna kan man, som sagt, möjligen driva. Men det är väldigt svårt, enligt min mening, att driva dem . 20 (): Jag tror att högskoleministern har helt fel när han säger att kvalitetssatsningar inte hade varit möjliga att genomföra. Vi har ett socialdemokratiskt budgetalternativ som innebär att vi satsar mer än regeringen på högskoleområdet och forskningsområdet . Det är ett val som vi kan göra, att satsa mer på det som vi tror bygger starkt . Ni har valt att i stället införa ett avdrag för hushållsnära tjänster, ett avdrag som motsvarar kostnaden för 26 000 högskoleplatser. Du kan räkna om det i kvalitetspengar om du vill. Det blir väldigt mycket kvalitetspengar. Du har avskaffat förmögenhetsskatten som kommer att kosta ett antal miljarder kronor, nästan , som hade kunnat användas till framtidssatsningar på forskning och högre utbildning. Ni har gjort ett val att avstå från att satsa på högre utbildning och forskning för att i stället sänka skatterna för förmögna och för dem som har rätt att göra avdrag för hushållsnära tjänster. Det är ett politiskt val som du måste stå för. Jag står inte för det valet därför att jag tror att måste göra mycket mer. Vi måste klara av både att satsa på kvalitet och att behålla möjligheterna för unga människor att studera på universitet och högskolor och förverkliga sina livsdrömmar. När det gäller dessa kvalitetspengar var det inte mina ord som jag sammanfattade. Jag sammanfattade i den förra debatten faktiskt vad universitet och högskolor själva säger. , ordförande för säger: Regeringens påstådda satsningar på kvalitet inom högre utbildning och forskning är bara tomma ord. SFS säger: Det går inte att fiffla med kvaliteten. Det är långsiktighet som krävs, inte kreativ bokföring. Det är väldigt allvarligt när denna kritik framförs. Det gavs i valrörelsen löften om att det skulle göras stora kvalitetssatsningar på universitet och högskolor. Det blev bara en neddragning av antalet platser. Det blev inga kvalitetspengar. Det är det som är facit av regeringens första år vid makten. när söktrycket ökar igen och fler unga människor vill studera vidare på universitet och högskolor måste man ställa frågan: Är regeringen beredd att ompröva sin politik ? Du har talat om kvalitetssatsningar. blev det inte några kvalitetssatsningar, tycker universitet och högskolor. Men om de nu genomförs, är du då nöjd med dessa kvalitetssatsningar? Betyder det till i så kallade kvalitetssatsningar från regeringen och att ni sedan kan börja öka antalet platser i högskolan igen? Vad är svaret på frågan? Hur mycket måste ungdomskullarna växa, och hur mycket måste söktrycket öka för att regeringen ska kunna ompröva sin politik i denna del? Jag frågade vilka internationella exempel som finns som inspirerar utbildningsministern. Jag noterade att han sade att det inte finns något land som inspirerar honom. Det var faktiskt det som jag frågade om. Vilket är det land i eller i den industrialiserade världen som på något sätt inspirerar den borgerliga regeringen genom att dra ned på utbildningsambitionerna för unga människor? Jag tycker att det är ganska intressant att man hittar dessa länder därför att jag inte hittar dem. De flesta länder satsar på kvalitet men har också byggt ut högskolan för att ge unga människor en chans att studera. Jag tycker att det vore bra om den tog lite intryck också av den internationella debatten och inte bara av oppositionen i den svenska och faktiskt såg att detta faktiskt är en långsiktig strategi för att stärka som nation. 21 Statsrådet (): Åhörarna måste fråga sig vart pengarna tagit vägen eftersom med emfas uttrycker att dragit ned på antalet högskoleplatser. Det går ju till så att om man fattar ett sådant beslut håller statsmakterna inne ekonomiska medel motsvarande antalet platser. Men, säger , det har inte blivit någon kvalitetssatsning, och därför undrar han vart pengarna tagit vägen. Kvällstidningarna publicerar kändisars inkomster. Där framgår att jag personligen i alla fall inte lagt beslag på pengarna. Det är förstås ingen som lagt beslag på dem, utan den summa vi sparade in genom att stoppa den socialdemokratiska platsexpansionen gick till kvalitetssatsningar. Det vi marginellt dragit ned på antalet platser har gått till en ny kvalitetssatsning. Totalt sett tillförs ungefär ½ miljard till kvalitetssatsningar. Det är klart att företrädare för sektorn säger att det inte är tillräckligt, men faktum kvarstår att om vi inte hade gjort det hade möjligheterna till bra kvalitet varit mindre. säger att de i opposition gör si och så, att de lägger på hur många miljarder som helst. Ja, men som jag påpekade innebär det system vi har för budgetar och regimskiften att när en ny regering efter ett val kommer in i har den avgående regeringen redan färdigställt sitt budgetarbete. Mycket välvilligt ställde den avgående socialdemokratiska regeringen allt material till den nya regeringens förfogande; jag har uttryckt min uppskattning över det. Vi vet därför vad ni jag säger ni även om inte satt i regeringen planerade för högskolan 2007. Där fanns inga sådana kvalitetssatsningar som nu talar om. Jag håller med om att det här är en oerhört viktig debatt, och egentligen borde vi komma längre än till politiska fraser. I stället borde vi vara överens om att ett avancerat industri- och tjänsteland som behöver många akademiskt utbildade. Min uppfattning är därför för det första att det inte är särskilt meningsfullt att sätta upp en viss procentsats, att säga att vi vid exempelvis når ett lyckorike, och för det andra att det är viktigt att de som går utbildningen får en undervisning av hög kvalitet. Resurserna är inte oändliga. frågar om jag är nöjd. Ja, vad ska man svara på det? Stolt men inte nöjd var det några som sade; jag har glömt vilka det var. Jag är stolt över att det tillförts ½ miljard i kvalitetssatsningar, pengar som annars inte hade tillkommit, i varje fall inte 360 miljoner av dem. Man hade naturligtvis kunnat önska att det varit ännu mer. Jag tycker dock att vi är på rätt väg inom högskolepolitiken, framför allt för att vi tydligt slagit fast att kvalitet är viktigare än kvantitet. 22 (): Om representanter för universitet och högskolor, de som reagerat mot att kvalitetssatsningarna uteblivit, varit här hade de funderat på i vilken verklighet högskoleministern lever. De menar att det inte blivit några kvalitetspengar och frågar vart pengarna tagit vägen. Jag hoppas verkligen att högskoleministern vet vart pengarna tagit vägen. Det handlar om lönekostnader. Det är lönekostnaderna som ätit upp alltihop. Vi har ett lönekostnadsprisindex i staten på bara 0,77. Universiteten och högskolorna har löneökningskostnader på . Redan där finns alltså ett minus på . Det är klart att det inte är särskilt svårt att räkna ut vart pengarna tagit vägen. Om man säger att man genomför en strategi som innebär att man drar ned på antalet högskoleplatser för att i stället satsa på kvaliteten och resultatet sedan blir att man bara drog ned på antalet platser men inte gjorde någon satsning på kvaliteten känner sig högskolorna lurade. Jag kan förstå det. Jag tror att det finns ganska många människor i som i valet röstade på en politik som lät väldigt fin, nämligen att man skulle dra ned på antalet högskoleplatser och i stället satsa på kvalitet. har regeringen dragit ned på antalet platser, trots att ungdomskullarna och därmed söktrycket växer, utan att göra någon kvalitetssatsning. Det blev minus för universiteten och högskolorna. Det var inte särskilt stor poäng med den satsningen. Det är klart att vi kan säga att vi gjort stora satsningar på universitet och högskolor. Jag tror inte att kan säga annat än att den socialdemokratiska regeringen gjort ganska konsekventa och målmedvetna satsningar för att stärka som globaliseringsnation. Vi kan diskutera om är det ideala målet, eller om det ska vara , eller , men i en internationell jämförelse är ett av de ledande länderna vad gäller människor med högskoleutbildning. satsar många länder hårt för att få upp utbildningsnivån bland befolkningen, men den borgerliga regeringen har ingen målsättning för detta. De tycker inte att det är viktigt. Det kanske ger en bild av vilken typ av samhälle vi ska ha och med vilka jobb vi ska konkurrera när regeringen i stället för att göra framtidsinvesteringar inför skatteavdrag för hushållsnära tjänster. Om det är rätt prioritering får väl väljarna fundera på i samband med nästa val. 23 Statsrådet (): har kommit in på vår jobbpolitik. I vår jobbpolitik är det viktigt att tillgången till riskkapital för människor som vill starta företag ökar, och därför avskaffar vi förmögenhetsskatten. Det är för övrigt något som flera insiktsfulla socialdemokrater också varit inne på. Vi tror att många av de nya jobben kommer i tjänstesektorn, och därför lättar vi på beskattningen i just den sektorn. När jag besöker högskolor är den vanligaste synpunkt jag möter att studenterna vill ha jobb. De oroar sig för att den långa akademiska utbildningen inte ska leda fram till en anställning. Inte minst gällde detta när jag besökte dem före valet. Därför är det otroligt skönt för mig att kunna konstatera att alliansens politik så här långt har burit frukt. Möjligheterna att få jobb efter en akademisk utbildning har ökat. Just nu ropas det efter arbetskraft i , framför allt icke-akademisk arbetskraft. Jag tycker att man ska vara långsiktig i politiken, men ibland måste man också se till läget för dagen, och finns det större behov av hantverkare och annan yrkesskicklig arbetskraft än av akademiskt utbildade. Det stora behovet på det akademiska området handlar om att höja kvaliteten. På många håll är den nämligen skandalöst låg efter många års socialdemokratiskt styre; jag höll på att säga vanstyre, men eftersom det här är sista inlägget i denna debatt avstår jag från det. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2007/08:133 om näringslivets behov av utbildad arbetskraft 24 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att ta några initiativ för att omvärdera regeringens neddragning av antalet utbildningsplatser på högskolan mot bakgrund av att en undersökning visar att arbetsgivare gör bedömningen att behovet av högskoleutbildade kommer att växa ytterligare . har även frågat mig vilket ansvar jag och regeringen bär för att ungdomar uppfattar det som mindre lönsamt att studera vidare på universitet och högskolor jämfört . Låt mig börja med ungdomars uppfattning om lönsamheten av högre studier. De undersökningar som hänvisar till gjordes . Det rör sig med andra ord om attityder bland ungdomar som uttrycktes under den förra regeringens mandatperiod. Jag delar dock uppfattning att den attitydförändring han beskriver är bekymmersam, och jag känner ett stort ansvar att vända denna utveckling. Det är viktigt att i sammanhanget framhålla att man med en högskoleutbildning har en stark ställning på arbetsmarknaden. Arbetslösheten bland personer med högskoleutbildning är, oberoende av konjunkturläge, generellt lägre än bland personer utan högskoleutbildning. Den starkare ställningen på arbetsmarknaden för högskoleutbildade visar sig också genom en större rörlighet på arbetsmarknaden. som högskoleutbildade oftare avslutar en anställning, får de också snabbare en ny anställning jämfört med personer utan högskoleutbildning. Det är självklart positivt att arbetsgivare ser framför sig att flera högskoleutbildade kommer att behövas i näringslivet . Det är ett gott betyg på de svenska universiteten och högskolorna. För att möta dessa förväntningar är det än mer viktigt att fokusera på utbildningens kvalitet och vad studenterna har med sig från de slutförda utbildningarna i form av kunskaper och färdigheter. Regeringen följer noga utvecklingen av efterfrågan på högskoleutbildade på arbetsmarknaden och kommer bland annat att ge i uppdrag att tillsammans med lärosätena utveckla uppföljningen av studenternas etablering på arbetsmarknaden. Jag kommer att föreslå att ytterligare åtgärder vidtas om så behövs. När det gäller antalet utbildningsplatser har jag redan tidigare i interpellationsdebatten denna dag diskuterat detta med . Regeringens hållning i den här frågan är att kvaliteten i högre utbildning och forskning måste prioriteras framför en fortsatt utbyggnad av antalet utbildningsplatser. Åtgärder för att förbättra kvaliteten kommer enligt regeringens bedömning att främja rekryteringen till högskolan. Jag vill även upprepa att utrymme fortfarande finns för fler att söka sig till högskolan, men att det är ojämnt fördelat mellan olika utbildningsprogram. finns platser över på till exempel lärarutbildningar med inriktning mot och civil- och högskoleingenjörsutbildningar. är det troligen så att den goda arbetsmarknaden för tillfället leder till att fler ungdomar får jobb och att färre därför söker sig till högre studier. 25 (): Tack för svaret. Jag skrev interpellationen mot bakgrund av att TCO, och presenterade en rapport med namnet Jakten på anställningsbarhet. Den innehöll en rad frågor som man ställt till arbetsgivare om hur man såg på arbetslivet och högre utbildning och lite grann deras bedömningar . Det var intressant att man i rapporten konstaterar att många arbetsgivare tror att utbildningsbehovet kommer att öka . Man hade också kritik mot att högskolorna brister i kontakter med arbetslivet. Det är viktiga signaler för oss som håller på med utbildningspolitik att ta ad notam. Jag börjar med att ställa frågan till utbildningsministern: han rapportens bedömning? I interpellationssvaret sägs: Det är självklart positivt att arbetsgivare ser framför sig att flera högskoleutbildade kommer att behövas i näringslivet . Är det högskoleministerns uppfattning att näringslivet och arbetsgivarna kommer att vilja anställa fler med högskoleexamen ? Är det regeringens uppfattning att det är så näringslivet och offentlig förvaltning ser och de behov som finns då? Ett resonemang om det och en analys av detta borde ligga till grund för regeringens högskolepolitik. Jag är intresserad av och hade faktiskt förväntat mig att högskoleministern hade en analys och en egen uppfattning i denna fråga. Det finns en kritik i rapporten som går ut på att det finns en brist i arbetslivsanknytning. Jag tror att vi måste ta det på allvar. Det är bra att högskoleministern också säger i interpellationssvaret att han ska ge i uppdrag att följa studenterna och deras etablering på arbetsmarknaden. Det är väldigt bra. Vi socialdemokrater har i vårt budgetalternativ ett sådant skarpt förslag som innebär att det blir en skyldighet att följa studenterna efter högskoleutbildning. Det handlar om att ta reda på vad studenten fick ut av sin högskoleutbildning i form av nytt jobb men också vad studenten tyckte om utbildningen, om den var tillräckligt arbetslivsanpassad, relevant och hade tillräckligt hög kvalitet. Jag tror att det kan bli ett viktigt kvalitetsmått men också en väldigt viktig signal till de unga som söker sig till högskolan. De ska kunna jämföra och titta på om en högskola eller teoretisk utbildning har en tillräckligt bra arbetslivskoppling. Så återigen till frågan. Ser högskoleministern inga som helst problem med bristyrken där vi har för få högskoleutbildade och skulle behöva satsa mer på utbildning? Vi kan ta vårdyrket, som han själv nämnde. Vi socialdemokrater förespråkar i vårt alternativ en kraftigare utbyggnad. När det gäller läkare, tandläkare, specialistsjukvård och en lång rad andra områden vet vi att underutbildar. Men det finns också en ganska stor kö till de utbildningarna som man skulle kunna gå vidare med och leverera. Jag tror att det är viktigt. kom med en rapport för inte så länge sedan som heter Framtidsutsikter för akademikeryrken. Till skillnad från många andra rapporter som har beskrivit eländet för akademiker på arbetsmarknaden beskrev man framtidsutsikterna för olika branscher och yrken. Man konstaterade i rapporten att det är brist på arbetsterapeuter, arkitekter, agronomer, biomedicinska analytiker, brandingenjörer, datavetare, församlingspedagoger, högskoleingenjörer, kiropraktiker, läkare, matematiker, planeringsarkitekter, präster, psykologer, sjukgymnaster och sjuksköterskeyrken i övrigt, sjöbefäl, skolledare, systemvetare, tandläkare och en del andra. Här är en enorm möjlighet att rikta utbildningar. Det finns ett intresse hos många att studera. Det finns inte hos alla, men för ett antal av dessa utbildningar finns ett intresse hos studenterna att kunna utbilda sig. Det är ganska dyra utbildningar som vi borde ha råd att satsa på. 26 Statsrådet (): Det är verkligen inspirerande att höra en sådan lista över vilken dynamisk arbetsmarknad vi har här i landet med alliansregeringen. Om jag ska vara helt seriös vill jag inte påstå att utvecklingen på arbetsmarknaden helt och hållet är ett resultat av alliansens politik. Den här typen av diskussioner har alltid förts. Hur ska vi utforma utbildningssystemet så att behovet av arbetskraft tillgodoses? Gång på gång tvingas man konstatera att man felbedömer saker och ting. Det är bara att erkänna att så har det alltid varit, och så kommer det alltid att bli. Ingen av oss har någon kristallkula som vi kan stirra in i och få ett helt korrekt svar på vilka yrken som kommer att efterfrågas . ställer frågan till mig: Kommer behovet av akademisk arbetskraft att öka? Man kan först konstatera att det har skett en enorm expansion av den akademiska utbildningen. Den har ungefär fördubblats . Jag hade ett mycket trevligt uppdrag . Jag var på och tog emot det svenska yrkeslandslaget som hade varit på i . Det var murare, snickare, hudterapeuter, frisörer och alla möjliga yrkesskickliga svenska ungdomar. De hade vunnit ett par medaljer och fått många hedersomnämnanden. Jag sade till dem: Ni gör en jätteviktig insats. Det är viktigt i att de icke-akademiska yrkenas status uppvärderas. har vi kommit till tisdagen. Jag får frågan i riksdag: Tror jag att efterfrågan på akademisk arbetskraft kommer att öka ? Svaret på den frågan är ja. Jag har ingen kristallkula, men jag förmodar att den utveckling vi nu har sett kommer att fortsätta. Därmed inte sagt att vi bara kommer att behöva akademiskt utbildade. Där kan jag återigen åberopa många insiktsfulla socialdemokrater som håller med oss. Vi tycker att Socialdemokraterna försummade yrkesutbildningen i det här landet. Vi har ett starkt fokus på att förbättra högskoleutbildningen. Vårt fokus i högskolepolitiken är att förbättra kvaliteten. Vi har bakom oss en period av exempellös expansion. Det är läget. kommer det inte att ske någon expansion av antalet högskoleplatser. På förmodar jag att antalet högskoleplatser kommer att öka. Men när en sådan expansion bör inledas är svårt att säga just . Det finns några akademiska bristyrken. Jag hade själv nämnt dem innan gjorde det. När det gäller läkarutbildningen har det skett en hygglig expansion . Jag talar om . ökar antalet platser på läkarlinjen med . Det är inte en helt försumbar ökning vi gör där. 27 (): Det är skönt att höra en ödmjuk högskoleminister säga att det inte helt och hållet är regeringens förtjänst att arbetsmarknaden tuffar på som tåget. Det är heller inte helt och hållet regeringens förskyllan att sysselsättningsökningen var större än , utan det kan nog ha en del andra orsaker. Vi är överens om ett par saker. Den första är att man inte kan centralstyra detta och tro att vi har en exakt prognos om hur allting ska se ut . Man kan inte exakt räkna fram behovet av varje utbildning runt om i landet för att möta framtidens behov. Det kommer att variera, det kommer att uppstå nya arbetstillfällen och gamla arbetstillfällen kommer att dö ut. Så sker en ekonomisk utveckling i världen. Min fråga till högskoleministern var: Hur ser han på behovet av akademisk examen på arbetsmarknaden ? har vi fått ett svar. Han tror att det kommer att öka. Då kan man fundera på om regeringens politik går hand i hand med vad framtiden kräver. Jag menar att man skjuter sig i foten. drar man ned på högskoleutbildningen trots att ministern själv säger att det finns brister inom vissa yrken. Det finns också en kö av unga människor som vill studera, som har behörighet, som har drömmar om att arbeta i de här sektorerna men som inte får chansen. Det är klart att en svensk regering då borde se till att styra resurserna till de bristutbildningar som finns för att ge de här unga människorna chansen och stärka . Vårdutbildningarna är exceptionella på det här området. Både vi och ni har tagit en del steg. Men man ska ändå ha perspektivet klart för sig.