prot · GU0993 · 2007-04-18 00:00:00 — Vi är för frihandel även på detta område, men då ska marknaden fungera. Regeringen måste därför prioritera den nordiska elmarknaden i första hand och avvakta med den europeiska tills den fungerar marknadsmässigt. På samma sätt som det måste uppfyllas kriterier för att gå med i valutaunionen måste det också uppfyllas kriterier för hur marknaden fungerar innan man kopplar in sig på ett sammanbundet, gemensamt kabelsystem. När utskottet hade utfrågning om elmarknaden fick näringsministern frågan varför hon inte sätter press på statliga så att den elintensiva industrin kan få långsiktiga avtal om elleveranser till konkurrenskraftiga priser. Av svaret framgick att ministern inte tänker ta något sådant initiativ. Det har fått konsekvenserna att ett pappersbruk nu förhandlar om att flytta verksamheten till , och flera säger att de överväger samma åtgärd. Detta är ytterligare exempel på att regeringen har abdikerat från energipolitiken. Vi socialdemokrater har i reservation nr 1 utvecklat vår syn på hur regeringen bör agera för att få till stånd en förbättrad elmarknad. Betänkandet behandlar också ett antal motioner om energieffektivisering. Effektivisering av energianvändningen leder inte bara till lägre energikonsumtion utan till ökad kunskap och ny teknik som vi kan exportera. Vår miljöteknikexport ger oss hela 25 miljarder i inkomster, som vi får på grund av att vi har vågat ställa krav på industrin att gå före. I annat fall hade vi inte haft de här inkomsterna. Vad är det då för klokskap som ligger bakom de förslag som kom i vårpropositionen om att minska anslagen till både energieffektivisering och marknadsföring av miljöteknik? Jag och många andra är mycket nyfikna på vilka argument som ligger bakom denna åtgärd eller har regeringen abdikerat även när det gäller energieffektivisering? I betänkandet finns också beskriven framställning om att vi skulle öka kvaliteten i elöverföringen. Vad gäller dessa synpunkter har den gamla regeringen gett de instruktioner som anses nödvändiga. Utskottet är enigt på den punkten. Jag yrkar bifall till reservation nr 1. 161 (): betänkande nr 9 handlar om vissa elmarknadsfrågor och frågeställningar som handlar om hur elmarknaden fungerar och hur vi ska trygga vår elförsörjning utifrån ett ekologiskt hållbart samhälle. har väckt en rad motioner som skulle innebära en omställning till ett mer hållbart energisystem som bygger på effektivisering och introduktion av förnybara energislag. Jag står givetvis bakom samtliga de reservationer som har lämnat, men för att spara tid väljer jag att lyfta fram reservation nr 3 inom blocket för energieffektivisering och de fem motioner som där berörs. FN:s klimatrapporter har på ett brutalt sätt bekräftat det många har varnat för, nämligen att om vi fortsätter som tidigare, alltså business as usual, med utsläpp av växthusgaser, kommer det att få katastrofala följder för allt liv på jorden inga undantag, alltså. Ytterst få ifrågasätter FN:s klimatrapporter, och det får vi se som ett stort framsteg. Det råder en stor enighet i den svenska debatten om att effektivare elanvändning är nyckeln till att utveckla ett hållbart energisystem och minska utsläppen av växthusgaser. Svårare blir det när vi ska gå från ord till handling. Vem vill ta ledningen i det omställningsarbetet? När marknaden själv inte klarar av att ta ansvar för utvecklingen blir frågan: Vem ska göra det? Därför var jag väldigt intresserad och nyfiken när vårpropositionen presenterades, och jag hoppades också att det skulle finnas klara och tydliga signaler om vad regeringen tänker göra för att ställa om samhället till ett ekonomiskt, ekologiskt hållbart samhälle. Hur ska vi uppnå de högt ställda målen om energieffektivisering? Det är en fråga som jag fortsätter att ställa mig. Det finns ingenting uttalat egentligen, mer än ord. Jag kan i och för sig ge en eloge till alliansen här: Man har anslagit ytterligare 100 miljoner till energikontor och energirådgivare, som vi har föreslagit tidigare. Men det kan ju inte vara det som är utgångspunkten för en energipolitik. Det behövs betydligt mer och tydligare signaler. Jag tror att måste ge de här kraftfulla signalerna till både näringsliv och medborgare om vad som ska gälla när det handlar om den svenska klimat- och energipolitiken , av den enkla anledningen att näringslivet måste få klara och tydliga spelregler som är långsiktiga om vilken energipolitik som kommer att gälla , och medborgarna måste få veta vilka de olika valen är och vad de står för. För det krävs en handlingskraftig politik, en politik som visar vägen och en regering som törs ta beslut som leder till ett ekologiskt hållbart samhälle. Detta kommer givetvis att påverka vår vardag, men problemet är att ju längre vi väntar, desto svårare kommer det att bli. Energieffektivisering är av central betydelse när det gäller energiomställning och för att minska koldioxidutsläppen. Energibesparingar är det mest effektiva sättet att minska utsläppen. De orden känner vi igen, inte bara från den svenska debatten utan numera även i FN-sammanhang. I motionerna inom utgiftsområde 9 föreslås konkreta åtgärder för att främja energieffektiviseringar och underlätta vindkraftssatsningarna i . En effektiv elanvändning är nödvändig för att ersätta elen från fossila energislag. En ökad medvetenhet om effektiv elanvändning har infunnit sig hos många hushåll och varuproducerande industrier det är sant. Men det här har inte skett automatiskt utan med hjälp av riktade skatter på konsumtion av el. Jag tror också att elpriset kommer att öka fortsättningsvis, men även nätavgifterna och skatterna. Det gör att elkunder, framför allt större elkunder, har stort intresse av att finna de billigaste elleverantörerna och att använda elen effektivt. För de flesta kunder är det mindre intressant att söka elleverantörer eller vara eleffektiv då det endast är elleveransen, ungefär en tredjedel av priset, som kan påverkas. Nätkostnader och skatter är opåverkbara. Detta kan innebära ett hinder för människor att spara och effektivisera sin förbrukning. Slöseriet med el bör med andra ord tydliggöras. Alla fasta elavgifter borde slopas, som vi föreslår i vår motion, och elräkningen borde endast innehålla uppgifter om förbrukning och pris. Priset är i detta sammanhang alltså summan av nätavgifter, elpriser och skatter. Detta är fullt möjligt genom att elleverantör och nätbolag sinsemellan gör upp om kostnaden för att använda nätet. Timvis avläsning är ett annat förslag som vi har i det här. Det här är egentligen ingenting nytt. är det så att olika elleverantörer redan gör det möjligt för konsumenterna att ha timvis mätning. introducerar nu med nya mätare den möjligheten också. Men det behövs en kraftig signal från om vilken politik som ska gälla . och har infört så kallade vita certifikat för att öka sin energieffektivisering. är på gång. Vita certifikat är ett styrmedel där staten sätter ett obligatoriskt mål för energibesparingar. Energileverantörer, distributörer av energi och fastighetsägare är kunder som är skyldiga att ha en viss mängd certifikat. Certifikat utdelas för åtgärder som effektiviserar energianvändningen. Detta gör det också möjligt att ha en teknik utan statliga anslag. Det intressanta är att industrin själv kräver striktare lagstiftning inom vissa områden. Till exempel har vitvaruindustrin sagt att de kan minska sina koldioxidutsläpp med ungefär bara genom att det sker ett utbyte av större vitvaror som är mer än . För det behövs en politik som ger de rätta signalerna. När det gäller övriga motioner från föreslår näringsutskottet avslag på dessa, trots att ansvarig minister anslutit sig till mycket av det som föreslås i motionerna. Det har skett i olika debatter. Därför blir utskottets förslag till avslag på motionerna egentligen ganska obegripligt. Man hänvisar till utredningar som redan nu om man ser på detta internationellt visar att det är fullt möjligt. Vita certifikat fungerar utomlands. Timvis mätning är på gång, men regeringen och utskottet väljer att avvakta utredningar. Det vi vill med vår motion är att det görs ett förtydligande, ett klargörande, av vad och den vill ha för politik. Det ger en klar signal till både industrin och medborgarna om vilken energipolitik som ska gälla . Avslutningsvis, herr talman: En sparad kilowattimme är den absolut billigaste. 162 PER (): Jag står bakom reservationerna 2, 3, 4, 5 och 6, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 2. Jag vill inledningsvis framhålla att min och uppfattning när det gäller elmarknaden är att den behöver en genomgripande reform. Enligt den gällande lagen, som antogs ganska , måste alla elmätare i läsas av . Det kräver att ungefär 5,5 miljoner elmätare byts ut i . Kostnaden beräknas till . Vi tycker att det är en positiv investering, men man borde gå längre. För att få bästa möjliga effekt av pengarna borde mätarna mäta förbrukningen i stället för , som anges i lagen. Anledningen till det är att vi har effektbrist i , framför allt . Den effektbristen leder till att vi har onödigt dyr och onödigt smutsig produktion av el i det svenska systemet, och vi tvingas också importera smutsig el under vissa tider. Effektbristen beror inte på industrins behov, för industrins förbrukning ligger ganska jämnt över året. Effektbristen beror i stället på att vi har så mycket elvärme i . Den står för ungefär halva effektbehovet. Det orsakar enorma samhällsekonomiska kostnader som är helt onödiga. betalas dessa kostnader av alla elkonsumenter tillsammans, inte endast av elvärmekunderna. Det anser vi är fel. Om man genomför en reform för timvis mätning i stället för mätning blir det möjligt för elföretagen att ge rabatter till de konsumenter som lägger sin förbrukning på tider när det inte är effektbrist. Därmed minskar man de stora effekttopparna som finns i elsystemet och kostar elkonsumenterna stora summor. Man skulle kunna jämföra detta med trängselavgifterna i . På samma sätt som trängselavgifterna fick trafiken att flyta utan köer kan en sund prissättning av elkonsumtionen skapa ett effektivare system för elproduktion. Genom att med ekonomiska styrmedel minska elförbrukningen när efterfrågan är som allra störst skapar vi ett effektivare, billigare och mer robust elsystem. Det är den vägen vi borde gå. Som sade behövs det tydliga signaler från politiskt håll för att detta ska kunna genomföras. För att underlätta för elkonsumenterna anser vi att det krävs att man agerar mot den ökande koncentrationen på elmarknaden. Vi ser med stor oro på den storlek dessa bolag har och på den oligopolställning som de börjar få på den svenska elmarknaden. Faktum är att den svenska elmarknaden är totalt dominerad av tre bolag, nämligen , Eon och Fortum. En kall vinterdag kontrollerar ensamt ungefär två tredjedelar av all tillgänglig eleffekt. Ett sätt att verka mot storlekssamlingen på elmarknaden är att dela upp i mindre bolag, i mindre delar. De tre bolag som jag nämnde samäger dessutom produktionsanläggningar, till exempel kärnkraftverken, vilket skapar en osund konkurrenssituation på elmarknaden. Vi anser att den måste motverkas. Genom att dela upp i flera separata bolag kan man också renodla ägandet av elproduktionen på ett bättre sätt. Man visar dessutom att det inte är oundvikligt att den europeiska elmarknaden måste domineras av ett fåtal aktörer. För att få ett hållbart och robust elsystem måste vi även ha en kraftigt ökad energieffektivisering. Det är av helt central betydelse. Att spara energi är det absolut mest effektiva sättet att minska utsläppen av koldioxid. Det finns en stor potential för energieffektivisering i . anser att ett bra sätt att få en ökad effektivisering är att använda sig av så kallade vita certifikat. Som vi hört finns de på plats i andra länder och fungerar alldeles utmärkt. Systemen med vita certifikat använder marknadens egna mekanismer för att hjälpa kunder att minska sin elanvändning, vilket är positivt både för ekonomin och för miljön. De vita certifikaten fungerar på samma sätt som de gröna elcertifikaten. Man beslutar från politiskt håll om ett visst effektiviseringsbeting som måste uppnås, och sedan är det upp till marknaden att göra det på billigast möjliga sätt. Man kan säga att man helt enkelt börjar handla med energieffektivisering. Om betinget sätts på en tillräckligt hög nivå kan ett system med vita certifikat på ett samhällsekonomiskt effektivt sätt bidra till att minska elberoendet och därmed skapa ett mer hållbart energisystem. Förutom att minska elberoendet måste vi också se till att andelen förnybar produktion av el ökar snabbare än . Vi har ett elcertifikatssystem, men vi ser att halkar efter på global nivå. Många andra länder gör mycket snabbare framsteg än vi. Ett system som fungerat mycket bra för att få fram vindkraft är till exempel det tyska systemet som baseras på fasta elpriser. I producerades över vindkraft. Det motsvarar produktionen från sju kärnkraftsreaktorer av storlek. I låg vindkraftsproduktionen på en betydligt blygsammare nivå. Ändå har bättre vindförhållanden, större tillgång till mark och en glesare befolkning, vilket gör att vindkraftverken kan placeras så att de inte stör närboende. Den enda förklaringen till den enorma skillnaden i vindkraftsproduktion är att det svenska elcertifikatssystemet inte i tillräcklig grad har styrt mot en större utbyggnad av vindkraft. Den troliga anledningen är att investerare inte anser att elcertifikatspriserna är så säkra som de behöver vara för att de ska känna sig trygga med att gå in i långsiktiga investeringar. Vi anser därför att elcertifikaten behöver ändras så att det införs ett minimipris vad gäller certifikaten som är högre för vindkraft än för till exempel biokraftvärme. På det sättet styr man effektivt mot en ökad vindkraftsförmedling. Förutom detta anser vi också att certifikatsplikten måste öka snabbare än vad fallet är med nuvarande regler. Vi måste alltså ställa högre krav på produktionen av förnybar el. På så sätt får vi en snabbare och mer kraftfull omställning av elproduktionen i så att vi i slutändan kan komma fram till en koldioxidfri produktion. Det är självklart att torv ska tas bort ur elcertifikatssystemet eftersom det är ett fossilt bränsle och dessutom tränger ut andra, bättre investeringar, till exempel av vindkraft. anser alltså att vi behöver ha en elmarknadsreform där vi får en timvis mätning som minskar effektdrivande elproduktion och elkonsumtion. Vi tycker att man ska göra en uppdelning av i mindre bolagsdelar för att förbättra konkurrensen på elmarknaden. Vi anser dessutom att man behöver ha ett system för vita certifikat och en högre takt när det gäller omställningen och de gröna elcertifikaten. 163 (): I betänkandet behandlas 14 motioner från allmänna motionstiden och en framställning från . Betänkandet behandlar frågor som rör elmarknadens funktionssätt uppdelat på åtta olika områden: elmarknadens funktionssätt i vid bemärkelse, energieffektivisering, kvaliteten i elöverföringen, elcertifikatssystem, småskalig elproduktion, vindkraft, kraftkabel mellan och fastlandet samt kabel för rysk kärnkraft. Motionärerna kräver bland annat rörliga elpriser, timvis avläsning, stopp för korsägande av kärnkraften och för samägande av handel och produktion, införandet av vita certifikat, ökad mängd förnybar el, långa avtal för den elintensiva industrin, uppdelning av elmarknaden i en marknad för topplast och en för baslast, en förändrad syn på torvens ställning i certifikatsystemet, en ny elkabel till och nej till kabel till . Det är alltså ganska stora och vida frågor som behandlas i betänkandet. Jag är övertygad om att vi alla här är angelägna om att elmarknaden ska fungera bra. Faktum är att elmarknaden också fungerar bra för de allra flesta under större delen av tiden. Men det är inget argument för att den inte skulle fungera ännu bättre. Det är således helt oacceptabelt att elkunder fick stå utan el så som de fick göra i samband med stormen framfart. var visserligen att karakterisera som en händelse av force majeure-karaktär, men mot bakgrund av elens oerhörda betydelse i det moderna samhället måste elkunderna ändå kunna känna sig säkra på att få säkra leveranser. vill jag understryka att mycket har blivit bättre . Vi fick exempelvis en lag som skärpte nätbolagens ansvar för elavbrott, och det är bra. har man också satt in olika åtgärder i syfte att minska den belastning på klimat och miljö som energianvändningen skapar, nämligen elcertifikat och utsläppsrätter. Till dessa två styrmedel ska läggas ett mer traditionellt inriktat: energiskatter. Men klimatfrågan är central och håller på att bli akut. Överallt i världen pågår nu en intensiv diskussion om hur man ska bemästra växthuseffekten. Frågan är global, och lösningen är också global. De insatser vi i kan göra är viktiga, men de räcker inte för att klara hela problemet. För att klara det krävs att också andra bidrar. Bland annat av det skälet menar vi att vi ska avvakta effekten av de insatser som vi har gjort innan ännu fler styrmedel sätts in, som vita elcertifikat. Också den omständigheten att energieffektiviseringen behandlas av talar för att man ska avvakta innan nya åtgärder sätts in. Det är också viktigt att komma åt de koncentrationstendenser som vuxit fram på energimarknaden. Efter det att marknaden avreglerades har genom uppköp antalet företag minskat dramatiskt. Vi får här från oppositionen höra att regeringen måste göra mer för att komma till rätta med koncentrationstendenserna. Min fråga till oppositionens företrädare är: Vad har ni gjort , när uppköpskarusellen har pågått? Men oavsett detta är det viktigt att komma åt koncentrationstendenserna. Ett ökat utbyte och handel med EU är en möjlighet. Det gör att vi får en större marknad för el med fler aktörer som är verksamma och med det också en ökad konkurrens. Men också andra metoder är viktiga. En uppbrytning av samägandet i kärnkraften är ett exempel på en sådan som utreds. Även samägandet mellan handeln och produktionen är det vikigt att se över och bryta upp. Jag tror att det råder en rätt betydande samsyn på elmarknadsfrågorna. Men samsynen är i vissa avseenden bedräglig under ytan döljer sig djupare skillnader. Gemensamt är en strävan efter en bättre fungerande elmarknad med säkrare leveranser och lägre priser. Hur detta ska uppnås är däremot en fråga som det råder delade meningar om. Medan oppositionen kräver mer styrning och detaljreglering är vår syn att det krävs mer marknad. Mer av öppenhet mot EU, effektivare konkurrensövervakning och fasta och långsiktiga spelregler är åtgärder för att effektivisera marknaden. Vi ställer oss avvisande till alltför långtgående krav på detaljreglering och litar på att marknaden själv finner de former som passar dess aktörer bäst. Energieffektivisering, bara för att ta ett exempel, torde ske helt spontant som följd av att elpriserna är höga. Vår uppfattning är också att begränsningar i utbudet är den faktor som kanske mest av allt försämrar marknadens funktionssätt, mer än de omständigheter som reservanterna pekat på. För att understryka vår önskan att finna långsiktiga lösningar har regeringen bjudit in till breda överläggningar om energimarknaden. Vi är också medvetna om bristerna. Vi vill påpeka att det pågår ett intensivt arbete med att komma till rätta med dessa. Inte mindre än tre utredningar arbetar med frågor som hänger samman med elmarknaden. Vi menar därför, herr talman, att de frågor som motionärerna tagit upp antingen slår in öppna dörrar eller är för tidigt väckta. Med hänvisning till pågående utredningsarbete och annat arbete som pågår i departementen yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet i alla dess delar och avslag på samtliga reservationer och motioner. 164 () replik: presenterade regeringen sin vårproposition. är väl tiden förbi när det räknades fel och så vidare, så nu bör man ha hunnit med att göra nödvändiga analyser. Med det som bakgrund blir man förvånad när man ser att det har dragits ned på medlen för energieffektivisering. Vi har sagt att varje sparad kilowattimme är en kilowattimme som vi aldrig behöver producera. Regeringen drar, vad vi kan förstå, ned på anslaget med 30 miljoner jämfört med budget. Vad är det som ligger bakom de tankarna? Är det så att de europeiska priserna ska slå igenom, så att marknaden ska effektivisera sig själv genom höga elpriser? Vi vet vilka konsekvenser det får för vår elintensiva industri. En annan fråga, som jag tog upp i mitt huvudanförande, handlar om de långsiktiga spelreglerna. uppvaktades utskottet av ett solenergiföretag. Det var ytterligare ett i raden av de företag som påpekat att det är oerhört viktigt att vi har långsiktiga spelregler, så att marknaden framöver vet vilka regler som ska gälla. Men vi vet ingenting om vad som ska hända efter 2010, inte marknaden heller. Ni säger att marknaden ska ha större utrymme, men marknaden måste veta vilka spelregler som finns. Det vet den ingenting om. 165 () replik: När det gäller energieffektivisering: Med energipriser på , där priset ligger , är jag övertygad om att marknaden du och jag och alla andra hushåll och näringslivet alldeles på egen hand gör sitt bästa för att spara energi. Det ligger i egenintresset. Elnotan blir alltför hög om ingenting görs. Jag är inte säker på att och regeringen i alla avseenden behöver skriva väljarna på näsan vad de ska hitta på. Vi tror tillräckligt mycket på vad människor förmår göra alldeles på egen hand. Ofta är det faktiskt underligt enkelt. Man kan värja sig emot detta. Priset är ett utmärkt styrmedel. När priset blir högt gör man saker och ting alldeles på egen hand, för man tycker att det är roligare att spendera pengarna på annat än på höga elräkningar. Vi har fått höra att allt är marknadens fel. Jag vet inte om jag ska tolka detta som att vi på något vis ska försöka begränsa marknadens framfart. Men då vill jag säga till företrädaren för Socialdemokraterna här: Det är ju den förra regeringen som har släppt ut anden ur flaskan. Det var då avregleringen skedde. Det var då kablarna till kontinenten byggdes, som gjorde att vi alltmer har blivit en del av den europeiska marknaden. Det var då beslut fattades om att implementera EU:s elmarknadsdirektiv där man säger att vi ska ha en bred marknad som är öppen för alla. Uppenbarligen tyckte den förra regeringen att det var utmärkt att skapa en gemensam marknad för EU och att det hade fördelar för konsumenterna. Hur kan det komma sig att representanter för den förra regeringen nu tycker precis tvärtom? Jag förstår det inte. 166 () replik: Att marknaden inte har några spelregler har inte med den gamla regeringen att göra eller om det ska byggas ut kärnkraft eller inte. Den ovissheten finns för marknaden. Det har inte vi bidragit till på något sätt. Det fanns, som jag nämnde tidigare, en blocköverskridande överenskommelse som skulle vara en garant för marknaden. Man skulle våga göra långsiktiga satsningar på att bygga ut förnybar energi. Efter valet har de stabila förutsättningarna försvunnit. Det är intressant att det är priset som ska ordna med energieffektiviseringen. En stor del av vår viktiga basindustri har andra nackdelar, eftersom vi ligger så långt från de stora marknaderna. Den behöver en fördel på något annat område. Det har den haft på energiområdet genom att vi har ganska billig vattenkraft. Det har varit ett framgångsrecept för vår basindustri. Jag är inte motståndare till att vi ska ha en europeisk marknad. Men vi ska inte ansluta oss till en marknad som inte fungerar. Det är budskapet. Ger vi oss huvudstupa in i en sådan klarar inte vår basindustri de elpriser som vi då får. Den marknadsanpassningen av energieffektiviseringen, som uppenbarligen regeringen förespråkar, innebär att vi inte klarar vår basindustri. 167 () replik: Jag vet inte om jag ska gråta åt detta. Är det någon form av uppmaning att regeringen ska börja intervenera i marknaden?