prot · GV0947 · 2007-12-19 00:00:00 — Regeringen har med all önskvärd tydlighet klargjort att det är en politik för vissa utvalda man för. Detta visas tydligt genom att regeringen i budgetpropositionen föreslår att ändra de bostadspolitiska målen till följande: Målen för bostadsfrågor är långsiktigt väl fungerande bostadsmarknader där konsumenternas efterfrågan möter ett utbud av bostäder som svarar mot behoven. vill att nuvarande mål för bostadspolitiken ska vara: Alla ska ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljö inom långsiktigt hållbara ramar. Boende- och bebyggelsemiljön ska bidra till jämlika och värdiga levnadsförhållanden och särskilt främja en god uppväxt för barn och ungdomar. Vid planering, byggande och förvaltning ska en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar utveckling vara grund för verksamheten. i perspektivet av regeringens brist på bostadspolitik är det naturligtvis ingen överraskning att regeringen valt att omformulera det tidigare målet för bostadspolitiken. När alla byts ut mot vissa cementeras segregation och utanförskap ytterligare. värnar hyresrätten, hyresgästen och medborgarskapet. Vi i står naturligtvis bakom alla våra reservationer i betänkandet och då särskilt de konsumentpolitiska reservationerna, även om jag här har talat mest om bostadspolitiken. Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 5 och 11. I betänkandet finns också vårt särskilda yttrande angående anslagsfördelningen inom utgiftsområde 18. Regeringens budgetramar har gått igenom, och vi kan nu enbart berätta genom detta särskilda yttrande hur budgetmotion med en välfärdsoffensiv och en satsning på bland annat bostadspolitiken står som ett alternativ till regeringens skattesänkningar och kapitalöverföring till de välbärgade. 4 (): Som vi har hört från föregående talares anföranden, som jag till stor del instämmer i, förnekar sig inte majoriteten. Än en gång struntar man i vad samhället runt omkring anser om de konkreta förslagen och kör på med bindeln för ögonen. Vi har bakom oss av ett ganska unikt regerande som har präglats av desperation, skandaler och otydligheter. I har regerandet liksom i de flesta andra utvecklade demokratier alltmer kommit att präglas av en lyhördhet och en strävan efter ett brett samförstånd. Alla som påverkas av besluten brukar få möjlighet att komma till tals, och de brukar också tas på allvar. dog den traditionen i , herr talman. Alliansens praktik i handlar om att så snabbt och effektivt som möjligt riva ned och ta bort alla spår av välfärdssamhället. De handlar om alla de pusselbitar som hållit samman vårt samhällsbygge, som på olika sätt har motverkat egoismens krafter och skapat grund för allas lika rätt, allas lika möjligheter, som tagit från de rika och stöttat de fattiga i insikten om att vi alla är vinnare på att ingen överges. Allt det monterar man nu snabbt ned utan att analysera konsekvenserna. Att myndigheter varnar och att företrädare för näringslivet och fackföreningarna ser stora problem med den förda politiken struntar man högaktningsfullt i. Inte ens Lagrådets tvivel bryr man sig om. Man har ju väljarnas uppdrag, som alla som ifrågasätter det nya sättet att styra får höra som svar. En kall och hård marknadsmodell ersätter nu det humanitära samhällsbygget. På område efter område raderar man ut medborgaren och ersätter den med, som jag ser det, absolut ingenting. Målet för regeringens bostadspolitik är en långsiktigt väl fungerande marknad där efterfrågan möts av ett utbud som svarar mot behoven. Tänk hur fascinerande det kan vara att en regering som påstås bestå av ett antal högt utbildade ekonomer inte kan skilja på efterfrågan och behov. Men så är det i den råaste formen av nyliberalism. Där finns det inga andra behov än dem som kan uttryckas i pengar. Att människor har behov av sådant som de saknar möjligheter att efterfråga har regeringen uppenbarligen ingen kunskap om. Att den förda politiken verkar leda till hyreshöjningar som riskerar att ställa människor på gatan tycks inte oroa alliansen. Man kör bara vidare i samma spår. I alliansens får man inte ha behov av en bostad om man saknar arbete och inkomst. I ett socialliberalt samhälle med humanistiska värderingar låter man behoven styra efterfrågan. På alliansens nyliberala marknad får behoven i stället rätta sig efter den enskildes köpkraft. Alla i det här landet ska inte längre ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader i en stimulerande och trygg miljö. Den byggda miljön ska inte längre bidra till jämlika och värdiga levnadsförhållanden, och inte heller ska planering och byggande ske på ett sådant sätt att det främjar goda uppväxtvillkor för barn och ungdomar. Det är nämligen mål som alliansregeringen skrotar utan att ersätta dem med något annat än ett löfte om en fungerande marknad. Det är ganska lätt att riva ned, och det går rätt fort att förstöra funktioner i ett samhälle. Men det kan vara ack så svårt att bygga upp dem igen. Att nyliberala regeringar inte är bra för syns rätt tydligt om man tittar på utvecklingen av bnp i . Det finns två tydliga perioder av stagnation, år 19781982 och år 19911994. Det är perioder när vi i huvudsak har haft nyliberalt styre i vårt land. Trots att den nuvarande nyliberala regeringen klev på i en extrem högkonjunktur ser vi redan tecken på att det tyvärr håller på att upprepa sig en tredje gång. Ökad rörlighet är två av regeringens nyckelord. Människor ska flytta till jobben. Jag kan ta ett exempel från verkligheten. Om din sambo har ett kanonjobb i och du själv har blivit av med ditt jobb på den orten tvingas du att söka det lediga jobba i , annars blir du av med ersättningen. Detta helt orimliga krav har lett till att det utvecklats ett nytt dolt språk i ansökningshandlingarna enligt personalchefer på många större företag. Den sökande söker i och för sig jobbet, men talar i sin ansökan väldigt tydligt om: För skull, ge mig inte jobbet! I det nyliberala tänkandet från finns det inget rum för hänsyn till barn och familjer. Där är det handeln med dig, handeln med din arbetskraft, det enda som spelar roll. Då är det konstigt att regeringen driver en politik som gör det så svårt att flytta till jobben. Rörlighet kräver tillgång till hyresrätter, inte minst i tillväxtområden. Men den nyproduktion av hyresrätter som var på väg upp har regeringen effektivt lyckats ta död på. Regeringen driver även aktivt på för ombildning av befintliga hyresrätter till bostadsrätter. var på besök i . Där lärde vi oss vilka problem som inlåsning av en alltför stor del av flerbostadsbeståndet i olika former av äganderätter kan ge. Det är nämligen bara i hyresrätter som fastighetsägarna har rimliga möjligheter att anpassa beståndet när behoven förändras. En stor andel hyresrätter centralt i samhällena är en garanti för att samhällena ska kunna förändra och anpassa sitt utbud av befintliga bostäder när befolkningen och naturligtvis också efterfrågan förändras. Vad hade regeringen kunnat göra i stället? Vi har hört från föregående talare: Regeringen kunde i stället ha lyssnat på fastighetsägarna, hyresgästerna, de kloka myndigheterna och forskarna. Regeringen kunde ha farit varligt fram och genomfört förändringar utan att rasera. Men något sådant kräver både mod och långsiktighet. En reflexion är att det inte är en självklarhet att konjunkturläget är det rätta som den politiska viljan för förändringsarbetet har formats politiskt. Personligen tror jag att den samhällssektor vi pratar om, bostadssektorn, men även alla andra samhällssektorer där man vill genomföra kraftiga förändringar, tar betydligt mindre skada om den stöps om under en lågkonjunktur än under en högkonjunktur. Det är ovanligt att aktörerna inom en sektor förmår fatta kloka beslut när allt rullar på för fullt och ekonomin slår rekord. Men det är ett för politiken nästan omöjligt problem att lösa. Jag ska också påpeka att jag står bakom samtliga reservationer i betänkandet. För tids vinnande yrkar jag bifall till enbart reservationerna 1, 7 och 11. I övrigt vill jag hänvisa till vårt särskilda yttrande där förslaget till anslagsfördelning kommenteras. Vi tar där upp våra förslag till hur anslaget borde fördelas. Även för del den valkrets jag representerar slår regeringens bostadspolitik hårt. Den fastighetsskatt som man lovade att avskaffa blev en avgift som för många hos oss faktiskt innebär en ökad kostnad. Den nybyggnation som just kom i gång före valet har nästan helt dött ut. Lika viktigt som det är med goda kommunikationer exempelvis ett dubbelspår mellan och lika viktigt är det med nyproduktion av bra och billiga bostäder. Det är ingen höjdare att bygga bostäder ens i medelstora städer när alla former av stöd har raderats ut. Tanken att hela ska leva och utvecklas har på något sätt gått i graven med alliansens bostadspolitik. Bostadspolitiken har förändrats från förutsägbarhet och genomtänkt planering till spekulation och i många stycken rent lotteri. menar därför att det behövs ett nationellt ansvar för bostadsförsörjningen. Vi föreslår därför i en av våra motioner som majoriteten kommer att avslå att regeringen borde utreda nya former för stöd, särskilt för att underlätta byggandet av kooperativa hyresrätter och billiga bostäder. När det gäller frågan om hissbidrag, herr talman, tycker jag att majoriteten är väl cynisk. Vad man i praktiken säger är att den som drabbas av ett funktionshinder så att det inte längre går att klara sig med befintliga trapphus i hus utan hiss helt enkelt ska flytta. Det står rakt av i betänkandet att bristen på tillgänglighet bör vara en pådrivande kraft för omflyttning i beståndet. När man förordar bostadsbyte som en lösning på tillgänglighetsproblemet klingar i alla fall i mina öron allt tal om hänsyn till en växande äldre befolkning väldigt ihåligt. Majoritetens sätt att resonera i fråga om tillgänglighet är ett tydligt exempel på att det inte är behoven som styr regeringens politiska prioriteringar utan att det i stället är de som har resurser att efterfråga som regeringen prioriterar. skrev i och för sig inte någon motion om hissbidrag, men eftersom vi är mer måna om att det fattas kloka beslut i än att försvara vår egen prestige och våra egna förslag ställer vi oss självklart bakom de förslag som finns upptagna och behandlade i betänkandet om hissbidrag, bland annat förslag från borgerligt håll. Det är många frågor i betänkandet som jag inte har berört. Det beror på att jag bland annat inte vill vara alltför långrandig, men det kanske ni redan tycker att jag har varit. Men det beror faktiskt också på att det finns många delar i betänkandet som inte behöver kritiseras. När vi har en så pass hård press på oss att inte prata för länge är det svårt att ta av för att kommentera sådant där vi faktiskt inte har olika uppfattningar. Det kan få till följd att det ibland förefaller som att skiljelinjerna mellan opposition och majoritet är större än vad de i verkligheten är. Det är exempelvis bra att man har förtydligat målet när det gäller den hänsyn som i ökad utsträckning måste tas i samhällsbyggande med anledning av de förändringar i klimatet som vi ser allt tydligare och de påtagliga konsekvenser som vi börjar få mer information och kunskap om när det gäller effekter av klimatförändringarna. Det finns mycket kvar att göra på det området. Det är fortfarande svårt att se kopplingen mellan den föreslagna nya målformuleringen på området och de förändringar som har drivits igenom i . De kopplingarna är fortfarande dåliga och ofullständiga. Det är svårt att se hur det konkret ska hanteras. Detta signalerar att regeringen förmodligen är på väg att vakna upp ur sin slummer när det gäller klimatpolitiken. Jag hoppas att vi ska få se betydligt mer handfasta konkreta förslag till beslut på hur vi kan bygga ett mer robust eller mindre sårbart samhälle. Jag har även medvetet valt att inte beröra den delen av betänkandet som handlar om konsumentpolitiken. Den kommer att ta upp . Jag vill bara avsluta med att säga att vi från sida är besvikna på att man avlövar så kraftigt i när man reducerar medborgaren till att enbart vara en konsument. Riskerna att allt fler ska drabbas i ett kallare och mer kommersiellt samhälle, inte minst på bostadspolitikens område, skulle kunna reduceras om man gjorde en satsning på konsumentområdet. 5 (): Alliansen har regerat . Det har varit där det mesta har gått i rätt riktning. Arbetslösheten har sjunkit, antalet arbetade timmar är mycket högt, sjukskrivningarna har minskat och skattetrycket är inte längre högst i världen. Oberoende av alla domedagsprofetior som oppositionen har redovisat om alliansen, regeringen och bostadspolitiken i kammaren vill jag redovisa den politik som vi moderater och alliansen står bakom i det betänkande vi nu behandlar. Jag ska här skicka en hälsning från statsrådet som hade tänkt sig att vara med i debatten, men ett regeringssammanträde har lagts in där han är tvungen att medverka. Jag måste göra en liten kommentar till Socialdemokraterna. Under de år jag satt i bostadsutskottet var aldrig bostadsminister där och pratade budget. Inom bostadspolitiken har det hänt mycket , även om mycket återstår att göra. Jag vill peka på några viktiga punkter som är genomförda. Subventionerna för byggandet, det vill säga produktionsstödet, förlängdes inte föregående årsskifte. Möjlighet till hyresgaranti med viss statlig finansiering är genomförd. Ett första steg till förenklingar i är beslutade. Hur den framtida instansordningen ska se ut är beslutat. Borttagandet av 2 kap. allbolagen är genomfört. Den statliga fastighetsskatten har förändrats till en avgift. Därutöver pågår utredningar och överväganden om modernisering av hyreslagen, allmännyttans villkor, översyn av bestämmelserna om förvärv och förvaltning av hyresfastigheter, privatpersoners upplåtelse av den egna bostaden, ägarlägenheter, översyn av fastighetsmäklarlagen, skydd mot fel och obestånd inom bostadsbyggandet, regelverk för ny instansordning för samt samordnat dömande för vissa miljöbalks- och plan- och bygglagsärenden, ytterligare översyn av förenklingar i vissa frågor i plan- och bygglagstiftningen, översyn av strandskyddsbestämmelserna och behovet av förköpslagen. Mycket ska komma på plats , vilket jag ser fram emot med stor spänning. och alliansens målsättning är att skapa långsiktiga och förutsägbara regelverk efterfrågade reformer från hela branschen och därutöver mycket viktigt för att branschen ska inse att det är dags att stå på egna ben och bygga och erbjuda det som bostadskonsumenterna efterfrågar. Vad är då de viktigaste frågorna i årets budget som vi ska fatta beslut om? Först och främst tycker vi att de nya förslagen till mål för bostadsfrågorna och för samhällsbyggande är utmärkta. Målen renodlas och sätter fokus på individen, vilket är viktigt. Målet för bostadsfrågor är långsiktigt väl fungerande bostadsmarknader där konsumenternas efterfrågan möter ett utbud av bostäder som svarar mot behoven. Som utgångspunkt för detta mål har vi från alliansen den enskilde bostadskonsumenten. Rätten att besluta över sitt eget liv och tillgången till en mångfald av boendeformer som ger valfrihet och möjlighet att uppfylla behov och önskemål om att bo och arbeta är centralt. Målet för samhällsbyggande är ändamålsenlig samhällsplanering och ett hållbart samhällsbyggande som ger alla människor en från social synpunkt god livsmiljö, där en långsiktigt god hushållning med mark, vatten, naturresurser och energi samt ekonomisk tillväxt och utveckling främjas. Detta mål fokuserar mer på planering, byggande och fastigheters vikt för landets utveckling såväl ekonomiskt och miljömässigt som socialt. Det är viktigt att målet har sin utgångspunkt i en långsiktigt god hushållning. Därutöver vill jag peka på några andra frågor. En förvärvsgaranti, eller mer folkligt uttryckt en kreditgaranti, införs för personer som ska köpa sin första permanenta bostad. Garantin kommer att börja gälla och vänder sig till personer med betalningsförmåga men som av olika anledningar inte kan få banklån. Förvärvsgarantin får avse ränteinbetalningar under högst . Självklart ska bankerna fortfarande göra en sedvanlig kreditprövning av låntagarna. Det är ändock en väg att hjälpa yngre hushåll eller hushåll som är nyanlända till och som har en stabil situation men kanske inte kan uppvisa en kredithistorik att förverkliga drömmen om att skaffa sig en egen bostad. Mycket bra är också den satsning som görs för att förbättra tillämpningen av hos berörda myndigheter och . Det är en viktig insats, har det visat sig, eftersom det på många håll är så att regelverket i inte följs fullt ut. Jag tror att denna kompetensutveckling är mycket viktig. Även den informationsportal om boendefrågor som får i uppdrag att upprätta är ett stort steg framåt. Denna portal kommer att göra det lättare för bostadskonsumenterna att veta vilka regler som gäller för att hyra eller köpa en bostad. Det är ett stort steg att ta, antingen man just ska flytta hemifrån eller om man ska köpa sig en bostad. Att skapa en portal där samtliga boendefrågor finns samlade tror jag kommer att ge stora förenklingar för individen. har under en lång följd av år haft bostadsbrist. Det har byggts för lite. har byggandet ökat. Dock ligger byggandet i på en låg nivå i jämförelse med andra europeiska länder. I byggs det för av bnp, jämfört med våra grannländer som bygger för av bnp. Bostadspolitiken har så länge jag har hållit på med den präglats av diskussioner om bostadsbrist, svarthandel och olaglig andrahandsuthyrning. Från alliansens sida vill vi komma åt dessa problem. Frågan om nyproduktion och byggande är den fråga som är av största vikt för att unga ska kunna flytta hemifrån, för att människor ska kunna flytta till ett nytt jobb och för att vi ska ha en bra rörlighet på bostadsmarknaden. Därför ser vi i alliansen långsiktighet när det gäller lagar och regelverk som en av de viktigaste frågorna . Bygg- och fastighetsbranschen måste stå på egna ben genom att vi förbättrar villkor för byggande och ägande, genom ökad konkurrens och genom bättre effektivitets- och produktivitetsutveckling inom branscherna. De stora utmaningarna är för tillfället en överhettad byggsektor där de allra flesta byggföretag inte hittar arbetskraft och där priset på byggmaterial har rusat i höjden. Ytterligare orosmoment är fallande fastighetspriser och den internationella oron på finansmarknaden. Detta tillsammans med ökade räntenivåer skapar naturligtvis en viss avmattning av nyproduktionen. Dock vill jag här i kammaren fastslå att nivåerna är fortsatt höga. Prognoser visar på nyproduktion på runt 30 000 lägenheter. Siffran är inte lika hög som prognoserna visade , men det är dock en hög nivå. Prognoserna ser även de fortsatt bra ut, även om de inte heller ser lika bra ut som de gjorde . Dessa prognoser finns oberoende av vad oppositionens företrädare har sagt här . Från oppositionen hör vi olika förslag om produktionsstöd till en välmående byggsektor med höga vinster, något som vi starkt motsätter oss. Oppositionen vill lösa problemen med samma medel som så tydligt visat ett misslyckande. När vi övertog regeringsmakten stod nästan 200 000 människor i bostadskö i . Det var bostadsbrist i drygt 120 kommuner, där av människorna bor. Det är ett resultat av den förda politiken den förda politiken , egentligen ända sedan . I stället för att förespråka produktionsstöd anser vi i alliansen att om det behövs stöd ska det gå till bostadskonsumenterna som behöver det och inte till byggarna. Min förhoppning är att oppositionen kan se att tidigare förd bostadspolitik har nått vägs ände och att man kunde slopa sina idéer om olika produktionsstöd för att tillsammans med alliansen skapa den långsiktighet som branschen har efterfrågat. Branschen måste inse att produktionsstöd hör forna tider till. Avslutningsvis vill jag framhålla att jag känner tillförsikt och väntar med spänning på alla utredningar som ska komma framöver. Jag är säker på att alliansens politik kommer att lägga grunden för att skapa den långsiktighet och mångfald som gör att människor kan bo i den bostad som de känner att de har behov av, att unga kan flytta hemifrån och att rörligheten inom bostadssektorn kommer att öka allt det som vi i alliansen har som mål för bostadspolitiken. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. 6 () replik: Jag vill börja med att korrigera mitt yrkande som jag lämnade från talarstolen tidigare. Socialdemokraterna vill yrka bifall till reservationerna 1, 4 och 11 och inget annat. Vad du än säger och önskar talar fakta sitt tydliga språk. För inte menar du väl att SCB och ljuger? Det byggs för få bostäder och i princip inga hyreslägenheter över huvud taget i det här landet. Vilket är ditt och dina borgerliga ledamöters recept för att få i gång byggandet av hyreslägenheter till rimliga kostnader? Ditt parti och de allra flesta, med undantag för Stureplanscentern, säger nej till marknadshyror. Ni säger nej till investeringsstöd. För mig återstår egentligen bara ett alternativ, och det måste vara någon form av sämre byggda och billigare hus. Vilka skulle i så fall få bo i dessa bostäder? Kommunerna måste ha en chans att ta sitt bostadsförsörjningsansvar. Ni avlövar allmännyttans möjligheter att fungera som ett verktyg för kommunerna i det här arbetet. Vad anser du, , är allmännyttans uppdrag för framtiden? Ska allmännyttan över huvud taget få rimliga möjligheter att bygga nya hyreslägenheter för att tillgodose kommuninvånarnas behov? Ungdomar är i skriande behov av en bostad. Du har säkert precis som jag fått en skrift om unga vuxnas boende från . Där redogörs det klart och tydligt för att det saknas en väldig massa, uppemot 200 000, bostäder. Det är hyreslägenheter, bostadsrätter och egnahem. Vad är ditt recept för att få i gång byggandet av hyreslägenheter? 7 () replik: Jag kan börja med en kommentar om prognoserna från SCB och . Det var ju det jag försökte säga. Ja, det är en sänkning jämfört med till exempel september. Men vi kan bara gå . Det är likväl så att det byggs mer än det byggdes till exempel. Jag kan instämma i att det byggs för lite, men det har det gjorts under en oerhört , egentligen . Det här är ett stort samhällsproblem. Jag tror att vi alla i grunden känner ett stort behov av att öka byggnationen. Det tror jag att vi är helt politiskt överens om. Då är frågan: Hur får man till det här? Det enda vi kan konstatera är att man har fört en reglerad bostadspolitik egentligen sedan . Under hela har det varit bostadsbrist, svarthandel med hyreskontrakt och olovlig andrahandsuthyrning. Därför anser vi att de här bitarna inte hjälper. Vi skulle vilja att man kunde skapa mycket långsiktiga regler. Vi har väldigt många utredningar på gång, och jag har stor förhoppning om att många av de här utredningarna faktiskt kommer att lösa vissa av de här knutarna. En av de väsentligaste är kanske den om allmännyttans villkor och hur bruksvärdessystemet ska se ut framöver. Där tror jag att man kan göra väldigt mycket. Jag kan tycka att det är synd att ni inte kan se att den förda politiken inte har löst de här problemen. Ni skulle i stället kunna vara beredda på att ta nästa steg och se hur vi får till den här långsiktiga framtida bostadspolitiken. 8 () replik: Men, , är inte politik att påverka? Är det inte så att man måste vidta vissa åtgärder för att uppnå de mål som man ställer upp? Fakta talar ändå sitt tydliga språk. Hyresrätterna har minskat . Det är endast ca 2 000 bostäder med hyresrätt i flerfamiljshus som har påbörjats . För att ta ett exempel från dina hemtrakter kan jag säga att det är tvärstopp på bostadsproduktionen i . Där minskar antalet påbörjade bostäder i flerbostadshus med jämfört med . Och, vet du, i hela har det under majaugusti lämnats bygglov för endast tolv bostäder i flerbostadshus. Varför är det på detta vis? Du säger att branschen ska ta ett ansvar. Men varför gör de inte det?