prot · GU0988 · 2007-04-11 00:00:00 — Tryggheten för ungdomarna tas bort när de är säkra på att få äta en näringsriktig måltid i skolan. Dessa ungdomar särskiljs på ett tydligt sätt från de övriga när de inte äter tillsammans med sina kompisar. Jag yrkar härmed bifall till reservation 1 under punkt 1 och reservation 2 under punkt 3. 221 (): I betänkandet beskriver den borgerliga majoriteten förslaget till uppdelning av gymnasiet. Man vill genomföra en rad reformer som skapar skilda utbildningssystem beroende på bakgrund. Under parollen Några lär med händerna försöker de hindra arbetarklassen att nå kunskap och vidareutbilda sig inom vuxenutbildning och högskola. I ljuset av vad regeringen tidigare föreslagit inom skolan blir det uppenbart att detta handlar om rädsla för att arbetarbarnen ska få makten att bestämma över sina liv. Det är vad kunskap ger, makt och verklig frihet att välja vad jag vill bli och göra när jag blir stor. De problem som finns i gymnasieskolan med att elever hoppar av eller går direkt till individuella programmet avhjälps inte genom att försämra förutsättningarna för dessa elever. Här måste det läggas mer kraft och resurser i . Som jag sade har regeringen ännu inte kommit med några förslag på det. Det man har föreslagit leder enbart till att tidigt sålla och slå ut, inte till förstärkningar som lyfter alla elever och ser till att alla elever når målen i skolan. Med regeringens politik ska det avgöras redan vem som blir akademiker, vem som blir städerska eller vem som blir svetsare. Kunskap är ingen tung ryggsäck att bära, heter det. De flesta av oss vet att på dagens och framtidens arbetsmarknad ställs det högre krav än på 60-tal, och för att matcha det behövs kunskap. När man är har man inte heller alltid klart för sig vad man vill göra . Då ska flera dörrar kunna stå öppna. Att ta bort högskolebehörigheten för de yrkesförberedande programmen är att göra eleverna en björntjänst och ett led i regeringens medvetna strategi för att förstärka klassklyftorna i samhället. I mitt förra anförande tog jag upp frågan om att avgiftsfritt erbjuda frukost till eleverna i . Bra matvanor har stor betydelse för alla elever oavsett ålder. Därför är det viktigt att även elever på gymnasieskolan har rätt till kostnadsfria skolluncher. Avgifter på skolmat är något som slår stenhårt och framför allt träffar dem som redan har det svårast. Skolmåltidsavgiften är därför i allra högsta grad en klassfråga. Argumentet att det inte finns någon finansiering för ett sådant förslag håller inte. lägger gymnasieskolorna i ut på reklamkampanjer för att locka nya elever pengar som naturligtvis måste tas på något håll. vet vi att åtminstone 41 kommuner tar betalt för skollunchen. Valet mellan att använda skattemedel till skolluncher eller reklamkampanjer är inte särskilt svårt. Ur ett klassperspektiv är det oerhört viktigt att vi tillhandahåller kostnadsfria luncher. Även elever från fattiga familjer har rätt att tillgodogöra sig utbildningen, och där är en näringsriktig kost en nödvändighet. Därför anser vi att även gymnasieskolan ska omfattas av skollagen vad gäller kostnadsfria luncher. Genom kunskap kan vi människor målmedvetet styra våra liv. Vi kan bestämma om vad som är viktigt för oss och hur vi ska handla och vara. Kunskap är därför mer än bara faktakunskaper. Vi menar att kunskap också är att kunna skaffa sig upplysningar, att veta var information finns. Kunskap är också att kunna utreda och göra en kritisk granskning, att kunna ställa ett argument mot ett annat, att kunna analysera och ha invändningar, att dra slutsatser och utifrån dem skapa värderingar, normer och åsikter. En kritisk inställning till argument, påståenden och generaliseringar krävs för att människan inte ska bli ett passivt objekt för påverkan utan i stället förmår genomskåda myter och vanföreställningar. En förutsättning för att skolan ska kunna göra något meningsfullt för eleverna är att det ständigt förs en diskussion om vad man behöver kunna, men också senare i livet. En väsentlig del av kunskapen förmedlas genom praktisk erfarenhet och kreativt skapande på olika områden. Det är väsentligt att stimulera färdighetsträning för att utveckla den aktiva förmågan. Teoretiska kunskaper måste utvecklas i samspel med praktiska och kreativa kunskaper. Eleverna i dagens skola upplever ofta lärandet endast som ett medel för att få bra betyg. De intensivpluggar inför enstaka prov och lär sig snabbt en strategi för att nå så höga poäng som möjligt. Förekomsten av betyg gör att intresset fokuseras på kunskap som är lätt att mäta, och proven premierar i hög grad ytliga faktakunskaper som inte sätts in i ett sammanhang. Det är ett förhållningssätt som hindrar en helhetssyn, som inte stimulerar eleverna till ett kritiskt tänkande och som skapar negativ stress hos eleverna. Det leder dessutom till att fokus blir endast på en begränsad del av läroplanens och kursplanens mål. Det finns inget pedagogiskt värde i betygen. Tvärtom kan betyg leda till en minskad lust och motivation till studier. Betyg leder till en begränsad syn på hur kunskap kan utvecklas. De bidrar till konkurrens och utslagning. De medverkar också till den sociala snedrekryteringen till högre studier. Därför bör betygen avskaffas. Stimulansen att lära ligger i förtroendefulla möten mellan lärare och elever och i att eleverna söker efter svar på frågor de själva utifrån sina egna erfarenheter formulerat. I en betygsfri och demokratisk skola har eleverna mod att tala och ifrågasätta etablerade sanningar. Eleven och elevens behov är det som sätts i centrum. Proven används som ett underlag för utvärdering av undervisningen. När kravet att mäta individuella prestationer försvinner skapas bättre förutsättningar för ett fruktbart arbete i grupp. Detta är och kommer att vara mycket viktiga färdigheter för arbetslivet men också för samhällsutvecklingen. De graderade betygens informationsvärde är begränsat. Här har utvecklingssamtalen ett mycket större informationsvärde och är ett bättre pedagogiskt instrument som ställer högre krav både på lärare och elev. Genom utvecklingssamtal kan eleverna få en betydligt mer nyanserad och fullständig bild. Där finns möjlighet att prata om sådant som hör ihop med elevens personliga utveckling och mognad, värderingar, upplevelser och förväntningar. Kunskapsutvecklingen både inom enskilda ämnen och i relation till läroplanens mål kan diskuteras, saker som ofta inte kommer fram i andra sammanhang och som eleven bör fundera över och kanske förbättra. Vi vill att utvecklingssamtalen blir ett obligatoriskt inslag också i gymnasieskolan. Därmed yrkar jag bifall till reservationerna 2 och 4. 222 (): När det gäller betänkandet om motionerna angående gymnasieskolan kan man konstatera att så gott som alla svar på motionerna egentligen handlar om att utredning pågår. Det är inte särskilt mycket utöver det som finns med. Det gör också debatten vid denna sena timme lite svår att föra, eftersom de skarpa resultaten ännu inte är färdiga. Därför tänkte jag göra det ovanliga att inte hålla ett långt anförande om politik när det gäller gymnasieskolan utan snarare begränsa mig till att yttra några funderingar när det gäller gymnasieskolan generellt. När man tittar på den nya regeringens politik är vissa saker tydliga. Det blir en sorts repris. När det gäller frisök undrade jag väldigt mycket vad det var som var ändrat när man först drog tillbaka det och sedan återkom. Jag konstaterade att det var så gott som ingenting som var ändrat så jag begrep inte varför man då inte kunde bifalla den bit som redan var beslutad av . Jag blir mycket nyfiken när det gäller lärlingsutbildningen. Blir det något liknande? blir jag undrande över skolministerns besök i . Han yttrade sig så positivt om det. När jag sedan pratar med min syster är hon mer bekymrad. Hon bor där och har barn i den åldern. Jag undrar om det verkligen stämmer att man kan vara så positiv. Men jag är mycket nyfiken på detta. Jag hoppas bara att man inte från majoritetens sida går på den myt som jag ofta möter. Vi har så vackra bilder i av hur det är i andra länder, hur det är med lärlingsutbildningar, yrkesutbildningar och så vidare, där man inte får högskolebehörigheten. Jag vet också, av både egen erfarenhet och utifrån samtal med många människor, att det finns problem . Det finns problem med många elever som inte klarar sig igenom gymnasiet. Frågan är om lösningen består i att göra det så enkelt att man inte provar att nå den här hinderhöjden. Men detta vet vi ingenting om, och därför ska jag avstå från att fälla omdömen utan snarare uttala varningar. Med det återstår endast att säga att bara har en reservation, men jag tänkte faktiskt inte yrka någonting. 223 (): Gymnasieskolan har setts och ses av de allra flesta som en naturlig fortsättning på . Den ska också vara en bra plattform för fortsatt lärande, grunden för ett steg ut och en dörröppnare på arbetsmarknaden. För väldigt många elever är det så, men för alldeles för många elever är det inte så eftersom den här dörröppnaren inte finns där. Vi vet också att en av fyra elever på gymnasiet inte har slutbetyg , trots att gymnasieskolan ska ta . Av dem som börjar det individuella programmet, som har vuxit alltmer, är det bara en av fem som klarar sig igenom hela gymnasieskolan och får slutbetyg en av fem. Det här är ju inte en gymnasieskola för alla. Det är ingen skola som ger förutsättningar där alla kan lyckas. Anledningarna till det är flera, men den absolut största anledningen är att vi har en grundskola som inte klarar att uppfylla de mål som man har där. Eleverna har helt enkelt dåliga förkunskaper och ganska stora kunskapsluckor när de träder in i gymnasieskolans värld. Det innebär bland annat att gymnasielärarna tvingas anpassa undervisningen utifrån de bristande förkunskaperna, vilket innebär att vägen till examen blir längre än den ska behöva vara. Även lärarna på högskolan säger att studenterna är sämre förberedda för högskolestudier än för bara fem eller kanske . Många företag vittnar också om att man inte får tag på den arbetskraft man egentligen behöver, vilket har inneburit att många har startat egna både industriprogram och andra yrkesutbildningar. I vissa fall har till och med kommunen gått in och sagt: Titta, här är lokala företag som går samman och vill ha en skola som har ännu högre och bättre krav än den kommunala skolan har och är mer anpassad till den lokala arbetsmarknaden. Vi har alltså en del utmaningar vad gäller skolan och gymnasieskolan att ta tag i. Att stärka är vi i full gång med, och vi hade den diskussionen alldeles här i kammaren. Men vi vill ju också reformera gymnasieskolan. Det är därför regeringen har tillsatt en utredning om den nya gymnasieskolan. Den ska redovisas . Utredningen ska föreslå en ny gymnasieskola som ska leda till en gymnasieexamen med tre inriktningar. I utredningen ska man också se över gymnasieskolans nationella program och inriktningar, och man ska lämna förslag på vilka program och inriktningar som ska finnas. Den ska också ge förslag på vilka program som ska vara studieförberedande och vilka som ska vara yrkesförberedande. Man ska också göra en typ av analys av hur de nuvarande programmen har tillgodosett olika branschers utbildningsbehov. Det är väldigt viktigt att man också ser vilken typ av efterfrågan som verkligen finns. Vi måste få en gymnasieskola som mycket mer än lägger grunden för både jobb och ett livslångt lärande. Grunden för den nya gymnasieskolan är som sagt en gymnasieexamen med tre inriktningar. Det är ett studieförberedande program, ett yrkesförberedande program och en modern lärlingsutbildning. Det studieförberedande programmet leder till en gymnasieexamen som ger allmän behörighet till högskolan. Det yrkesförberedande programmet ska, precis som lärlingsutbildningen, kunna leda till allmän behörighet. Men det är inget krav. Det ska alltså finnas en valmöjlighet. Lärlingsutbildningen ska också kunna ha stora delar av utbildningen förlagd på en arbetsplats, och den ska vara direkt kopplad till praktisk verksamhet. Alla de här tre inriktningarna ska hålla en hög kvalitet, och de ska ge den bästa möjliga basen för fortsatt lärande. De ska också ge den bästa möjligheten att gå ut direkt i arbetslivet, vilket vi har kunnat se att dagens inriktning av program inte har kunnat göra. Vi stärker också möjligheterna i och med att vi höjer statusen på yrkes- och lärlingsutbildningarna, något som man inte kunde göra tillräckligt i GY-07. Det var därför som vi direkt drog tillbaka den. Vi ville ha en gymnasieskola som på ett mycket bättre sätt ger förutsättningar för både arbetsmarknaden och det livslånga lärandet för alla elever. Socialdemokraterna skriver i sin reservation nr 1 om hur viktigt det är att gymnasieprogrammen håller hög kunskaps- och ambitionsnivå. Man skriver också: Ökade kunskapsklyftor i gymnasieskolan riskerar att leda till ökade klyftor i arbetslivet. Ja, så är det ju. Det är just därför som vi gör de här förändringarna med den nya gymnasieskolan, eftersom vi vet att Socialdemokraternas skola ledde just till större klyftor och fler som inte klarade sig igenom gymnasieskolan. Det är de eleverna som hamnar i den långvariga ungdomsarbetslösheten. Vi vill se till att det ges bättre möjligheter och vi vill stärka chanserna för alla att kunna lyckas från början, i men också att vi ska få en gymnasieskola som är mer anpassad för både jobb och fortsatt lärande. Jag vill avsluta med att yrka bifall till utskottets förslag. 224 () replik: Vi socialdemokrater konstaterar att det finns brister. Det sade jag i mitt anförande också. Det var därför vi arbetade fram en gymnasiereform, , som ni drog tillbaka och slängde i papperskorgen. Vi ville verkligen reformera särskilt de yrkesförberedande programmen och lärlingsutbildningarna för att komma till rätta med de brister som vi har sett. Det var ett viktigt steg för oss. ska konkurrera med kunskap och kompetens, inte med låga löner. Men när man läser direktivet tänker man ju att eftersom det sägs att det bara är en av de här tre inriktningarna som ska ge en grundläggande högskolebehörighet sänks ambitionen. Det är ganska logiskt. Man förändrar ju någonting. Då kan man också konstatera att en sådan ambitionssänkning just motverkar en skola som jobbar för kunskap och kompetens. Det stöder också en låglönelinje att utbilda folk som kan ta arbete med låga krav och låga löner. Den ekvationen går inte ihop. Därför skulle jag vilja fråga : Är det viktigare att sänka ambitionen inom yrkesprogram och lärlingsutbildning för att höja procentandelen som lämnar gymnasieskolan med fullständig examen eller är det viktigare att höja kvaliteten både för de teoretiska och för de praktiska kunskaperna hos alla elever? Vi tycker att det är viktigt att ha en hög kvalitet på alla de tre programmen i gymnasieskolan. Men det verkar som om den borgerliga alliansen har valt att den högre procentsatsen är viktigare än en ökad kvalitet för alla elever. 225 () replik: sade i sitt anförande att målet är att ska ta sig igenom gymnasieskolan. Det håller jag helt med om. Vi ska ju ha en gymnasieskola och även en grundskola som ger alla elever en chans att lyckas. Vi höjer ambitionen för men framför allt för gymnasieskolan. Vi har höga kvalitetsmål för de tre olika inriktningarna i den nya gymnasieskolan, vilket är väldigt viktigt. Vi kan ju inte ha en gymnasieskola som har den utslagning som man faktiskt har i dagens skola, där eleverna varken får ordentlig grund för fortsatt lärande eller för arbetsmarknaden. Är det något som slår ut så är det detta. Vem är det som har skapat klyftorna och utanförskapet? Vem är det som har skapat utslagningen och grunden till den långvariga ungdomsarbetslösheten? Jo, det är parti. Det som gjordes i GY-07 var långtifrån tillräckligt för att skapa en modern gymnasieskola med hög kompetens och höga ambitioner för de olika inriktningarna. Vi lägger ribban högt. Vi vill att alla elever ska få stärkta möjligheter med en god koppling mellan och gymnasieskolan. De ska vara väl rustade för att direkt gå ut på arbetsmarknaden men också för att läsa vidare. Det är en hög ambitionsnivå i båda de delarna. 226 () replik: Vi socialdemokrater har en helt annan syn på hur vi ska lösa problemen i gymnasieskolan. Vi vill också ha en skola med hög kompetens och hög kunskapsinhämtning. Det är jätteviktigt för oss. säger att också den borgerliga regeringen har denna ambition. Men jag påstår att de lösningar som ni kommer med är att se tillbaka, att hämta svar ur gårdagens skola. Ni höjer inte ambitionen utan sänker den. Hur ser ni på kärnämnena? Ska de tas bort från de yrkesförberedande programmen eller minskas i omfattning? Om det sker är det fråga om en ambitionssänkning. Det skulle vara bra om man kunde få svar på den frågan . 227 () replik: sade att Socialdemokraterna har en helt annan syn på hur problemen på gymnasiet ska lösas. Ja, det har ni. En av de stora satsningarna ni gjorde innan ni överlämnade regeringsmakten var att utöka det individuella programmet. Det kallar jag inte för en ambitionshöjning och en stärkning av gymnasieskolan. Vi vill stärka , och oavsett vilken inriktning du väljer på gymnasieskolan ska du bli för det livslånga lärandet men också för att komma ut på arbetsmarknaden. Det gör inte den gamla gymnasieskolan. Vi ser att bara en femtedel av dem som börjar det individuella programmet klarar sig igenom gymnasieskolan. Vilka elever är det som hamnar i långvarigt utanförskap och ungdomsarbetslöshet? Jo, det är de eleverna. Vi behöver stärka dem. Gymnasieskolan ska vara till för alla, ge alla möjligheter att komma ut på arbetsmarknaden men också till fortsatt lärande. Vi har en god och höjd ambitionsnivå för den nya gymnasieskolan. 228 (): beslutade vi, som flera har varit inne på, att dra tillbaka den förra regeringens gymnasiereform GY-07. Till skillnad från tycker jag att det var ett klokt och bra beslut eftersom GY-07 inte skulle leda till några avgörande förbättringar för gymnasiet, däremot ett antal försämringar. Det skulle inte rätta till några av dagens problem. Det vittnade om en oförmåga från socialdemokratins sida att pröva nytt. Det var kosmetika. Någon sade att GY-07 var som läppstift på liket. Jag vet inte om jag vill gå riktigt så långt, men det borde vara alldeles uppenbart för alla att det finns stora problem på gymnasiet . Det finns inte skäl att återupprepa den debatt vi hade här och , men jag vill påminna om att tre av fyra elever i gymnasiet inte slutför sin treåriga gymnasieutbildning . Det är ett misslyckande som gör oss moderater bekymrade. Det är elever som hoppar av eller inte klarar av den utbildning som vi ni har lett dem in på. Det är tusentals . De upplever naturligtvis ett stort misslyckande. Deras självförtroende får sig en törn. Men det är också ett misslyckande för den skolpolitik som har förts . Det är ett bevis på att det är något fel i grunden. Vi ska inte ha en skola där tusentals elever slås ut , som vi har haft i det socialdemokratiska . Det är framför allt elever på yrkesprogrammen som inte fullföljer gymnasiet. En sannolik orsak är att innehållet i utbildningen inte upplevs som relevant för ungdomarna som går där. Många vittnar om att det studieförberedande inslaget är för stort. Det som ger gedigna yrkeskunskaper är för litet. Hur löser GY-07 detta problem, ? Jo, genom att införa krav på mer teori, mer kärnämne: Säg till yrkeseleverna att de nu ska läsa historia så ska de bli mer motiverade. Hör ni inte själva hur orimligt det låter? har regeringen tillsatt en utredning som ska lägga fram ett förslag till ny gymnasieskola. Vi tror att den har betydligt större förutsättningar att skapa en bättre utbildning för våra ungdomar. Det är en utbildning som de kommer att klara av gå igenom . har varit inne på direktiven, och de är bra och tydliga. Det finns duktiga utredare och ett sekretariat på plats. Jag har stor tilltro till att de kommer att presentera ett bra förslag som vi förhoppningsvis kan stödja i full enighet. För en månad sedan skrev ordförandena i två av våra fackförbund en gemensam debattartikel i . Det var LO:s ordförande och det var Lärarnas Riksförbunds ordförande. Ett av de intressanta inslagen i artikeln var LO:s tydliga öppning för färre obligatoriska kärnämnen och en anpassning av de teoretiska ämnena på yrkesprogrammen till respektive område, det vill säga precis det som vi i alliansen nu föreslår och har tillsatt en utredning om. Det tycker alliansen är bra. Men sade att det andas en hur var det? gammal unken skola, eller något sådant. Det är i alla fall ett välkommet besked från LO. Jag önskar all framgång i hennes vidare försök att övertyga Socialdemokraterna om behovet av en ny gymnasiepolitik. Det vore bra om även Socialdemokraterna ger upp kravet på att alla ska vara behöriga till högskolan med en gång och i stället ser till att alla klarar av gymnasiet. Det är i alla fall vår avsikt. Det vore bra om vi kunde få en stor samstämmighet i kammaren om detta. Men av reservationerna att döma syns inga positionsförflyttningar än så . Låt mig, fru talman, ta upp en annan fråga som ligger mig och många elever varmt om hjärtat. berörde den också, nämligen frisöket. Det handlar om möjligheten för elever att välja gymnasieskola, eller rättare sagt att rätta till ett problem som finns på många håll att inte kunna välja. Vi moderater vill ändra på detta. Ett litet steg tas med återinförandet av frisöket. Det var en av beståndsdelarna i GY-07 som regeringen dammar av. Vid en närmare granskning ser man att arvet från den förra regeringen inte är så där alldeles lysande. Reglerna är så begränsande att effekten kommer att bli liten. Det som blir möjligt att söka i en annan kommun är nämligen endast nationella program och nationella inriktningar, inte specialutformade program och inte lokala inriktningar. Om det finns en lokal inriktning på ett program i en skola stängs programmet helt och hållet för frisök i den kommunen även på skolor som bara har nationella inriktningar. Det kanske låter krångligt. För att göra det begripligare ska jag ge det samhällsvetenskapliga programmet som exempel. Det finns fyra nationella inriktningar, ekonomi, kultur, samhällsvetenskap och språk. Många skolor har inrättat lokala inriktningar. På i finns en lokal inriktning mot juridik. På i har man en lokal inriktning mot journalistik. På Rudbecksgymnasiet i är det samhällsbyggande, och på i är det entreprenörskap. Det är några av de lokala inriktningar som finns. De låter som bra och spännande inriktningar, och det finns säkert många intresserade elever. Men, dessa inriktningar är inte sökbara för elever från andra kommuner. Eftersom det finns lokala inriktningar stängs dessutom hela det samhällsvetenskapliga programmet för frisök i de här kommunerna. gymnasium, gymnasium och alla andra 2030 skolor som finns i Stockolm är inte heller längre öppna för frisök. Innebörden är alltså att just det man inte har hemma får man inte söka någon annanstans heller, utan man får bara söka precis det man har hemma. Det är lite att bjuda med armbågen, tycker jag nog. Marknadsföringen av frisöksreformen som en stor valfrihetsreform har varit ganska bra, men det är lite bluff med innehållet då det inte riktigt stämmer överens. Så kanske det blir när Socialdemokraterna ska skapa något de i grunden inte gillar, nämligen valfrihet. Bocken är inte den bästa trädgårdsmästaren. Vi moderater är naturligtvis inte nöjda med det här, utan vi vill gå vidare. Frisök light duger inte för oss. Det här problemet måste den nya gymnasieutredningen lösa. Jag kan garantera att gymnasiereformen var det enda som vi dammade av från den gamla regeringens politik, och vi kommer inte att ta något annat. Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på alla motioner. 229 () replik: Timmen är sen, och jag hade inte tänkt begära replik. Men det var någonting som sade som fick det att knyta sig i magen på mig. Och det är ingen överdrift.