prot · GU0990 · 2007-04-13 00:00:00 — Det handlar om litteraturstöd och om hur man ska kunna främja läsandet. Det är ingenting som vi kommer att hinna med , men vi har på oss. Jag hoppas kunna återkomma med en mer utvecklad strategi för detta. Det beror inte på bristande vilja utan det är väldigt mycket annat som vi också vill göra. En del av de frågorna kommer vi att diskutera här . 49 (): Jag tror att det är viktigt att vi har en nationell politik även på bibliotekens område. Det tycker jag inte minst att den här debatten har visat. Skolbiblioteken är ett exempel där jag inte tror att kommunerna själva klarar av att helt och hållet vända utvecklingen utan en stimulans och en diskussion på nationell nivå. Det handlar inte om att detaljreglera. Det handlar inte om att ge pekpinnar om vad man nödvändigtvis måste göra. Däremot handlar det om att dra upp de yttre ramarna för allt. Det är viktigt att vi gör det. Enligt mitt sätt att se på det hela måste vi fortsätta att arbeta med den bibliotekslag som finns . Sedan var det frågan om att utveckla alternativa driftformer. Jag har inte haft möjlighet att titta på Dieselverkstaden, men det låter som ett spännande experiment och en spännande verksamhet. För mig ligger det närmast att fundera på folkrörelseinslaget i biblioteken. Det finns många folkrörelsedrivna samlingslokaler där det finns biblioteksfilialer. är ett exempel, och det fanns andra exempel också. På många ställen går det att integrera verksamheten i biblioteken med annat, inte minst den utställningsverksamhet visade som ett exempel. Det finns oerhört mycket att göra, men det krävs att vi faktiskt stimulerar detta på nationell nivå. Det behöver inte i första hand vara med pengar men med idéer och utvecklingsdiskussioner. På det sättet kan vi få en väl fungerande biblioteksverksamhet även . Tack för debatten. 50 Kulturminister (): Jag tror att det mesta är sagt. Vi är överens om stora delar av denna viktiga fråga. Biblioteken har en betydelsefull roll. De är mötesplatser. De är viktiga inte bara för läsandet utan också för andra kulturella yttringar. Säkert kan mycket mer hända på området. Jag hoppas att jag har gjort klart att det som frågan ursprungligen gällde, det vill säga avgifter på bibliotekslån, inte är något som vi kommer att föreslå. Däremot kommer vi att se över hur vi kan förbättra och främja läsandet i , vad vi eventuellt kan göra för att förbättra situationen för skolbiblioteken, litteraturstöden och en hel del annat allt i syfte att stärka läsandets roll i . Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2006/07:451 om danskonsten 51 Kulturminister (): har ställt följande sex frågor till mig, som på olika sätt berör danskonsten och dess utövare. 1.Om jag avser att lägga fram en proposition utifrån handlingsprogram för den professionella dansen och i så fall när. 2.Om inte, vad jag avser att göra med utgångspunkt i de förslag som presenterades i handlingsprogrammet för den professionella dansen. 3.Om jag avser att ge Dansalliansen möjligheter att utvecklas vidare. 4.När jag kommer att lägga fram ett förslag till lösning på problemet med institutionsanställda sångares och dansares pensioner. 5.Vad jag avser att göra för att skapa reella möjligheter för de fria koreograferna att som arbetsgivare fullt ut kunna följa åtagandena i kollektivavtalet. 6.Vad jag avser att göra för att inkludera världsdansen som genre i det officiella kulturliv. Jag uppskattar och delar i stort engagemang för den professionella dansen. Men till skillnad från anser jag inte att en proposition med utgångspunkt i det handlingsprogram som lade fram 2005 nödvändigtvis utgör en förutsättning för att åstadkomma en positiv utveckling på området. Vad jag kan notera är bland annat att handlingsprogrammet redan har lett till att bidragen till fria dansgrupper ökat, att Dansnät har permanentats och att en dansallians har inrättats. Vidare har tydliggjort sin avsikt att utse dansen till ett prioriterat område i verksamhet för perioden 20072009. Till detta kan även läggas den internationella utbytesverksamhet för danskonstnärer som byggts upp inom ramen för verksamhet. finns ett antal framtidsfrågor som är viktiga för danskonsten, och där vill jag tydliggöra min ståndpunkt. Bland annat handlar det i olika delar om danskonstnärernas villkor. Jag har i ett svar på en riksdagsfråga från tydliggjort att det fördjupade arbetet med frågan om pensionerna för sångare och dansare vid de statligt stödda teater-, dans- och musikinstitutionerna pågår i enlighet med vad som tidigare aviserats i budgetpropositionen. En annan viktig fråga är naturligtvis danskonstnärernas villkor. nämner bland annat verksamheten inom Dansalliansen. Jag har själv vid tidigare tillfällen här i kammaren understrukit målsättningen att konstnärer ska kunna leva av sitt konstnärskap. I det ligger bland annat att den konstnärliga arbetsmarknaden kan och bör utvecklas. Jag avser därför att återkomma till med förslag angående detta. Jag vill även peka på kulturens roll inom skolområdet. Myndigheten för skolutveckling har tillsammans med och Nationellt centrum för främjande av god hälsa hos barn och ungdom, NCFF, ett gemensamt program för att utveckla dansen i skolan. Alla skolor uppmanas att arbeta med dans som fysisk aktivitet eller konstform. Det här tycker jag är ett bra sätt att uppmuntra skolorna att utnyttja dansens potential i skolarbetet. tar även upp frågan om arbetsgivarnas svårigheter att leva upp till de kollektivavtal som de tecknat. I den frågan är min principiella hållning att arbetsgivarna har att förhålla sig till de avtal de själva slutit. Det ankommer inte på staten att i den situationen ta på sig arbetsgivarnas ansvar. När det gäller frågan om att inkludera världsdansen som genre i det svenska kulturlivet vill jag understryka att det skulle vara helt främmande för mig att vara den som skulle peka ut vilka konst- och kulturyttringar som ska inkluderas i det svenska kulturlivet. är jag övertygad om att svenskt kulturliv berikas av ett öppet och aktivt kulturellt utbyte både nationellt och internationellt. Scener och arenor där till exempel dans- och världsmusik kan finna sin publik är därför betydelsefulla. I det sammanhanget vill jag nämna Rikskonserters scen för folk- och världsmusik, Stallet, här i som drivs av . 52 (): Jag tackar för interpellationssvaret. Jag vill också passa på och gratulera kulturministern för det kloka beslutet att upphäva det orättvisa stoppdatumet, , i det så kallade teatermomsbeslutet. Det är ett beslut som gladde oss och berörda oerhört mycket. Kulturministern sade i sitt svar att hon inte tycker att en proposition med utgångspunkt i handlingsprogram för dansen Får jag lov? Ett dansförslag är nödvändig för en positiv utveckling. Därefter räknade hon upp positiva effekter som handlingsprogrammet redan har lett till. Visst har det hänt en del positiva saker, och jag vågar påstå att en del av den positiva utvecklingen är ett resultat av engagemang inom ramen för samarbetet med den socialdemokratiska regeringen och . Ministern pekar på kulturens roll på skolområdet. I det sammanhanget delar ministerns syn på vikten av dansen i skolan. Det är ett ytterligare starkt argument för att alla danspolitiska åtgärder tas med i en proposition, så att det blir ett samlat grepp om danspolitiken. Det skulle stärka statusen. vidhåller att en proposition skulle innebära än mer långsiktighet och framför allt innebära en bättre framförhållning för danskonsten och dess utövare. Jag beklagar att kulturministern inte delar uppfattning att propositionen har sin utgångspunkt i nämnda handlingsprogram. Det vore ett stort och viktigt steg framåt. Vidare talade kulturministern om olika delar av danskonstnärernas villkor, till exempel pensionerna för sångare och dansare vid de statligt stödda teater-, dans- och musikinstitutionerna. Det pågår ett arbete. Kan kulturministern ge en tidsplan för när arbetet med pensionerna är färdigberett? Därefter nämnde kulturministern bland annat Dansalliansen och att den konstnärliga arbetsmarknaden kan och bör utvecklas. I dessa frågor lovar kulturministern att återkomma. Då blir den naturliga frågan: Finns det en tidsplan för när? har begärt medel från arbetsmarknadsbudgeten till fortsatt utbyggnad av dans- och teaterallianserna. Kommer några besked i den ekonomiska vårpropositionen om att Dansalliansen får utökat bidrag för att kunna fullgöra hela sitt uppdrag? Eller ska vi vänta till budgetpropositionen ? En av mina frågor var vad ministern avser att göra för att de fria koreograferna ska kunna fullfölja arbetsrättsliga åtaganden. För att kunna besvara frågan bör man känna till att den fria scenkonsten har blivit lovad en kompensation på 60 miljoner uppdelat med . Den utfästelsen har infriats bara . Orsaken är uteblivna löne- och prisomräkningar, som man har beräknat den här summan efter. Vi är väl båda, i regeringen och i , intresserade av att det är ordning och reda på arbetsmarknaden. Det är därför vi värnar kollektivavtalen eller hur? Det handlar inte om att koreograferna har slutit för dyra löneavtal. Det handlar i grund och botten om att dansare måste kunna leva på sitt konstnärskap. 53 Kulturminister (): Jag ska börja med att tacka för erkännandet när det gäller den, får jag ändå lov att säga, besvärliga momsfrågan besvärlig just därför att vi inte har vetat vad som har gällt. Jag är också väldigt glad över att den här frågan har lösts, åtminstone vad gäller de retroaktiva pengarna, så att alla institutioner har kunnat behandlas lika. Den glädjen kan vi dela. När det gäller pensionerna har jag också fått en skriftlig fråga från , och jag kan upprepa det jag skrev i svaret. Jag vill understryka att jag vill se en snar lösning av pensionsfrågan och att det pågår en beredningsprocess, precis som aviseras i budgetpropositionen. Men exakt när den är avslutad kan jag ännu inte svara på. Jag kan hoppas att det går relativt fort, men jag kan inte lova att den blir klar . Jag skulle vilja göra det, men jag törs inte. Men jag kommer att göra vad jag kan för att vi ska driva på så mycket vi kan så att alla som undrar, och som tog upp frågan under förra mandatperioden, får svar på sina frågor. När det gäller hur vi kommer att utveckla dansen kan jag säga så mycket att jag återkommer med olika förslag. Det är inte alls säkert ändå, för att upprepa en del av mitt svar, att en proposition skulle vara det som är allenarådande. Efter att den här rapporten kom har trots allt väldigt mycket hänt. Det handlar om Dansalliansen, som genomfördes. Det är mycket möjligt att det var som tryckte på, och jag kan tänka mig att har varit delaktig i detta. Det är alldeles utmärkt. Det handlar om arrangörsstöd. Det är också någonting som har arbetat med. Om man jämför tabellerna kan man se att arrangörsstödet 2002 låg på 2,8 miljoner och att det 2003 hade ökat till drygt 8,3. Över huvud taget har insatserna för fria dansgrupper, Dansnät , daglig träning och annat ökat. Det är väldigt bra. Jag kan säga så mycket att det även med alliansen kommer satsningar för att stärka dansen. 54 (): Jag kan börja med att säga att det är en riktig gissning att har haft en nyckelroll i de här frågorna. Vi i är nöjda med att vi har lyckats nå en del framgångar. Vi vill naturligtvis också kvalitetssäkra dem för framtiden. Det var ändå en del positiva besked som kulturministern kunde lämna. Jag tänkte ta upp en fråga som jag inte hann med förra gången, och den handlar om världsdansen. Där svarar ministern att det skulle vara främmande för henne att peka ut vilka konst- och kulturyttringar som ska inkluderas i det svenska kulturlivet. Bakgrunden till fråga är att världsdansen redan finns som konst- och kulturform. Den utgör en växande genre, som berikar danslivet i landet. Liksom folk- och världsmusiken kämpar den för att erkännas och få ta utrymme i kulturlivet, både som professionell och som amatörutövad konstart. Det som saknas är ett erkännande genom ett statligt stöd. Det är det vi menar med inkludering i det svenska kulturlivet. Frågan blir då: Kommer kulturministern att verka för att världsdansen får ett erkännande genom statligt stöd? 55 Kulturminister (): Ja, vi kommer att kvalitetssäkra det arbete som pågår för att stärka dansen under den här mandatperioden. När det gäller världsdansen är det inte enkelt. Jag har uppfattat att den inte ens finns som sökord. Däremot arbetar man på Stallet borta vid mycket med världsmusik och inkluderar också världsdans i detta. Men hur långt det arbetet har kommit, vad som eventuellt återstår och vad man kan behöva göra för att utveckla det kan jag inte svara på . Det får bli någonting som jag återkommer till . Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2006/07:459 om pris- och löneomräkning för kultursektorn 56 Kulturminister (): har frågat hur jag avser att följa upp den översyn som har gjort när det gäller villkor och riktlinjer för bidragsgivningen till den fria scenkonsten. Den andra frågan handlar om vad jag som kulturminister avser att göra för att förhindra en fortsatt urholkning av kultursektorns anslag, bland annat utifrån resonemang om kostnadssäkring för att kompensera för pris- och löneutveckling. I rapporten konstaterar bland annat att statens stöd till de fria grupperna har ökat men att den kommunala nivåns insatser inte har ökat i motsvarande grad. Dessutom konstaterar att det behövs en utvecklad dialog mellan stat och den kommunala nivån för att bland annat befintliga resurser ska användas strategiskt. Jag utgår från att detta är frågor som driver vidare i sin roll som stabsmyndighet. Ett vitalt och framgångsrikt kulturliv förutsätter att både den kommunala nivån, som i många fall är huvudman för regionala kulturverksamheter, och den statliga nivån tar hänsyn till kostnadsutvecklingen i sina prioriteringar. föreslog vidare att det statliga stödet till de fria grupperna borde stärkas. Redan i budgetpropositionen för föreslog regeringen en långsiktig förstärkning av anslaget till den fria scenkonsten med samt öppnade för att fria grupper kan söka bidrag för tonsättarsamverkan. När det gäller den andra frågan, om kultursektorns anslag, vill jag påminna om att den nya regeringens kulturbudget ökade 2007 jämfört med den tidigare regeringens budget. Självklart kommer jag även framöver att verka för att kultursektorn ges goda förutsättningar för att vidareutvecklas. Ett led i detta arbete är att jag på olika sätt vill verka för att statens stöd används på ett strategiskt och ansvarsfullt sätt. Jag vill dock avslutningsvis framhålla att utvecklingen av de statliga kulturanslagen inte enbart baseras på kostnadsrelaterade ökningar utan beror på en rad olika faktorer som vägs samman och värderas utifrån olika kulturpolitiska aspekter. Den framtida anslagsutvecklingen kommer som vanligt att hanteras inom den ordinarie budgetprocessen. 57 (): Jag tackar kulturministern för svaret på min interpellation. Jag vill börja med att för tydlighetens skull framhålla att problemen med pris- och löneomräkning för kultursektorn är av ett mycket äldre datum än den nya regeringen. , närmare bestämt , behandlade dåvarande kulturutskottet pris- och löneomräkningsfrågor i betänkandet 2005/06:KrU27. I betänkandet behandlades två motioner från och två motioner från de borgerliga partierna. I den ena motionen föreslog att det som gäller för institutioner och vissa statligt stödda verksamheter som får en automatisk anslagsuppräkning i takt med priser och löner, när löner stiger, ska breddas till att omfatta all kulturverksamhet, inklusive amatörföreningarnas riksorganisationer. I den andra motionen föreslogs att även den fria scenkonsten som helhet måste kompenseras för den urholkning och underfinansiering som det offentliga anslagssystemet orsakar. Pris- och löneomräkningen av stödet till de fria grupperna togs också upp av de fyra borgerliga partierna i en gemensam motion och i en motion från enbart . Jag citerar betänkandet: I de båda motionerna begärs att anslagen till de fria grupperna och ska omfattas av pris- och löneomräkning samt att regeringen ska ta ett helhetsgrepp kring detta problem på hela kulturområdet. Enligt motionärerna fortsätter regeringen att hävda att den gör stora satsningar inom området trots att anslagen blir alltmer urholkade. Problemen är att vissa anslag inom kultursektorn över huvud taget inte omfattas av någon pris- och löneomräkning trots att större delen av anslagen går till löner. Det gäller t.ex. anslaget till de fria grupperna och till . Det finns anser motionärerna all anledning att kritisera regeringen för dess sätt att handskas med denna fråga. Problemet har varit väl känt och måste åtgärdas, anser motionärerna. De borgerliga partierna valde dessutom att gemensamt reservera sig. I ställningstagandet skrev man från , : bör därför begära att regeringen låter utreda hur statsbidraget till de fria grupperna och kan inflationssäkras på bästa sätt. I debatten i kammaren hävdade den dåvarande folkpartistiske utskottsordföranden att hade släppt kravet om PLO. Underförstått var det bara de fyra borgerliga allianspartierna som man kunde lita på. har med denna interpellation bevisat att detta var en grov osanning. Har ni släppt kravet på att värdesäkra statsbidragen till den fria scenkonsten? Vidhåller kulturministern det ställningstagande som samtliga partier i alliansen var överens om före valet? Blir det en utredning om hur statsbidragen till den fria scenkonsten och ska värdesäkras? 58 Kulturminister (): Precis som sade är frågan om pris- och löneomräkning av ett betydligt äldre datum än den nuvarande regeringen. Det här är en fråga som har stötts och blötts. Jag vet att under tidigare, socialdemokratiska kulturministrar har haft många kontakter med utan framgång för att lösa den här frågan. Självklart ska det man säger i opposition också gälla. Vår ambition är fortfarande kvar. Vi ansåg, som det stod i den reservation som tog upp, att anslaget till de fria grupperna och ska omfattas av PLO och att regeringen borde ha ett helhetsgrepp över denna fråga. Detta avser vi att genomföra. Hur långt vi kommer och vad vi kommer att hinna göra när det gäller beredningen inför budgetpropositionen kan jag ännu inte riktigt säga, för det är många frågor i luften. Jag kan inte lova något på det området. Inte desto mindre har vi sagt att det är viktigt med ett större stöd och en satsning på fria grupperna, vilket vi ämnar fortsätta arbeta för. Det behövs också en fördjupad dialog, inte minst med den lokala delen kommuner och regioner som i sin tur också måste ta ett större ansvar. Jag tror att statens andel av den offentliga finansieringen av de fria teatergrupperna nu uppgår till . På dansområdet är den . Här behöver man göra mer. Jag ska ha en diskussion inom departementet och kanske också med om hur långt man har kommit i den här dialogen. , , ökade statens stöd till teatergrupperna med medan regionernas och kommunernas stöd till teatergrupperna ökade med . Det finns alltså en hel del att göra även där. Detta är ingen lätt fråga. Det kan heller inte bli en självklarhet att man alltid ska skriva upp stödet. Vi måste också se till andra faktorer. Det har att göra med verksamhet, kulturpolitiska prioriteringar och annat som står i regleringsbrevet till . Syftet är naturligtvis att stärka kultursektorn. Visst är det så. Att vi kommer att lösa frågan om PLO under det här året eller kan jag ännu inte lova. Men att vi står fast vid den kritik som vi, liksom , riktade mot den tidigare regeringen är givet. 59 (): Jag vill börja med att säga att vi från sida naturligtvis stöder dialogen med kommunerna och landstingen. Vi har sett liknande tendenser när det gäller till exempel folkbildningen: Staten har hållit sig inom ramarna medan man har gjort stora neddragningar på kommun- och landstingsnivå. I svaret redogjorde kulturministern för att föreslår att stödet till de fria grupperna borde stärkas. Därefter hävdade kulturministern att alliansregeringen i budgetpropositionen långsiktigt förstärkte den fria scenkonsten med . En mer korrekt beskrivning vore väl att redovisa det på följande sätt: Den fria scenkonstens temporära ökade tilldelning med 2006 valde den nya regeringen att reducera med 2 miljoner och permanentade den sedan till 10 miljoner. gjorde en utredning och räknade fram att det behövdes 60 miljoner till den fria scenkonsten för att man skulle komma på rätt nivå med hänsyn till pris- och löneomräkning. Mellan tummen och pekfingret gör jag överslaget att minst hälften av den summan återstår innan pris- och löneomräkningen får genomslag. Kulturministern lovar att framöver verka för att kultursektorn ska ges goda förutsättningar att utvecklas. I det sammanhanget vill hon att statens stöd används på ett strategiskt och ansvarsfullt sätt. Jag har fått en del svar på hur tankarna går. Men förutom att man gör en pris- och löneomräkning av stöden bör det också finnas ett utrymme för politiska reformer. Dessutom blir jag lite osäker när det gäller vad som menas med ett strategiskt och ansvarsfullt sätt. Principen är naturligtvis att man alltid ska använda de offentliga medlen på ett så korrekt och effektivt sätt som möjligt. Men jag blir lite fundersam: Innebär detta stora förändringar med omfördelningar och så vidare? Jag hoppas att så inte är fallet, speciellt inte för den fria scenkonsten, där det också finns önskemål om och ett arbete för att man ska kunna få mera långsiktiga bidrag. Det talas om treåriga bidrag. Det skulle vara bra om man i de långsiktiga, treåriga bidragen också kunde göra en pris- och löneomräkning. Det som kulturministern säger om att anslagsutvecklingen kommer att hanteras inom den ordinarie budgetprocessen tar jag som ett viktigt löfte. Det måste betyda att beslut som exempelvis teatermomsbeslutet, som regeringen fattade före , inte kommer att återupprepas. Jag har också med glädje noterat att man har rättat till den felaktigheten, och det är vi naturligtvis glada för. Men det är lätt att man återupprepar felaktiga beslut . 60 Kulturminister (): När det gäller pengarna till de fria grupperna vill jag säga att de 12 miljoner som talar om och som fanns med i den förra regeringens budget var en engångssatsning. De 10 miljoner som vi anslår har vi permanentat. Jag kan inte göra mycket mera än att gå tillbaka till eget budgetunderlag . Där har man äskat just 10 miljoner. Man har inte äskat mer. Då är det lite märkligt om vi i regeringen även om vi nu inte hade så många dagar på oss att ta fram en ny budget plötsligt skulle lägga på dubbelt så mycket. Det kanske skulle glädja någon, men det skulle alldeles säkert förvåna , som har gjort bedömningen att 10 miljoner skulle vara nog. Trots att vi representerar två skilda ideologier är vi också överens om att man ska använda statens medel på ett ansvarsfullt sätt. Det är vi överens om. Därför är den här delen, det vill säga att vi satsade på de fria grupperna i en permanentad satsning med inriktning på barn och ungdom, ett sätt att använda skattebetalarnas medel ansvarsfullt, tycker jag. Och så kan jag säga att vi kommer att återkomma i andra fall. Vad vi allihop arbetar för i regeringen är nämligen att stärka kulturens roll i samhället. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2006/07:445 om Berlindeklarationen 61 Statsrådet (): har frågat statministern om han vid det informella i framförde till de andra stats- och regeringscheferna, inklusive förbundskansler , att han inte kände sig politiskt bunden av Berlindeklarationen. har också frågat statsministern om han avser att verka för att frågor rörande EU:s framtid ska behandlas i offentlighet och inte i slutna rum. Statsministern har överlämnat frågan till mig för besvarande. Berlindeklarationen antogs av EU:s stats- och regeringschefer i samband med firandet av att det var undertecknades. Det är en allmänt hållen text, närmast beskrivande till sin karaktär.