prot · GV0936 · 2007-12-04 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2007/08:193 Till Interpellation 2007/08:193 Ekonomisk standard bland ensamstående föräldrar av LiseLotte () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är andra åtaganden som inte har gått att ändra på. () Enligt uppdrag och rättschef 2007/08:199 Till Interpellation 2007/08:199 Ökat regelkrångel med godtyckliga regler av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är andra åtaganden som inte har gått att ändra på. () Enligt uppdrag och rättschef 2007/08:217 Till Interpellation 2007/08:217 Vaktbolags möjlighet att kunna ta alkotester av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och andra inbokade arrangemang. Till Interpellation 2007/08:244 Krami och av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor. () Enligt uppdrag och rättschef 3 § Svar på interpellationerna 2007/08:192, 191, 194 och 195 om situationen i och 1 Utrikesminister (): , , och har ställt frågor som berör olika aspekter av regeringens Mellanösternpolitik och den israelisk-palestinska konflikten. Jag väljer att besvara de fyra interpellationerna i ett sammanhang och att något kommentera den nya situationen efter mötet i . Mötet i var det första internationella mötet om en möjlig fred i sedan . Mötet var viktigt i två avseenden. Det gällde dels överenskommelsen att nu inleda slutstatusförhandlingar med inriktningen på en fredsöverenskommelse under loppet av och med en mekanism för att följa och värdera hur olika steg i processen implementeras, dels det breda internationella stödet för denna process. Inte minst viktigt var det breda deltagandet från i diskussionerna i . innebär att det finns ett nytt hopp om fred grundat på upprättandet av också en palestinsk stat. Alla frågor kommer att tas upp gränserna, säkerheten, , bosättningarna, vatten, flyktingarna och en fredsöverenskommelse måste omfatta dem alla. I mitt inlägg på konferensen betonade jag vikten av ett visst momentum i den process som förestår. Alla frågor är väl kända och identifierade; i stor utsträckning är ju dessutom svaren väl kända och identifierade. En alltför utdragen process riskerar att leda till att svårigheterna kommer att dominera över möjligheterna. Jag tillhör dem som vilket jag utvecklade i en artikel i ser med viss optimism på utvecklingen. Men måste vi alla vara medvetna om risken för bakslag. Mot denna bakgrund är det viktigt att vi likaväl som Europeiska unionen i övrigt ger denna process allt det stöd vi kan. Det kom också till klart uttryck i och kommer att manifesteras ytterligare på den viktiga konferensen om statsbyggande i i . Som känner till har Europeiska unionen tagit fram en handlingsplan för hur unionen framöver ska stödja fredsansträngningarna och stärkandet av demokratiska palestinska institutioner. Det är viktigt att slutstatusförhandlingar kombineras med omfattande biståndsinsatser, inte minst från , och palestinska krafttag för att reformera förvaltningen, inklusive ett större ansvarstagande för säkerheten. EU har redan instrument på plats. Eupol Copps är unionens insats för uppbyggnad av en modern och demokratiskt förankrad palestinsk civilpolis. Det är angeläget att insatsen ges nödvändig ackreditering av så att den kan fördjupa fältverksamheten. Samtliga parter, inklusive , gagnas självfallet av ökad säkerhet på de palestinska områdena. Det är självklart att en lösning på konflikten mellan israeler och palestinier måste baseras på folkrätten. Slutmålet är en oberoende, demokratisk och livskraftig palestinsk stat som existerar sida vid sida, i fred och säkerhet, med och övriga grannländer. Utgångspunkten är gränser, även om det är uppenbart att det kommer att behövas vissa justeringar. Dessa måste emellertid grundas på överenskommelser mellan parterna. I detta ligger självklart att ockupationen och den med denna sammanhängande bosättningspolitiken måste upphöra. En palestinsk stat måste ges förutsättningar att utvecklas genom ett sammanhängande territorium och fritt tillträde till omvärlden. I detta ligger att Europeiska unionen självklart kritiserat de ytterligare beslag av palestinsk mark i området mellan östra och bosättningen som skett. Vi anser att separationsbarriärens sträckning, bosättningar och så kallade utposter på ockuperat område strider mot folkrätten och utgör hinder för en framgångsrik fredsprocess. Mot denna bakgrund är det välkommet att i återigen meddelade att man ska leva upp till sina tidigare åtaganden. tar upp den allvarliga situationen i och frågar vad jag avser att göra för att se till att den internationella humanitära rätten efterlevs. och Europeiska unionen har kritiserat för beslutet att begränsa leveranserna av el och bränsle till . har förvisso rätt att försvara sig mot Qassambeskjutningen, men en begränsning av el- och bränsleleveranser utgör kollektiv bestraffning som inte är förenlig med folkrätten. Det är också viktigt att hjälporganisationer ges obehindrat tillträde till och att gränserna öppnas så att den palestinska ekonomin kan fungera. och Europeiska unionen har också upprepade gånger betonat att förbättrad rörelsefrihet i och på är avgörande för att uppnå framsteg i fredsprocessen. och undrar vad jag avser att göra för att uppmärksamma situationen för kvinnor och kristna grupper i de palestinska områdena samt för att lyfta fram de organisationer som arbetar för demokrati, samförstånd, fred och försoning. Via Sida bidrar med betydande stöd till organisationer som arbetar med dessa frågor. Enligt regeringens uppdrag ska det civila samhället och kvinnans rättigheter ägnas särskild uppmärksamhet. präglade av våld och hopplöshet finns nu en verklig möjlighet till positiv förändring. Den får inte gå förlorad. Slutstatusförhandlingarna måste leda till en fred. Det är inte främst en ny fredsprocess vi behöver, utan en genuin fred. och Europeiska unionen står redo att bidra till en allomfattande fred i regionen. 2 (): Jag vill tacka utrikesministern för svaret. Det är lätt att instämma i de allmänna förhoppningarna om att de fredsförhandlingar som kommer att påbörjas ska leda till en fred. Det kanske till och med är möjligt, frågan är hur rättvis en sådan fred kommer att bli. Det är inte två jämbördiga parter som möts i förhandlingar. Det är en ockupationsmakt och företrädare för en ockuperad stat. Vid ett besök i såg vi med egna ögon hur politik skiljer palestinier från palestinier, skiljer palestinier från rätten till sjukvård, skiljer palestinier från rätten att utnyttja sin mark och skiljer palestinier från rätten att nå sina marknader. På alla sätt har den israeliska regeringen byggt upp ett system med vägbyggen och vägspärrar som förhindrar palestiniernas fria rörlighet. Palestinier ses som andra klassens medborgare. Det är uppenbart att det som utvecklas i på palestinskt ockuperat territorium är ingenting annat än ett apartheidsystem. skulle vi besöka den palestinska staden i norr. På vägen dit var vi tvungna att åka på en mycket slingrig väg med hårnålskurvor över bergen. såg vi att inte långt ifrån den väg vi åkte gick en alldeles nybyggd fyrfilig motorväg. Vi undrade naturligtvis varför vi inte åkte där, eftersom vi såg att också den vägen gick till Qalqilia. Svaret var att vi hade tre palestinier i bussen. Palestinier får inte färdas på de vägar som byggts för de israeliska bosättarna och militären. Detta är apartheid. När muren byggdes runt fanns det en palestinsk familj som blev avskuren från sina olivlundar. Muren hade helt enkelt byggts upp runt på ett sätt som gjorde att de inte hade tillträde till de olivträd som familjen i generationer hade vårdat och odlat. De protesterade naturligtvis och ville ha tillgång till olivträden. Då grävde israeliska byggnadsarbetare upp träd och dumpade på familjens bakgård. Sådana här trakasserier sker så dagligt att de nästan inte längre uppmärksammas. Palestinier som ska söka sig från en ort till en annan och som måste passera en vägspärr trakasseras . De utsätts för våld. Godtyckligt kan man nekas tillträde även om man har tillstånd, och har man inget tillstånd har man inget tillträde till sitt eget land. Det här är kollektiva bestraffningar, som också förekommer i , vilket utrikesministern också var inne på. Det är en typ av bestraffningar som är fullständigt orimliga och naturligtvis också förbjudna enligt folkrätt och internationell lag. Bosättningarna tar en allt större del av palestinskt territorium. Bosättarna, som ofta är mycket aggressiva, ser också till att beskära palestiniernas utrymme ytterligare. Bosättarna har stöd av den israeliska militären, vilket innebär att palestinska barn inte kan ta sig till skolan utan följeslagare från Kyrkornas Världsråd. Det innebär att palestinier som bor i måste bygga in sina balkonger och fönster med galler, för annars riskerar de att stenas. Det innebär att dessa palestinier inte ens har tillträde till den gata de bor på. Ja, exemplen kunde vara många. gällde mina frågor hur detta kan accepteras utan att och EU höjer rösten. EU har ett handelsavtal som är slutet med under förutsättning att de mänskliga rättigheterna respekteras. Respekteras de mänskliga rättigheterna, utrikesministern? Om inte, vad gör och EU för att se till att respekterar dessa rättigheter? 3 (): Jag vill tacka utrikesministern för svaret. Även om jag kanske inte har fått så omfattande svar finns det tillfälle här i debatten att få mer svar på de frågor som jag har ställt. I mitt första inlägg tänkte jag ta upp frågan om ett initiativ till att ska vara delaktigt och ha någon typ av fredskonferens och följa upp de konferenser som är på gång, i till exempel, men också handeln på , som tidigare nämndes här. Konflikten mellan och är en långvarig konflikt, som ofta upplevs som olöslig. På båda sidor lever människor under olika former av press. Säkerhetsfrågorna i regionen är en ständigt återkommande diskussion som det inte tycks finnas någon riktig lösning på. Flyktingfrågan liksom hur man ska lösa frågan om framtida status är frågor som ofta verkar ha gått i stå. står det i utrikesministerns svar att det här är på gång. Frågan är vilka krav man kan ställa på båda parterna för att hitta den här lösningen och verkligen gå framåt. Världssamfundet har försökt lösa konflikten utan någon större framgång. vill vi inte ge upp hoppet om att ge människor en bättre framtid så att de kan leva i fred och frihet i den här regionen. Tittar vi på hur man började bygga , Europabygget, ser vi att det handlade om en fredsprocess där man började med ett ömsesidigt handelsberoende för att säkra freden genom . Kanske kan man hitta någon liknande modell för att båda parter ska bli beroende av varandras välvilja. Vid ett besök i regionen , som här hänvisar till vi var en parlamentarikerdelegation från riksdag framkom att situationen blir allt svårare för som går. Tyvärr ser vi även när vi talar om fred att det går åt fel håll. Den handel som trots allt har funnits mellan israeler och palestinier har mer eller mindre dött sedan muren byggts. Områden kan inte längre ha kontakt med varandra, vilket försämrar möjligheten till dialog och utbyte medborgare emellan. Efter valet, där Hamas tog makten och det internationella samfundet drog tillbaka handeln, har fattigdomen ökat markant. har stängts av från omvärlden, och det är förståeligt att vill försvara sina gränser. Men när bara de mest basala matleveranserna kommer in ökar risken för smuggling och kriminalitet. Det försvårar ytterligare situationen och möjligheten till en fredlig lösning om kriminaliteten ökar. Fattigdomen i de palestinska områdena är nu stor, och man räknar med att av befolkningen lever i fattigdom. Bnp har minskat bara på . av befolkningen är beroende av matleveranser. Det här gör naturligtvis att situationen är ohållbar. Vi skulle behöva satsa på att handeln verkligen kommer i gång. Går det att hitta någon form av handelskorridorer eller att på något sätt få i gång handeln så att människor kan ha ett jobb och kan gå till ett jobb? Min första fråga är: Vad kan ministern göra för att även ska kunna vara med och ta ett specifikt fredsinitiativ till en ? Jag skriver om det i en av mina frågor. Hur ser ministern på möjligheten att också kan bidra till att öka handeln i ? 4 (): Tack för svaret! Vid ett ytligt betraktande kan man förledas att tro att är ett sammanhållet, men av ockuperat, palestinskt område. Men i verkligheten är det så att palestinierna bor på vad man kan kalla tre öar runt städerna och , och samt utanför , och . omfattar av det gamla brittiska mandatet . Av dessa är nu annekterat av genom murbygget. av är förbjudet område för palestinierna. Militära zoner, israeliska bosättningar, vägar där bara bosättare får åka, sammanlagt 562 olika väghinder och checkpoints hör till sådant som minskar palestiniernas levnads- och rörelsefrihet. Tankarna går självklart, precis som säger, till sydafrikanska bantustans och apartheid. Det här pågår , sådant som man trodde skulle kunna vara passerade kapitel i historien, som skulle vara historiskt avslutat. Det är synnerligen allvarligt att detta pågår. Till det här kommer den ekonomiska isolering som områdena och har varit utsatta för. Hela denna situation har lett till en skyhög arbetslöshet. har bruttonationalprodukten fallit , och andelen av befolkningen på som är beroende av FN:s mathjälp uppgår till . De 460 000 israeler som bor i 149 bosättningar gör det i strid med internationell lag. En ockupationsmakt får inte förflytta sin befolkning till ockuperad mark vare sig det sker frivilligt eller det sker på annat sätt. De 96 utposter som etablerats är en början till nya bosättningar, vilket är oerhört provocerande och utmanande för fredsmöjligheterna. Bosättningarna riktar sig självfallet till judiska israeler, inte israeler med annan bakgrund. Ett stort problem är att mycket hårt byggt fast sig på . Bara det förhållandet att av bosättningarna ligger på konfiskerad privatägd palestinsk mark och att av färskvattentillgångarna kontrolleras och konsumeras av israeler visar hur långt det har gått. Den struktur som skapats banar tyvärr vägen för en enstatslösning. Får tiden gå och alltfler bosättningar och israelisk infrastruktur etableras är möjligheten till en tvåstatslösning i praktiken avskaffad av verkligheten. Det som sker, med sin bas i mötet i , är avgörande. Tiden är kort, och resultaten måste infinna sig. Därför är det nödvändigt att ställa hårda krav på . Om man menar allvar med en tvåstatslösning måste bosättningarna avvecklas. Väghindren måste bort. Infrastrukturen på måste öppnas för palestinier. Allt som liknar bantustans måste avskaffas. Kan vi vänta oss en allt hårdare och tydligare svensk kritik mot på dessa punkter? 5 (): Jag vill börja med att tacka utrikesministern för svaret och också för det stora engagemang som ministern visar i det här ärendet och i den här konflikten. Det inger hopp, vilket är viktigt för fortsatta fredsansträngningar. Bakgrunden till min interpellation är den frustration som jag trots allt känner och upplever över den alltmer förvärrade situation som råder inte minst i men också på , där allt fler människor hindras att leva ett normalt liv. Det är en fullständigt ohållbar situation när handel, arbete och utbildningsmöjligheter stryps för människor på grund av att den fria rörligheten så begränsas. Jag är väl medveten om de våldshandlingar som Hamas bär skuld till, men jag dristar mig ändå att fråga ministern om han anser att omvärldens bojkott har försvagat eller förstärkt de militanta grupperingarna. Jag uppskattar att utrikesministern så tydligt betonar folkrätten i sitt svar. Med hänvisning till detta kan både ockupationen, bosättningspolitiken och muren och barriären som är byggd på palestinskt område fördömas och anses bryta mot folkrätten. Självklart måste man också i samma andetag fördöma Qassambeskjutningar och andra våldshandlingar. Vid mina besök i området jag var inte tillsammans med den delegation som nämndes utan jag har varit där hade jag möjlighet att träffa företrädare för några olika demokrati-, freds- och kvinnoorganisationer liksom politiker från båda sidor. Människorna som jag mötte arbetar aktivt för en fredslösning. Jag kan nämna några organisationer som är värda att lyftas fram: Berieved Families, Breaking the Silence, , , , Peace Now och . De är goda exempel, och de för tydligt fram ett budskap till omvärlden. De dokumenterar övergrepp, hävdar den privata äganderätten och pekar på kvinnors och barns svåra situation. På vilket sätt skulle man kunna ta vara på deras engagemang och kunskap i kommande fredsmöten? Är ministern beredd att verka för att deras synpunkter lyfts fram på ett ännu bättre sätt? I riksdag finns ett Israel-palestinskt nätverk, som ministern säkert har kännedom om. Det är partiöverskridande. Vi tror att det har ett värde att man kommer från pro-hörnen pro-Israel eller pro-Palestina och i stället fokuserar på mänskliga rättigheter och folkrätten. Om vi använder ordet pro handlar det om pro-fred och pro-människan. I talas om israelisk-palestinska informations- och samarbetsåtgärder. Ser ministern att det finns någon möjlighet att vi skulle kunna samverka i detta och att vårt parlamentariska nätverk skulle kunna användas i EU:s gemensamma arbete? 6 (): Tack utrikesministern för ett tydligt engagemang i Mellanösternprocessen och de här frågorna! Jag tycker att det är ett bra svar som utrikesministern ger där han tydligt markerar folkrätten som grund för att nå framgång. Jag tycker också, precis som utrikesministern, att det är bra att en dialog har kommit i gång igen. Det är dialogen som ger möjligheter. Det är också bra att nu tydligare än man under den tidigare regeringen mäktade med har klivit in i den här processen, vilket manifesteras med utrikesministerns närvaro också i . EU har en viktig roll i arbetet för att nå framgång i fredsprocessen. Det finns höga förväntningar på EU, och då inte bara som bidragsgivare utan också som en politisk bidragare i arbetet för att nå framgång i den process som väntar. Det förväntas att EU tar på sig en tydligare roll. Utrikesministern markerar bosättningspolitiken och att nu ska leva upp till sina åtaganden. Det är oerhört centralt att bosättningspolitiken stoppas och att utposterna, också i , som är en av de stora konfliktytorna, inte får växa. Att inte har levt upp till sin del av vägplanen är alldeles uppenbart. Här krävs ett tydligt språk från både EU:s och sida. Säkerhetsbyggandet är naturligtvis centralt för att man ska hitta en lösning i processen. Då krävs det naturligtvis att de palestinska myndigheterna får faktiska möjligheter att leva upp till de förväntningar som ställs på dem. När jag var nere och samtalade med kunde han när vi diskuterade säkerhetsfrågorna markera att just i den stund vi stod och samtalade hade israelisk militär gått in och raserat ett hus och tillfångatagit personer i den stad där den palestinska myndigheten särskilt fokuserade på att stärka den polisiära närvaron. Sådant undergräver naturligtvis tilltron till den palestinska myndighetens förmåga och auktoritet, och det är inget som bör få ske om vi menar allvar med att ställa krav på att den palestinska myndigheten lever upp till sin del av säkerhetsprocessen. Muren är en av de frågor som är viktiga. Den är ett tydligt bevis på att en separation pågår och att tilltron inte finns. När vi vill stärka det civila samhället och jag delar utrikesministerns hållning där är det uppenbart att detta arbete hindras av muren och alla checkpoints. Det hindrar också handel, ekonomisk utveckling och tilltron till framtiden. Det är viktigt att det finns ett hopp, och då inte bara om en framtid med nya biståndslösningar, som hitintills i mycket har präglat området. Det krävs en politisk press på båda parter utifrån båda parters ansvar och möjligheter. måste naturligtvis upp till bevis. Det finns en stark vilja till fred både på område och på palestinskt område. Men det finns också extremisters uppenbara ovilja och vilja att provocera och sabotera pågående samtal, och det får inte heller ske. Här krävs ett tydligt tryck på både palestinska och israeliska myndigheter, men också ett tydligt stöd. 7 Utrikesminister (): Det påpekades helt riktigt att jag dessvärre inte kunde svara på alla frågor i mitt svar. Jag noterade visserligen att jag hade till godo, men jag är inte säker på att de hade räckt för att reda ut allt i alla fall. Låt mig börja med att säga att det finns en bred samsyn. Jag hade svårt att hitta något som jag har anledning att invända mot i det som har sagts. Jag noterar att den verklighetsbeskrivning som vi alla från lite olika utgångspunkter har inte bara i grova drag utan, tror jag, i nästan alla sina detaljer är gemensam. Vi vet hur verkligheten ser ut, framför allt i de ockuperade områdena och i . Vi vet att denna verklighet är inte bara folkrättsvidrig utan också förnedrande för de människor som lever där. Vi vet att den är ett hinder för fred och att varje fredsprocess måste leda till att den verkligheten förändras och att vi också som en del i fredsprocessen börjar med att förändra den verkligheten . Det måste byggas ett momentum för fred också under fredsförhandlingarnas gång. Det är en förutsättning för att fredsavtalet om eller när det föreligger, och med de nödvändigt smärtsamma kompromisser som varje fredavtal innebär ska accepteras av en bred majoritet både bland palestinierna och självfallet också på den israeliska sidan. gäller det därför att diskutera vad vi ska göra, och det vi ska göra är framför allt att stödja den fredsprocess som börjar. Det första mötet i den så kallade styrgruppen äger rum . samlas vi i . Både och jag kommer att vara där från svensk sida för att diskutera statsbyggandefrågorna, både statsbyggandefrågorna i det något längre perspektivet och vad vi kan göra i det något kortare perspektivet. talade om de ekonomiska frågeställningarna. De kommer att stå i fokus där. Det är viktigt att de ordinarie vanliga människorna känner att det blir bättre. Vi har lyckats med delar av detta, såtillvida att det nu sker utbetalningar av skattemedel och annat till den palestinska myndigheten, så löner börjar nu betalas. Det kanske inte är så sensationellt, men i det sammanhang som vi diskuterar är det i alla fall en betydande förbättring. Men sedan måste mer göras. Det särskilda kvartettsändebudet har ju tillsammans med och med den israeliske försvarsministern presenterat fyra stora projekt som man vill genomföra. Delar av detta är sådant som vi har varit pådrivande för. Det finns arbete som genomförs av Näringslivets Internationella Råd här hemma och icke minst av turkiska intressenter när det gäller att knyta ekonomiska kontakter också med israeliskt näringsliv för att detta ska fungera . Det tror jag är en alldeles avgörande förutsättning, just detta att bygga momentum för fred genom konkreta förändringar på marken. Detta innebär självfallet också att man måste demontera illegala utposter, som det så vackert heter, för att visa att man står fast vid sina åtaganden i den delen. I det ligger också, för att vända på det hela, att de israeliska myndigheterna måste ta sina åtaganden på säkerhetsområdet på det största allvar. Det som sker i är viktigt och går relativt hyggligt, får man säga. Men är det viktigt att ingripa mot Qassambeskjutningen. Även i kommer det att krävas betydande kompromisser och svåra beslut. Då måste det finnas en beredskap för detta. Jag ska bara säga något kort. Ja, det är mycket viktigt att stödja det civila samhället och att ta till vara de olika intryck som har kommit fram från civila samhällsorganisationer. Det försöker vi att på olika sätt göra. Den svenska kritiken tror jag är rätt tydlig jag anknyter till när det gäller de här olika frågorna och den formuleras också genom Europeiska unionen.