prot · GU0950 · 2007-01-18 00:00:00 — Tredje vice talmannen meddelade att till kammaren hade inkommit protokoll från valberedningen avseende val av ordförande och ersättare för ordföranden i . Vidare hade överlämnats gemensamma listor för val av sex ledamöter och sex suppleanter i . En promemoria med föreslagna namn hade delats ut till kammarens ledamöter. Företogs val av ordförande och ersättare för ordföranden i . Enligt ett enhälligt förslag av valberedningen valdes, för tiden till dess nytt val skulle äga rum, till ordförande i regeringsrådet ersättare för ordföranden i justitierådet Företogs val av sex ledamöter och sex suppleanter i . Sedan den gemensamma listan godkänts av kammaren befanns följande personer, för tiden till dess nytt val till nämnden skulle äga rum, valda till ledamöter i , f.d. riksdagsledamot , f.d. riksdagsledamot , f.d. riksdagsledamot , organisationschef () () suppleanter i , f.d. riksdagsledamot () , f.d. riksdagsledamot i (s) () () 2 § Anmälan om kompletteringsval till näringsutskottet Tredje vice talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp på grund av uppkommen vakans anmält i som suppleant i näringsutskottet. Tredje vice talmannen förklarade vald till suppleant i näringsutskottet i (s) 3 § Svar på interpellationerna 2006/07:154 och 191 om rätten till rättvis prövning för terroristmisstänkta 1 Utrikesminister (): har frågat mig om jag avser att arbeta för att den listade svenske medborgaren ska få sina intressen tillgodosedda. har frågat justitieministern vilka åtgärder som hon avser att vidta för att den svenske medborgare som uppförts på FN:s så kallade 1267-lista ska få en rättslig prövning i , vilka åtgärder hon avser att vidta för att förändra EU:s automatiska verkställande av FN:s beslut, samt vilka åtgärder hon avser att vidta för att förändra reglerna för den så kallade 1267-listan i syfte att öka rättssäkerheten. Ansvaret inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska besvara interpellationen. Jag besvarar bägge interpellationerna i ett gemensamt svar. FN:s sanktioner enligt säkerhetsrådets resolution gäller personer och grupper som anses ha samröre med , nätverket och talibanerna och omfattar så kallad frysning av tillgångar för dem som berörs. Alla operativa beslut om sanktionerna fattas i säkerhetsrådet, där inte är medlem. Det gäller såväl beslut om riktlinjer för sanktionernas tillämpning som beslut om att föra upp enskilda eller grupper på den så kallade 1267-listan. Resolution har antagits enligt kapitel 7, och dess operativa paragrafer är därmed folkrättsligt bindande. har enhälligt beslutat att sanktionerna enligt resolution ska genomföras gemensamt i EU. Besluten om frysning av tillgångar genomförs i EG-förordningar. EG:s förstainstansrätt har i domar slagit fast att FN:s säkerhetsråds sanktionsbeslut enligt resolution är folkrättsligt och EG-rättsligt förpliktande för EU:s medlemsstater. Förstainstansrätten har också konstaterat att 1267-sanktionerna inte strider mot överordnade folkrättsliga normer. har, liksom övriga Europeiska unionen och många andra länder, framfört kritik rörande brister i rättssäkerheten i 1267-systemet. Låt mig slå fast att regeringen vidhåller denna kritik och aktivt fortsätter att verka för förbättringar. har bland annat gemensamt med och initierat ett projekt vars slutrapport gjorts tillgänglig som officiellt FN-dokument (A/60/887). Rapporten visar brister i sanktionssystemen vad gäller bland annat rättssäkerhet och hänsynen till mänskliga rättigheter och ger förslag till förbättringar beträffande listning, avlistning och omprövning. Rapporten har fått stort genomslag och har utgjort en del av underlaget för den översyn av riktlinjerna för sanktionerna som pågår inom säkerhetsrådets sanktionskommitté. översynsarbete har alltså påverkats av och likasinnade länders engagemang för stärkt rättssäkerhet och har lett till flera förbättringar. finns en närmare definition av kriterierna för listning, rätt till humanitära undantag, högre krav på beslutsunderlaget för listningsbeslut och en procedur för avlistning. beslutade säkerhetsrådet att inrätta en kontaktpunkt för avlistning i , som ger enskilda möjlighet att vända sig direkt till FN för att begära avlistning. Detta har länge verkat för. Steg har således tagits mot stärkt rättssäkerhet. saknas dock möjligheten till en oberoende och opartisk omprövning av säkerhetsrådets listningsbeslut. Regeringen kommer därför också framgent att ge hög prioritet åt att verka för tillfredsställande rättssäkerhet i 1267-systemet, inklusive stärkta möjligheter till omprövning av säkerhetsrådets beslut. Vad rör den svenske medborgaren grundar sig sanktionskommitténs beslut på allvarliga anklagelser om kopplingar till . Regeringen har ingen anledning att ifrågasätta kommitténs bedömning att kriterierna för listning är uppfyllda. Det finns därmed inga sakliga skäl för att motsätta sig en sanktionslistning. Om personen i fråga själv skulle anse sig vara felaktigt uppförd på listan och vill få sin sak prövad är regeringen självfallet beredd att bistå honom med att vidarebefordra hans begäran till sanktionskommittén. har brevledes informerat honom om denna möjlighet. EU:s medlemsstater är skyldiga att medverka till att en sådan begäran från en medborgare prövas av sanktionskommittén. Om han så önskar kan han också vända sig direkt till sanktionskommittén med en begäran om avlistning. UD har informerat honom också om den möjligheten, eller försökt, liksom om möjligheten att till förstainstansrätten överklaga det EG-rättsliga beslutet som genomför frysningen av tillgångar. När det gäller rättslig prövning i vill jag påminna om att det ytterst är domstolarna själva som avgör vilka ärenden de vill ta upp. Frågan rör dock i grunden säkerhetsrådets roll i upprätthållandet av internationell fred och säkerhet. Respekten för de befogenheter som tilldelar säkerhetsrådet har medfört att staterna ansett att nationella domstolar inte bör överpröva rådets beslut. Värnandet om folkrätten har varit, och kommer under den nuvarande regeringen att förbli, en hörnsten i svensk utrikespolitik. befogenheter har dock traditionellt utövats på mellanstatlig nivå, där överväganden om grundläggande mänskliga rättigheter inte gör sig gällande på samma sätt som när åtgärder riktas mot enskilda individer. När åtgärderna riktas mot enskilda är det av grundläggande betydelse att det sker med beaktande av rättsstatens principer, inte minst för tilltron till FN och dess sanktionssystem. Regeringens bedömning är att det bästa sättet att komma till rätta med rättssäkerhetsbristerna i sanktionssystemet är fortsatt samverkan med likasinnade länder på internationell nivå. 2 (): Jag vill börja med att tacka utrikesministern för svaret. Det här är en fråga som har varit ytterst aktuell i . Vi har vid tidigare tillfällen haft tre svenskar som också varit upptagna på FN:s sanktionslista, och då gick det väldigt . Det var en väldigt stark opinion som gällde rättssäkerheten och skyddet för den enskilda individen. Den sista personen avlistades så sent som efter att ha varit upptagen på FN:s sanktionslista. Inga anklagelser fördes någonsin fram. De som befinner sig på FN:s sanktionslista får aldrig veta exakt vad de är anklagade för. Även om det är viktigt att föra kampen mot terrorism är det minst lika viktigt att försvara rättssäkerheten och försvara mänskliga rättigheter. För är det ganska tydligt att FN med den här sanktionslistan, som riktar sig mot enskilda individer, har försatt sig i ett läge där man faktiskt bryter mot sina egna konventioner. I om mänskliga rättigheter finns rätten till en rättvis och opartisk rättegång inom rimlig tid inskriven. Här har det nu skapats ett system där människor får leva i ett vakuum. Mina frågor ställs till utrikesministern. Jag är glad över att den tidigare agerade för att förstärka rättssäkerheten. Jag är väldigt glad att också den nuvarande regeringen tydligt säger sig vilja företräda linjen att rättssäkerheten i systemet ska förstärkas. Det är ändå två saker som jag skulle vilja fråga om. Det ena är att har fällt ett avgörande när det gäller listningen av . I domstolsbeslutet pekas det på att det är en stor brist i rättssäkerhetssystemet att man inte får kännedom om vad man är anklagad för, hur man ska kunna anföra kritik mot det eller hur man ska kunna försvara sig. Vad jag har förstått håller rådet på att titta närmare på hur man ska förändra EU:s sanktionslista, den som följer på FN:s sanktionslista. Min fråga är hur den agerar i det här fallet, hur man följer upp domen och vilka ändringar det kan föranleda. Här ser jag en stor möjlighet att faktiskt kunna göra någonting tydligt och konkret, så att det inte bara blir kosmetiska ändringar. Den andra frågan handlar om den rättsliga prövningen i , vilket jag vet inte är utrikesministerns bord egentligen. Om accepterar att en person sätts upp på FN:s sanktionslista med allvarliga anklagelser om nära samröre med , och den personen befinner sig i och anklagelserna är sanna, är det definitivt ett brott mot den terroristlagstiftning som vi har antagit i riksdag, även om riktade kritik mot den. Att stödja terrorism och att understödja brott som kan följa på det här är olagligt enligt svensk lagstiftning. Hur kan vi i hamna i ett sådant läge att vi säger att vi accepterar att någon blir listad och att det säkert har skett på saklig grund, men inte vidtar några rättsliga åtgärder? Det är något som definitivt är möjligt enligt vår egen svenska lagstiftning. Här hamnar vi i ett vakuum, där människor befinner sig helt utan möjlighet att få sin sak prövad. Det kan inte vara rimligt. Tredje vice talmannen konstaterade att , som framställt interpellation 2006/07:191, inte var närvarande i kammaren. 3 Utrikesminister () replik: Jag framför mitt stora tack till för att hon är här för att ta emot svaret. Det underlättar debatten i någon utsträckning, får man säga. Jag ska försöka att i mån av förmåga också svara på frågorna. vad gäller Mujahedinärendet har jag inte riktigt klar för mig. Jag tror att den rör resolution egentligen. Vad jag skulle föreslå i den delen är att vi återkommer i något annat sammanhang, så ska jag utlova att det blir ett mer sakkunnigt svar på den punkten. I den andra delen tror jag att vi är överens. Mänskliga rättigheter är oerhört viktiga. De är fundamentala. Men jag skulle vilja säga att kampen mot terrorismen också är en kamp för mänskliga rättigheter. Terrorismen riktar sig mot de mänskliga rättigheterna. Den kränker människolivet på ett sätt som ingen av oss kan acceptera. Det är klart att detta leder till gränsdragnings- och balansproblem som inte är alldeles enkla att lösa. När resolutionen först antogs, efter , listades ett stort block av människor utan någon prövning värd namnet, och tre svenskar kom in. Jag tror att vi är alldeles överens om att detta i grunden var mycket otillfredsställande. har vi tack och lov lyckats att både lösa de konkreta fallen och påbörja en process där vi får in element i detta system som gör det något mindre otillfredsställande. Vi är inte nöjda med det. Vi ska fortsätta den processen. När detta är sagt ska det sägas att kampen mot terrorismen är oerhört viktig. Det är i grunden en kamp för demokrati och för mänskliga rättigheter. Vi har också en mycket tydlig princip i svensk utrikespolitik, nämligen respekt för folkrätten enligt den internationella rätten, , . När säkerhetsrådet, med den auktoritet som ligger i stadgans kapitel 7, fattar ett beslut är det folkrättsligt bindande, och vi har att följa det i detta fall. I det här konkreta fallet, bara för att nämna det i all korthet, var processen väldigt annorlunda mot de andra tre kända fallen. I det här fallet vände man sig från viss sida till säkerhetsrådets sanktionskommitté, men det är det facto säkerhetsrådet, med ett antal fall. Det skedde, såvitt jag kan förstå, en rätt ingående individuell prövning av de olika länder som sitter i säkerhetsrådet. Jag vill inte säga att den uppfyllde rättssäkerhetskrav, men det skedde dock en ingående internationell prövning av länder som , för att ta ett exempel på ett land som har varit med i denna prövning. Det innebar inte att samtliga de fall som gick fram till sanktionskommittén sedermera ledde till en listning, för det finns fall som gick fram men inte klarade prövningen. Men i det här fallet gick fallet fram. När denna regering tittade på ärendet den tidigare regeringen, med den frånvarande interpellanten som ansvarig, har också tittat på ärendet och har inte, vad jag vet, anfört några synpunkter konstaterade vi att det faktiskt fanns rätt påtagliga omständigheter. Den information som är tillgänglig är att det handlar om en svensk medborgare som deltagit i ett träningsläger för terrorister som drevs av i och som har kopplingar till flera viktiga al-Quaidaledare. Han har haft kopplingar till al-Zarqawi och den inre kretsen kring al-Zarqawi i . Detta är anklagelser som är allvarliga. Sedan kan man komma till den senare frågan: Går då inte detta att lagföra i ? Jag kan inte bedöma det, och det är de rättsvårdande myndigheterna som ska göra det. Men en omständighet i det här fallet är, som jag förstår utan att vara sakkunnig då det inte är angelägenhet, att hans närvaro på svenskt territorium har varit svår att belägga, det vill säga att han förmodligen icke har varit i på mycket . Det har i någon utsträckning komplicerat just den aspekten av fallet. 4 (): Det stora problemet med FN:s sanktionslistor, oavsett om det har skett förbättringar och, som utrikesministern säger, det i det här fallet har skett ingående prövningar, är att de aldrig offentliggörs. Det är ingenting som kommer till offentlighet. Det finns inte någon möjlighet för den enskilda individen att över huvud taget bemöta den eller att försvara sig i det här fallet. En annan sak som jag vill poängtera är att man, som också utrikesministern gör, hänvisar till något som den här personen har gjort för det är det som har kommit ut . är det 2007. När det gäller kampen mot terrorism finns det de som haft samröre eller kontakter med terroristorganisationer som faktiskt lämnat dessa organisationer, som tagit sig därifrån och avstår från dessa kontakter. Det måste vara en av de viktiga delarna i kampen mot terrorism. När det nu hänvisas till saker som skedde , utan att man kan försvara sig och utan att man får se anklagelserna, finns det en stor risk att vi förlorar kampen mot terrorism. Har du en gång haft ett samröre ska du för alltid kunna bli dömd eller bli utsatt för den här typen av sanktioner. Det är den ena delen. Den andra delen är den problematik som jag tycker att både FN-systemet och hela världen hamnade i efter : Hur ska vi kunna försvara demokrati och mänskliga rättigheter genom att vi inskränker demokrati och mänskliga rättigheter, när vi frångår de mest grundläggande mänskliga rättigheterna och frångår som så tydligt pekar ut rätten till en opartisk och rättvis rättegång? När FN-systemet i sig frångår de här viktiga principerna är vi allihop på ett sluttande plan. Därför är det så oerhört viktigt att vi varje gång när det här händer för en ingående debatt och att man från svensk sida och från regeringens sida för den här debatten. Det här är inget rimligt system. Det här är ett system som kommer att innebära att vi förlorar mot terrorismen i stället för att vinna. Sedan gäller det den rättsliga prövningen i . Det är självklart så att det är domstolarna som själva avgör, och de rättsvårdande myndigheterna, när man ska lyfta upp fall. Men jag tror att det för svenska folket ändå blir en väldig dubbeltydighet. Å ena sidan är det så allvarliga anklagelser att vi sätter upp någon på sanktionslistan och accepterar det här. Och man säger att det är allvarliga omständigheter. Å andra sidan kan den här personen i så fall vistas i , röra sig fritt utan att kunna ställas till rätta för eventuella brott, när vi nu har en lagstiftning där det är möjligt. Det blir en dubbeltydighet i systemet. Vi riskerar att urholka rättstryggheten och rättssäkerheten både i FN-systemet och i vårt eget rättssystem om vi får den här dubbeltydigheten. Där behöver det också vara tydligt. Och man behöver både i EU-sammanhang och i FN-sammanhang påtala konflikten mellan det nationella rättssystemet och FN:s sanktionslista och de brister i fråga om rättssäkerhet som finns där. 5 (): Jag ska först beklaga att jag har fått felaktig information om interpellationen det var nummer tre. Jag ber om ursäkt för det. Men jag tycker ändå att det känns bra att få möjlighet att diskutera de här sakerna. Ett av de allvarligaste hoten, som finns, mot vår demokrati är ju terrorism. Det är någonting som vi socialdemokrater har drivit hårt i kampen mot terrorism. Vi har varit drivande inte bara i . Vi har också varit drivande i EU för att vi ska få ett effektivt bekämpande av terrorism. Det här bygger dock på att vi för kampen med demokratiska medel. Just därför att terrorismen hotar demokratin kan vi bara vinna över terrorismen om vi bekämpar den med demokratiska medel. Det här innebär också att vi måste vara kritiska när förslag väcks som strider mot rättssäkerheten. Vi får inte säga att det här är acceptabelt bara för att vi ska bekämpa terrorism. Därför har vi varit kritiska mot framför allt två saker. Det ena är . Vi kan inte acceptera att människor hålls inlåsta år utan att få en rättvis prövning, oavsett vad de har gjort sig skyldiga till. Det andra är FN:s sanktionssystem, som också strider mot alla grundläggande rättigheter. När det gäller sanktionssystemet handlar det ju om att frysa tillgångar. Man får inte veta varför. Man får ingen möjlighet till någon muntlig process, och man har ingen möjlighet att överklaga. Vi är fullt medvetna om att har ett ansvar gentemot FN. Och till dess att vi hittar ett eget system är vi också skyldiga att följa det. Men det faktum att vi är skyldiga att följa det innebär inte att vi inte ska protestera när det gäller både de enskilda personer som drabbas och systemet i sig. Det här har ju varit en diskussion som har förts . Och det har varit en diskussion som har förts från vänster till höger. Det har inte varit en partipolitisk diskussion, därför att alla har varit kritiska mot det här systemet. Och alla har ställt sig bakom den här kritiken ända tills jag först hörde säga positiva saker om det här. Det är första gången som en minister accepterar att en person förs upp på listan. Därför vill jag nu ställa frågor till Bildt. Den första frågan är: Vad grundar ni det på när ni nu plötsligt accepterar det här systemet? Vad är det som gör att det här systemet skulle vara ett trovärdigt system? Den andra frågan är: Vad ska ni göra för att förbättra systemet? Och den tredje frågan är: Vad ska ni göra för att hjälpa den svensk som har förts upp och för att gottgöra de misstag som redan har gjorts? 6 Utrikesminister (): Jag får börja med frågor. Delar av detta har vi kanske täckt. Men det har inträffat att även jag har kommit försent till riksdagsdebatten, så jag ska inte moralisera alltför högljutt i denna fråga. har några frågor. Varför accepterar vi systemet? Ja, det är för att det är ett beslut fattat av . Och jag konstaterar att du satt i en regering som också accepterade systemet. När det gäller de tre som vi diskuterade tidigare, där förfarandet på alla sätt var ytterligt otillfredsställande, accepterades den tillämpningen fullt ut i av den regering där du satt med. Där kunde man kritisera systemet. Men jag måste medge att du inte hade mycket val. Men du accepterade systemet, även när det tillämpades i fall som från rättssäkerhetssynpunkt var synnerligen mycket mer tvivelaktiga än vad som gällde i det här fallet. I det här konkreta fallet, för att ta det, säger du acceptera. Men det formella beslutet är att vi inte har motsatt oss. Jag tror att du är väl förtrogen med skillnaden mellan de två. Det här var ju ett ärende som vi hittade på ditt bord när den nya regeringen tillträdde, så det är inget okänt ärende för dig. Och det skulle bara tillfredsställa min personliga nyfikenhet att få veta vilket beslut som du hade rekommenderat. Skulle officiellt ha motsatt sig denna listning? Då kan man konstatera att det inte hade gjort någon skillnad i sak över huvud taget därför att det här är ett beslut som fattas av , och det är bindande för oavsett vad den säger. Däremot tyckte vi att det i det här fallet fanns så pass graverande information att det hade gett en underlig signal vad gäller beslutsamhet i kampen mot terrorismen om vi hade motsatt oss. Det hade kanske varit bra i fråga om en del inrikespolitiska poäng, men det hade varit dåligt när det gäller signalen mot terrorismen, kampen mot terrorismen. Och det hade inte haft någon effekt över huvud taget. Politik är ibland, för vissa, att bara vifta med flaggor och använda tomma ord, men någon effekt hade det absolut inte haft. Sedan tror jag att också frågade och var inne på detta vad vi då gör för den här individen. Ja, det finns ju nu möjligheter att gå tillbaka till sanktionskommittén. Det finns olika instrument som jag redogjorde för i interpellationssvaret och i en tidigare debatt. Och där har regeringen förklarat att vi har en skyldighet att då hjälpa till och ta ärendet tillbaka till sanktionskommittén. Och vi har i alla fall försökt att informera individen i fråga om detta. Om den informationen har nått fram vet jag inte. Vi har kunnat sända den informationen till den adress där vi är medvetna om att han senast var folkbokförd i , men så mycket mer har inte varit möjligt att göra. Men jag kan konstatera att det icke har förekommit, från honom eller från något ombud för honom, någon begäran om att vi skulle utnyttja de mekanismer som faktiskt finns för att gå tillbaka och pröva det här beslutet på ett eller annat sätt. Därmed hoppas jag att jag också har täckt in åtminstone lite av vad frågade om. 7 (): Det här är ju en oerhört svår och komplicerad situation. Men trots att den är svår och komplicerad får vi inte glömma att det handlar om enskilda individer. I det här fallet är det en man som inte har trätt fram. Det är ingenting som vi har kunnat läsa om i tidningarna. Vi har inte sett någon företrädare för mannen vara ute och uttala sig. Därför blir det ganska tyst. Det blir tyst i debatten i . Och alla de som var ganska intensiva i den här debatten och kritiserade systemet är ganska tysta den här gången. Därför är det viktigt i mitt uppdrag som riksdagsledamot att försvara också den enskilda individen, mot staten eller mot FN-systemet eller EU-systemet. Det handlar om att se den enskilda individen. Hur det är i det här fallet är en kunskap som ingen av oss har, men vi vet att i de tidigare fallen, när det gällde listningen, var det inte bara den enskilda individen som drabbades. Det var frun. Det var barnen. Det var flera som faktiskt blev oerhört påverkade av det här beslutet. Därför är det här oerhört viktigt. Och jag är glad över att utrikesministern säger att ska fortsätta att driva de här frågorna i FN och att man ska skapa ett rättssäkert system. Vad jag kan utläsa av svaren tycks vi vara ganska överens om att det är ett system där man kan få sin sak rättsligt prövad, där man kan få en förhandling och där man kan få en möjlighet att försvara sig. Det är ett sådant system som vi måste landa i. Det känns glädjande att vi är överens om det, och vi får allihop hjälpas åt. Men då tror jag också att det är viktigt att opinionen i och vi alla gemensamt höjer vår röst. Det här är inte en fråga bara för regeringen eller för oppositionen, utan det är nog för oss alla som försvarar rättssäkerhet och demokrati. 8 (): säger här att det var samma sak under den socialdemokratiska regeringen. Det är fel. Det finns en grundläggande skillnad. Vi accepterade aldrig systemet som ett rättssäkert system.