prot · GV0938 · 2007-12-06 00:00:00 — De försöker bevisa det genom att räkna ut nu blir det ganska mycket siffror att den som tjänar får sin nettoinkomst höjd , medan den som tjänar 500 000 bara får . Det är bara det att på är , medan på är . Det betyder i klartext att vi som sitter här får så mycket som den som tjänar . Städerskorna, som regeringen hoppas ska bli många fler genom skattereduktion för hushållstjänster, får bara hälften av den tusenlapp den borgerliga regeringen har lovat dem, medan regeringen själv och även vi här i salen får en tusenlapp med råge. Är det att satsa mest på låg- och medelinkomsttagarna, ? Förslaget blir inte heller bättre vid en jämställdhetsanalys. Den analys som regeringen gör i propositionen är nästan pinsam. De försöker bortförklara det faktum att männen får de största skattesänkningarna med att det är färre kvinnor än män som arbetar. Den borgerliga regeringen påstår också att den ekonomiska jämställdheten påverkas genom att kvinnorna ofta tjänar mindre än männen, och de med de lägsta inkomsterna får högre procentuell skattesänkning. Men det är, som jag redan har påtalat, enligt regeringens egna siffror så att regeringens ministrar får mer än dubbelt så mycket som städerskan. I budgetpropositionen kan vi läsa att effekterna av regeringens politik på ekonomisk standard för kvinnor och män är ungefär lika stora. Det har de kommit fram till genom att slå ihop hushållens inkomster och sedan dela dem på två. Regeringen utgår från att familjen delar solidariskt på inkomsterna inom hushållet, för då ser siffrorna bättre ut för kvinnorna. Är det ett bidrag till jämställdheten, ? Huvudsyftet med förslaget till ett förstärkt jobbskatteavdrag sägs i propositionen vara att påverka individens incitament att gå från heltidsfrånvaro till att börja arbeta. Vad betyder det? Såvitt jag förstår menar regeringen att heltidsfrånvarande, det vill säga de sjuka och arbetslösa, har ett val, att de själva valt att inte gå till jobbet på grund av att skatten är för hög. Ni hör ju själva hur uselt det låter. Det är möjligt att det i regeringens vänkrets finns de som tycker att skatten är för hög och därför väljer att inte betala den. Men jag är fullständigt övertygad om att den som inte jobbar på grund av sjukdom eller för att man har mist jobbet inte stannar hemma på grund av att skatten är för hög. Skatterna har förändrats kraftigt , då den borgerliga skattesänkningen började träda i kraft. Sammanlagt kommer skatten att sänkas med om förslagen i budgetpropositionen går igenom. Det är en ofantlig massa pengar. Det skulle räcka hemma i kommun, och vi har ändå över 90 000 invånare. Det skulle räcka till 150 000 nya jobb i vård, skola och omsorg. ekonomi har ju gått alldeles utomordentligt bra . Tillväxten har varit hög, och sysselsättningen har ökat. Men det finns redan nu tecken på att den ekonomiska tillväxten mattas av. Jag är ingen ekonom, men min livserfarenhet säger mig att sannolikheten för att en högkonjunktur förr eller senare byts mot en lågkonjunktur är hög. Hur ska den borgerliga majoriteten göra då? Ni har ju ändrat er när det gäller bensinskatten genom att lova sänkningar i valrörelsen och sedan i stället höja den. Kommer ni att höja skatten i nästa lågkonjunktur, eller blir det ännu mer försämringar för sjuka och arbetslösa, ? , herr talman, ska jag ge mig in på ett område som jag erkänner att jag inte riktigt behärskar. Det är skatten för sjömän. När förslaget om första steget i jobbskatteavdraget kom hade den borgerliga regeringen av någon outgrundlig anledning uteslutit en grupp anställda, nämligen sjömännen. De skulle inte få ta del av jobbskatteavdraget. Trots att skatteutskottet uppvaktades av både redare och sjömän i den frågan blev beslutet enligt regeringens förslag. I förslaget om det förstärkta jobbskatteavdraget har den borgerliga regeringen kommit på bättre tankar och föreslår att även sjömännen ska omfattas av jobbskatteavdraget, men inte från samma tidpunkt som andra inkomsttagare utan först . Vi socialdemokrater gillar inte jobbskatteavdraget över huvud taget, varken det första eller det andra steget, men när nu det första steget gäller för alla andra som har arbetsinkomster tycker vi att det är rimligt att även sjömännen får ta del av det retroaktivt från . Vi socialdemokrater vill ha ett skattesystem som är effektivt utformat som det främjar rättvisa. Vi vill ha generellt inriktade åtgärder för att undvika snedvridning av ekonomin och avgränsningsproblem. Vi vill ha enkla, neutrala och likformiga skatteregler. Det säkrar den långsiktiga finansieringen av vår gemensamma välfärd. Och före valet kommer vi socialdemokrater att lägga fram vårt förslag till ett nytt skattesystem, ett system som är rättvist, modernt och ansvarsfullt. Med detta vill jag yrka bifall till reservation nr 1. 15 (): Jag tänkte faktiskt börja med att kommentera lite av det sade. Jag har samma uppfattning om mycket av det hon säger, men mycket av det som säger tycker jag inte stämmer med vad som står i Socialdemokraternas reservation. Eller rättare sagt, Socialdemokraternas reservation kanske inte stämmer överens med vad som står i er budgetmotion, där ni trots allt ställer er bakom steg ett i jobbskatteavdraget. Ändå hävdar ni att fördelningsprofilen i det första steget är orättvis och att skatteavdraget är ekonomiskt oansvarigt, fördelningspolitiskt orättvist och omodernt. Jag vill ändå säga det från talarstolen. Jag har ingen möjlighet till replik nu så frågan kommer naturligtvis att försvinna. Jag kan också hålla med om det som sade om 150 000 jobb inom den offentliga sektorn. Det är viktiga jobb, och det är väl använda pengar. Det tycker inte minst vi från sida. Jag har också läst det som majoriteten skriver i betänkandet. Man hyllar så att säga procenten. Man gör alltså procentuella jämförelser mellan låg- och höginkomsttagare. Om man gör det får den som har en lägre inkomst då naturligtvis en högre procentuell ökning av sin inkomst med er politik. Men det är inte procent som man använder när man betalar hyran och maten, utan då använder man de reda pengarna. Det är precis som säger att om man tjänar får man , och om man tjänar handlar det om i stället. Eftersom ni har så väldigt många procentsiffror är det synd att ni inte har någon enda siffra som anger kronor per inkomsttagare i stället. Vi i motsatte oss införandet av jobbskatteavdraget i steg ett, och i konsekvens med det motsätter vi oss steg två också. Först och främst står vi inte bakom alla skattesänkningar som ni föreslår från alliansens sida. Det är det främsta skälet. Vi tycker också att de skattesänkningar som ni gör är väldigt orättfärdiga. Det handlar inte om bara om jämförelsen mellan hög- och låginkomsttagare. Det handlar i väldigt hög grad om jämförelsen mellan män och kvinnor. Det är egentligen männen som har fått de största skattesänkningarna. Vi har haft den här debatten i kammaren, men jag tänker ta upp detta en gång till. Återigen kommer jag, som jag gjorde , att hänvisa till de bilagor som finns i budgetpropositionen. Det handlar om bil. 4 som visar hur snedfördelningen av ekonomiska resurser mellan män och kvinnor kan minska med hjälp av skatter och transfereringar. Den bilagan har den förra regeringen redovisat , och den bilagan redovisar även den nuvarande regeringen. Det finns en annan bilaga, bil. 3, som handlar om inkomstfördelning och ekonomiska drivkrafter. I den bilagan använder man hushållsbegreppet. Även den förra regeringen har gjort det. Det är inget fel att använda ett hushållsbegrepp. Men frågan är vilka slutsatser man drar. Här drar alliansregeringen slutsatsen att man så att säga bakar ihop inkomsterna i ett hushåll och sedan delar man på det, och då tjänar mannen och kvinnan lika mycket. Detta är problemet. Om man resonerar på det sättet då kanske det inte är så konstigt att man lägger fram den här typen av förslag på inkomstskattesidan, och sådana förslag är väldigt negativa just för kvinnorna. Det tycker jag är sorgligt. Jag har även sagt att det är väldigt tråkigt att finansministern aldrig deltar i våra debatter. Jag hade tänkt fråga honom om de uttalanden som han gjorde för någon eller om att man ska fortsätta med skattesänkningarna. Det ska handla om ytterligare jobbskatteavdrag, möjligtvis under en eventuell ny mandatperiod, men ändå. Det är bra att få reda på. Det handlar om ytterligare sänkningar av arbetsgivaravgifter och bolagsskatt. Men det kan hända att någon av alliansens företrädare kan ta upp även den tråden och svara på följande: Hur vill man gå vidare? Till vilka nivåer vill man sänka skatterna? Finns det någon flummig idé om en europeisk nivå, eller vart vill ni komma? har en reservation i detta ärende, reservation 2, där vi också tar upp och framför kritik när det gäller den problematik som har uppstått i fråga om sjömännens retroaktiva ersättning. Vi menar att det system som ni har tillskapat med jobbskatteavdraget skapar gränsdragningsproblem och orättvisor. Man sållar till exempel bort sjuka och pensionärer. Man lyckades inte heller fullt ut nu kompensera sjömännen, utan det som man har gjort upplevs som väldigt orättvist. Jag hoppas få svar på de frågor som jag har ställt till alliansen, och med det anförda yrkar jag bifall till reservation 2. 16 (): Jag tror inte att någon här tycker att det är bra att någon människa ska behöva förlora på att ta ett arbete, inte för att man direkt har något val att göra det utan att förlora sina ersättningar. Vi kan hålla med om att det är orimligt, man ska inte förlora på att arbeta. Jag vet inte hur vanligt detta problem är om jag ska vara ärlig. Men visst kan man tänka sig att det finns människor som har haft en relativt hög lön tidigare, tillräckligt hög för att få a-kassans maxbelopp på ca , och sedan får ett lågavlönat deltidsjobb och som på grund av regeringen inte längre har samma möjligheter att stämpla upp till heltid längre. Oavsett detta måste jag säga att om det är dessa människor som man vill hjälp är detta ett väldigt taffligt förslag. Det är helt enkelt väldigt felriktat. Om man verkligen ville hjälpa de människor som riskerar att förlora ekonomiskt på att ta ett arbete är det i de riktigt låga inkomstskikten som man ska sätta in stöten eftersom det är där, och endast där, som risken finns att förlora ekonomiskt på att arbeta. Så feta är nämligen inte ersättningarna att den som har en någorlunda hygglig lön behöver ett speciellt jobbskatteavdrag för att det ska löna sig att arbeta. vet jag att regeringen brukar hänvisa till att det är just låginkomsttagarna och medelinkomsttagarna som gynnas av detta. Men så är det faktiskt inte. Man kan bara läsa innantill så ser man att detta jobbskatteavdrag i kronor räknat blir högre ju mer man tjänar, även om denna ökning planar ut. Faktum är att detta jobbskatteavdrag som regeringen nu säger till största delen går till låg- och medelinkomsttagare har precis motsatt effekt. Över hälften av jobbskatteavdraget går nämligen till de tre tiondelar av befolkningen som har de högsta inkomsterna. Är det de som är låg- och medelinkomsttagarna? Jag tror inte det. Tittar man dessutom på fördelningen mellan män och kvinnor ser det inte heller så lysande ut. av jobbskatteavdraget går till män. Vad skulle regeringen kunna göra i stället? Jo, man skulle kunna rikta jobbskatteavdraget till dem som faktiskt inte tjänar så mycket i stället för att ge så mycket till dem som inte behöver någon extra stimulans för att det ska löna sig att arbeta. Som av en händelse är det just det som föreslår. Vi trappar nämligen ned jobbskatteavdraget för inkomster . Dessutom säger vi nej till förstärkningen i del två och får på så sätt pengar över till satsningar på dem som har det sämst ställt, en grupp som sannerligen inte gynnas av regeringens politik. Men ska jag inte bara stå här och gnälla utan jag ska också ge regeringen beröm för att man äntligen har insett att även sjöfolk är anställda och bör få jobbskatteavdrag på samma sätt som andra anställda. Sedan tycker jag att det är dåligt att man inte har kunnat lösa det på ett sådant att sjöfolket får jobbskatteavdrag precis som alla andra. Men, som sagt, jag ska inte stå här och gnälla, utan jag yrkar bifall till reservation 3. 17 (): Detta är som sagt en proposition som handlar om att genomföra det andra steget av jobbskatteavdraget och som går ut på att ge vanliga människor skattesänkningar på . Det är väldigt viktigt att vi bifaller denna proposition. Jag yrkar därför nu bifall till förslaget i betänkandet med anledning av propositionen, så att jag inte glömmer bort att göra det. Detta är viktigt för och för att det ska bli mer lönsamt att arbeta, men det är också viktigt för den sittande regeringen, för den borgerliga alliansen, därför att det är det slutgiltiga steget i genomförandet av vårt väldigt viktiga vallöfte om att ge i skattesänkning för den som arbetar. Bakgrunden till att vi gick till val på sådana skattesänkningar och att vi nu genomför dem är att vi har kunnat se en utveckling där allt fler människor hamnar i utanförskap när de hamnar utanför arbetsmarknaden. Det handlar om fler och fler som inte får möjlighet att stå på egna ben, inte får försörja sig själva, inte får vara delaktiga i samhället, inte får vara delaktiga i en arbetsgemenskap och inte får ta del av den personliga utveckling och de möjligheter till självförverkligande som ett arbete verkligen innebär. När den borgerliga regeringen tillträdde hade vi en situation där en och en halv miljon människor inte hade ett jobb att gå till eller fick arbeta så mycket som de skulle ha velat. Vi kunde se hur den utvecklingen kraftigt accentuerades under de senaste mandatperioderna då Socialdemokraterna med hjälp av och styrde landet. Under tid vid makten förtidspensionerades 140 människor per dag, människor som oftast blev dömda till ett livslångt utanförskap från arbetsmarknaden. Vi kan också konstatera att vi , trots en mycket god tillväxt, inte fick fler människor i arbete. , i samband med IT-yran, och har vi haft en fantastisk utveckling, men ändå har jobben inte kommit. Konsekvenserna är ganska uppenbara. Det uppstår fördelningspolitiska katastrofer. De rika blir rikare och de fattiga blir fler. Gini-koefficienten, det kända måttet på inkomstklyftor och fördelning av inkomster i samhället, peakade under tid vid makten. Det var en all-time-high i svensk politisk historia. Vi kan konstatera att andelen med låg ekonomisk levnadsstandard ökade nominellt sett inom kategorin ensamstående kvinnor med barn. Ensamhushåll, i huvudsak kvinnor men även män, medelålders eller äldre, ökade med mellan , nominellt sett, . Sammantaget ökade utanförskapet radikalt. De rika blev rikare. De fattiga blev fler. bryter vi den utvecklingen. Vi ser att sysselsättningen ökar. Enligt de flesta bedömare kommer vi när vi möter väljarna 2010 att ha haft en utveckling där 200 000 fler människor fått jobb, människor som tidigare befann sig i utanförskap. Bedömare är överens om att det inte enbart beror på konjunkturen och den fantastiska ekonomiska utveckling som vi nu ser utan i stor utsträckning på den borgerliga alliansens politik. Ett av de viktigaste stegen i den politiken är också i fortsättningen jobbskatteavdraget. Därför är det viktigt att även ta det andra steget. Det är viktigt av framför allt tre skäl. För det första ökar det arbetsutbudet. Det stärker drivkrafterna för att ta sig ut i arbete. Genom förslaget minskar marginalskatterna, vilket gör det mer intressant för människor att öka antalet arbetade timmar. Den genomsnittliga skatten sänks, vilket gör det mer intressant för människor att gå från ett utanförskap in på arbetsmarknaden. Det är centralt för att kunna möta de kommande utmaningarna vad gäller välfärdsförsörjningen. Då är det viktigt att vi också ökar andelen arbetade timmar i . Tillsammans med norrmännen är vi nämligen sämst i hela OECD-sfären på detta område. Genom att vi genomför reformen skapas större marginaler för vanliga människor. Lokalvårdaren får mer . Metallarbetaren får mer . Polisen får mer . Vanliga människor, knappast höginkomsttagare, får större marginaler i sin vardag. Jag förstår helt enkelt inte varför Socialdemokraterna, tycker att det är så bedrövligt att vanligt folk, vanliga svenska LO-familjer, får större marginaler i plånboken. Det andra steget i jobbskatteavdraget kommer inte på plats förrän , men tack vare det första steget kan vi se att svenska folket har mer pengar att röra sig med än . Den här julen kommer att bli roligare . Det kommer att bli en bättre jul än någonsin förr, bland annat för att vi genomfört jobbskatteavdraget. För det tredje är förslaget viktigt för att kunna skapa en attityd, en mentalitet, i samhället om att det lönar sig bättre att arbeta. Vi har sett hur vi successivt skapat ett samhälle där skillnaden mellan att vara i arbete och att inte vara i arbete varit så pass liten att människor börjat tycka att det är acceptabelt och okej att inte ha ett arbete utan stå utanför och leva på samhället. Vi håller på att förstöra den svenska arbetsmoralen. Den är snart borta. Den finns om vi inte fullföljer politiken att det ska löna sig bättre att arbeta. Det finns egentligen bara en substantiell invändning mot förslaget, som vi kan se från oppositionen, och det är att fördelningen är dålig. Visserligen har vi hört säga att hon tycker att skattesänkningar generellt sett är något dåligt och något hon inte vill veta av, men i övrigt finns det bara en substantiell invändning och det är alltså att fördelningen är dålig. Jag skulle därför vilja fråga: Om fördelningen är dålig, innebär det då att ni kommer att ställa er bakom de skattesänkningar vi genomför ifall vi har en, enligt er åsikt, bättre fördelning? Den frågan skulle jag gärna vilja ha svar på. Det kan vara intressant för framtiden. Det sägs i Socialdemokraternas reservation i betänkandet att merparten av de satsningar vi nu genomför i budgeten går till de som har det bäst ställt i samhället. Det är förvisso ett exempel på hur man för att understödja sin sak kan använda statistik nästan hur som helst. Jag vill dock säga att det egentligen inte är en så dålig siffra med tanke på den ambition vi haft. Vår ambition har varit att satsa på dem som arbetar, att satsa på arbete. Av svenska folket är det som går till jobbet, och det är den gruppen vi sagt att vi vill gynna. Svenska folket har gett oss mandat att stärka den gruppen. Vi har sagt, och fått svenska folkets stöd för det, att vi ska gynna arbete före bidrag. Det är också det vi genomför. Sedan hade självklart de kunnat vara . Visst, det hade varit bättre, och det bör vi syfta till . Orsaken till att det ser ut som det gör är emellertid att Socialdemokraterna brandbeskattat boendet och haft en förmögenhetsskatt som vi nu är tvungna att avveckla eftersom den kraftigt bromsar tillväxten i det svenska samhället. Jag måste säga att jag blev förvånad över tydlighet, alltså att konflikten står mellan dem som vill belöna arbete och dem som vill belöna bidrag. Vi tycker att det är rättvist att sänka skatten för dem som arbetar. Vi tycker att det är rättvist att de som arbetar får mer för det. Det är ganska uppenbart att vi nu har ett mer rättvist samhälle. kan jag säga till en lågavlönad tvåbarnsmamma som jobbar som lokalvårdare och kanske tjänar : Du behöver inte längre betala så höga skatter som tidigare för att bekosta bidrag till höginkomsttagare. Som höginkomsttagare kunde man nämligen få i sjukersättning, för att vara sjukskriven, under det socialdemokratiska styret. Är det rättvisa? Nej, det är det inte, och det har vi rättat till. Denna budget riktar sig till både låg- och medelinkomsttagare. Den skattesänkning som vi nu genomför riktar sig i huvudsak till dem som har tuffa marginaler och låga inkomster. Jag tror egentligen inte att det är inkomstspridningen som Socialdemokraterna är så irriterade över, utan Socialdemokraternas stora irritation över förslaget beror på att vi genomför en inkomstfördelning mellan dem som arbetar och dem som inte arbetar. Det är där skon klämmer. Det är tydligt att vi har ett förslag för dem som arbetar ett arbetarförslag. Ni har ett förslag för dem som inte arbetar ett bidragsförslag. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 18 () replik: talar om olika skäl till varför de inför ett jobbskatteavdrag. Ett skäl är att öka arbetsutbudet. Då måste man ställa frågan: Varför gör ni den fördelningsprofilen på jobbskatteavdraget? Det borde väl vara de som tjänar mindre som skulle behöva det incitamentet. har ni en helt annan profil på detta, nämligen att de som redan tjänar mycket pengar får mycket mer. Sedan var det en uppräkning av alla som skulle få större marginal i plånböckerna. Det var städare, poliser och någon yrkesgrupp till som skulle få . Varför utelämnade mig, själv eller någon annan som sitter här? Varför inte räkna upp vad vi får ? Det kan vara någon med ännu högre inkomst. Varför uteblev de exemplen? Vad var det för diskussion här om arbete före bidrag? Det är en lite märklig syn på våra försäkringssystem. Vi betalar till en sjukförsäkring för att användas vid sjukdom. Varför är den helt plötsligt ett bidrag? Eller var det något annat som avsåg? 19 () replik: Så här är det med inkomstfördelningsprofilen. Det är tydligt. Den som tjänar får mindre skatt med det här förslaget. Det är en radikal skattesänkning för dem med lägst inkomster. Det kan vi läsa i betänkandet och i propositionen. Procentuellt sett av sin inkomst får de som är rika mindre. De kan få som mest . Det är lätt att säga att nominellt sett får de rika mer. Men för en lokalvårdare betyder väsentligt mer än för som äger H&M och är miljardär. Han kan klara sig utan de . De utgör en marginell skillnad. Men för min granne som är förskolelärare utgör de en stor skillnad. Det är också viktigt att alla inkomstgrupper känner att det lönar sig att arbeta. Även för höginkomsttagare har vi behov av att sända ut en signal om att det faktiskt ska vara skillnad mellan att arbeta och inte arbeta. Det är väl det som är tydligast i skillnaden mellan den här regeringen och den tidigare. Du kunde som sjukskriven höginkomsttagare få i sjukersättning. Det är mycket mer än genomsnittet. Socialdemokraternas, Vänsterns och beskrivning av en höginkomsttagare kunde ge en höginkomsttagarersättning för att inte arbeta. Det har vi nu rättat till. Det tillsammans med skattesänkning även för de inkomstgrupper som tjänar mycket är viktigt för att få effekten att det ska löna sig att arbeta. Det är viktigt att alla människor i så stor utsträckning som möjligt deltar på arbetsmarknaden. 20 () replik: får förklara för mig. Om klarar sig utan , varför får han då mer än ? hänger jag inte med alls längre. Sedan var det dividerandet med procentsatser. Ni kan leka med procentsatserna, men den dag man ska betala sin mat och hyra är det pengarna man har i plånboken man använder och absolut ingenting annat. Det har jag sagt så , men jag får ändå inget riktigt svar. I alliansens värld heter det som var försäkringar sjukförsäkringar numera att leva på bidrag. Varför är det så? Jag hörde kritiken mot den tidigare ordningen, nämligen att vi tyckte att inkomstbortfallsprincipen ändå var att föredra. Det var ett sätt att skapa legitimitet för systemen och för att få fler människor att omfattas av dem. Det är också ett rättvisetänkande. Det är lite fånigt att man bara vill vifta bort detta på det sättet som gör just . Tala om för mig varför någon som klarar sig utan får mer med alliansens politik. 21 () replik: Jag tyckte att jag motiverade det ganska tydligt, men jag kan ta det en gång till. Det är viktigt att även de inkomsttagargrupper som tjänar mycket känner att det lönar sig att arbeta. Det stora omoraliska problemet med den politik som vi såg tidigare var bidragen till höginkomsttagarna. Höginkomsttagare tjänade mycket på att inte arbeta. Det har vi rättat till genom att strama åt bidragen.