prot · GU0965 · 2007-02-22 00:00:00 — Men det är inte säkert att man ska göra några förändringar. Om man ska göra förändringar är det i vart fall inte i motsatt riktning, det vill säga att splittra upp ytterligare. Det har ställts en del krav på det, bland annat när det gäller riksdagsspärrarna. 8 (): Betänkande KU11 berör författningsfrågor. Ett 40-tal motionsyrkanden från den allmänna motionstiden har behandlats. Motionerna gäller bland annat avskaffandet av monarkin, kommunernas och landstingens roll samt olika valfrågor. Det bör påpekas att likalydande motioner har väckts . Utskottet avstyrker de motioner som handlar om att avskaffa monarkin och införa republik med hänvisning till tidigare ställningstagande. Den intresserade som läser hela betänkandet får sig en utförlig historielektion till livs. Den börjar och tidig vikingatid och sträcker sig års regeringsform. Där beskrivs bland annat monarkins olika ställningar under , svaga som starka. Monarkin bestod efter Torekovskompromissen, men monarken fråntogs allt politiskt inflytande. I dagens regeringsform sägs att all offentlig makt i utgår från folket, vidare att är folkets främsta företrädare och att kungen eller drottningen är rikets statschef. Statschefens roll som rikets främste företrädare i förhållande till andra länder anses vara av särskilt intresse, och han röner stor uppskattning för detta. Även de inrikes representationsuppgifterna tycker jag att vår kung och hans ätt sköter på ett förträffligt sätt. Monarkin har en lång kulturhistorisk tradition som ger trygghet i en föränderlig tid. Den är en symbol vi bör slå vakt om och som jag personligen föredrar framför en politiskt vald statschef som byts . Bland de övriga motionerna finns många bra förslag, som bland annat berör personvalssystemet och skilda valdagar, men de avstyrks av utskottet med hänvisning till arbete. Utskottet vill inte föregripa den utredningen, som har till uppgift att göra en samlad översyn av regeringsformen och framför allt koncentrera och inrikta sig på att stärka och fördjupa den svenska folkstyrelsen, att öka medborgarnas förtroende för demokratins funktionssätt och att höja valdeltagandet. Vi hoppas här på en bred uppgörelse som kan vitalisera den svenska demokratin. Utskottet vill inte heller föregripa arbete, vars uppdrag är att undersöka den nuvarande samhällsorganisationens förutsättningar att klara de offentliga välfärdsåtagandena. De två motioner som handlar om landstingens avskaffande avstyrks därför också. Detta kan man utifrån ett moderat perspektiv beklaga, men jag har respekt för kommitténs arbete. Jag avslutar med att yrka bifall till utskottets förslag. 9 (): Det känns tämligen konstigt, för att inte säga anmärkningsvärt, att vi avstyrker självklara motioner som vi riksdagsledamöter har författat. Jag har i KU i egen hög person avstyrkt min egen motion om en kraftig reformering av det svenska personvalssystemet. Det kändes för mig som ett ganska osannolikt agerande. Men så har jag nu gjort av egen fri vilja. I byråkratins tecken avvaktar vi, precis som så många andra har sagt tidigare, arbete. På ett föredömligt sätt väljer vi att inte föregripa den nu arbetande utredningen, något som känns väldigt logiskt och också konstitutionellt korrekt. I går hade möte om det svenska valsystemet. Det är med stor förväntan jag och ser på dess arbete och resultat. Jag har stor förhoppning att man ser över den konstitutionella ordningen och har fokus på en tydlig maktdelning och att makten ska utgå underifrån, från väljarnas och medborgarnas perspektiv. Jag vill yrka bifall till förslaget i KU:s betänkande. Jag skulle också vilja uppehålla mig vid några saker som man som centerpartist känner någonting alldeles extra för: personvalet, statsråds valbarhet och skilda valdagar. Här finns motioner som vi behandlar och avstyrker i avvaktan på . Där har jag höga förväntningar på förändringar. 1 383 är ett magiskt tal, i varje fall för i . Det var i valet vår magiska personvalsspärr. Att passera detta tal, som jag gjorde , efter själva valdagen, är nog att jämföra med en förlossning. Det kan jag ärligt säga. Kryssräkningen fortsatte för min del till en bit över 2 000. Men hade valt att kryssa mig hade de väljare som kryssade mig i första hand för personen skull slängt sina röster i sjön. Partiets förstanamn hade stått kvar, även med ett fåtal eller inga kryss, och fått representera i riksdag. Vi lever i mellanmjölkens land. Lätt & lagom kan man också säga för att fortsätta på mejeritemat. Jag har tidigare pratat om just de här Arlaprodukterna. Vi lever också i ett samhälle där vi gör allt för att vi är nöjda med de strukturer och de system som finns. Det har vi hört i kammaren . Strukturerna läs eller hör: partierna ska bestämma vilka som slutligen ska representera medborgarna, inte medborgarna själva. Den kompromiss som nåddes vid den svenska personvalsreformen har en släng av denna gyllene medelväg. Om kandidaten lyckas samla ihop av partiets totala röster får väljarna något att säga till om. Annars är det den interna partiordningen som gäller. I kommunvalen räcker det däremot . Det är min och starka övertygelse att personvalssystemet måste ses över, reformeras och ge mer makt åt medborgarna. För vems skull finns egentligen politiken? För de enskilda partierna eller för medborgarna? Vem ska fälla den avgörande rösten? Detta är kärnfrågorna när man diskuterar det svenska personvalssystemet. Ett valsystem utan spärrar och utan inbördes rangordning mellan kandidaterna finns på , precis som sade. Det heter single transferable vote. I detta system får väljarna rangordna kandidater och på till och med välja kandidater från olika partier. Partierna får nominera kandidater som de har förtroende för, men rangordningen bestäms av väljarna. Hela rösten går till förstanamnet på listan. Om förstanamnet inte får tillräckligt stöd och därför inte blir vald tillfaller rösten andranamnet och så vidare. Detsamma gäller om man har valt en mycket populär kandidat; den del av rösten som inte behövdes för att välja förstanamnet går då vidare till namn nummer två. På så sätt blir ingen röst bortkastad. Det handlar om en princip. Det handlar om att sätta människan framför systemet. Vi ska ha ett valsystem med ett tydligt medborgarfokus. Samtliga ledamöter i ett sådant valsystem skulle vara valda på ett personligt mandat och därmed känna ett större behov av att svara på sina väljares frågor och krav. Ett förtroendeansvarsförhållande skulle bli starkare mellan medborgarna och i stället för ett valsystem, som andra talare nämner, som stärker banden upp till regeringen. Det viktigaste är att det blir väljarna och ingen annan som bestämmer vem som representerar just dem. Jag kan också försäkra att jag är en av de sex personkryssade. Det är varken företag eller fackorganisationer som har finansierat min valkampanj. Jag drev min personvalskampanj från en hyresrätt på just i . Det var intressant att du tog upp just det. Det är många frågor som jag skulle vilja belysa. De konstitutionella frågorna är grundläggande för att skapa ett mer nära och enkelt samhälle. Den andra motionen som jag tycker är viktig och som jag kort vill nämna gäller just statsråds valbarhet. Om man inte har varit svensk medborgare får man inte sitta i regeringen. Inte inom något annat uppdrag finns ett liknande krav . Vad säger medborgarskap om lämplighet och kunskap? Regeln är en diskriminering mot nysvenskar. Jag hoppas att ser över detta och att man ger statsministern full rätt att utse sina statsråd och själv bedöma lämpligheten i dessa val. Jag vill också säga något om skilda valdagar. Vi har ett valsystem med ett internationellt sett väldigt högt valdeltagande. Vi har en valrörelse som fokuserar på nationell politik. Lokal politik hamnar i skymundan. menar att skilda valdagar skulle stimulera medborgarna att ta en större del i den lokala demokratiska processen. Det skulle tydliggöra ansvaret på respektive nivå och det skulle tydliggöra de reella skillnaderna mellan respektive nivåer. Ett liknande system som man har i skapar tätare valdagar och således också tätare politikerkontakter. Jag kan bara hålla med i resonemang i replikskiftet med . Vi ska ha ett samhälle som stärker demokratin. Demokratin stärks definitivt inte av att man lutar sig tillbaka och låter allting vara precis som det alltid har varit. Genom att utveckla och framför allt sätta människan i det centrala objektivet och lägga fokus här skapas en mer vital och aktiv demokrati. 10 () replik: Jag undrar om jag verkligen hörde rätt. Sade att om hade röstat på och kryssat hade de rösterna varit bortkastade? Det var väl fortfarande Centerröster? Det kanske inte var så viktigt för . Det viktigaste var om de var kryssade för henne eller om de var Centerröster. Det är en attitydfråga. Det handlar om vilken inställning man har till politiken. För en del är politiken ett lagarbete, ett arbete som vi sköter tillsammans. delar vi upp uppgifter och ibland ser vi till att försöka stärka varandra. Det är ett kollektiv. Det är ett lagarbete. För andra är det tydligen ett enmansarbete. Det är bara jag som räknas. Jag tror att många medborgare känner sig ganska främmande inför den inställningen. Jag tror att det är därför som antalet personröster trendmässigt faller. Det var ju av väljarna som valde att kryssa någon. Jag pekade på två risker med att driva personvalet alltför hårt. Den ena var frågan om kandidatfinansiering. Vi kommer att släppa loss krafter som jag inte är riktigt säker på att vi vet var de landar. Jag tror att om man skulle göra detta blir det en lagstiftning kring finansiering av partier och kandidater. Det blir den automatiska följden eftersom det måste regleras så att inte särintressen knyter upp enskilda politiker kring sig. Den andra är risken för kupper. Det räckte, som sagt, med 175 röster för att bli personvald om vi inte hade haft spärren det är släkten och lite till. Ser inte de stora riskerna, både när det gäller finansieringen och 175 röster? Vi får en amerikanisering av politiken. 11 () replik: Där kom det på slutet: Vi får en amerikanisering av politiken. Det var den meningen jag väntade på. Det är alltid det argumentet man tar upp när man diskuterar sådant som känns främmande och som bryter mot hur det ser ut i dagens . Inledningsvis vill jag säga att jag tyckte att det var intressant att lyssna på huvudanförande där han tog upp vikten av att ha en stark regering. Jag skulle vilja se en mycket stark riksdag, och jag skulle vilja se en tydlig maktuppdelning mellan regering och riksdag. Det tror jag att vi får om vi har aktiva riksdagsledamöter mer aktiva riksdagsledamöter som är mer förankrade hemma i sina valkretsar, som har ett större personligt mandat och som känner att man måste uppfylla det man har gått till val på. 2 300 kryssade mig och i valet. Jag ska följa min centerpartistiska agenda. Om de 2 300 människorna inte känner att jag har levt upp till de centerpartistiska idealen har de i ett renodlat personvalssystem möjlighet att avsätta mig . Om partiet ändå vill hålla mig om ryggen och placera mig på lista 1 och jag inte har några motkandidater får jag ju sitta kvar till eftersom ingen annan kandidat har lyckats komma upp till åttaprocentsspärren. Jag vill korrigera något som sade. Han sade att de röster som tillföll mig, men bara var var bortkastade. Du missade mitt tillägg, nämligen att de rösterna lades på mig i första hand och i andra hand. Det tycker jag är viktigt att framhäva. När jag hör de här motargumenten vill jag fråga : Vem är politiken till för? Är det för medborgarna eller är det för att upprätthålla partistrukturer? 12 () replik: Politiken är självklart till för medborgarna, för att utveckla samhället och för att se till att medborgarnas vilja får genomslag. Det jag noterade var attitydskillnaden mellan att se politiken som ett slags enmansjobb och ett lagarbete. Jag konstaterade att det nog var det som låg bakom felsägningen. Inte menade väl att rösterna hade varit bortkastade om hon inte hade lyckats komma ? Det var bra att hon klarade ut det. Jag har inte fått några svar när det gäller mina farhågor. Hur ser på riskerna med att släppa loss krafterna kring kandidatfinansieringen? Det är ju ett så stort bekymmer på många håll där man har ett hårt drivet personval. Hur ser på riskerna för, som jag sade, en mer kuppartad utveckling? 175 röster hade räckt för en person att kryssas in i riksdag om man inte hade haft en spärr. Hur ser du på den risken? Hur ser du på valdeltagandet? I sitt huvudanförande exemplifierar detta med och . har ett valdeltagande på . har ett valdeltagande på . Det är långt under det svenska valdeltagandet och långt under andra länder som har ett mer stabilt partivalssystem. Det kanske är dit vill komma även med sitt förslag om skilda valdagar. Det kanske inte är så viktigt att ha ett brett politiskt deltagande. Det viktiga är att det är jag som kommer fram i politiken. 13 () replik: Jag tycker i alla fall att det är viktigt att jag kommer fram i den svenska politiken. Det höga valdeltagandet i beror ju inte på att man har en gyllene medelväg inom personvalssystemet. Det har ju en lång tradition i att vi har ett engagerat folk som vill bestämma och gå till valurnorna och rösta på vem som ska representera dem. Att och har ett något lägre valdeltagande beror inte heller på att de har ett fullt och renodlat personvalssystem. Det handlar inte om någon attitydskillnad över huvud taget. Det handlar om att flytta makten från system och partier ned till väljarna. Det är de som ska ha den avgörande rösten när det gäller vem som ska representera dem i riksdag. Jag vill bemöta det du säger om kandidatfinansiering. Min kandidatur är helt och hållet internt finansierad. Jag skulle tro att din är betydligt mer externt finansierad än vad min har varit. Kuppartade metoder är också lite intressant. Vad menar du med kuppartat? Om väljarna i en valkrets väljer en viss kandidat och den kandidaten får flest kryss av dem som var på listan ser jag inget problem över huvud taget med att den personen också representerar väljarna i riksdag. Det ska vara väljarna som fäller avgörandet och inte interna partistrukturer. 14 (): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. I betänkandet tas en hel rad mycket viktiga och intressanta frågor upp. Jag vill kommentera några av dem, och jag börjar med skilda valdagar som har diskuterats här. Det är en svår fråga, och jag är glad att vi har en utredning som tittar på den. Jag delar bekymmer över att många val skulle kunna leda till valtrötthet. Vi skulle de facto få fyra olika val, det vill säga val : till riksdag, landsting, kommun och Europaparlament. Det finns faktiskt en risk för att det skulle vara för mycket. säger även att om vi går tillbaka i historien kan vi konstatera att många färre röstade kommunalt när vi hade skilda valdagar. Det stämmer däremot inte. Den bästa jämförelsen vi kan göra är med 1958. Det året hade vi två val . var det riksdagsval. var det kommunalval. Väljarna var inte trötta utan fler, , röstade då. Jag delar alltså din oro, men vi ska vara lite försiktigare med påståenden om hur det har varit. En annan viktig och för mig svår fråga är den om monarkin. Jag är en övertygad republikan. bejakar jag mitt partis ställningstagande att Torekovskompromissen fortfarande ska gälla. Jag delar de argument som republikanerna här har gett uttryck för, som jag tycker att det skulle vara ganska meningslöst att göra detta till en dagsaktuell fråga. Vi vet att majoriteten gillar monarkin. Det finns enligt vad vi vet ett mycket starkt stöd för monarkin i vårt land. Man kan diskutera om det är monarken eller monarkin som har stöd, men det är inte så viktigt. Det skulle vara att göra fel fråga till en viktig fråga, och det var det som var Torekovskompromissens kärna. Vi har en majoritet republikaner här: socialdemokrater, vänsterpartister, liberaler och många andra. finns en övertygelse om att det vore att väcka fel fråga när det finns ett så starkt stöd. Jag tror att det är klokt tänkt även om det går emot många av mina principer. Däremot håller det inte att säga att monarkin är odemokratisk. Vi har ju valt demokratiskt att ha det så. Vi kan ogilla det, och vi kan förändra det på demokratisk väg. Att det är odemokratiskt stämmer alltså inte. Personval är en viktig fråga. Reformen har inte fungerat. Färre och färre använder möjligheten. I valet valdes som du påpekade bara sex personer in och ändrade på partiernas listor via det här systemet. Jag tror att reformen borde gå mot att underlätta personvalsinslaget, vilket också har uttryckt. Däremot måste man noggrant diskutera om det ska finnas en spärr eller inte. Vilka konsekvenser skulle det få om vi inte hade någon spärr alls? Där är invändningar giltiga i viss mån. Det skulle kunna leda till mycket märkliga saker. Det måste vi tänka på. Det är en svår fråga. Rösträtt för utlänningar bosatta i landet är också en viktig fråga. Där finns motioner från och med förslag om att alla utlänningar bosatta i landet skulle få rösträtt i val till . Jag och tycker att det är fel. Vi tycker att medborgarskapet är viktigt och att det är medborgare som ska få denna unika rätt att välja riksdag och kunna bli vald till . Om man är konsekvent i den reform som föreslås skulle vi kunna ha utlänningar sittande i den här . Rent teoretiskt skulle vi kunna välja en utlänning till statsminister. Det är en intressant tanke, men den är ännu oprövad. Jag känner inte till något land där icke-medborgare kan sitta i . Man måste dra alla konsekvenser av detta. Är man beredd att säga det också från och får vi en diskussion som är mycket intressant. Däremot tycker jag att kravet om att man ska ha varit medborgare för att få bli statsråd borde tas bort. Är man medborgare är man medborgare, och ska det inte finnas några diskriminerande regler. Dessutom är detta statsministerns angelägenhet, och vi borde inte ha kvar dessa formella regler som ett arv från det gamla systemet, där det krävdes inte bara medborgarskap utan också att man skulle vara född i . Så var det författning. Det finns också ett förslag om att utlänningar av alla sorter skulle likställas i kommunal- och landstingsval. Som vi vet görs skillnad mellan å ena sidan EU-medborgare och nordiska medborgare och å andra sidan andra utlänningar. Jag tycker inte heller att en sådan likställning skulle vara rätt. Vi har samarbetsformer och reciprocitetsformer med EU-länder och nordiska länder som gör det befogat att det finns en skillnad. Inom EU är detta självklart. Även om vi inte bildar en gemensam stat är vi en union där det finns mycket starka ömsesidiga förpliktelser och motsvarande rättigheter som ger medborgare i andra EU-länder en speciell status. Det är en speciell typ av relation vi har med dessa stater. Det är likadant med de nordiska länderna. Där ska ingen ändring göras. Den svåraste och intressantaste frågan är den om folkomröstning. Den pekar på ett problem som vi måste ta i, nämligen att den representativa demokratin har problem . Det återspeglas inte i valdeltagandet, som är mycket högt, men det är tydligt när det gäller partiernas förmåga att rekrytera, mobilisera och som i gamla dagar representera folket. Det är allt färre som är med i politiken på det viset. Folkrörelserna, åtminstone de traditionella, drabbas av samma sak. Det är klart att den representativa demokratin är i stort behov av modernisering. Däremot tror jag inte att svaret på problemet är direktdemokrati. Framför allt företräder ståndpunkten att vi ska gå in i direktdemokratiska former. Jag tror att den representativa demokratins grund håller, speciellt med tanke på helheten. Folkomröstningar tenderar att handla om speciella frågor där vi går till folket, men dessa frågor är en del av en helhet. En styrka med partisystemet och den representativa demokratin är att vi väljer en helhet inte delar av något. Tänk om vi enligt vilja skulle få en folkomröstning om att lämna EU. Vem skulle administrera det? Var finns helheten för detta? Folkomröstningar är egentligen mycket väl lämpade för populism. Om vi verkligen skulle göra som miljöpartisterna vill och säga att om av väljarna i en kommun, ett landsting eller i riket vill ha en folkomröstning ska vi ha en så skulle vi på nolltid få folkomröstningar i nästan varenda kommun i och i riket om till exempel invandringsfrågan. Det måste hanteras. Jag vet inte om ni har tänkt på detta. Vill ni ha Sjöbofolkomröstningen överallt? Det skulle bli konsekvensen. Vapnet att gå till folket och kringgå den representativa demokratins tröghet har mycket stora risker. Trögheten är viktig i demokratin. Direktdemokraterna vill inte ha tröghet utan snabba saker. Jag tror mycket på de gamla klassiska idéerna om att demokratin ska ha tröghet för att undvika populismen och mycket snabba kast i det politiska spelet. De partier som tror på den representativa demokratin måste förbättra och modernisera den och ta de problem vi har på stort allvar men inte falla tillbaka på direktdemokratiska idéer. 15 () replik: Jag tänkte fortsätta där slutade och tala om folkomröstningar. talade om att det fanns en risk för snabba kast om man släppte folkomröstningsinstitutet loss ordentligt. Jag tror inte att det kommer att bli så. Det är naturligtvis en bedömning. För mig känns det naturligt att om man folkomröstar om skattenivån i eller för den delen om utformning centrum i samma kommun är det inte snabba kast som man efterfrågar i den folkomröstningen. Vi måste se vad det är vi kan folkomrösta om. Vad kan vi inte folkomrösta om? Mänskliga rättigheter kan vi knappast folkomrösta om. Det finns vissa grundläggande saker som vi måste reda ut och föra bort från vad som är möjligt att folkomrösta om. talade också mycket om att det handlar om en helhet och att det är vi politiker som ser till att den bibehålls och försvaras. Det fanns en risk att folkomröstningar ledde till att vi skulle hålla på med små delar av någonting. Jag tror att det är likadant där. Människor i en kommun som begär folkomröstning syftar till och har förmågan att se en helhet oavsett vad frågan gäller i en folkomröstning. Den helheten tar de ställning till när de röstar på partierna och partiernas representanter på listan. Valmöjligheten har också ökat genom personvalsinslag. Våra väljare och medborgare är vana vid att se till helheten och kan ta ansvar i ett antal folkomröstningar. Jag tror inte heller att det kommer att bli en drös folkomröstningar i en kommun, utan det blir några stycken i olika frågor. Det är ett mycket spännande inslag i en demokrati. 16 () replik: Jag skulle vilja ställa en fråga. Du säger: Vi ska ha den här möjligheten för folket att gå direkt och säga vad det tycker i olika frågor, men sedan ska vi välja vilka frågor det ska vara. Mänskliga rättigheter kan vi inte rösta om. Du kanske vill ha en lång lista med frågor som vi inte ska låta folket säga sitt om. Det är ett mycket märkligt ställningstagande för en direktdemokrat, som borde säga att folket har rätt att säga sitt också om de allra viktigaste frågorna precis därför att de är det. Till exempel skulle kommun och många andra få folkomröstningar om de ska ta emot flyktingar genom avtal med , såsom man gjorde i . Det skulle direkt få den konsekvensen. Om man tittar på kommunala röstantal fick det . Det fick mindre till , men om man tittar kommunalt har det . De skulle kunna få fram en riksomfattande folkomröstning om invandringen som de skulle kunna formulera på många olika sätt. På samma sätt skulle vi kunna få folkomröstningar i olika frågor som Estonia. Plötsligt dyker det upp en grupp som får mycket stort stöd hos folket om att nya utredningar om Estonia ska göras. Det går att hitta dessa frågor. Det skulle vara en oerhörd frestelse att just hitta dessa frågor. För partierna skulle det också bli en frestelse. De skulle ta en fråga som verkar vara populär och så vidare och kasta fram den.