prot · GU0961 · 2007-02-15 00:00:00 — En inkomsttagare som tjänar får mer att röra sig med tack vare skattesänkningarna. Det innebär mer . Det är bra, inte minst för en barnfamilj som lever på marginalen och som känner att detta är en betydande summa pengar. Eftersom är emot jobbavdraget antar jag att nu vill höja skatten för dem som arbetar. Ett borttaget jobbavdrag skulle innebära att ett LO-hushåll får betala mer i skatt än vad man gör enligt en analys från . Det är en källa till fundersamhet när man nu oroar sig så mycket för fackmedlemmarnas ekonomi. Jag har också en känsla av att fackföreningarnas förmåga att förmedla budskapet om att a-kasseavgiften höjs så dramatiskt nu slår tillbaka på dem själva genom att medlemmar lämnar facket och a-kassan på grund av den höjda avgiften. Jag sade inledningsvis: Det finns egentligen ingen anledning att lämna a-kassan av den orsaken. Man tjänar ju pengar, efter jobbskatteavdrag och höjd a-kasseavgift, på de åtgärder vi vidtar. Jag tycker det är tråkigt och beklagligt att vissa medlemmar lämnar a-kassan för att man har hört den hårdföra argumentationen i debatten före nyår. I en krönika i skrev den politiske chefredaktören på Hälsingetidningar, , på ledarsidan bland annat följande: Att inte ha råd är ju ett starkt och legitimt argument för att kunna lämna facket. Sedan kan det finnas andra orsaker som inte minst tog upp här tidigare. skriver också: Det hade förmodligen varit smartare av fackförbunden att gå ut med en mera balanserad och rättvisande information till sina medlemmar. Han skriver vidare: Visserligen kommer avgifterna till a-kassan att höjas, men det finns ingen anledning att lämna facket för den skull. Löntagarna kommer att få en skattesänkning som mer än väl täcker den höjningen och som dessutom ger i netto . Så borde facken ha informerat. Men i stället för att ge den typen av saklig information valde facken desinformation och konfrontation med regeringen. Jag kan själv konstatera att vi nu är i en sådan situation. Jag tror att vissa medlemmar lämnar fackföreningarna just för att de är oroliga. De har hört argumentationen, och vissa känner därmed att ändringen är så dramatisk att de lämnar facket och a-kassan. Det hade varit mycket bättre om debatten hade varit sådan som också skriver: Det skulle kanske ha varit betydligt tuffare att mönstra styrkorna på gator och torg om de allra flesta haft svart på vitt att skattesänkningarna faktiskt räckte till a-kassehöjningen. Och dessutom gav i netto ! Vad facken då kortsiktigt hade förlorat i den interna kampandans spel för gallerierna, hade man vunnit långsiktigt genom att ha fler medlemmar kvar i sina medlemsregister. Jobbavdraget är ett steg i rätt riktning. Det måste löna sig att arbeta, och det är rimligt att vi får bestämma mer över våra egna pengar. Detta skrev i . Jag tycker att hans artikel väl speglar den situation som vi nu befinner oss i. Sedan vill jag också för att få rätt perspektiv på den här debatten påpeka att hela 3,8 miljoner människor omfattas av a-kassan, och än så länge har endast ett antal tusen medlemmar gått ur. Ytterligare en viktig iakttagelse gör LO i rapporten om facket och jobbet, som publicerades . Där konstaterar LO att den vanligaste anledningen till att medlemmar lämnar facket inte är höga avgifter. Den vanligaste orsaken till att man lämnar facket är i stället att man är tveksam till nyttan med att vara medlem. av dem som lämnar facket anger detta som orsak, säger i sin egen rapport. LO tappar medlemmar, men det är något som har pågått innan vi genomförde förändringar i a-kassan. Det är viktigt att komma ihåg det i debatten. Mot bakgrund av dessa fakta är det viktigt att fackföreningarna ser över sin medlemsvård och tittar på hur de ska kunna motivera människor att vara medlemmar. Jag är också övertygad om att man från fackens sida kommer att göra detta. Jag är själv medlem i och har mycket goda erfarenheter av hur i arbetar. Det finns många goda exempel på ett bra fackligt arbete för medlemmarna. Detta kommer förstås att kunna motivera arbetstagarna att bli medlemmar och vara kvar som medlemmar . Jag vill avsluta med att framhålla att vår politik bygger på att skapa trygghet i förändringen. A-kassan ska vara en omställningsförsäkring som man har det tar att få ett nytt jobb. Det är det som är själva tryggheten för de många människorna i vårt samhälle. 7 (): har begärt den här debatten om a-kassan. Jag tycker att det är bra att vi än en gång får förklara hur vi i alliansen ser på just a-kassan. Det vore dock lite märkligt om vi inte satte in a-kassan i ett större sammanhang. A-kassan är ett skyddsnät som träder in då någon inte får tag på ett jobb. Vår inställning är att alla som vill ska få ett jobb. Då krävs det insatser på många olika områden. Det rör utbildningssystem, forskningspolitik, näringslivspolitik, infrastruktur, lönebildning, arbetsrätt, omställningsåtgärder, bra arbetsförmedlingar och så vidare. Det är otroligt många olika saker som ska samverka. Det är ett komplext system. Alliansen fick ett tydligt mandat för att bryta utanförskap. Det utanförskapet hade skapats under den socialdemokratiska regeringens tid. Vi lovade att satsa på dem som står långt från arbetsmarknaden de som under den socialdemokratiska politiken tvingats till förtidspension fastän de ville ha jobb, invandrare som gått arbetslösa, personer med funktionshinder som inte hittar något anpassat arbete men som inget hellre vill än att få det. Det var dessa människor vi ville göra skillnad för. , herr talman, är i stället den stora utmaningen att se till att företagen får tag i arbetskraft i tillräcklig utsträckning. Jobben kommer i oerhört snabb takt. I Handelskammares senaste Stockholmsbarometer säger man att överhettningstendenserna inom byggsektorn är oroväckande påtagliga. av företagen anger att arbetskraftsbrist är det främsta hindret för ett ökat byggande. Här måste vi ha fokus på rätt område. När nu så många jobb kommer måste arbetsförmedlingen ställas om från att administrera åtgärder till att anpassa arbeten till dem som behövs ute på arbetsmarknaden. När det gäller arbetslöshetsförsäkringen tror jag att vi kan vara överens om att det är en omställningsförsäkring. Den är för den tid då man går från ett jobb till ett annat. Arbetsförmedlingen är här en viktig aktör. Vi vet att det inte har fungerat optimalt med alla arbetsförmedlingar. Redan den tidigare socialdemokratiska regeringen gav i uppdrag att komma till rätta med de brister som hade uppmärksammats när det gäller hur arbetslöshetsförsäkringens regelverk hanteras. Arbetsförmedlingen och a-kassan måste på något sätt också samverka. Om någon får a-kassa innebär det att arbetsförmedlingens jobb direkt måste sättas in för att matcha personen, så att man kommer ur a-kassan. Därför är arbetsförmedlingens effektivitet en jätteviktig insats för oss också , och därför kommer vi att jobba med den frågan. Vi har gjort skärpningar i kraven för att få ut a-kassa. Det ska ses i ljuset av en helt ny situation på arbetsmarknaden där vi måste öka arbetskraftsutbudet. Men vi måste också se realiteten när det gäller a-kassan, nämligen att medlemmarna inte betalar in tillräckligt med avgifter för att utgifterna ska . måste staten gå in av finansieringen. Vi tycker inte att det är rimligt. Här har de fackliga organisationerna som organiserar a-kassorna en stor utmaning. De behöver också vara med och fundera på finansieringen av försäkringen och på hur vi ska hantera de 700 000 som inte är med i a-kassan. De fackliga organisationerna behöver också vara med och fundera på vilka förmåner de kan bidra med för sina medlemmars bästa. är det flera fackliga organisationer som erbjuder olika tilläggsförsäkringar när det gäller att få till en högre lön jämfört med vad försäkringen täcker. är även LO inne på den linjen. Det är intressant. Jag tror att vi tillsammans behöver titta på och ha en konstruktiv dialog om vad staten ska stå för och vad den enskilde ska stå för och om vad facken kan erbjuda. Här behöver vi nu lämna skyttegravarna och hitta lösningar i stället för låsningar. Man kan ta det exempel som här tog om den man som är solidarisk och betalar sin a-kassa. Men hur fungerar det med alla 700 000 som inte är solidariska och som är med i systemet? Vad gör vi med dem? av finansieringen kommer faktiskt inte från alla som är med och betalar den vanliga a-kassan, utan vi är alla med och betalar den. Det är kanske inget fel i det, men vi kan inte säga att a-kassan själv klarar sina kostnader. Vi får , herr talman, se vilka justeringar i övrigt som framöver behöver göras i a-kassan, men huvuddragen har vi fått godkänt för. Vi ser framtiden an med tillförsikt. Vi tror att vi står inför stora utmaningar. Men vi tror att vi kan klara en bra a-kassa till alla och, framför allt, jobb till alla. Vi hoppas självklart att jobben kommer så att folk inte ska behöva använda arbetslöshetsförsäkringen. 8 (): Först och främst skulle jag vilja be arbetsmarknadsministern att tala sanning. Det stör mig ganska mycket om orsaken till att man vill genomföra förändringen är att man vill ha utrymme för att sänka skatterna. Det vore bra om ni för den politiska trovärdighetens skull kunde säga det och stå för att ni tycker att sänkta skatter är viktigare. Då får ni dra in på någonting annat. Håll er till sanningen, för det ökar den politiska trovärdigheten! försöker man slingra sig undan med olika argument fram och tillbaka. Jag återkommer till ett par av dem längre fram. Jag tycker att man ska titta på detta. Vad är då konsekvenserna av den regelförändring som genomfördes ? Ja, jag tror inte att vi ännu till fullo har sett effekterna därför att effekterna kommer när man ser dels vad som finns i lönekuvertet, dels avin om hur mycket man ska betala. Det är då man kommer. Detta skrämmer mig lite. sade att vi som konsumenter ska ha det fria valet. Ja, i fråga om konsumentlagstiftningen det kan jag hålla med om men inte när det gäller en försäkring gällande rätten till a-kassa. Det tycker jag är en annan sak. Jag tycker att arbetet och arbetets roll i hela livspusslet ska uppvärderas. Det kan man inte se på samma sätt som när man ska välja en produkt och göra det aktiva valet. Det aktiva valet handlar för väldigt många om frågan: Har jag råd med detta? Det skrämmer mig otroligt mycket att ni inte tycks veta i vilken verklighet många svenskar befinner sig. De har inga sparade pengar. Jag har för mig att av svenska folket inte har mer än i sparade pengar. framstår för mig som ganska lite. Får man ett lönekuvert som inte visar på en så stor förändring och en avi om en a-kasseavgift som är höjd till är det klart att man måste göra ett val. Men vissa kan inte välja att behålla båda så att säga. Då tar man bort försäkringen. Vilka är det som drabbas mest om den avin plockas bort? Jo, de som egentligen bäst skulle behöva försäkringen. Unga och kvinnor och män med låga inkomster är de som verkligen skulle behöva den här försäkringen. Vad är då konsekvensen? Ja, den konsekvensanalysen har regeringen inte gjort. Ni hade ju så jäkla bråttom . Den konsekvens som man nu kan se är att det är färre som betalar in till försäkringen. Vad leder det till i och med egenavgiftsfinansieringen? Jo, det innebär att de som är kvar ska betala ännu mer. Jaha, då blir det en grupp till som inte har råd att betala. Det blir mindre och mindre. Vad leder då det till? Just nu ser vi kanske inte det stora problemet. Men vad händer vid nästa lågkonjunktur? Hela förtroendet för a-kassan och den finansieringen kommer att vara rubbat vid nästa lågkonjunktur. De som då bäst skulle behöva försäkringen kommer inte att omfattas av den. Vad händer då? Ja, då är alternativet att vi ska ha en obligatorisk a-kassa. Jag blev rätt förvånad när jag hörde arbetsmarknadsministern säga: Vi måste utreda detta. Men utredning var inte aktuellt när man skulle göra a-kasseförändringen. När det däremot gäller en obligatorisk a-kassa och hur det ska fungera måste det utredas, kanske fram till slutet av mandatperioden. Jag är faktiskt förvånad. Det är, som jag ser det, ett dåligt argument. Naturligtvis vill vi i alla de politiska partierna att människor ska få ett arbete. Försök inte göra det till någonting partiskiljande! Frågan är sättet. Där har vi våra förslag. Jag ska inte repetera dem, för det där hade vi uppe i debatten om höstbudgeten. Man kan konstatera att med regeringens politik är det nya just nystartsjobben. Det är så människor ska få ett arbete. Särskilt gäller det dem som stått utanför arbetsmarknaden. Först och främst ska man då veta att nystartsjobben inte gäller den offentliga sektorn, som faktiskt skulle behöva många fler händer i vården. Den verklighet som många människor känner är ju att vi behöver fler personer i den offentliga sektorn, men den omfattar inte nystartsjobben. En annan effekt av nystartsjobben är att den som varit duktig och gått in och jobbat för att få en chans att komma in på arbetsmarknaden bestraffas. Har man gått in med timanställningar får man inte erbjudande om nystartsjobb alltså bestraffning för att man går in i arbete. Det är den helheten vi nu ser ett ogenomtänkt bestraffande i stället för ett uppmuntrande solidariskt tänkande och en framtid där vi kan ha en a-kassa som är solidarisk och som kommer till nytta för dem som behöver den. Förhoppningsvis behöver man inte a-kassa under sitt liv. Men världen är föränderlig, och globaliseringen finns där. Jag tror att vi behöver stora förändringar när det gäller näringslivet, inte minst för att nå mål om en större miljösektor i . Det kommer att slå ut några industrier, och det kommer att skapa några företag. Då måste tryggheten i form av en a-kassa finnas i samhället ifall man inte kan gå in på ett sådant här arbete meddetsamma. Först behöver man kanske omskolning, eller också får man kanske gå arbetslös ett tag. Det är en förutsättning för framtiden att vi har en a-kassa som är solidarisk. Jag tycker att regeringen har ett antal frågor att besvara när det gäller a-kassan. 9 Arbetsmarknadsminister (): sade i sitt inlägg: Det finns ingen motsättning mellan full sysselsättning och hög a-kassa. hade för kanske en ledare om att regeringen borde ha en plan B om detta går åt pepparn ursäkta, herr talman! Poängen är möjligen att plan B redan testats och visar sig vara just en B-plan. Det var en B-plan som resulterade i det utanförskap som ni lämnade efter er och som vi nu måste ta hand om. Det är precis så det är. Valet är över. Vi vann på den här frågan, åtminstone delvis, och sitter vi vid rodret. Som gammal partisekreterare har man lätt att tro att det är valrörelse året om. Jag ska försöka avhålla mig från det. Men en slutsats är oerhört viktig, och det är att om man gör som man har gjort kommer det också att gå som det har gått. Om vi använder oss av den B-plan som den förra regeringen stod för, då kommer också resultatet att fortsatt bli det stora utanförskap som vi mitt i en brinnande högkonjunktur har att ta hand om. Det var parti och parti som stöttade den politik som har cementerat var femte svensk i utanförskap. A-kasseförändringarna är ett jag säger ett av flera delmoment i att se till att komma till rätta med de problem som er politik har skapat. Det handlar bland annat om att se till att det lönar sig bättre att arbeta. Jobbavdraget är en oerhört viktig del i detta. Jag ska gärna ta den tråd som kastade ut och påminna om att jag gärna vill sänka inkomstskatterna, framför allt för dem som tjänar lite och som behöver det allra bäst. Låt mig ta några exempel som illustrerar detta. En metallarbetare får från och med januarilönen mer att röra sig med. Förskolläraren får mer . Och den vanliga LO-familjen får mer att leva på när skatten är dragen och när den höjda a-kassan och den höjda trafikförsäkringspremien är betalade. Det är svaret på fråga. Jag tycker att det är en bra politik som ger mer till den som sliter i sitt anletes svett och går till jobbet och jobbar. Det är också en bra politik att se till att det finns flera incitament att söka sig till arbetsmarknaden. Vi fick de nya siffrorna från Ams . Jag kan konstatera att det blev 75 000 nya lediga platser . Det är den bästa siffran då man började mäta. Låt mig också konstatera det som vi nu hör de olika prognosmakarna säga, nämligen att vi naturligtvis har draghjälp av en fantastisk internationell konjunktur men att vi spär på, förbättrar och förlänger den konjunkturen genom de åtgärder som vi försöker vidta för att göra det enklare och billigare att anställa. Vi har hört flera företrädare från vänstersidan här anföra att det finns en risk för att avgiftshöjningen inom a-kassan och den slopade avdragsrätten också driver människor med små marginaler att välja att lämna a-kassan eller möjligen lämna facket och att det troligen blir både a-kassa och fack som tar stryk i denna process. Av flera skäl tror jag inte på den utvecklingen. För det första när det gäller det rent strikt ekonomiska så får LO-familjen efter höjningen av avgifterna och efter att den slopade avdragsrätten för fackföreningsavgifterna är inräknad över. Det är mycket pengar. För det andra tror jag att man är så rationell att man inser och tycker att medlemskap i facket och i en a-kassa är någonting som är bra och viktigt, särskilt när man dessutom har råd med det. Och jag uppmanar alla att vara med och fortsätta att vara med i facket och i a-kassan. Jag ska avsluta med att göra ett konstaterande. Jag kan återkomma i nästa inlägg angående utredningen om ett obligatorium. Men grunden är att alla som kör bil ska ha en trafikförsäkring. Alla som har ett jobb bör ha en arbetslöshetsförsäkring. Låt mig återkomma i nästa inlägg. 10 (): Det är spännande att höra företrädare för majoriteten som fattade detta beslut skylla det faktum att folk lämnar a-kassan på att människor som var motståndare till detta, bland annat de fackliga organisationerna, använde sin yttrandefrihet för att protestera mot förslaget innan beslutet var klubbat, som om det skulle vara den opinionsbildningen som har gjort att människor nu lämnar facket. Det är naturligtvis helt vansinnigt. Det är ju de som har fattat beslutet, som har lagt fram förslaget och genomfört politiken, som måste ta ansvar för vad som händer. Dessutom är det inte alls som påstår, att folk nu i massor lämnar fackföreningsrörelsen. Det är ju rörande att han kommer med så mycket tips om hur facket bör göra för att behålla sina medlemmar och bli bättre. Det håller jag absolut med om. Men det är faktiskt inte så, utan det är a-kassan som människor lämnar. Folk stannar kvar i facket men lämnar a-kassan. Det är den situationen som vi har . Vidare har vi som tycker att det är käckt att folk nu använder sin valfrihet och att det nu har blivit mer försäkringsmässigt och att man då väljer att inte vara med. tänker man återkomma med ett förslag om att göra försäkringen obligatorisk. Sug på den! Det är i alla fall intressant att arbetsmarknadsministern nu tar upp frågan om obligatoriet och att han säger att han tänker återkomma om den. Som jag ser det är det väldigt svårt att se hur en regering som säger sig stå upp för den svenska modellen med starka fackförbund och en stor omställningsförmåga på arbetsmarknaden kan föreslå en obligatorisk a-kassa. För det första: Det finns en uppenbar risk när det gäller det som händer när människor inte lämnar fackförbunden utan a-kassan. Den dag som det blir obligatoriskt att vara med i a-kassan blir de ekonomiska kalkylerna för just de grupper som vi har tagit upp nu och som har väldigt snäva ekonomiska marginaler en realitet, och de blir helt enkelt tvungna att lämna facket. Det vore att urholka den svenska modellen. Och den risken tycker jag inte att man ska underskatta, särskilt om man säger sig vilja värna den svenska modellen vilket arbetsmarknadsministern gärna gör. För det andra: Om man har tänkt sig att det är fackens a-kassor som i fortsättningen ska administrera den obligatoriska a-kassan, då undrar jag verkligen om idén med de a-kassor som vi nu har är att de ska agera indrivare och skattmasar åt regeringen. Det blir ju i praktiken deras uppdrag. Vad kommer det att göra med de fackliga a-kassornas trovärdighet och relationen till medlemmarna som har tjänat den svenska modellen väldigt väl? Om man däremot väljer en annan väg, nämligen att skilja facket och a-kassan åt, så finns det också där erfarenheter som förskräcker, till exempel från där man har ett sådant system. Där är den fackliga anslutningsgraden väsentligt lägre. Den är omkring hälften av den svenska därför att den tydliga kopplingen mellan fackförbund och a-kassa inte finns där. Om regeringen menar allvar med att man vill försvara den svenska modellen har man en hel del att svara på när det gäller hur man tänker sig att ett sådant obligatorium inte på något sätt ska kunna rubba den. Det finns nämligen uppenbara risker att systemet raseras. Nej, det enda rimliga vore att erkänna att denna a-kassereform faktiskt inte har varit särskilt lyckad. Man har här nu försökt att tala om nästan allt annat utom det. Det faktum att människor nu lämnar a-kassan i stora skaror är ett misslyckande. Och jag vill bara säga att påståendet att det skulle vara människor som av ideologiska eller av politiska skäl lämnar a-kassan faller tillbaka på regeringen själv eftersom lejonparten av dem som lämnar a-kassan är de väljargrupper som framför allt sympatiserar med allianspartierna. Det är inte LO-medlemmar som i störst skaror nu har lämnat a-kassan genom ett aktivt val. De kommer säkert sedan eftersom det är de som har dålig ekonomi. Men de som lämnar a-kassan är framför allt de högavlönade, alltså medlemmar i och de förbund som organiserar högavlönade tjänstemän. (Applåder) I detta anförande instämde , och (alla s) samt , och (alla v). 11 (): Jag undrar när arbetsmarknadsministern tänker sluta att tala om utanförskapet och hålla sig fast vid den delen. Vi får väl se hur det blir . Det var klädsamt att arbetsmarknadsministern också sade att en del av den goda utvecklingen faktiskt beror på den internationella konjunkturen. Ja, det är klart att det är så. Det är väl inte så mycket som märks av den här regeringens politik i fråga om det som har kommit nu om vi ska vara sanningsenliga. Så är det. Men det vore också klädsamt om arbetsmarknadsministern tittade lite grann på statistiken i fråga om hur sysselsättningen såg ut då det var regeringsskifte. Hur såg den ut då? Jag kan se att det är för många som saknar jobb. Men arbetsmarknadsministern får hålla sig lite grann till sanningen när det gäller de människor som står utanför och vad som är orsak till vad. Det tycker jag kan kritiseras. Skyll inte på facken att människor nu lämnar a-kassan. Det var någon debatt med där han sade att arbetsmarknadsministern väl har slut på argumenten. Ja, det är väl så det är. Det är väl inget fack eller någon a-kassa som uppmanar sina medlemmar att lämna sitt medlemskap. Det är klart att man vill ha medlemmarna kvar. Det är ju en del i hela verksamheten. Det är väl lite magstarkt att först köra över facken. Man struntar i remisstiden, och man har en hearing. Man lyssnar inte på de problem som finns. Och när detta införlivas och problemen framförs så säger man: Det är ni som är orsaken till det. Ni har inte fört rätt argumentation med era medlemmar. Det tycker jag är uppseendeväckande i sig. Det är nog inte så att insikten har kommit om att det behövs en utredning. Det är nog så att det är lättare att prata om obligatorisk a-kassa under kristallkronorna på det moderata kansliet än när man ska verkställa det i verkligheten. Hur ska man kunna göra en obligatorisk a-kassa när man behöver ha finansiering till skattesänkningar? Hur ska man kunna inlemma människor i ett sådant här system när man ska betala som många av dem som omfattas inte någonsin kommer att ha någon nytta av försäkringen eftersom de inte tillhör den gruppen? Det är det som är problemet. Det är väl hur ni ska lösa den knuten som ni sitter och funderar på.