prot · GU0959 · 2007-02-13 00:00:00 — Då, genom ett riksdagsbeslut med anledning av den propositionen, sammanfördes utbildningar som fram tills dess hade funnits i och bildade . Jag tror att det var rätt beslut, för det lärosätet har utvecklats väl. När jag tittar på det nu jag har inte haft tillfälle att besöka det men jag har läst mig till en del ser jag att man har agerat väldigt klokt, tycker jag. Man har nämligen i rätt stor utsträckning fokuserat. Man har specialiserat sig. Man har sökt starka partner, inte minst och . Det är så jag tror att en framgångsrik regional högskola ska agera. Med detta vill jag ha sagt att vi inte har några som helst planer på att vare sig lägga ned eller på något sätt försämra förutsättningarna för . Tvärtom: Vi satsar på den. Av den kvalitetssatsning som vi gjorde , som faller ut , tillfaller grundutbildningen vid . Högskolan har ju också varit framgångsrik när det gäller att få medel till forskning. 2008 kommer det att falla ut en ganska kraftig ökning också av det fasta forskningsanslaget. Regeringen har ingen som helst tanke på att förändra det. Jag kan alltså lämna det positiva budskapet att regeringen satsar på . Vi tror att den har en viktig uppgift och att den här tekniska specialiseringen passar väldigt bra i regionen. Jag hoppas verkligen att högskolan ska bli lika framgångsrik i fortsättningen som den varit . Jag tycker dock att var väl negativ i sin skildring av våra äldre universitet. Jag besökte det äldsta av dem alla . De berättade för mig att de har en slogan som bestrider skildring. De har nämligen slagordet: Med förnyelse som tradition. De må ha startats men det faktum att de är ett av världens ledande universitet visar väl att de också har haft kraften att förnya sig. 16 (): Då får jag börja med att bjuda in statsrådet till . Det skulle vara mycket trevligt om statsrådet kunde komma och besöka , om han kunde ta sig att komma till oss i . Om du fixade kaffe och bullar 1977 kan vi nog fixa det nu när du kommer till . Då kan du också få se den nya fräscha inriktning som har. Visst är det säkert så att universiteten också är väldigt bra och viktiga för . Naturligtvis är det så. Men jag vill framhålla att det inte bara räcker med att ha forskning och högre utbildning på de gamla universiteten. Man måste också göra särskilda satsningar på de här fräscha forskningsmiljöerna. Det räcker inte med utbildning utan man måste också ha forskning vid de här högskolorna. Jag vidhåller att det är bra med de här lite nyare högskolorna för att det blir en kreativ miljö. Det blir det naturligtvis även vid universiteten, men det blir den här stimulansen när helheten och integrationen ligger så nära varandra. En förstockad professor behöver faktiskt möta vanliga studenter då och då för att bli stimulerad av dem och för att stimulera sina egna tankar för att forska vidare. Man behöver varandra. Det behöver naturligtvis alla i hela landet. Vi vill ju ha en satsning i hela landet så att vi ger människor möjlighet oavsett var de bor och oavsett vilken bakgrund de har. Även där är ju ett föredöme genom att man ser till att många med arbetarbakgrund får möjlighet att läsa på högre utbildningar. Man har lättare att ta till sig det. Det behövs i hela landet. satsar som sagt på IT och datavetenskap. De är mycket duktiga på dataspelprogram och kan utveckla detta ytterligare. Det är bra att har sett att det finns de här inriktningarna på , men högskolan skulle kunna lyfta till sig ytterligare specialiteter i takt med att den utvecklas. Det finns pedagogik men också vi har diskuterat det här tidigare polishögskolor och så vidare som man lätt skulle kunna knyta till eftersom man där har många miljöer runt omkring sig som är lätta att ta till sig. Jag känner som sagt fortfarande en viss oro även om jag tycker att det var en del positiva besked här om att ni ska fortsätta satsa på . Det behövs bådeoch, både de gamla universiteten och de här nya fräscha högskolorna som behöver utvecklas och få forskning samt kunna disputera lärare och andra. Jag fortsätter att vara kritiskt granskande och kanske lite skeptisk men ändå rätt nöjd med att jag har fått ett någorlunda positivt besked här . 17 Utbildningsminister (): Jag kommer gärna till . Jag var i själva verket där . Ni har ju också ett fräscht resecentrum, där jag steg av tåget. Då ägnade jag mig åt livslångt lärande av lite annat slag, men jag hoppas komma till högskolan . Det är klart att vi inte lägger ned . Då hade jag ju serverat det där kaffet förgäves, så att säga. Det har vi inga planer på. Ska man ta seriöst på diskussionen om samspelet mellan de stora universiteten och högskolorna så får man förstås konstatera att de spelar olika roller. Om det ska gå bra för i globaliseringens tid så måste vi ha forskningsmiljöer som tävlar med de allra bästa i världen, och då har storleken betydelse. De största amerikanska universiteten, som vinner nästan alla , har budgetar som är lika stora som budgetarna för flera svenska universitet tillsammans de flesta svenska universitet, skulle jag till och med kunna säga. Det är inte realistiskt att tro att små lärosäten och forskningsmiljöer kan mäta sig med dem, utan ska vi ha en chans så måste vi också ha spjutspetsuniversitet. Jag ska besöka både och , som inte ligger så långt från . Det är klart att det också för betyder otroligt mycket att kan rekrytera duktiga ingenjörer från och så vidare. Vi ska inte bygga upp någon animositet, några konstlade motsättningar, mellan de här båda inslagen i vårt utbildnings- och forskningsväsende. Det fanns ju en hel del värdeord i inlägg om förstockade professorer som behöver piggas upp och de fräscha lokalerna i , som skulle kontrasteras mot de uppenbarligen ofräscha lokalerna vid de gamla universiteten. Även om de är så försäkrar jag att de är ganska fräscha ändå. Universiteten vinner ju också stora framgångar. Jag är jättestolt som utbildnings- och forskningsminister över att vi har några av världens bästa universitet i . Dem ska vi absolut inte förtala eller förakta. En högskola av typ har definitivt en roll att spela framöver. Den betyder mycket för regionen och kan naturligtvis på vissa, smala forskningsområden också nå mycket goda forskningsresultat absolut. Men man brukar ju tala om kritisk massa. För att den ska bli tillräckligt stor behöver man vara inlemmad i ett tätt samarbete. I det här fallet sker det med framför allt , som är universitet och som så att säga är basen för den forskningen. Jag tycker att har gjort helt rätt när man har sökt de här allianserna. Jag är övertygad om att högskolan har en ljus framtid. 18 (): är jag faktiskt inte lika optimistisk längre. säger ministern att när vi ska börja prata seriöst, då handlar det om olika roller, då handlar det om spjutspets och då handlar det om att vi ska satsa på de större universiteten i stället. gjorde ministern mig mer oroad än i sitt första inlägg. Om det första då tydligen bara var på skoj och det andra inlägget var seriöst, då blir jag ännu mer orolig. Ministern antyder att inte kan klara en internationell utveckling, men det vet jag att man kan. kan faktiskt hävda sig inom sina specialiteter, både inom IT och datavetenskap och även på andra områden. Det har visat och drar till sig både lärare och elever från stora delar av världen. Det finns studenter vid högskolan som har handledare från andra delar av världen också. Jag vet alltså att kan hävda sig internationellt, och jag blir faktiskt lite mer dyster av ministerns andra inlägg. Jag trodde faktiskt att du ville riva de hinder som finns och se till att de mindre högskolorna skulle få samma chans. Ja, gillar och , men vi vill ändå ha en utveckling, både i , , och , därför att det behövs i alla delar av , och det behövs i resten av också. behöver vi se till så att även forskningsmiljöer kan utvecklas i de mindre och medelstora högskolorna. Gå tillbaka till ditt första anförande i stället! 19 Utbildningsminister (): Allt jag har sagt i denna debatt har varit seriöst, utom möjligen min skildring av min kaffeservering i samband med tillkomst. Om menar att alla högskolor i ska omfattas av samma prioritering som våra universitet så står det i strid med socialdemokratisk utbildnings- och forskningspolitik. Inte heller den gamla regeringen hade någon ambition att samtliga drygt 40 högskolor i skulle få universitetsstatus, och en sådan utveckling vill inte heller jag medverka till. Vi har fastnat länge i de hjulspår som innebär att högskolorna vill expandera och bli universitet och universiteten förtalar de mindre högskolorna för att de inte håller tillräcklig kvalitet med mera. Jag tycker att vi ska komma upp ur de hjulspåren, och jag tycker att just har bidragit i det avseendet genom att inse att man inte kan vara sig själv nog utan behöver starka allianser och behöver en fokusering. Själva ordet universitet har ju med universell, allomfattande, att göra. Vi måste också i den här kammaren kunna säga som det är: Det är inte realistiskt att ska ha över 40 universitet. Däremot är det realistiskt att det i ska finnas en stark regional högskola med allianser åt olika håll och med specialisering, precis på det sätt som högskolan nu har gått in för. Därför är jag mycket optimistisk om dess framtid. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2006/07:256 om utvecklingsenhet Tropik inom Försvarsmakten 20 Försvarsminister (): har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder så att en utvecklingsenhet Tropik inrättas i Försvarsmakten. berör hur Försvarsmakten tar till vara vunna erfarenheter efter internationella insatser. Det är viktigt att erfarenheterna tas till vara på ett strukturerat sätt, så att Försvarsmakten kan utveckla förmågan till effektiva insatser, bland annat under olika klimatförhållanden. Det finns ett system för omhändertagande av erfarenheter inom ramen för Försvarsmaktens insatsprocess. Det består av löpande periodisk rapportering och kompletteras med kontingentchefens slutrapport och erfarenhetsseminarium efter rotation. När en insats avslutas skriver chef för taktiskt kommando en slutrapport. Ett gott exempel på detta, herr talman, är den avslutade insatsen Unmil i . Flera stora och små frågor även klimatrelaterade sådana omhändertogs i systemet. Vunna erfarenheter ledde till att allt från fordonsunderhåll till förläggningsstandard och annat utvecklades i rätt riktning från LA 01 till LA 05. Det är angeläget att vi ytterligare kan förbättra det i den ordinarie verksamheten integrerade rapporterings- och erfarenhetssystemet. Försvarsmakten håller på att utveckla systemet genom modern sammanhållen databashantering. Erfarenheterna från internationella insatser sprids alltså inte okontrollerat efter hemkomst från insats. Försvarsmakten tar hand om erfarenheterna som en normalrutin inom insatsprocessen. Vidare handlar interpellantens frågeställning om ett viktigt ämne för Försvarsmaktens utveckling mot ett insatt insatsförsvar. Klimatförhållandena i ett insatsområde har betydelse för hur en uppgift kan lösas och med vilka resurser. Att fokus för våra förband numera till stor del ligger i att kunna verka långt hemifrån och i annat klimat än det nordeuropeiska medför krav på kompetens, materiel och ställer krav på goda förberedelser inför en insats. Interpellanten nämner ett antal geografiska områden med tropiskt klimat, men jag menar att det krävs ett vidare perspektiv på Försvarsmaktens internationella insatser. Klimatet är inte alltid tropiskt. Våra förband ska även kunna verka i bland annat ökenklimat, på hög höjd eller i andra påfrestande men icke-tropiska klimattyper. Försvarsmakten behöver kort sagt utveckla sin traditionella förmåga att verka i subarktisk miljö till att bli en förmåga som är klimatoberoende. Det är uppenbart att det är av intresse för att Försvarsmaktens förmåga att verka i vintermiljö bibehålls och utvecklas. Vi kan inte bortse från vårt geografiska läge. Men den goda förmågan är också användbar på annat sätt. Försvarsmaktens vinterenhet vid har många utländska elever vid sina kurser . Försvarsmakten kan således få tillgång till kompetens, utbildning och övningsanläggningar i efterfrågat klimat genom internationellt samarbete, genom att å sin sida kan erbjuda motsvarande i subarktiskt klimat. Jag håller med interpellanten om att det byggs upp viktig kunskap om insatser i tropiskt klimat. Men behovet av kompetens om olika klimattyper är så vitt grenat, att det effektivaste sättet att tillgodose detta är att söka internationellt samarbete. Därmed, herr talman, anser jag mig ha besvarat interpellantens frågor. 21 (): Jag vill inleda med att rikta ett varmt tack till försvarsministern för det ingående svar som han gett på mina frågor. Jag vill särskilt tacka för att ministern betonar att Försvarsmakten behöver utveckla en bättre förmåga i alla olika klimattyper. Jag delar uppfattningen att det är bra att Försvarsmakten undan för undan förbättrat sina metoder att dokumentera erfarenheter från våra internationella missioner. Det talas i svaret om slutrapporter och erfarenhetsseminarier. Men, herr talman, ett stort problem för den svenska Försvarsmakten när den verkar internationellt är att både soldater och officerare efter den genomförda missionen skingras till sina hemförband, antingen de ligger i eller i Revingehed. Förbanden, som gemensamt övat upp stor kunskap och stor förmåga, hålls inte ihop. Detta skapar särskilda problem när man på ett strukturerat sätt vill omhänderta de erfarenheter som man vunnit. Jag tror att nyckelordet i sammanhanget är institutionalisering, alltså att vi måste lära oss att institutionalisera de kunskaper och erfarenheter som vi vinner i utlandet. Att institutionalisera dem innebär enligt min mening att kunskaperna och deras existens inte är beroende av enskilda individer utan de finns i ett mänskligt socialt sammanhang där de undan för undan både vidmakthålls och utvecklas. Jag kan konstatera att Försvarsmakten när det gäller en lång rad andra specialistkunskaper insett behovet av det jag kallar ett hem för den kunskap som man vill bevara. Det gäller till exempel det faktum att vi installerat markstridsskola, vi har särskilda skolor som tar hand om artilleristiska kompetenser, artilleriskjutskola, och vi har skyddscentrum när det gäller att skydda oss från NBC-hot av olika slag. Dessutom har vi, som försvarsministern också nämnde, utvecklingsenheten Vinter, som lär svenska soldater att uppträda i ett subarktiskt klimat. Om den kunskapen ska kunna tillvaratas strukturerat, om den ska bestå och vidareutvecklas, tror jag att den i så fall behöver ett organisatoriskt hem inom Försvarsmakten. Det är riktigt att de insatser som gjorts i till exempel , med det system för dokumentering som finns, undan för undan förbättrats från LA 01 till LA 05. Det borde dock vara en ambition att vi redan när vi första gången dyker upp i ska ha kunskaper om exempelvis hur materielen reagerar i ett sådant klimat. Det ska inte behöva vara så att gevärsremmar av läder ruttnar och man måste beställa dem när soldaterna redan befinner sig på plats. Vi måste på förhand veta att luftfiltret i skyddsmasker inte klarar den klimatologiska påfrestning som finns i det landet. Jag delar också försvarsministerns uppfattning att vi måste förbereda oss på många fler klimattyper än enbart de tropiska och subtropiska. finns svenska förband i ökenklimat och de finns på hög höjd. Det är givet att vi måste ha stor bredd i vårt kunnande, men det går inte att bortse från att europeiska länder i den övergripande arbetsfördelningen internationellt ofta hamnar i missioner i där klimatet är tropiskt. Det är på just sådana ställen som varit . 22 Försvarsminister (): Jag håller med interpellanten om att det är viktigt att vi har ett institutionaliserat sätt att ta vara på de erfarenheter som vi gör i den internationella verksamheten. Visserligen var vi på plats i , men det är ändå i stor utsträckning en ny situation som Försvarsmakten ställs inför när bredden och omfattningen av den internationella verksamheten blivit så pass stor som den blivit. På en mängd områden är rutinerna för omhändertagande av erfarenheter, att ta vara på lessons learned, fortfarande i ett uppbyggnadsskede. I vissa hänseenden kan det säkert vara motiverat att inrätta särskilda specialenheter, men jag tror att det i grunden handlar om att på bredden säkerställa att man har rutiner för att tillvarata erfarenheter och se till att de inte, som interpellanten mycket riktigt sade, skingras för vinden när ett förband kommer hem. I en vidare mening har denna fråga naturligtvis ett samband med personalförsörjningsfrågorna i stort. Hur ska vi hantera detta? Är det en rimlig ordning att vi utbildar förband , sätter in dem under och sedan skingrar dem? Eller ska vi försöka hitta en ordning som gör att vi kan tillgodogöra oss det samlade förbandets erfarenheter? Vi skickar nu ut tio av de officerare som kommer att ingå i den nordiska stridsgruppen 2008. De befinner sig i och deltar i en djungelinstruktörskurs som den brittiska armén håller. Att skicka ut deltagare i utbildningsverksamhet utomlands är naturligtvis ett viktigt inslag i erfarenhetsinhämtningen, men man måste också ha strukturerade rutiner för att sedan omhänderta de erfarenheter som görs i utbildningen. Det är klart att våra kunskaper i att uppträda och strida i en sådan klimattyp inte kan hänga på tio personer som genomgått en kurs, utan det måste finnas ett institutionaliserat omhändertagande. Min bedömning är att Försvarsmakten i den delen är på rätt väg och håller på att bygga upp rutiner för att få till stånd just ett sådant strukturerat omhändertagande. 23 (): Det gläder mig att höra försvarsministern säga att vi måste diskutera den ordning som gäller för bemanning av våra internationella insatser. Jag tror att det även för människor som inte följer den försvarspolitiska debatten på nära håll framstår som märkligt att när förbanden genomfört sin insats och kanske är som allra bäst, allra mest samtränade, allra mest exekutiva, då skickas de hem varvid alla försvinner till sina olika förband i insatsorganisationen eller i grundorganisationen. Det har framförts tankar i den riktningen, och jag tycker därför att det är glädjande att höra att försvarsministern allvarligt överväger dessa problem. Jag är inte någon stor vän av inrättandet av specialenheter enkom för så att säga mindre breda uppgifter, men jag tror att man nog skulle kunna åstadkomma en bättre ordning om man gav enheter inom grundorganisationen tillikauppgifter, alltså ett särskilt ansvar för en specialistkompetens inom Försvarsmakten. I någon mening tror jag att regementet I 19 i ser sig som en företrädare för en subarktisk förmåga, inte bara dess utvecklingsenhet Vinter utan regementet i dess helhet. Då är det bra med internationellt utbyte. Tyvärr har vi i det här landet få tillfällen att erbjuda ordentlig övning i subtropiskt klimat, och därför är det bra att man utnyttjar de faciliteter som andra länder har på den punkten. Jag tror emellertid att det utöver detta behöver finnas ytterligare något för att tillvarata kunskapen eller, som vi sagt tidigare, för att institutionalisera den. Ett exempel på detta är hur vi leder våra operationer. Jag roade mig med att före interpellationsdebatten gå igenom några av de missioner som haft i . hade vi ett flygplatskompani i provinsen i . Den insatsen leddes av FTK, det flygtaktiska kommandot. Vi har också haft upprepade insatser i och i Bunya, vilka letts av Högkvarteret. Vi har nämnt insatsen i som varade och som leddes av det armétaktiska kommandot. Vi befinner oss nu i förberedelserna inför en stor utmaning, nämligen att bidra till EU:s krishanteringsförmåga genom att sätta upp . Skulle denna battle group komma ut till exempel i ett land i kommer den att ledas av ännu en ny enhet, nämligen ett field headquarter beläget i . Jag tror att det är viktigt att inse att även ledning av operationer i tropiska eller subtropiska miljöer mår bra av att institutionaliseras och ledas från en och samma plats så ofta som möjligt. 24 Försvarsminister (): Jag har egentligen inga invändningar. Jag delar som sagt uppfattning att det är viktigt att bredda vår förmåga och tillgodogöra oss de erfarenheter som vi gör. Det finns ett antal exempel från stort till smått på hur vi också har gjort det. Ett näraliggande och hanterligt exempel är den nya fältuniform 90 Lätt som har tagits fram för varmare klimattyper. genomförs nästa steg i den utvecklingen, nämligen försök med en särskild ökenuniform. Vi hade korvetten nere i för att göra försök och prov under den allra varmaste tiden , och vi vinner nu nya erfarenheter bland annat när det gäller materielpåverkan genom insatsen utanför . Det kommer att ge nya erfarenheter som det finns anledning att ta till vara när kommer hem igen. Sedan finns det en lång rad speciella problem som också är förknippade med ledningen av internationella insatser, men där är jag kanske mer bekymrad över de svårigheter som EU-systemet och Nato har att tala med varandra och att vi på den europeiska nivån har ett stort behov av att ordna ledningen av de internationella operationerna. Till det får vi dock återkomma i en annan interpellationsdebatt. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2006/07:280 om och Försvarsmaktens förstahandsval för flygskolan 25 Försvarsminister (): har frågat mig om jag ämnar verka för att Försvarsmakten ska få utökad beslutsrätt vad gäller olika enheters lokalisering utifrån de principer som gällde vid det senaste beslutet om operativa enhetens lokalisering och om jag ämnar verka för att låta Försvarsmakten snabbt göra en ny kostnadskalkyl beträffande de verkliga kostnaderna för att fortsätta arbetet med att förlägga flygskolan i jämfört med att samlokalisera flygskolan med Försvarsmaktens övriga flygutbildningar i . Som svar på dessa två frågor får jag anföra följande. Traditionellt har i sina försvarspolitiska beslut tenderat att vara mycket utförlig i regleringen av Försvarsmaktens grundorganisation och förbandsproduktion. Den absoluta merparten av Försvarsmaktens organisationsenheter är vad gäller inrättande, avveckling och lokalisering beslutade av . I några fall har även reglerat lokaliseringen ned till nivån del av förband. Min grundinställning är att Försvarsmakten så långt som möjligt bör styras efter samma principer som gäller för andra statliga myndigheter. Mot den bakgrunden hälsade jag med tillfredsställelse tillkännagivande om att Försvarsmakten själv bör ges rätten att besluta om lokaliseringen av Högkvarterets operativa enhet. Med detta sagt är det så att beslut om lokaliseringen av Försvarsmaktens grundorganisation gäller, och jag avser inte att nu ta några initiativ till förändringar på denna punkt. Flygskolans lokalisering till Malmen är inte formellt riksdagsbunden utan har tillkommit genom regeringsbeslut. Detta beslut har dock fattats efter uttalanden från med innebörden att en militär flygverksamhet i inte är någon långsiktig lösning. beslutade också att F 16 i skulle läggas ned och att den samlade flygutbildningen skulle förläggas till någon eller några av de kvarvarande flottiljerna. Omlokaliseringen av flygutbildningen till Malmen är genomförd, och verksamheten är etablerad där. Det är oklart vad en ny omlokalisering, till , skulle innebära och kosta. En sådan flytt skulle också innebära att redan gjorda investeringar på Malmen skulle vara bortkastade. Sammanfattningsvis avser jag inte att ta några initiativ för att riva upp beslutet om lokalisering av flygskolan till Malmen. 26 (): Jag har lite begränsade röstresurser . Vi får se hur länge de räcker. Men jag ska göra mitt bästa. Detta är en fråga som har varit uppe här i riksdag. Den har debatterats, och det blev ett väldigt olyckligt beslut när det begav sig 2004. Det var egentligen ingen som var nöjd med det, utom möjligen . Dåvarande försvarsministern och dåvarande ÖB var överens om att skulle vara navet för flygvapnet. Det visade sig att det beslut som då togs inte kunde genomföras.