prot · GV0912 · 2007-10-18 00:00:00 — Ett annat, mindre lyckat exempel är en ny näring som har vuxit fram i som på grund av regleringar och en onödig byråkrati i praktiken inte har avsättning för sina produkter. Det jag talar om är de otaliga vinerier och mindre bryggerier som har vuxit fram i . finns förutom de stora bryggerijättarna ett trettiotal mikrobryggerier eller mindre bryggerier. Den har över 100 medlemmar. De stora problem som dessa företag upplever är att de i princip inte kan sälja sina produkter på grund av de regleringar och den byråkrati som finns. Trots Systembolagets policy att inte diskutera någon producent är det just de lokala producenter som har sin tillverkning närmast konsumenterna som har svårast att få avsättning för sina varor. Det är kanske lätt att som svensk se som mittpunkten i världen och se de svenska normerna som kanske de mest normala i världen. Men när det gäller just dessa frågor är det som är undantaget. är det enda landet inom EU där små producenter inte kan sälja sina produkter direkt till kund. I alla länder inom EU är gårdsförsäljning av lokalproducerade alkoholprodukter tillåten. Det finns inget annat EU-land där små lokala alkoholproducenter har så svårt att nå marknaden som de har i . Vi har alla följt den senaste tidens debatt om miljö och den globala uppvärmningen. Jag vet att det i ljuset av detta är många små alkoholproducenter i som har svårt att förstå varför de som har sin produktion nära konsumenterna, som har Kravmärkta och miljömärkta varor, inte får komma in på marknaden. Vår landsbygd är i omvandling. Det vet vi alla. Jordbruket effektiviseras, och allt färre personer kan försörja sig på ett jordbruk. För att ha ett företag på landsbygden krävs det att man har flera ben att stå på. Att bara ha ett skogsbruk eller att bara ha spannmålsproduktion är ofta inte hållbart. Därför måste alla åtgärder som kan underlätta för landsbygdsnäringen vidtas. En sådan åtgärd borde vara att öppna för gårdsförsäljning av lokalproducerade alkoholprodukter. Denna fråga utreds just , men utöver den utredningen borde också möjligheten för små producenter att komma in via Systembolagets kanaler underlättas . I teorin kan alla svenska producenter sälja sina varor via Systembolaget. Dock är denna process mycket byråkratisk, och den innebär att köparna måste besöka Systembolaget minst . Därför är detta ingen reell möjlighet för den svenska turistindustrin. Det har kommit en hel del domar från som gäller försäljning. Genom detta har vissa dörrar öppnats. Tyvärr har inte dessa domar öppnat dörrar för svenska företagare med lokalproducerade alkoholprodukter. Det är till och med så märkligt att en svensk vinproducent inte får sälja till den som besöker gården. Däremot är det okej om han sina varor över och via Internet försäljer varan till en svensk. I har man öppnat möjligheten för lokala alkoholproducenter att försälja vin i gårdsbutiker. Erfarenheterna är mycket goda. Man har inte sett några alkoholpolitiska konsekvenser. Volymerna är små. Man pratar om mindre än av den totala försäljningen, men det har varit viktigt för landsbygden. Det känns som att tiden har sprungit förbi frågan. Dessa företag känner symbolpolitiken och byråkratins ok. Därför är det viktigt att dessa frågor nu behandlas med goda argument och kunskap i stället för tyckande och gamla uppfattningar. Annars riskerar goda idéer att aldrig bli vad nya företag i och landsbygd behöver. 530 PER () replik: Jag blev positiv när sade att det var viktigt att minska den byråkratiska bördan. Det är en ambition som vi har delat från våra partiers sida. Men hur ser du på att bördan faktiskt ökar på grund av de regler som kommer genom den nya regeringens försorg? har tittat på 150 förslag. Man säger att i av fallen ökar regelbördan för företagen. Det är mer än vad det har varit . Bördan har ökat ytterligare än tidigare på grund av den politik regeringen nu driver. Jag tolkar som att han tycker att politiken inte ska styra i onödan, att man till exempel inte ska särskilja mellan olika företag. Hur tycker du att det rimmar med att man nu genomför reformer som behandlar branscher fullständigt olika? Man ger stöd och subventioner till branscher som tvättar kläder i hemmen, men man ger inte stöd till tvätterier som finns ute på gatan. Man ger stöd till restaurangbranschen, men man ger inte stöd till hotellbranschen. Är inte det att gå in och detaljreglera branscher helt i onödan? 531 () replik: Jag vet att det är regeringens uppenbara och tydliga ambition att minska regelbördan. Det är kanske inte den första regeringen som har haft den målsättningen. Men jag tror att det är den första regeringen som har tagit sig an problemet med sådan kraft och sådan determination att vi förhoppningsvis kommer att se ett substantiellt resultat rätt snart. Den andra frågan gällde minskade kostnader för vissa företag. När jag har pratat med företagare har jag inte upplevt det som en möjlig ökad byråkrati, som ett hinder, när det innebär att man får dramatiskt ökade möjligheter. Precis som jag sade tidigare säger nio av tio företagare inom restaurangbranschen att de planerar att nyanställa personal om detta genomförs vilket kommer att göras. Jag tror att det är svårt att finna en mer träffsäker politik när det gäller att skapa nya jobb. Jag förstår inte argumentet, speciellt när det kommer från , som också har drivit den linje som vi nu i princip genomför, det vill säga en skatteväxling som innebär jobb i stället för skatter. 532 PER () replik: Faktum kvarstår att för ett parti som säger att man inte vill gå in och styra i detaljer gör man precis tvärtom. Man går in och styr upp vilken bransch konsumenten ska handla i. Man gör det billigare för vissa branscher, och man gör det dyrare för andra branscher. Det är precis det som alltid har stått för att man inte ska göra. Därför är det förbluffande att man nu genomför en politik som går precis på tvärs mot den ideologi jag har uppfattat att ni står för. Man går in och styr så att vissa branscher får det lättare och andra branscher i stället får nackdelar. Varför inte genomföra generella åtgärder som styr lika mot alla företag, och sedan får ekonomin styra upp vilka branscher som går bra? 533 () replik: Jag tillhör den krets av människor som gärna skulle sänka skatterna mer för företagare. Jag skulle gärna göra generella skattesänkningar. Men i valet mellan att göra generella skattesänkningar som uppenbart leder till arbete eller att göra generella skattesänkningar som i liten utsträckning leder till arbete är för mig valet klart. Jag väljer de skattesänkningar som riktat leder till arbete. Det är också regeringens politik. 534 (): I området näringspolitik ingår ägandet av de statliga bolagen. Flera av dessa bolag är framgångsrika företag, och de representerar stora värden för sina ägare svenska folket. Sex av dessa bolag är nu föremål för en försäljningsprocess initierad av den borgerliga regeringen, den så kallade utförsäljningssåpan. Den här försäljningsprocessen måste dessvärre beskrivas som ett riktigt dåligt exempel på att en regering inte borde hantera så viktiga ärenden. Utan några riktiga underlag inför besluten i tuffar regeringen på genom trots att näringsutskottet begärde att få se påstådda handlingar inför besluten. När väl riksrevisorns rapport kom konstaterade revisorn det vi redan hade misstänkt. Det fanns inga konsekvensanalyser eller andra viktiga handlingar. Därav kom kritik från riksrevisorn för att regeringen bröt mot grundlagens beredningskrav, vilket inte stoppade regeringens utförsäljningsplaner inte ens det faktum att enigt konstaterade att det inte hade gjorts en genomgång av de utlovade för- och nackdelarna med en utförsäljning. I höstens budgetproposition kan man läsa att regeringen tvärtom vidhåller att regeringen har uppfyllt regeringsformens krav på beredning, vilket alltså inte de borgerliga ledamöterna i tycker. I samband med att regeringen basunerade ut sina försäljningsplaner agerade man också för att göra vägen lite mer framkomlig när man skulle sälja. Det var fördubblade arvoden till ordförande och styrelseledamöter i de bolag som skulle säljas ut som man plockade bort de folkvalda i styrelsen. Det kan bara ha haft ett syfte, nämligen att få bort eventuellt motstånd. ska det säljas! Trots regeringens stora planer har det gått grus i maskineriet. Flera chefer har på egen begäran lämnat . Och har det skett ett avhopp av det bolag som skulle hjälpa till i utförsäljningsprocessen. Att sälja statliga bolag är inte direkt som att sälja sina privata på Blocket. Det tror jag att talmannen håller med mig om. Vi socialdemokrater har reserverat oss mot utförsäljningen av dessa bolag, men vi förväntar oss att när regeringen fullföljer sina planer på att sälja gör den det med omtanke och stor försiktighet om värden som riskerar att förslösas genom stora konsultarvoden och kortsiktig ägarpolitik. Något annat som bekymrar mig när det gäller den borgerliga näringspolitiken är det faktum att näringsminister bestämt sig för att öppna för nya bonussystem för ledande personer inom de statliga bolagen genom att ta bort den stopplag som den socialdemokratiska regeringen införde. Vi kan redan se att det nu återigen inom det privata näringslivet gnuggas händer och öppnas för generösa bonussystem och optionsprogram. Jag gissar att vissa företagsledare faktiskt känner sig ivrigt påhejade av näringsministern som ofta och gärna talar om incitament för dem som tjänar riktigt bra. När det gäller de människor som tjänar lite eller rentav kanske bara har en låg inkomst från en socialförsäkring är det slut på näringsministerns och regeringens vurm för incitament och bonusprogram. Regeringspolitiken inriktar sig i stället på att straffa dem som blivit sjuka och arbetslösa genom försämrade ersättningar och strängare regelverk. Åt den som har ska varda givet. Det passar in på regeringens politik när det gäller synen på bonusar för statliga vd:ar och sänkt skatt och lägre a-kassa för arbetslösa. Men också det faktum att regeringen vidhåller en höjd arbetsgivaravgift för småföretagare med färre än tre anställda innefattas i detta synsätt. Med tanke på detta är jag inte förvånad över den besvikelse som vi nu får höra och läsa om från både arbetslösa och småföretagare. 535 FINN () replik: berör en mycket viktig fråga om moral i samband med försäljning av statens och därmed medborgarnas egendom. Jag skulle vilja höra hur resonerade vid den tidigare utförsäljningen av . Där lyckades en minister från hennes eget parti på olika sätt få kursen att bli så hög att staten visserligen tjänade rejäla pengar. Men en rad enskilda människor upplevde detta som en folkaktie och kunde tyvärr inte uppleva att de fick valuta för pengarna. Hur ser på den moralen? Så går jag till den andra frågan. nämner att åt den som har ska varda givet. Hon anspelar då på bolagsrepresentanter i statliga bolag. har haft en partiordförande som avgått. Jag undrar som hon har någon kommentar till uttrycket åt den som har ska varda givet i det sammanhanget? 536 () replik: Jag har valt att tala om den näringspolitik som den borgerliga regeringen genomför nu när man av maktlöshet äntligen har fått makten. Det är rätt intressant att konstatera att flera företrädare för de borgerliga partierna, bland annat ministrar, som har valt att skattefuska nu börjar tala med mig om moral och etik. Det säger lite om vilka företrädare vi har fått i riksdag just . Berätta i stället för mig varför ni tycker att det är så viktigt att sänka skatten på tjänster som uppenbarligen era egna företrädare inte är beredda att betala det pris för som det faktiskt kostar. Det vore intressant för mig att få reda på här . 537 FINN () replik: Jag tyckte att gjorde en tydlig anspelning på moral i samband med utförsäljning och gjorde en hel del förespeglingar om att det gick åt fel håll. Då tycker jag att det finns all rätt att ifrågasätta moralen i ett vidare perspektiv. Jag tycker också att vi har rätt att höra hur Socialdemokraterna ser på om det möjligtvis finns en ideologisk spärr mot att sälja ut statliga bolag. Man har faktiskt varit föregångare i detta ärende med till exempel Teliautförsäljningen. Fanns det då ett annat motiv än det finns nu för den borgerliga regeringen? 538 () replik: Jag står nu och diskuterar den borgerliga regeringens hantering av den utförsäljningssåpa som vi har sett. Riksrevisorn pekar på att den borgerliga regeringen bryter mot grundlagen. Jag tycker att det är allvarligt. Jag uppfattar inte att den socialdemokratiska regeringen fick den typen av kritik. Det som är viktigt att konstatera är att när man säljer statliga bolag är det inte som att sälja privata på Blocket. Man måste hantera dessa stora värden på ett helt annat sätt än vad den borgerliga regeringen nu gör. 539 () replik: Redan innan det fanns något som hette förekom det att det såldes ut statliga företag. Det skedde till exempel med ett tjugotal företag. Därefter tog den tidigare socialdemokratiska regeringen i varje budget upp ungefär 15 miljarder, eller närmare bestämt exakt 15 miljarder, för att sälja ut statlig egendom. Det var naturligtvis riktigt att göra detta. Dock talade man aldrig om vilka företag som man skulle sälja. Där sade dåvarande statsrådet till exempel att man skulle sälja ut vid lämpligt tillfälle. Det tycker jag att man alltid ska säga. Min fråga är: Är det generellt fel att sälja ut statliga företag, eller är det bara när Socialdemokraterna säljer ut statliga företag som det är rätt? Är det rättvist när Socialdemokraterna säljer ut och orättvist när andra gör det? 540 () replik: Jag tycker att det är fel att sälja ut statliga bolag på det sätt som den borgerliga regeringen nu genomför försäljningsprocessen. Det är uppenbart att man inte kan hantera frågan på ett korrekt sätt. 541 () replik: Av de 429 inlägg som var i går var det ett antal där man berörde ordet rättvisa. I och med att man, som , har beslutat sig för att man själv äger rätten att besluta vad som är rättvist blir därmed all diskussion om vad som möjligtvis skulle kunna vara orättvisa helt omöjlig. Denna monopolisering av begreppet rättvisa vänder jag mig mycket starkt emot. Det är inte på det sättet att socialdemokrater kan bestämma vad som är rättvisa. I detta anförande instämde Finn (). 542 () replik: Jag förbehåller mig rätten att säga att jag tycker att det är orättvist att driva en politik där man satsar på att sänka skatt för rika, uppmanar statliga vd:ar att öppna för bonussystem och sänker ersättningen för de arbetslösa och sjuka. Jag tycker att det är en orättvis politik. Jag förbehåller mig rätten att säga det här i talarstolen. 543 (): Då växlar vi spår lite grann. Det har varit mycket tal om företagande. Jag tänkte tala om en mellanform av detta. Under rubriken eget men jobba som anställd vill jag framföra möjligheter med så kallad egenanställning. Det är många som inte vill eller kan starta egna företag men som har bra idéer och gärna skulle vilja mer än de kan. Potentiella företagare och vi andra i går här miste om nya möjligheter att utveckla bland annat tjänstesektorn. Därför är det viktigt att ta fasta på de faktorer som kan göra det möjligt att hitta nya lösningar. Runt om i växer det nu vägar till förändringar, och de kallas egenanställningar. Det är en korsningsform mellan att driva företag och ha en trygghet som en anställning innebär. Här finns en chans att få fördelar från båda alternativen. Egenanställning innebär att ett bolag eller en ekonomisk förening tar hand om skatter, avgifter och försäkringar medan entreprenören själv ägnar sig åt utförande och marknadsföring. Det är en företagsform som till exempel utmärkt kan passa för flera olika personkategorier. Det handlar om människor som inte riktigt vågar ta steget in i ett företagande och som också vill ha tryggheten. Långtidssjukskrivna och människor som lever under skyddad identitet har också spännande utmaningar här. Om vi tittar närmare på arbetsmarknaden kan vi konstatera att kvinnor inte är så flitiga med att starta företag. Det är av nyföretagarna som är kvinnor. Män bedriver verksamhet i egna företag i mycket större utsträckning än kvinnor. Alltså finns det hinder i kvinnors liv som gör att de inte vill ta på sig ytterligare ett stort ansvar. En faktor är att kvinnor är mindre riskbenägna än män. Men det finns också andra förklaringar som kan påverka. Kvinnor har en tendens att stanna för länge i arbete eller i situationer som de inte önskar eller som de inte mår bra av. Detta kan vi se på sjukstatistik och ohälsotal. Många lever med en dröm om att kunna arbeta för sig själv men vågar inte ta steget. Här kan egenanställningen medverka till att fler personer vågar pröva sin idé utan att starta företag, i varje fall i första skedet. Det fina är också att man när man väl vant sig kan känna sig redo vid övergången, och man kan göra det i sin egen takt. Du koncentrerar dig på det du är bra på. Det kan vara kurser, design, festplanering, bedriva utredningar eller vad det nu är. Vissa gör juristjobb. Bolaget eller den ekonomiska föreningen tar hand om det administrativa och reglerna. Det är meningen att det ska vara så bra som möjligt för dem som startar. Bolaget hjälper till att svara på allehanda frågor och bygger nätverk mellan dem de servar. Ur jämställdhetssynpunkt, för personer som vill men inte vågar, för de långtidssjukskrivna och arbetslösa är därför egenanställningen ett komplement på arbetsmarknaden. Det blir ett steg från en punkt i arbete, utanför arbete och därmed vidare. Anställningen innebär att du som sjukskriven kan arbeta i din egen takt under det antal timmar du orkar med eller en månad. System får aldrig bli hinder för utveckling. Detta är politikens uppgift. Trots det finns det ibland regler som man tror blir bra, men det blir inte alltid som man vill. är ett levande exempel på hur nya tankar kan gå runt byråkrati och att det går att finna nya vägar utan att försätta personer i ett utanförskap. arbetade i den stressade restaurangbranschen, som vi har varit inne på så . orkade hon inte med det, och kroppen gick i baklås. Trots tvivel hade hon bestämt sig för att komma tillbaka. Hon visste att hon troligtvis aldrig skulle kunna jobba heltid men ville gärna jobba med det hon kunde. kanske hon bara skulle kunna arbeta . Hon var tvungen att anpassa sitt arbete till vad kroppen klarade av. En anställning verkade som en utmaning, men ändå skulle hon vilja göra någonting själv. Hon kunde inte starta företag, för då försvann hennes ersättning. Det tar ju lite tid att bygga upp en verksamhet. håller nu kurser och föreläsningar om sitt specialämne. Hon kan nu arbeta i den grad som hennes kropp tillåter, och hon kan vara verksam utifrån sina förutsättningar och samhällets möjligheter. En annan kvinna med förtidspension och flera diagnoser prövade att arbeta i en egenanställning i mycket blygsam skala på sin väg mot det hon tror att hon ska orka och klara av. Hon vill så gärna vara med på den del hon orkar och kan. Hon kan här jobba och bestämma när hon ska arbeta. För henne och finns här de möjligheter som de tidigare inte hade. Socialminister har tagit initiativ och pratar om avknoppningar av verksamhet inom den offentliga sektorn. Genom fortsatt finansiering över skattsedeln för enskilda initiativ får inte minst kvinnor fler möjligheter att starta företag. Arbetsformen med egenanställning är här ett alldeles lysande exempel på hur fler tankar och idéer kan omvandlas till stimulerande verksamheter för att driva verksamhet inom välfärdssektorn. bestämde sig och sade upp sig från en fast anställning för att starta eget som sjukgymnast. Jag är övertygad om att vi kommer att få fler exempel på detta framöver. Att leva med skyddad identitet är inte ett val utan ett tvång. I detta fall handlade det om en kvinna med hög utbildning som hade levt utomlands . När maken började ta droger förvandlades familjens liv till ett helvete. är hon tillbaka i , men lever hon med skyddad identitet. Kvinnan har haft flera anställningar. Till slut orkade hon inte med att vara anställd längre, då mannen kunde hitta henne. Alternativet var att starta eget företag. På skattemyndigheten möttes kvinnan av skratt då hon ville ha en F-skattsedel med fingerat personnummer. Det här är nu möjligt att förändra genom egenanställning där personnumret inte behöver lämnas fram. Hon kan jobba vidare med sitt företag. 544 HANS (): Att förflytta sig, att äta, att göra och att bo kan synas som vardagliga och ganska oansenliga sysslor. Men det här är faktiskt själva definitionen på begreppet turism en näring som handlar mycket om och omfattar det som är vardagliga sysslor men som man gör i ett annat sammanhang än . En annan definition på turism är förflyttad konsumtion, det vill säga att man väljer att vara på en annan plats och en annan destination och konsumera. Det är en ekonomisk definition på turism. Det här är en näring som är i allra högsta grad växande. , , har turism- och besöksnäringen ökat . Det är inte småsmulor. Det här är en bransch som i allra högsta grad är i tillväxt. Men det är också en bransch som står inför många utmaningar och en bransch som tillsammans med politiska beslut på egen hand måste ta steg för att förnya både sig själv och näringen. Turismekonomin står för av bnp, det vill säga bruttonationalprodukten. Det kan vara värt att nämna detta när vi i den här allmänpolitiska debatten diskuterar näringspolitik. Näringspolitik brukar ofta handla om produktion av produkter, om fabriker och industriell produktion medan tjänsteproduktionen ofta tenderar att diskuteras med ett lätt nedlåtande tonfall. Det där är ju tjänster som är billiga att köpa, säger man. Det hela nedvärderas i många fall. Jag tycker att det är tråkigt. Jag tycker att det är synd. Detta är ju en näring där många ungdomar får sitt första arbete, gör sin första arbetslivserfarenhet och får ett insteg i möjligheterna att försörja sig själv. Ytterligare utmaningar för besöksnäringen är att underlätta ytterligare för småföretag. Det är någonting som regeringen håller på med och utvecklar. Jag förväntar mig att få åtminstone någon replik på detta. En annan utmaning är att höja kunskapsnivån bland aktörer inom branschen bland personal. Det gäller utbildning på hög nivå som kan höja statusen och innehållet i själva tjänsteproduktionen, men också utbildning på en nivå som ligger inom företagen. Det här är tyvärr branscher som präglas av låga löner och en knivskarp konkurrens. Men ökad kompetens inom näringen leder till större möjligheter, ett ökat tjänsteinnehåll och ett värdeinnehåll. Det blir större möjligheter att ta betalt. Det leder i sin tur till högre löner och bättre möjligheter att göra livskarriär i besöksnäringen. Man kommer ofta in på arbetsmarknaden genom den här näringens försorg. Men det behövs kunskap från näringen själv och bland dem som arbetar i näringen. Det behövs också kunskap hos dem som nyttjar tjänsterna. Det behövs medvetna turister. Vi ser detta inom kulturturismen. Vi ser det inom den så kallade ekoturismen, när turister gör aktiva val och säger: Ja, jag vill skaffa mig upplevelser! Ja, jag vill äta, göra, resa och bo men jag vill göra det på ett medvetet sätt som gör att jag kan ta ansvar för mitt handlande när jag förflyttar min konsumtion. Det är många som satsar på destinationsutveckling. Många stora städer världen över tävlar med varandra och puttar in för att få de stora evenemangen. , , och är bara några av dem. I har vi , som trots att man är en lilleputt i detta stora rike klarar av att ta hem ett stort antal av världens ledande evenemang. Det här sker genom ett medvetet samarbete mellan näringarna, med samhället och att man samverkar i den riktningen. Jag tror att det är en ytterligare utmaning för besöksnäringen att tillsammans med de olika orter och regioner som finns inom och även med som land kunna utveckla kompetens. Därmed säkrar man kapitaltillförseln och får en kontinuitet i sin marknadsföring av och landet som destination.