prot · GU09126 · 2007-06-14 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . vice talmannen meddelade att () avsagt sig uppdraget som suppleant i utrikesutskottet. Kammaren biföll denna avsägelse. 3 § Anmälan om kompletteringsval till utrikesutskottet vice talmannen meddelade att Moderata samlingspartiets riksdagsgrupp på grund av uppkommen vakans anmält som suppleant i utrikesutskottet. vice talmannen förklarade vald till suppleant i utrikesutskottet () 4 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2006/07:628 Till Interpellation 2006/07:628 Grundlagsskydd av våra gemensamma tillgångar av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa och andra inbokade arrangemang. Till Interpellation 2006/07:631 Ångermånaden för asylsökande av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa. () Enligt uppdrag 5 § Meddelande om skriftliga frågor vice talmannen meddelade att skriftliga frågor som lämnats in kl. 10.00fredagen skulle besvaras av statsråd efter det att frågan framställts. Meddelandet hade delats ut till kammarens ledamöter. 6 § Beslut om ärende som slutdebatterats UU3 Punkt 1 (Det nordiska samarbetet) 1. utskottet 2. res. (v) Votering: 266 för utskottet 22 för res. 61 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 104 s, 82 m, 25 c, 20 fp, 19 kd, 16 mp För res. : 22 v Frånvarande: 26 s, 15 m, 4 c, 8 fp, 5 kd, 3 mp Punkterna 2 och 3 Kammaren biföll utskottets förslag. 7 § Beslut om ärenden som slutdebatterats TU16 Statens ansvar för vissa betaltjänster m.m. Punkt 1 (Statens ansvar för grundläggande betaltjänster) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v, mp) Votering: 148 för utskottet 141 för res. 1 60 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 1 s, 83 m, 25 c, 20 fp, 19 kd För res. 1: 103 s, 22 v, 16 mp Frånvarande: 26 s, 14 m, 4 c, 8 fp, 5 kd, 3 mp Punkt 8 (Bankernas kostnadsansvar) 1. utskottet 2. res. 7 (v, mp) Votering: 247 för utskottet 40 för res. 7 2 avstod 60 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 100 s, 83 m, 25 c, 20 fp, 19 kd För res. 7: 2 s, 22 v, 16 mp Avstod: 2 s Frånvarande: 26 s, 14 m, 4 c, 8 fp, 5 kd, 3 mp Punkt 9 (Konsekvenser för sysselsättningen) 1. utskottet 2. res. 8 (s, v, mp) Votering: 147 för utskottet 143 för res. 8 59 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 25 c, 20 fp, 19 kd För res. 8: 105 s, 22 v, 16 mp Frånvarande: 25 s, 14 m, 4 c, 8 fp, 5 kd, 3 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. MJU16 Tävling med hästdjur Kammaren biföll utskottets förslag. MJU17 Ett utvidgat miljöansvar Punkt 1 (Definitioner) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v, mp) Votering: 147 för utskottet 142 för res. 1 60 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 25 c, 20 fp, 19 kd För res. 1: 104 s, 22 v, 16 mp Frånvarande: 26 s, 14 m, 4 c, 8 fp, 5 kd, 3 mp Punkt 2 (Ansvarsgenombrott) 1. utskottet 2. res. 2 (mp) Votering: 272 för utskottet 16 för res. 2 61 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 104 s, 83 m, 25 c, 20 fp, 19 kd, 21 v För res. 2: 16 mp Frånvarande: 26 s, 14 m, 4 c, 8 fp, 5 kd, 1 v, 3 mp Punkt 5 (Bemyndiganden) 1. utskottet 2. res. 5 (s, v, mp) Votering: 147 för utskottet 143 för res. 5 59 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 25 c, 20 fp, 19 kd För res. 5: 105 s, 22 v, 16 mp Frånvarande: 25 s, 14 m, 4 c, 8 fp, 5 kd, 3 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. 8 § Beslut om ärenden som slutdebatterats FöU10 En anpassad försvarsunderrättelseverksamhet Punkt 1 (Avslag på propositionen) 1. utskottet 2. res. 1 (s) 3. res. 2 (v) 4. res. 3 (mp) Förberedande votering 1: 22 för res. 2 16 för res. 3 252 avstod 59 frånvarande Kammaren biträdde res. Förberedande votering 2: 106 för res. 1 22 för res. 2 162 avstod 59 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 146 för utskottet 124 för res. 1 20 avstod 59 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 24 c, 20 fp, 19 kd För res. 1: 105 s, 19 v Avstod: 1 c, 3 v, 16 mp Frånvarande: 25 s, 14 m, 4 c, 8 fp, 5 kd, 3 mp Punkt 2 (Propositionens lagförslag om försvarsunderrättelseverksamhet m.m.) Under denna punkt hade i res. 4 av m.fl. yrkats att skulle avslå regeringens förslag till lag om ändring i lagen om försvarsunderrättelseverksamhet och lag om ändring i sekretesslagen. Vidare hade m.fl. (s, v, mp) i en skrivelse yrkat att lagförslagen skulle vila på grund av att lagförslagen innebar sådan begränsning av fri- och rättighet som avsågs i 2 kap. 12 § regeringsformen. Först skulle beslut fattas om yrkande om avslag. 4 avslogs skulle beslut fattas om antagande av lagförslagen. 1. utskottet 2. res. 4 (s, v, mp) Votering: 146 för utskottet 143 för res. 4 1 avstod 59 frånvarande vice talmannen konstaterade att majoriteten av de röstande hade avslagit res. Därmed skulle fattas beslut om lagförslagen skulle antas. Enligt 2 kap. 12 § tredje stycket regeringsformen kunde lagförslagen antas om minst fem sjättedelar av de röstande förenade sig om beslutet. Om så inte skedde skulle lagförslagen hänvisas till för prövning om bestämmelsen att lagförslagen skulle vila var tillämplig. Beslutet skulle fattas genom omröstning. Med hänsyn till kravet på fem sjättedels majoritet företogs rösträkning utan föregående uppresning. Votering: 146 för att lagförslagen skulle antas 143 för att lagförslagen skulle hänvisas till 1 avstod 59 frånvarande vice talmannen konstaterade att mindre än fem sjättedelar av de röstande hade röstat för att lagförslagen skulle antas. Kammaren hade således beslutat att hänvisa lagförslagen till för prövning om bestämmelsen att lagförslagen skulle vila var tillämplig. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 24 c, 20 fp, 19 kd För res. 4: 105 s, 22 v, 16 mp Avstod: 1 c Frånvarande: 25 s, 14 m, 4 c, 8 fp, 5 kd, 3 mp Punkt 3 (Rättssäkerhetsgarantier) 1. utskottet 2. res. 5 (mp) Votering: 149 för utskottet 17 för res. 5 123 avstod 60 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 5 s, 82 m, 23 c, 20 fp, 19 kd För res. 5: 1 s, 16 mp Avstod: 99 s, 1 m, 1 c, 22 v Frånvarande: 25 s, 14 m, 5 c, 8 fp, 5 kd, 3 mp () anmälde att han avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. Punkt 4 (Propositionens lagförslag om signalspaning m.m.) a) Propositionens lagförslag om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet I skrivelse från m.fl. (s, v, mp) hade yrkats att detta lagförslag skulle vila på grund av att lagförslaget innebar sådan begränsning av fri- och rättighet som avsågs i 2 kap. 12 § regeringsformen. hade i yrkande till betänkandet anmält att det funnit att bestämmelserna i den föreslagna lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet fick anses utgöra en sådan begränsning av de fri- och rättigheter som omfattades av bestämmelserna om det särskilt kvalificerade förfarandet i 2 kap. 12 § tredje stycket regeringsformen. Enligt denna föreskrift i regeringsformen kunde lagförslagen ändå antas om minst fem sjättedelar av de röstande förenade sig om beslutet. Om så inte skedde skulle lagförslaget hänvisas till försvarsutskottet för att där vila från det datum ärendet anmäldes i kammaren, det vill säga från . Beslutet skulle fattas genom omröstning. Med hänsyn till kravet på fem sjättedels majoritet företogs rösträkning utan föregående uppresning. Votering: 146 för att lagförslaget skulle antas 143 för att lagförslaget skulle vila 1 avstod 59 frånvarande vice talmannen konstaterade att mindre än fem sjättedelar av de röstande hade röstat för att lagförslaget skulle antas. Kammaren hade således beslutat att hänvisa lagförslaget till försvarsutskottet för att där vila från . Partivis fördelning av rösterna: För att lagförslaget skulle antas:83 m, 24 c, 20 fp, 19 kd För att lagförslaget skulle vila: 105 s, 22 v, 16 mp Avstod: 1 c Frånvarande: 25 s, 14 m, 4 c, 8 fp, 5 kd, 3 mp b) Propositionens förslag om ändring i lagen om elektronisk kommunikation såvitt avser 6 kap. 19 § m. fl. (s, v, mp) hade i den tidigare nämnda skrivelsen yrkat att även detta lagförslag skulle vila på grund av att lagförslaget innebar sådan begränsning av fri- och rättighet som avsågs i 2 kap. 12 § regeringsformen. Enligt denna föreskrift i regeringsformen kunde lagförslaget ändå antas om minst fem sjättedelar av de röstande förenade sig om beslutet. Om så inte skedde skulle lagförslaget hänvisas till för prövning om bestämmelsen att lagförslaget skulle vila var tillämplig. Beslutet skulle fattas genom omröstning. Med hänsyn till kravet på fem sjättedels majoritet företogs rösträkning utan föregående uppresning. Votering: 146 för att lagförslaget skulle antas 143 för att lagförslaget skulle hänvisas till 1 avstod 59 frånvarande vice talmannen konstaterade att mindre än fem sjättedelar av de röstande hade röstat för att lagförslaget skulle antas. Kammaren hade således beslutat att hänvisa lagförslaget till för sådan prövning som avsågs i 2 kap. 12 § sista stycket regeringsformen. Partivis fördelning av rösterna: För att lagförslaget skulle antas: 83 m, 24 c, 20 fp, 19 kd För att lagförslaget skulle hänvisas till KU:105 s, 22 v, 16 mp Avstod: 1 c Frånvarande: 25 s, 14 m, 4 c, 8 fp, 5 kd, 3 mp c) Propositionens förslag om ändring i lagen om elektronisk kommunikation såvitt avser 6 kap. 21 § m.fl. (s, v, mp) hade i den tidigare nämnda skrivelsen yrkat att lagförslaget skulle vila på grund av att lagförslaget innebar sådan begränsning av fri- och rättighet som avsågs i 2 kap. 12 § regeringsformen. hade i yttrande till betänkandet anmält att det funnit att den föreslagna bestämmelsen i 6 kap. 21 § om utvidgning av tystnadsplikten för bland andra operatörerna utgjorde en sådan begränsning av de fri- och rättigheter som omfattades av bestämmelserna om det särskilt kvalificerade förfarandet i 2 kap. 12 § tredje stycket regeringsformen. Enligt denna föreskrift i regeringsformen kunde lagförslaget ändå antas om minst fem sjättedelar av de röstande förenade sig om beslutet. Om så inte skedde skulle lagförslaget hänvisas till försvarsutskottet för att där vila från det datum ärendet anmäldes i kammaren, det vill säga från . Beslutet skulle fattas genom omröstning. Med hänsyn till kravet på fem sjättedels majoritet företogs rösträkning utan föregående uppresning. Votering: 146 för att lagförslaget skulle antas 143 för att lagförslaget skulle vila 1 avstod 59 frånvarande vice talmannen konstaterade att mindre än fem sjättedelar av de röstande hade röstat för att lagförslaget skulle antas. Kammaren hade således beslutat att hänvisa lagförslaget till försvarsutskottet för att där vila från . Partivis fördelning av rösterna: För att lagförslaget skulle antas: 83 m, 24 c, 20 fp, 19 kd För att lagförslaget skulle vila: 105 s, 22 v, 16 mp Avstod: 1 c Frånvarande: 25 s, 14 m, 4 c, 8 fp, 5 kd, 3 mp vice talmannen kallade på uppdrag av ordförande till sammanträde denna dag i sessionssal. En skriftlig kallelse skulle delas ut till kammarens ledamöter. 9 § Utvärdering av penningpolitiken Föredrogs finansutskottets betänkande 2006/07:FiU27 Utvärdering av penningpolitiken. 1 (): I finansutskottets betänkande nr 27 behandlas en utvärdering av den svenska penningpolitiken . Sex av partier står bakom betänkandet. gav professorerna i uppdrag att tillsammans göra en utvärdering av den svenska och penningpolitiken. Det är den mest omfattande och genomarbetade analys av svensk penningpolitik som gjorts sedan inflationsmålet infördes . Utvärderingen skulle bland annat ge svar på följande frågor: Är övergripande mål rätt utformat? Är inflationsmålet rätt utformat? Har fört en penningpolitik som uppfyllt inflationsmålet? Vilka prognos- och analysmetoder använder sig av samt hur ser beslutsprocess ut? Har en effektiv och ändamålsenlig kommunikation med omvärlden? Har rätt verktyg för att nå inflationsmålet? Hur klarar sig jämfört med andra länder med inflationsmål? Utredarna har bland annat haft möjlighet att träffa företrädare för , arbetsmarknadens parter, universitetsvärlden, finansmarknaden, regeringen och . Dessutom har ett 20-tal remissinstanser haft möjlighet att avge yttranden om penningpolitiken direkt till utredarna. Den färdiga utvärderingen presenterades av professor vid en presskonferens . höll utskottet en utfrågning om utvärderingens resultat där, förutom professor själv, också riksbankschefen och professor vid vid deltog. Utvärderingen skickades på remiss till ett stort antal utvalda remissinstanser. Riksbanksfullmäktige, direktion, med flera viktiga institutioner svarade med yttranden. Vidare har finansutskottet besökt och diskuterat utvärderingens resultat. delar utvärderarnas allmänna omdöme, att och den svenska penningpolitiken tillhör de mest framgångsrika i ett internationellt perspektiv. Utskottet framhåller också vikten av att det finns en bred samsyn om inflationsmålets utformning. Ett viktigt uttryck för detta är att och regeringen ställer sig bakom målet, vilket regelmässigt sker i samband med behandlingen av budgetpropositionen. Med detta överlämnar jag betänkandet till partiernas företrädare för debatt. 2 (): Det är alltid bra med utvärderingar, för att se resultaten och kunna genomföra förändringar. Därför välkomnar även denna utvärdering. Den har lett mig till tankar om de stora frågorna, tankar om demokratins utveckling och dess brister. Utvärderingen har inte skrivits med det syftet, och troligtvis har inte så många som deltar i debatten funderat i de banorna. Den proposition som förelåg före beslutet om ställning 1999 ägnade fyra rader och ett ord åt demokratin. Demokratin hade inte någon större betydelse när beslutet togs annat sågs vara överordnat. Som medborgare har man svårt att förstå vad som kan vara viktigare än just demokratin, men vi fick en så kallad fristående riksbank fristående från just demokratin. På s. 16 i utvärderingen kan man läsa: I en demokrati är det alltid med viss olust man lämnar över makt över politiska beslut som påverkar så gott som alla medborgare till icke folkvalda tjänstemän. Sedan kommer man fram till att det är en olust som medborgarna ska stå ut med. Men det här är faktiskt en kärnfråga och en märkvärdigt otuggad kärnfråga, en som försvinner i tekniskt prat om antalet ledamöter i direktionen, mandatperiodens längd för de oavsättbara eller utformningen på diagram. säger i : När riksbanksledningen missar inflationsmålet, till priset av högre arbetslöshet och lägre produktion än annars vore möjligt, händer ingenting. Det är svårt att komma på någon grupp i samhället vid sidan av kungen som åtnjuter samma privilegium. Kungen får man åtminstone kritisera. När får kritik blir det debatt om kritiken. har den ekonomiska politiken avdemokratiserats. Vi har sett avregleringar, privatiseringar, en minskande offentlig sektor, behov av ökad avsättning för kapitalet med behov av en alltid tillgänglig arbetskraftsreserv. Lägg därtill de tvångströjor som de förtroendevalda har klätt sig i för att tillmötesgå marknaden, överskottsmål, budgettak och en så kallad fristående riksbank allt för att anpassa oss till . har vi haft en för oss ovanligt hög arbetslöshet. Allmänhetens intressen har underordnats marknadens. Ja, då blir det möjligt att frångå målet om full sysselsättning men ändå låtsas som att det inte har hänt. Det är utifrån den historiska tillbakablicken vi också måste se utvecklingen av penningpolitiken. Den ekonomisk-politiska retoriken är naturligtvis fylld av prat om jobb. För de breda folklagren är full sysselsättning fortfarande det som är överordnat. Många människor kanske till och med tror att det är så i politiken. De kanske har missat att en majoritet i har beslutat att enligt lag ska ha prisstabilitet som det överordnade målet och att ska vara helt fristående, alltså från de demokratiska politiska besluten. I förarbetena till riksbankslagen står det till och med uttryckt att kan och ska motverka en förbättrad sysselsättning om den menar att denna sysselsättningsökning står i motsättning till den egna bedömningen om jämviktsnivån på arbetslöshet. Vi menar att det här är både samhällsekonomiskt och demokratiskt problematiskt. I utvärderingen uttrycks det dessutom mycket tydligt, vilket inte har gjorts i den politiska debatten, att styrs utifrån en teori om jämviktsarbetslöshet. Det här låter tekniskt, som någonting som experter skruvar och rattar med. Men det är mycket viktigare än så. Utgångspunkten har i stället varit teorier om att det finns en naturlig nivå på arbetslösheten, att inflationen ökar om arbetslösheten sjunker under den nivån. Till priset av hög arbetslöshet försöker man därför hålla inflationen nere. Med andra ord: Arbetsmarknaden betraktas som vilken marknad som helst, där utbud och efterfrågan bestämmer priset på varan. Arbetslösheten blir med ett sådant synsätt så låg som möjligt om det finns så lite som möjligt som hindrar en marknadsmässig prissättning. Då kan utbud och efterfrågan mötas på arbetsmarknaden. I en sådan marknadsmodell är det naturligt att fackföreningars krav på goda och kollektivt framförhandlade lönevillkor eller en arbetsrättslagstiftning som skyddar arbetstagare från godtycke utgör stelheter som stör den fria prisbildningen och därmed höjer nivån på jämviktsarbetslösheten. Om man beskriver arbetsmarknad på det sättet landar man bekvämt i en politik som sticker rakt högerut. Den ekonomiska politikens uppgift blir i det perspektivet att släppa fram de fria marknadskrafterna. Efterfrågan på arbetskraft eller fördelningen mellan vinster och löner får inte någon vikt i en sådan beskrivning. Det är uppenbart för de flesta att det här är ett fundamentalt politiskt ställningstagande om hur samhället ska organiseras. Arbetslösheten är inte vilket marknadsproblem som helst. Människor som går eller inte går till jobbet en vanlig dag är inte varor som blir kvar eller inte blir kvar på hyllan. Och mellandagsrea på sommarkläder har inte samma effekter på samhället som lönesänkningar eller timanställningar. Dagens penningpolitik utgår från en märklig marknadsliberal världsbild. Här blir ökad sysselsättning eller lönelyft till grupper som kräver sin rättmätiga del av tillväxten ett problem som måste ta tag i. Och i stället för stimulanser i ekonomin som kan öka efterfrågan på arbete, som till exempel förslag om byggande av hyresrätter eller satsningar på järnvägar eller välfärd, är fokus på det man kallar arbetsmarknadens funktionssätt. Lösningarna blir fler visstidsanställningar, sänkta ersättningsnivåer i a-kassan och press nedåt på lönerna. Det är mumma för högern, men socialdemokraterna borde stå för något annat. har varit dålig på att uppnå sitt eget inflationsmål. Målet har systematiskt och långvarigt underskridits, vilket enligt utvärdering har lett till såväl onödigt hög arbetslöshet som produktionsbortfall. Även om man skulle acceptera synsättet att det finns en jämviktsarbetslöshet som inte penningpolitiken kan bidra till att rubba bör man kunna se att arbetslöshet på kort sikt också får långsiktiga effekter, till exempel i och med att människor förlorar kompetens och kanske inte kan komma tillbaka till arbetsmarknaden när arbetslösheten kommit ned till sin så kallade korrekta nivå. Det är katastrofalt både för individen och för samhället, för alla vill vara behövda. I utvärderingen lyser dessutom samhälleliga maktförhållanden helt med sin frånvaro. Men penningpolitik kan inte särskiljas från en samhällspolitisk debatt. Därför är det inte heller en slump att husprisernas inflytande på inflationsbedömningen blir föremål för väsentligt större diskussioner än arbetslösheten. Det torde ha samband med vilka samhällsskikt som först och starkast påverkas av förändrade huspriser respektive hög arbetslöshet. Den penningpolitiska debatten har präglats av en syn på inflation som nästan gett intryck av att det är en katastrof som diskuteras. Allt är en stor olycka. Men är detta rimligt? Tillväxtforskningen yttrar sig genom regressionsanalyser där många signifikanta effekter testas på tillväxttakten. Där går det förstås att hitta studier som pekar på ett positivt samband mellan låg inflation och högre tillväxt. Men det finns gott om empiriska studier som visar på helt andra resultat. I den stora konstaterade man att den empiriska forskningen om de samhällsekonomiska kostnaderna av inflation finner i allmänhet att de är relativt små vid en måttlig inflationstakt . Flera andra studier pekar i samma riktning. konstaterar för finansutskottet att i ett urval av 18 , i nästan den största undersökning som har gjorts, har det funnits ett starkt signifikant positivt samband mellan genomsnittlig inflation och genomsnittlig tillväxt. Siffror från visar ungefär samma sak. Den högsta genomsnittliga tillväxten finns i gruppen med en inflationstakt på mellan , följt av en grupp med högre inflationstakt. Därefter kommer länder med lägre inflation. Jag misstänker att jag kan få den där typen av tröttsamma på gränsen till infantila motargument som att vill elda på inflationsbrasan och det ena med det andra. Men nej, vi påstår inte att hög eller volatil inflationstakt är eftersträvansvärt. I stället manar vi med dessa konstateranden till ett ifrågasättande av fokuseringen på en mycket låg inflationstakt som en viktig målvariabel för den ekonomiska politiken. Vi menar att de samhällsekonomiska följderna av penningpolitiken i första hand är intressanta om man tittar på bredare samhällsekonomiska effekter och då särskilt följderna för arbetsmarknaden. Penningpolitiken kan självklart inte enskilt lösa problemen med hög arbetslöshet. Men precis som utvärderingen visar bidrar den till att tusentals arbetstillfällen missas och framför allt att fokus i den ekonomiska politiken flyttas från efterfrågan på arbete till arbetsgivarnas krav på att arbetstagarna ska vara flexibla, underdåniga och inte ställa för höga lönekrav. Majoriteten i utskottet väljer att kritisera för att den har bidragit till högre arbetslöshet, och de kräver ökad flexibilitet. De vill också utveckla uppföljningen och ansvarsutkrävandet av , vilket i sig är bra, men de väljer ändå inte att ändra i riksbankslagen. Även fortsättningsvis blir kungen och riksbanksdirektionen de enda oavsättbara i vårt land. Även fortsättningsvis kommer vi att styras av en penningpolitik som styrs av tjänstemän. Även fortsättningsvis kommer prisstabilitet att vara överordnat full sysselsättning. Ja, det kanske till och med ska motverka full sysselsättning. Majoriteten vill debattera penningpolitiken i större utsträckning, och det är bra. Men vem ska vara mottagare? Enligt riksbankslagen får de inte ta emot instruktioner i direktionen när de fullgör penningpolitiska uppgifter. Majoriteten anser också att regeringen ska fortsätta att avhålla sig från att delta i den penningpolitiska debatten. På så sätt kan en regering fortsätta att ducka för att diskutera viktiga delar av sin ekonomiska politik. Och omvänt kan vi hamna i den märkliga situationen att en regering inte skulle kunna gå i polemik mot en politik som strider mot den egna. , fru talman: Det nuvarande systemet skapar en benägenhet att exempelvis peka ut breda samhällsskikts löneökningar som ett problem medan de samhällsekonomiska effekterna av vidgade klyftor och en formidabel inkomst- och förmögenhetsutveckling för de allra rikaste förbigås med ointresse. I och med den nuvarande riksbanksregimen förpassas viktiga politiska ställningstaganden till en debatt som förmodas vara icke-politisk och från vilken medborgarna förväntas hålla sig undan. Det undergräver det demokratiska systemet mer allmänt.