prot · GU09120 · 2007-06-05 00:00:00 — har gjort en nedskärning i och med den nya regeringen som innebär att vi ligger under riktmärke för hur många arbetsmiljöinspektörer man ska ha. Jag undrar: Hur kan man stödja denna ILO-rekommendation och tycka att det är en bra rekommendation till FN:s medlemsländer när man inte följer den själv? Dessutom står det i svaret att vi har regionala skyddsombud. Det är riktigt, men det kan inte ersätta arbetsmiljöinspektörer. Det är trots allt de som gör jobbet. Det finns en annan intressant aspekt på det här, och det är att man i en del länder har ett annat system än vi har i , som går ut på att arbetsgivaren när han eller hon försäkrar sina anställda mot arbetsskador betalar en differentierad summa. Det betyder att ju fler arbetsolyckor man har på arbetsplatsen, ju sämre man sköter sig som arbetsgivare, helt enkelt, för att förebygga sjukdomar och arbetsolyckor, desto högre försäkringspremier får man betala. Det här är ju ett sätt att förebygga framtida arbetsskador, för kostar det ligger det extra mycket i arbetsgivarens intresse att förbättra arbetsmiljön. Det här systemet har vi inte i , utan här betalar alla arbetsgivare samma avgift. Det gör man då visserligen till staten, men det är ändå samma avgift när man försäkrar sina anställda oavsett hur farlig arbetsplatsen är, oavsett hur man sköter sig som arbetsgivare när det gäller arbetsmiljöarbete. Det här tycker jag är något för oss i . Vi borde fundera på om vi skulle ha ett liknande system, där arbetsgivaren gynnas om han eller hon ser till arbetsmiljön och där den som inte ser till sina anställdas hälsa missgynnas. Det är den ena aspekten. Den andra aspekten är att det då blir extra viktigt att vi lever upp till rekommendationerna när det gäller antalet arbetsmiljöinspektörer, vilket vi alltså tyvärr inte gör . är ett väldigt intressant exempel. gjorde de en stor nedskärning av sin inspektionsverksamhet, som vi har gjort nu när det gäller . Men resultaten blev mycket dåliga. Man kunde helt enkelt se att deras motsvarighet till hade gjort nytta. Just när man skar ned verksamheten såg man de negativa effekterna för arbetslivet och för de anställdas hälsa. har man gjort en enorm satsning. Man har tillsatt 110 arbetsmiljöinspektörer. Det visar att det faktiskt är en dyrköpt erfarenhet. Jag tycker att det är väldigt tragiskt om vi i ska få samma dyrköpta erfarenhet, det vill säga att vi lägger ned en stor del av verksamheten, ser att olyckorna ökar, sjukdomarna ökar och därmed utanförskapet för dem som drabbas, och om kanske vi också ska göra en helomvändning och satsa mer. Det tycker jag är fel väg att gå. När vi kan se vad vårt grannland har gjort, låt oss redan nu lära av deras erfarenheter. Det är alltså en högerregering i , vill jag betona. Detta är inte bara en högervänster-fråga, utan en högerregering kan faktiskt också inse sitt misstag och ändra sig, vilket jag hoppas att vår regering ska göra . 58 Arbetsmarknadsminister (): Jag tar passning. Jag tar gärna inspiration från en borgerlig regering i till exempel . Det var ett väldigt intressant besök. Det fanns många lärdomar att dra som jag tycker är viktiga att ta till sig. började med ILO-resonemanget. Jag ska bara kort säga att det inte är en ILO-rekommendation i sedvanlig mening, alltså den typen av rekommendationer som är skarpa, utan det handlar om ett riktmärke. I det riktmärket tar man inte hänsyn till att det ser lite olika ut och är organiserat på lite olika sätt. Det är klart att våra regionala skyddsombud trots allt bör vägas in i helhetssynen. Så är det området så att säga behandlat. Sedan vill jag komma över på en annan fråga som tog upp, resonemanget om ekonomiska incitament i arbetsskadeförsäkringen eller i arbetsmiljöarbetet i stort. Jag tar gärna den pucken också och tycker att det är ett intressant resonemang. Det finns delar av det i andra länder i vår närhet, och jag tycker att man definitivt ska analysera det här arbetet. Jag tar gärna med det resonemanget också i det arbete som pågår. Jag ser framför mig och hoppas på att det som kommer ut ur det arbete som vi nu har inlett ska bli en ganska bred diskussion , där vi ska kunna ta upp intressanta lärdomar från olika håll och ha en ganska bred och allmän debatt som involverar parterna på arbetsmarknaden men också andra som har intresse, insyn och engagemang i den här typen av frågor. Jag ser fram emot fortsatta engagemang i den här frågan. 59 (): Jag ser också fram emot det, för jag tycker att det är en sådan stor, viktig och avgörande fråga att vi verkligen måste ta debatten och se till att vi får resultat. ser jag tyvärr att det fortfarande inte finns många öppningar. Det prat man hör är: Vi tycker att det är jätteviktigt, vi ska se över det här. Men det som händer i verkligheten, i alla fall, är gigantiska nedskärningar inom området. Jag kan bara hoppas att regeringen ändå tar till sig den kritik som kommer, inte bara från en del av oss riksdagsledamöter utan faktiskt även från dem som berörs och som vet vad det handlar om. I liten mån skulle man kompensera bortfallet från , , och göra en liten satsning. får då ta över samlingarna. Men tyvärr tror jag att det är väldigt svårt att reparera det som har slagits sönder. har haft en världsledande roll i att samordna forskning om arbetslivet. Slår man sönder den verksamheten får man inte just den samordningen och helhetssynen. Dessutom finns risken att man på vid inte har kompetent personal. Personal från har också hållit i och kunnat hjälpa folk till rätta. Det är faktiskt väldigt svåra frågor det här. Riktmärke eller rekommendation är för mig ungefär samma ord. Om man har ett riktmärke eller en rekommendation är för mig oväsentligt. Det väsentliga är att vi ligger under gränsen för vad , FN-organet, säger är den anständiga gränsen när det gäller arbetsmiljöinspektörer. Vi borde få 80 extra arbetsmiljöinspektörer. Jag hoppas verkligen att vi också kommer att få det . 60 Arbetsmarknadsminister (): Jag kan bara återupprepa att jag ser fram emot att fortsätta diskutera de här viktiga frågorna, inte bara utan framgent och att det pågår ett utvecklingsarbete där jag tänker ta intryck från andra länder och från olika erfarenheter som finns runt omkring. Jag är inte riktigt lika övertygad som om att det finns ett rakt samband mellan anslag och den målsättning vi vill uppnå. Det kan finnas ett delsamband, men det finns också andra viktiga frågor som jag vill försöka ta in i detta. Det viktigaste är väl att man har ett så öppet sinnelag som möjligt och har målsättningen tydlig och klar för sig. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2006/07:559 om nedläggningen av 61 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för hur forskningen och den verksamhet som bedrivits inom ramen för ska bedrivas framöver. Med utgångspunkt i att forskning inom arbetslivsområdet fortsättningsvis ska utföras vid universitet och högskolor har jag redan vidtagit åtgärder för att underlätta en omställning. Bland annat har fått möjlighet att använda av sitt förvaltningsanslag i detta syfte. Arbetet har gått mycket bra, och de särskilda medlen har bidragit till att underlätta omställningen. Samtliga doktorander som önskat fullfölja sin utbildning har fått ny placering vid universitet eller högskola. När det gäller arbetslivsforskningen har intresset från lärosätena varit stort för att utöka sin verksamhet med sådan forskning som bedrivits vid institutet. Genom de särskilda medlen har det vid tolv olika lärosäten tillkommit ca 85 anställningar för forskare inom området. disputerade forskare har hög kompetens och står sig väl i konkurrensen om nya tjänster vid universitet och högskola. Vidare har fått i uppdrag att överta toxikologiskt inriktade kriterieverksamhet. När det gäller andra delar av verksamhet kan jag berätta att arbetslivsbibliotekets samlingar flyttar över till . Flera av institutets publikationsserier kommer också att leva vidare i ny regi. Exempelvis tar Arbets- och miljömedicin vid över utgivningen av Arbete & Hälsa, och tar över utgivningen av Arbetsliv i omvandling. har även bedrivit utbildning av företagshälsovårdens personal, och med anledning av nedläggningen av institutet har en kommitté inrättats med uppdrag att utreda och lämna förslag på hur utbildningen ska bedrivas . Fram till dess ny huvudman kan överta uppgiften ansvarar kommittén för utbildningen. Sammanfattningsvis kan jag konstatera att de åtgärder som vidtagits och som jag nu beskrivit har gett resultat. Min bedömning är att behovet av forskning och kunskapsförmedling inom arbetslivsområdet även kommer att tillgodoses. 62 (): Även jag vill påpeka att det finns ett genuint intresse för oss att diskutera de här frågorna. Personligen lägger jag av denna dag för att resa hit och härifrån för att ta denna debatt under kanske . Regeringen hävdar att man ska ha en vetenskaplig grund för sina förslag. Det var något som hävdades när sänkningarna av a-kassan gjordes. Satsning på kunskap är också någonting som vi har hört från den här regeringen, kunskap i , kunskap i gymnasiet och kunskap på universitet och högskolor. uppgift var just kunskap. Det var kunskap om arbetslivets villkor. De tittade bland annat på orsakerna till att så många människor blev sjukskrivna, och lång sjukskrivning leder utan tvivel till det utanförskap som regeringen säger sig vilja bekämpa. Enligt vissa siffror menar man att vi har haft ett framgångsrikt arbetsmiljöarbete i . De sammantagna ansträngningarna när det gäller arbetsmiljön påstås kanske ha betytt att vi har haft 30 000 olycksfall i stället för 80 000. På så sätt har vi sparat till en kostnad av 4 ½ miljard. Regeringen erkänner också att det finns ett stort kunskapsbehov inom det här området men menar att det ska hanteras av universitet och högskolor och att det ska ske under konkurrens. Det finns väl en poäng i det, men problemet är att mycket av den arbetslivsrelaterade forskningen är tillämpad forskning. Det är inte universitets huvuduppgift. huvuduppgift är ofta grundforskning. Det kräver andra finansiärer, till exempel Fas. Fas har fått ett mindre tillskott, och det räcker inte på långa vägar för att kompensera för det bortfall som sker genom att läggs ned. Visst är 70 miljoner till omställning bra. anslag bidrar naturligtvis till att forskningen kan fortsätta i vissa delar. Ministern sade i sitt svar att 85 tjänster har tillkommit tack vare dessa pengar. hade 420 anställda. Det blir ett litet glapp, även om disputerade forskare naturligtvis har stora möjligheter att få jobb. Man kan naturligtvis fundera på vad forskarna kommer att göra . generaldirektör sade att de jobbar med nya lösningar och med nya arbetsuppgifter. Forskarna har visserligen fått jobb, men risken är stor att de kommer att jobba med andra saker än arbetsmiljöforskning. Det är ju precis som ministern säger, nämligen att de är duktiga. Även om det finns 70 miljoner för omställningen och för hade en budget på 378 miljoner. finns pengar för en överföring. Det intressanta är hur den arbetslivsinriktade forskningen ska finansieras långsiktigt. 63 Arbetsmarknadsminister (): pratade om vetenskaplig grund. Det är naturligtvis en viktig utgångspunkt. Det är därför det är så glädjande att se att alla doktorander och 130 av 140 disputerade forskare har hittat nya jobb. Det visar att arbetslivsforskningen i är vid god vigör. Jag vill passa på i kammaren jag vet inte om det hör till kutymen att ge en stor eloge till , generaldirektören för , som jag tycker har gjort ett oerhört förtjänstfullt arbete. Den senaste uppgiften jag har är att av dem som per var anställda på , 422 personer, har för någon vecka sedan 342 personer fått nya jobb eller ny lösning. Det innebär att det har gått väl. Jag kan säkert återkomma i olika sammanhang med en sammanställning, men låt mig nämna några saker. Publikationen Arbete & Hälsa har övertagits av . Arbetsliv i omvandling har övertagits av . Arbetsmarknad & Arbetsliv har tagits över av . Arbetslivsrapporter har tagits över av . EU & Arbetsrätt har tagits över av . Perspektiv på arbetslivet har tagits över av Talentum. webbplats, Saltsa, tas över av . för forskning om arbetsrätt har förts över till . Kemsajt tas över av , som också tar över följande webbdelar: Arbetsplatsolyckor, Datorarbete, Ergonomi och belastning, Företagshälsovård och rehabilitering, Hot, våld och mobbning, Kemiska och biologiska hälsorisker, Kriteriegruppen, Organisationsförändring, Stress och utbrändhet, Unga i arbetslivet, Vibrationer, Äldre i arbetslivet och Nordiska expertgruppen. Arbetslivets många ansikten och Skolliv tas över av . Delat ledarskap och Dialogkompetens tas över av Arbetsmiljöupplysningen. Det här var några exempel på hur väl jag tycker att och kollegerna på har hanterat den här avvecklingen. Den sista frågan får jag möjligen återkomma till, om det är okej med . 64 (): Varken jag eller de jag träffade som jobbade på var väl särskilt oroliga för sin egen skull. Medarbetarna på institutet var kompetenta, och de var inte ett dugg oroliga över att de skulle få arbete eftersom de flesta har en gedigen utbildning. Vad de har varit oroliga för är det jag har frågat om, nämligen hur arbetslivsforskning ska bedrivas lika framgångsrikt när dessa människor sprids ut på olika lärosäten och olika typer av jobb. I någon mening vill jag hävda att när institutet läggs ned dräneras svensk arbetsmiljöforskning på kompetens, eftersom många av dem får jobb inom andra sektorer och en del sprids ut på de olika lärosätena. De kan säkert också göra ett utmärkt arbete där. kan de med hjälp av de medel som finns fortsätta med det de har hållit på med, men sedan blir de tvungna att syssla med något annat. Jag kan ge ett exempel. I , en förort till , har 9 av 14 forskare fått jobb på , vilket i och för sig är bra. Men det beror på att universitets styrelse den förra styrelsen som inte var tillräckligt kompetent tillsammans med och kommun har finansierat forskarnas fortsatta arbete inom . Sedan vet vi inte hur arbetet ska finansieras i fortsättningen. Det är alltså 9 av 14. Det är alltså 5 forskare som har fått andra arbetsuppgifter och som inte kommer att jobba med arbetslivsorienterad forskning. De kanske går över till något helt annat. Jag vill haka på lite grann av det sade, nämligen att ska ta över den toxikologiskt inriktade kriterieverksamheten. Ministern kanske kan förklara vad det är för något! Konsekvensen är ändå att ett verk som har fått kraftigt minskade anslag ska få ytterligare arbetsuppgifter. Hur ska verket klara av detta på ett rimligt sätt? Min huvudfråga, den jag ställde i slutet av mitt förra anförande, är hur den långsiktiga finansieringen av svensk arbetsmiljöforskning ska genomföras när vi faktiskt har dragit bort 378 miljoner. Det finns några hundra miljoner men sedan? Det är den springande punkten och den intressanta frågan i sammanhanget. I kombination med vad som händer på blir jag lite orolig. Jag vill dessutom knyta an till vad talade om, nämligen de internationella kontakterna i arbetsmiljöarbetet. De upprätthölls till stora delar av . Det är väl därför det finns en poäng med att ha ett statligt institut som kanske har ett samlat ansvar för verksamheten, delvis bedriver egen forskning men delvis samarbetar med andra högskolor. Hur ska detta långsiktigt finansieras? 65 Arbetsmarknadsminister (): Låt mig först tacka för engagemanget. Det är en lång resa i solskenet för att komma hit. Det ska inte underskattas utan uppskattas. Jag fick två frågor. Den ena rörde den toxikologiska kriterieverksamheten. Jag ber att få återkomma till de exakta delarna i detta! Sedan var det finansieringsfrågan. I vårpropositionen föreslog regeringen det har också beslutats att 2,6 miljoner ska överföras för att finansiera övertagandet. Därmed kan jag lugna både och i den delen. Jag är ledsen att jag inte svarade på den frågan i den förra debatten med . Den andra frågan som ställde gällde hur arbetslivsforskning ska kunna bedrivas lika framgångsrikt . Min bedömning är att eftersom fyra femtedelar av forskningen redan tidigare bedrevs på universitet och högskolor, och eftersom övergången har gått så pass väl mycket tack vare utmärkta arbete, jag vill gärna understryka det en gång till har alla doktorander och så gott som alla disputerade forskare kommit vidare i forskningsmiljöer som är lite bredare än vad den kanske var på . Det visar först och främst på det som nämnde, nämligen att den här forskningen står sig väl i den akademiska konkurrensen. Med dessa saker som utgångspunkt är det min bedömning att den här forskningen kommer att kunna bedrivas lika framgångsrikt och kommer att stå sig väl i den finansieringsdiskussion som ju alltid uppstår när det gäller forskning vid universitet och högskolor. 66 (): Jag kan meddela statsrådet att det var lika soligt hemma i . Jag tycker att det är bra att , som kanske har fått ta emot en del kritik för sitt släktskap med en före detta statsminister, nu får ett erkännande för att han har gjort ett mycket bra arbete. Det fanns förmodligen en diskussion om att det var en politisk tillsättning vilket det i någon mening var, eftersom det är regeringen som tillsätter generaldirektörer. Det är naturligtvis trevligt att en tidigare statssekreterare kan få beröm för ett gott arbete. Jag delar naturligtvis inte statsrådets uppfattning att den här forskningen kommer att bedrivas lika framgångsrikt , med tanke på det jag har sagt tidigare, nämligen att resurserna totalt sett kommer att minska och att det på lång sikt inte finns någon finansiering på samma sätt som vi har haft tidigare. Det jag också tycker att man kan nämna i sammanhanget är hur den här nedläggningen har gått till, och det är lite trist. Man fattar ett snabbt beslut, sannolikt mer på ideologiska grunder än på sakliga grunder. Sedan inser man att det kanske inte var så bra, och så får man ta till en avvecklingsmyndighet och får skjuta till mer pengar. Andra samhällssektorer, till exempel hemma, kommun och andra, får gå in och täcka upp för de misstag som regeringen har begått i det här sammanhanget. Jag tror tyvärr inte, som sagt var, att svensk arbetslivsforskning kommer att stå sig lika starkt , även om vi kanske klarar . 67 Arbetsmarknadsminister (): En nedläggning är naturligtvis alltid väldigt trist för den enskilde. Därför är det glädjande att så många av dem som har varit anställda på har hittat vidare. För det andra när det gäller släktskap: Jag tycker inte att släktskap ska ligga någon till last, utan man ska bedömas efter förtjänst och skicklighet. Där tycker jag att visat sig väl förtjänt av det beröm som vi kan ge honom. För det tredje och slutligen hoppas jag att ska få en solig nationaldag i eller varhelst det månde vara. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2006/07:554 om obligatorisk arbetslöshetsförsäkring 68 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag avser att utreda vad ett obligatorium kommer att innebära för den svenska modellen och den ordning som råder på svensk arbetsmarknad. menar att en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring raserar kopplingen mellan facket och arbetslöshetskassan, vilket i sin tur urholkar kollektivavtalsmodellen och skapar en låglönepress på arbetsmarknaden. Arbetslöshetsförsäkringens utformning har stor betydelse för hur arbetsmarknaden och lönebildningen fungerar. För att se till att utformningen av försäkringen har en så positiv effekt som möjligt på sysselsättningen ska frågan om ett obligatorium utredas . Alla som förvärvsarbetar ska ha rätt till inkomstrelaterad ersättning vid arbetslöshet. Min avsikt är inte att rasera kopplingen mellan fackliga organisationer och arbetslöshetskassan. Jag anser att den nuvarande arbetslöshetsförsäkringens struktur, med självständiga arbetslöshetskassor, fungerar väl och effektivt. Dessa fördelar ska tas till vara vid införandet av en obligatorisk försäkring. Vidare håller jag inte med om att en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring skapar en låglönepress på arbetsmarknaden. I stället anser jag att förändringen av arbetslöshetsförsäkringen inklusive ett obligatorium leder till att möjligheter skapas för varaktigt högre sysselsättning. En obligatorisk arbetslöshetsförsäkring måste ses i ett större sammanhang. Regeringens politik för varaktigt högre sysselsättning och minskat utanförskap har en bred ansats och en långsiktig inriktning. Ekonomins olika delar hänger samman, och reformer på ett område får större genomslag om det genomförs reformer inom andra områden. Jag har i olika sammanhang uttalat mig om värdet av att ha en arbetslöshetsförsäkring, och det är en åsikt som jag står fast vid. Arbetslöshetsförsäkringen är en grundläggande och viktig del i det svenska välfärdssystemet. Behovet av ett gott ekonomiskt skydd vid arbetslöshet gäller alla på arbetsmarknaden. Utifrån ovanstående anser jag inte att ett obligatorium skulle innebära några negativa konsekvenser för den svenska modellen och den ordning som råder på svensk arbetsmarknad. Jag ser därför inte skäl att låta utreda denna fråga. 69 (): Jag ska inledningsvis ta tillfället i akt och konstatera att det är glädjande att arbetsmarknadsministern ger beröm till . Jag märkte i början av interpellationsdebatterna att det fanns en viss irritation hos arbetsmarknadsministern över att frågor kommer tillbaka. Det var precis vad det gjorde under den tiden när jag var statsråd och interpellationerna kom om inte minst , därför att det ansågs att han var utnämnd på grund av att han var kusin med förre statsministern. Vi hävdade att det var förtjänst och skicklighet som låg till grund. Det har verifierats av arbetsmarknadsministern, vilket jag förmodar att hela regeringen står bakom. Det är en glädjande tillnyktring på det här området, just vad gäller kanske också andra när det har gått ett tag. Det som oroar mig med den obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen och det som har sagts är det som arbetsmarknadsministern sade inledningsvis när han tillträdde, att hans syfte var att åstadkomma en sådan. Jag har fått det verifierat igen. Arbetsmarknadsministern säger att han tycker att löntagare ska vara med i a-kassan kanske företagare också enligt de regler som finns där. Jag har noterat att arbetsmarknadsministern står bakom den svenska modellen och tycker att löntagare ska vara med i facket det har han sagt. Han tycker att vi ska slå vakt om den svenska modellen och att det är kollektivavtalen som ska styra reglerna på arbetsmarknaden, inte att vi ska lagstifta mer än vad som är nödvändigt. Jag har noterat i debatt efter debatt att arbetsmarknadsministern säger detta. För mig är det ganska starkt kopplat att en hög anslutningsgrad till den fackliga organisationen är grunden till att kollektivavtalen får den dignitet och den styrka som de har, att det finns en tilltro till systemet. Vi vet detta av erfarenhet. A-kassorna bildades av den fackliga organisationen en gång tiden, utan statsbidrag. Medlemmar samlade själva ihop resurser för att kunna hjälpa den kamrat som förlorade jobbet på ett eller annat sätt. Utvecklingen har sedan lett till att skattebetalarna har gått in och hjälpt till så att man har fått en bättre försäkring. Vi vet att kopplingen mellan arbetslöshetskassa och den fackliga organisationen har varit en viktig ingrediens i att se till att man har en hög anslutningsgrad. Det har uppfattats av medlemmarna som en avgift till a-kassa och till fackförbund. Det har varit ett ganska enkelt och rakt system. Vi har sett att länder som har brutit upp och tagit bort det här sambandet får en mycket lägre anslutningsgrad. Det blir resultatet av det här. Vi ser just nu att många fack tvingas skilja på avgifterna för att kunna definiera dem, inte minst genom den pålaga som regeringen lade på i inledningen av , de 10 miljarder som skulle inkasseras av finansministern för skattesänkningar till exempel en direkt pålaga på arbetslöshetskassans medlemmar.