prot · GU09129 · 2007-06-19 00:00:00 — är av svenska folket mot EU eller tveksamt till EU. Hur har vi då lyckats med förankringen av det här projektet? Det hade varit klädsamt om alla de som ivrigt återigen vill ta fram ett nytt fördrag med så små ändringar som möjligt hade visat en något större respekt för EU-opinionen i och för folkomröstningarna i två tunga medlemsländer. Den svenska tar ställning bara till allmänna synpunkter inför de förhandlingar som förestår under det tyska ordförandeskapets ledning. Vi får möjlighet att slutligt ta ställning till ett nytt fördrag när ett sådant blir färdigt. Först då får vi möjlighet att ta ställning till helheten. Det är bra. För egen del skulle jag gärna se att vi också i kunde få fart på den folkliga debatt som alla efterlyser och att vi kunde låta engagemanget slå igenom genom att låta folket vara med och på allvar ta del i detta. Bästa sättet att åstadkomma det är utan tvekan att ha en folkomröstning. Det vet vi av erfarenhet från EU-omröstningen och från omröstningen om euron 2003. Då var valdeltagandet högt. närmar sig nivån för det svenska deltagandet i val till kyrkovalsnivån. Det är pinsamt för alla oss som tycker att de här frågorna är värda ett större engagemang. Med detta, herr talman, hoppas jag att jag har nyanserat debatten något även från allianspartiernas sida. 84 (): Den som har lyssnat på hela denna debatt skulle mycket lätt kunna få ett intryck av att klimatfrågorna är något av det mest väsentliga i EU-konstitutionen. Det är dock inte den debatt som vi kunnat följa i utskottet som har förekommit i . Vi har här hört företrädare för alliansen göra mycket stor sak av den deklaration, det förslag, som eventuellt kommer att presentera och som vi ännu inte har läst. Jag tror att det blir mycket pinsamt för alliansen om förslag inte ens har en juridiskt bindande skrivning om att klimatet är viktigt och att vi ska jobba för det. Om det kommer en juridiskt bindande skrivning om att klimatet är viktigt och att vi ska jobba för det är det en liten förbättring inte en så gigantisk förbättring som framställs här från allianshåll. Jag reagerade på det som sade när hon inte kunde svara på frågan om varför alliansen ursprungligen var mot den tyska skrivning som lyfts fram. Hon hänvisade till artikel 233 i EU-konstitutionen, i den röda boken. Där står det om att utnyttja naturresurser varsamt och rationellt och om att främja åtgärder på internationell nivå för att lösa regionala eller globala miljöproblem. Det lyfter fram som en skrivning som utgör ett skäl till att rösta ja till EU-konstitutionen. Men det räcker inte, , med att läsa bara den röda boken, nuvarande förslaget till . Man måste läsa också det nuvarande fördraget, . Där står precis samma sak, exakt de orden står där. Det är inget argument för att gå med. 85 () replik: Jag börjar också bli hungrig, och då kan man riskera att bli lite grinig. Det är inte meningen. Men får bestämma sig om han ska vara med eller inte i Europasamarbetet. Som jag sade i mitt anförande har EU redan verktyg för att lösa gemensamma problem. Det tycker jag är bra i unionssamarbetet. Jag tycker att det är bra att det också förs en debatt i . Där har vi uppfattat läget lite olika i tidningar, plenisalar, artiklar, på Internetsidor och annat. I är det till exempel av väljarna enligt den undersökning som jag refererade till som tycker att EU-samarbetet ska fördjupas för att lösa gemensamma problem med miljö och energi. Jag tycker att det är bra, och jag tycker att det är ett argument för att använda EU-samarbetet inom nuvarande ramar. Jag tycker att det är ett argument för att kanske också släppa in ytterligare skrivningar, precis så som vi skriver i den väldigt breda majoritet som vi hade i det sammansatta utskottet. Jag noterade att har en vision om ett alleuropeiskt samarbete med överstatliga beslut i vissa viktiga fråga, till exempel miljöfrågor. Om det inte framgått på dessa 4 ½ timmar som vi har haft till förfogande finns det ett jättebra sådant i EU. Det vill vi använda, det vill vi förbättra och använda till bland annat klimatfrågan. Det hoppas jag att inser att vi kan ha nytta av och slutar driva att vi ska lämna EU. Då löser man inga problem alls, . 86 () replik: Med viss risk för att jag låter fruktansvärt dryg: Man kan inte använda skrivningar som redan finns i det gällande fördraget som ett argument för att skriva på ett annat fördrag. Den logiken, , hänger inte ihop. 87 () replik: Jag säger en sista gång: Det finns ett förslag till ett nytt fördrag som en bred majoritet, motsvarande ungefär nio av tio riksdagsledamöter, står bakom. Det finns en europeisk union med 27 medlemsstater som jag hoppas kan bli fler. Inom den finns det verktyg nu och förhoppningsvis även för att bekämpa gemensamma problem med kraft. De finns beskrivna i målen här. Jag önskar att EU kunde få lite mer tänder för att lösa problem. Det finns inte något alternativ som eller någon av hans kolleger har beskrivit för att göra det här på något annat sätt. EU funkar bra, särskilt i miljöfrågor, och kan bli ännu bättre. Det bekämpar , och det beklagar jag djupt. 88 () replik: är det fråga om , eller vad det nu kommer att heta från och med midsommarhelgens toppmöte. Man kan inte använda de formuleringar som redan står i dagens gällande och den politik som bedrivs i dagens EU som ett argument för att gå med på någonting helt annat. Det visar vidden av engagemang i miljöfrågan. Sedan finns en sak till, och det är att är för överstatliga beslut vad gäller miljöskatter inom EU. Vi vill använda EU som ett verktyg på den punkten, inte för att vi älskar EU det är det väl ingen som tror men därför att vi tycker att det är nödvändigt att förbättra verktyget som är långt ifrån tillräckligt bra. Men vi vill ha överstatliga beslut vad gäller miljöskatter på koldioxid. Det är emot. Sedan får de fortsätta att älska EU hur mycket de vill, men de är mot förslaget om att göra EU vassare på en punkt där det faktiskt skulle kunna bli en förbättring. 89 (): Jag hade hoppats att någon klok människa skulle ta upp den handske som kastade när det gäller rött kort och nationella parlament, men i brist på bröd får man äta limpa. Det här med det röda kortet diskuterades flitigt i konventet. Utskottet som sådant har inte tagit ställning till den här typen av spekulationer, men ska vi tolka utskottets betänkande kan vi säga att man nöjer sig med det gula kortet och de regler som finns i det sammanhanget. Rött kort innebär att man stoppar en beslutsprocess helt och hållet. Dessutom kan det användas i utpressningssituationer. Det gula kortet innebär att man återförvisar frågan till kommissionen, och den kan bli föremål för nya överväganden och prövas på nytt. Skulle kommissionen ändå vara framhärdande i detta finns det en möjlighet för de nationella parlamenten enligt artikel 8 i subsidiaritetsprotokollet att via sin regering hemställa om en prövning hos domstolen när det gäller subsidiaritetsprincipen och aktuella frågeställningar. Möjligheten att göra något åt den här frågan finns kvar i det nationella parlamentet även om det, som jag sade tidigare, finns judiciella problem med tolkningen av subsidiaritetsprincipen. KU var för två i och träffade bland annat en domare i . Han hade precis samma åsikt som jag om den judiciella innebörden, men han sade att om det skrivs in i fördraget kommer vi att på något sätt ge subsidiaritetsprincipen en judiciell innebörd. 90 () replik: Jag är tacksam för att ville ta upp frågeställningen. Jag vill fästa kammarens uppmärksamhet på att vi i det nya förslaget har den förändringen att kommissionen kommer att bestå av två tredjedelar av medlemsstaterna. Är det inte rimligt att man då också säger att en tredjedel av medlemsstaterna skulle kunna hissa jag vill inte gå så långt som att säga ett slutgiltigt rött kort ett rödare kort än det gula kort som finns ? Det finns en balans här en kommission som är reducerad till två tredjedelar, möjligheterna för nationella parlament, en tredjedel, att gå hela vägen ut. Min frågeställning var, och jag är tacksam för att har gett mig möjligheten att upprepa den: Skulle ordförandeskapet eller ändå vilja röra formuleringarna något mer? Jag vet inte vad som händer när gult övergår i rött, om det är någon sorts blandfärg. Vad är utskottets och reaktion när det gäller att hantera en sådan eventuell förskjutning? 91 () replik: Jag kan inte företräda eller utskottet som helhet, utan det blir personliga synpunkter. Jag tror att det är väldigt svårt att hitta en sådan lösning. När det gäller kommissionens storlek håller jag med dig. Det är ett problem. Det är en av de skönhetsfläckar som finns i det fördrag som godkänts av regeringscheferna. Men när det gäller förhandlingssituationen är regeringen oförhindrad att delta i förhandlingsprocessen oavsett vad har sagt. Regeringen är inte rättsligt bunden av beslut även om det är ett slags inriktning som anger i och med detta betänkande. 92 () replik: Jag är positiv till att det sammansatta utskottet tar upp subsidiaritetsprincipen och har formuleringar som visar hur viktigt det är. Min fråga var ändå: Det ska väl inte vara så att vi bara ska kunna reagera på en inskränkning av subsidiaritetsprincipen? Vi ska väl också kunna reagera för en eventuell rörelse för att få ihop en stor kompromiss, inklusive till exempel som mig veterligt har drivit det här. Jag är väldigt tacksam för det ställningstagande som gör för sig personligen i talarstolen. Jag hoppas att det skulle kunna vinna fotfäste, därest frågeställningen kommer upp. 93 () replik: Skulle en sådan frågeställning komma upp kommer att befinna sig i ett beslutssamråd under processen och kan öppna möjligheter för regeringen i det sammanhanget. 94 (): Eftersom ställer frågan igen hur ställer sig till detta vill jag kort svara på frågan. Då kan jag först och främst svara att jag håller med i sak. Jag står bakom det sammansatta utskottets majoritet. Och för del kan jag säga en sista gång att vi sammanträder även när kammarens övriga ledamöter äter sill och dricker nubbe, springer på grönbete, tar skydd från regnet eller vad de nu gör. Vi bevakar toppmötet under och efter detsamma. Jag uppfattar skrivningen i det sammansatta utskottets betänkande så att vi vill hålla oss till ett kanske lite starkare gult kort och att vi inte vill urholka de nationella parlamentens roll. Det är därför som skrivningen ska ses åt bägge håll. Jag uppfattar det holländska förslaget som rätt holländskt, det vill säga att det är hypotetiskt att det vinner majoritet eller enhällighet. 95 () replik: Jag är tacksam för att även tar upp min frågeställning. Jag är i allt väsentligt nöjd med hur enligt ordförandes bedömning torde kunna agera. Får jag göra ett medskick så är det just detta att det ligger en logik i att den kommission som vi kommer att ha , bestående av två tredjedelar, ger motsvarande möjlighet för minoriteten, en tredjedel av parlamenten, att gå linan ytterligare några tum. 96 () replik: Jag tackar förre talmannen för det medskicket och kan bara försäkra honom och kammaren i övrigt att följer den här processen noggrant och ser till att regeringen samråder ordentligt även om småförskjutningar, om sådana skulle bli aktuella. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs betänkande 2006/07:KU20 Granskningsbetänkande. Inledning (allmänna synpunkter) 97 (): Regeringen styr riket. Så står det i regeringsformen. Men den får inte göra det hur som helst. Därför finns det en väl utvecklad kontrollmakt där konstitutionsutskott utgör ett av de bärande elementen. Jag vill därför, herr talman, för räkning anmäla den årliga granskning som gör enligt regeringsformens 12 kap. 1 § av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Jag vill också anmäla att i de ärenden som rör den tidigare socialdemokratiska regeringen har inte jag och inte heller deltagit eftersom vi själva satt i den regeringen. granskning ska inte utgöra någon politisk revision. Vi har bara att granska formen, hur regeringen arbetat, inte sakinnehållet i de politiska besluten. ska granska alla statsråd efter samma måttstock, inte efter vilken partibok man har. Det är viktigt att komma ihåg för alla som lyssnar på den här debatten och kanske ibland också för oss själva i , för vi är många som är nya i granskningsarbetet. Bland de borgerliga ledamöter som undertecknade fjolårets betänkande finns det bara en enda kvar i utskottet . Bland oppositionen finns det två kvar. Därför blir det en lärotid för ledamöterna, då granskningsuppdragets innehåll efter hand klarnar i alla detaljer och våra arbetsformer ständigt förfinas och förbättras. Det finns en mänsklig aspekt i att man i opposition, när man plötsligt får se den politik man önskat så länge också bli genomförd, inte riktigt orkar ända fram med att kritiskt granska formerna för den och omständigheterna under vilken den blivit genomförd. Icke desto mindre är det detta som alla vi ledamöter i ska göra, oavsett om vi tillhör de partier som tillsatt regeringen eller om vi tillhör oppositionen. Vårt granskningsuppdrag kommer från samma grundlag som regeringens uppdrag. Likväl som denna kammare tillsatt statsminister har den tillsatt oss för att granska statsministern och de statsråd som han har utsett. När samlar så breda majoriteter som möjligt kring sina uttalanden får de också tyngd. Det är då som vi med stolthet kan gå tillbaka till kammaren och presentera vårt fullgjorda uppdrag detta oavsett om vi har funnit något att anmärka på eller inte. Då blir också betänkande en vägledning för framtiden, inte bara för statsråd utan också för statliga myndigheter och organisationer. Den tolkning som gör av de ibland knapphändiga skrivningarna i grundlagen utvecklas då också till praxis. Men praxis kan ju inte se olika ut beroende på vilka partier statsråden representerar. Det är därför olyckligt, precis som jag tidigare konstaterat, att den borgerliga majoriteten i inte riktigt orkat ända fram i granskningen av den egna majoritetsregeringen. Jag har ändå en förhoppning om att de borgerliga ledamöternas insikt om vikten, djupet och tyngden i det granskningsuppdrag de fått växer med tiden och om att vi därför kanske kan nå en större enighet om hur den borgerliga regeringen sköter sina åtaganden enligt grundlagen. Betänkandet som vi nu diskuterar innehåller 23 ärenden som är baserade på 34 anmälningar. Det finns sex reservationer som samtliga, utom en, rör den nuvarande regeringen. Bland dessa ärenden är det några som jag vill ta upp i min inledning. Det är inte så ofta som riksdag ger någon i uppdrag att bilda en ny regering. Det har hänt fyra gånger . Det finns inga formella krav i regeringsformen på hur en regeringsbildning ska gå till, utan stor frihet lämnas till statsministern att själv bestämma processen. Det här kan naturligtvis göras med olika stort engagemang. Det finaste uppdrag som någon kan få av är att utses till regeringsbildare. Det är ett uppdrag som man därför måste ta på största allvar och gripa sig an med största noggrannhet. Därför var det häpnadsväckande när det i vårt granskningsarbete uppdagades att inte ens hade bemödat sig om att tala personligen med alla dem han utsåg till statsråd. Det är därför inte så konstigt att hans regeringsbildning blev ett misslyckande. talar jag inte om de politiska resultaten med sänkt a-kassa för att finansiera stora skattelättnader för de rikaste. När två statsråd avgår från det att de utsetts, tre statsråd polisanmäls och andra misstänks för mutbrott och skattebrott är det ett misslyckande för den beredningsprocess som använt sig av. Han har inte tillräckligt seriöst tagit på sig uppgiften som regeringsbildare. Vi socialdemokrater vill se att framtida regeringsbildningar inte sker på lika lättvindigt sätt. Även om inte regeringsbildningen omfattas av beredningskravet gör alla andra regeringsärenden som ska vidare till det. Även här har vi från oppositionens sida kunnat notera hur den nya regeringen tar lättvindigt på det här. Sju gånger på lika många månader har den borgerliga regeringen blivit anmäld till för just bristande beredning. Även riksrevisorn har gjort det helt unika att under pågående riksdagsprocess konstatera att regeringens beredning inte fyller kraven i grundlagen. Detta ärende, som finns i , kommer att behandlas först . Tyvärr får mot oppositionens vilja inte någon möjlighet att veta vad vi anser i frågan innan beslut ska fattas här i kammaren. Detta pekar på ett mönster för hur ärenden hanteras i den borgerliga regeringen. Det som finns beskrivet som undantag i hur ärenden ska beredas börjar nu bli regel. Som främsta försvar sägs att man så snabbt som möjligt vill genomföra sin politik. Men grundlagarnas bestämmelser är bland annat till för att undvika politiska hastverk. De ska i stället se till att konsekvenserna av lagstiftning och andra beslut är väl kända vid beslutstillfället. Slutligen: När det gäller ärendet om utrikesminister ekonomiska intressen finns det många principiellt viktiga saker att fundera på. Utrikesministern har uppenbarligen brustit i redovisningen av sina intressen. Han har varit tydligt ointresserad av eventuella jävsförhållanden utan överlåtit på andra att bedöma dem. Han har gjort uttalanden i medierna som är om än inte direkta lögner så i alla fall vilseledande. Han har vägrat att svara på skriftliga frågor från utskottet, och han anser inte att det är ett problem att han med sitt namn figurerar som rådgivare i organisationer när han, enligt vad han säger själv, inte är det. Allt detta stärker inte bilden av en svensk utrikesminister som tar sitt uppdrag att företräda på allvar. Det handlar inte så mycket om vad personligen anser sig behöva göra utan vad ämbetet som svensk utrikesminister kräver i form av säkerhetsavstånd och klara besked om att inget annat än svenska intressen styr agerandet. Och två centrala frågor i svensk utrikespolitik kvarstår obesvarade: Varför anser inte den borgerliga regeringen att situationen i är ett folkmord? Varför uppmärksammar inte starkare den utveckling i som minskar möjligheterna till tryck- och yttrandefrihet. När det gäller och har utrikesministern under sin regeringstid haft ekonomiska intressen i ett oljebolag som bedriver verksamhet tillsammans med den sudanesiska staten. När det gäller har utrikesministern under sin regeringstid haft ekonomiska intressen i ett bolag vars värde nästan enbart består av aktier i ett statligt ryskt bolag. Dessa förhållanden viftas bort av vice ordförande med att är en stjärna. Det är klart att granskningen inte riktigt håller en hög kvalitativ nivå när man som Per är satt att granska någon som är ens idol. Men det finns ingen särskild grundlag för stjärnor. Alla ska bedömas efter samma måttstock. Det står helt klart att i denna granskning har de fördomar, i positiv benmärkelse, som finns om hos de borgerliga konstitutionsutskottsledamöterna fått stå i vägen för en saklig bedömning. Det är också mot den bakgrunden som man ska betrakta den stora indignation som visats och som finns över att vi socialdemokrater ens en gång vågat ställa besvärliga frågor till deras så kallade stjärna. Jag yrkar, herr talman, på godkännande av anmälan i reservationerna 2, 3, 4 och 5. 98 PER (): Vi ska debattera KU:s granskningsbetänkande. har, precis som dess ordförande sade, en mycket viktig roll. Vi är kontrollorganet. Det är vi som ska granska statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Detta är inget som vi själva har tagit på oss, utan detta åligger oss enligt grundlag i 12 kap. 1 § regeringsformen. Utgångspunkten för oss i alliansen är att KU har en central roll när det gäller att granska regeringen och att statsråden följer de regler och rutiner som finns. Denna normprövning är tänkt att i förlängningen utveckla regeringsarbetet. Vi får lite grann rollen av den gode revisorn som kommer till företaget och påtalar vissa brister i företagets arbete. De rättas sedan till, och arbetet fungerar därefter bättre. Vad vi däremot inte gör är vad man i medierna kallar att pricka ministrar. Vi försöker i stället att tydligt och klart med utgångspunkt i de lagar och bestämmelser som finns se till att granska hur arbetet har gått till. Vi försöker vara objektiva, stringenta och relevanta. har vi, herr talman, fått en extra god chans. Vi har två regeringar att granska . Det kommer vi att ha även en bit in , ja kanske , och vem vet hur det går därefter? Det ger oss en möjlighet att sätta upp ribban på samma nivå och påtala dem som river. Så långt som möjligt har vi eftersträvat att hitta konsensus i utskottet. Vi hade 42 anmälningar; några av dem är bordlagda. Vi slutar med fem reservationer från minoriteten och en reservation från . Det är inte fler än normalt. Jag ser det som ett gott första försök att göra denna granskning. Jag hoppas verkligen att vi steg för steg kan göra granskningen ännu bättre. Tänk vad tråkigt livet vore i alla dess former om vi inte ständigt försökte bli lite bättre! Det är det japanerna kallar kaizen, de små stegens förbättringar. När vi gör dessa granskningar måste vi ändå titta på de regler som finns och om vi ska ändra på dem eller försöka att ändra lite på innebörden av dem. Jag tycker till exempel att de jävsregler som finns är bra. Att man skulle vara jävig för att man äger aktier i ett bolag som i tredje ledet är kopplat till ett bolag som är föremål för ett regeringsbeslut leder för långt. kan jag tycka, eftersom jag har satt ribban på samma nivå, att det är mindre rimligt att man får ministerstyra statliga bolag och inte myndigheter. Där finns en skillnad i lagstiftningen. Om det är en lucka eller om det är medvetet må vara osagt. Jag kan som politiker ogilla det som gjorde när det gällde , men jag måste inse att de lagar, regler och normer som finns inte räckte för att KU skulle kunna vara kritiskt till detta. Däremot kunde vi göra randanteckningar om att man borde ha uppfört sig på ett mer professionellt sätt sett ur ägarsynpunkt. Vill jag, herr talman, täppa till den här luckan i lagen, eller om det är en medveten skillnad mellan hur man styr bolag och hur man styr myndigheter, får jag ju gå den vanliga vägen via motioner eller att påverka regeringen att lägga en proposition så att vi får ett lagstiftningsärende här i kammaren. Jag kan inte börja använda lagar och regler som inte finns för att göra någonting politiskt, en politisk markering. Jag skulle ändå vilja ta upp något lite av det som ordföranden sade. Ja, jag hoppas att det här är en lärotid och att vi kan bli bättre och bättre. De enskilda ärendena tänkte jag inte gå in på i sak. Vi har god tid att gå igenom varje ärende för sig . Däremot kan jag säga, , att oavsett om ett statsråd är en stjärna eller inte, och oavsett om en fotbollsspelare är en stjärna eller inte, lever de på planen på exakt samma villkor. Det blir inte färre gula kort eller röda kort beroende på om man är en stjärna eller inte. I mina ögon finns det många stjärnor i vår regering, men det innebär inte att jag tänker sänka ribban för dem. När jag satt och tittade på det här stora, blå betänkandet funderade jag: Är det någonstans där vi inte kom fram? Är det någonstans där jag hade velat att vi jobbade mer, att vi hittade en politisk konsensus och kunde komma lite längre i vår normativa roll? Det fanns två saker som jag tyckte var konstitutionellt spännande. Den ena var notifieringar och avnotifieringar. Ska alla sådana notifieringar och avnotifieringar göras på samma sätt? Är det någon skillnad mellan dem? Här tycker jag att vi skulle ha kunnat borra djupare. Men vi får en fantastisk möjlighet. KU är så fiffigt konstruerat att vi kan komma tillbaka till själva frågan om notifiering och avnotifiering i en höstgranskning, en administrativ höstgranskning, och verkligen gå på djupet i detta.