prot · GU0978 · 2007-03-20 00:00:00 — Jag vill börja med att tacka justitieministern för svaret på min interpellation angående barnpornografi. Jag är dock inte helt nöjd med svaret. Ministern talar om kraftigt ökade polisresurser, vilket är mycket bra, men det säger ingenting om att det kommer att ge just den grupp inom polisen som arbetar med barnpornografi det som behövs för att komma till rätta med de brott som egentligen borde prioriteras före allt annat, nämligen de brott som sker mot dem som har det största behovet av skydd, alltså barnen. arbetar tre poliser med detta som de även har barnsexturism och könsstympning på sitt bord. Därtill ska de utbilda de poliser i varje län som ska kunna åta sig utredningar om barnpornografi. Dessutom ska de kontinuerligt fungera som stöd till de nyutbildade poliserna, ansvara för det internationella samarbetet samt koordinera landsomfattande tillslag. Detta gäller alltså de tre som arbetar med grova övergrepp på barn. Vi talar nämligen om grova övergrepp på barn, ibland på små bebisar. Att kalla materialet för pornografi är egentligen fel då ordet pornografi antyder en frivillig form av posering. Barnpornografi handlar om filmad och fotograferad sexuell exploatering av barn dokumentation av sexuella övergrepp och sexuell tortyr av barn. Uppskattningsvis finns tusen kommersiella barnpornografiska webbsidor. Med kommersiella sidor menas sidor som drivs professionellt och där ägarna har kontroll över såväl servrar som pengatransaktioner. Och vi talar om stora pengar, i storleksordningen bnp har det nämnts någonstans. Det finns uppskattningsvis tre miljoner bilder som cirkulerar. Nya barnpornografiska bilder är förutsättningen för att producenter och distributörer ska kunna fortsätta att ta betalt. Nya bilder kräver i sin tur nya övergrepp och nya offer. Vi talar, som sagt, om våld mot och tortyr av barn. har i denna fråga fått svidande kritik av . Därför, herr talman, är det bra att nu höra ministern säga att hon noggrant ska följa hur arbetet inom polisen utvecklas och att hon är beredd att vidta åtgärder om så behövs. Jag är emellertid orolig för tidsperspektivet. Polisen ligger mellan två och efter. Om man arbetar med en bild som man fått på sitt bord på ett barn som är vet man att det förmodligen cirkulerar en annan bild på samma barn, men är det barnet . Vilka åtgärder tänker ministern vidta för att komma i kapp ? 13 (): Barnen är vår framtid lyder ett välbekant uttryck. Men det är egentligen fel att säga så för barnen är i själva verket vårt . Det innebär att hur vi behandlar våra barn nu är betydligt viktigare än hur det blir , och därför är allt som handlar om sådant som kan skada våra barn så oerhört viktigt. Jag kan instämma i ord om att det är helt oacceptabelt att barn utnyttjas i barnpornografi. Här måste polisen få mer resurser. Det är inte acceptabelt att det blir så som vi kan läsa om i rapporten om rekordbeslaget av tre miljoner barnporrbilder i . Detta beslag gjorde polisen , men inte förrän inledde länets ende barnporrutredare granskningen av bilderna. Det säger en hel del om möjligheten att identifiera och rädda de barn som utsätts för övergrepp. Det är skrämmande att svenska konsumenter ostraffat kan gynna den alltmer kommersialiserade barnpornografiska industrin. Vi ska få fler poliser, och jag litar på löftet från alliansregeringen, men det är också viktigt att prioritera användningen av dessa polisresurser, liksom utbildningen. Det är viktigt att poliser får den utbildning som krävs för att de ska kunna uppnå de krav och målsättningar som samhället ställer. Det finns också starka skäl att se över lagstiftningen när det gäller straffen för barnpornografibrott. Med dagens datateknik har det blivit billigare och enklare att framställa, sprida, ta del av och lagra barnpornografi. Det innebär självklart nya krav på lagstiftningen och på tillämpningen av den. Jag undrar hur ministern ser på den nuvarande strafflagstiftningen för barnpornografibrott. Där står följande: Den som (1) skildrar barn i pornografisk bild, (2) sprider, överlåter, upplåter, förevisar eller på annat sätt gör en sådan bild av barn tillgänglig för någon annan, (3) förvärvar eller bjuder ut en sådan bild av barn, (4) förmedlar kontakter mellan köpare och säljare av sådana bilder av barn eller vidtar någon annan liknande åtgärd som syftar till att främja handel med sådana bilder, eller (5) innehar en sådan bild av barn, döms enligt 16 kap. 10 a § för barnpornografibrott till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse . Detsamma gäller den som i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte av oaktsamhet sprider en sådan bild. Är det verkligen straff som räcker för att avskräcka från denna avskyvärda hantering? 14 (): Jag vill tacka justitieministern och interpellanten för att ha satt i gång denna viktiga diskussion. Det är dock viktigt att inse att inte bara som justitieminister har ett ansvar för att bekämpa barnpornografi. Också som utrikesminister bör göra det. Likaså bör som EU-minister väcka frågan inom EU, samt som socialminister och som jämställdhetsminister. Alla måste ifrågasätta det sjuka i att vanligen män tar sig friheten att våldta oftast en liten flicka eller en ung pojke och sedan spela in detta vidriga övergrepp. Som sade våldtas, skändas och såras barn till kropp och själ på livstid. slutar det till och med med döden. Det är en mycket grym och lukrativ bransch. Enligt omsätter den uppskattningsvis , och övergreppen sker globalt. I går blev en finländsk man gripen för detta i . På Ekot kom nya rapporter om övergrepp. Västerländska män åker exempelvis till och förgriper sig på barn. Övergreppen filmas, säljs och förevigas. De sker gång på gång, och svenskar är involverade. Enligt en Brårapport finns det ett väldigt tydligt samband mellan barnpornografi och sexualbrott mot barn. av gärningsmännen har fällts för sexualbrott mot barn i samband med att de fälldes för barnpornografibrott. Det går inte heller i denna diskussion att skilja mellan barnpornografi och barnsexturism. De hör faktiskt samman. Verksamheten är internationell och ofta vilar perspektivet våra barn och andras ungar över det hela. Ju längre bort barnen kommer ifrån, desto mindre uppmärksamhet och desto färre åtgärder mot övergreppen. Just nu pågår det, som vi har fått höra, utbildningar för poliser ute i länen för att utreda barnpornografibrott. Det är utmärkt, men, som tidigare talare har tagit upp, inte tillräckligt. Med tanke på det är det skrämmande att barnpornografigruppen bara består av fyra överbelastade poliser, som inte bara ska hålla på med detta utan också med barnsexturism och könsstympning. De måste definitivt bli fler. Jag tänker ta upp några förslag som jag vill att justitieministern för vidare till regeringen. fick vi höra att och alla kommer att införa filter mot barnpornografi på sina datorer. Det kanske också och kunde införa. Jag tror att det skulle ha ett viktigt symbolvärde både nationellt och internationellt. Ett annat förslag är att lyfta fram EU som en barnpornografizon. har oerhört goda chanser att lyfta fram detta under vårt ordförandeskap 2009 inom Europeiska unionen. På samma sätt som den globala kriminaliteten inte skyr nationsgränser behöver vi ett internationellt samarbete för att kunna bekämpa denna grymma typ av verksamhet. har varit pådrivande för att sätta frågorna på agendan vad gäller både barnsexturismen och barnpornografin. Vid ett informellt möte mellan EU:s turismministrar lade den franska turismministern fram tre typer av åtgärder mot barnsexturism, som jag skulle vilja att justitieministern tar vidare. Det handlar om att upprätta en informell myndighet för samråd mellan medlemsstaterna för att samordna bästa möjliga rutiner. Det handlar om att införa en europeisk stadga för resebranschen mot barnsexturism. Sist men inte minst handlar det om att lansera ett samarbete mellan medlemsstaternas ambassader och lokala myndigheter och enskilda organisationer. Jag tror att det är jätteviktigt att också föra fram frågan på internationell nivå. 15 (): Även jag vill tacka justitieministern för svaret, men kanske framför allt rikta mitt tack till för att hon lyft fram frågan i en viktig interpellation. De vidrigheter som barn utsätts för mångfaldigas och upprepas varje gång någon på nytt hittar dessa bilder och filmklipp. Mångfaldigandet och publicerandet i olika svårkontrollerade forum, framför allt på Internet, gör att övergreppen riskerar att aldrig ta slut. Barn som har utsatts är utsatta för övergrepp som ständigt upprepas. De här barnen är ofta väldigt unga. De kanske går att identifiera. Det kanske också går att spåra upp förövare. Det är ett arbete som är oerhört tungt. Vi kan alla tänka oss hur arbetssituationen ser ut för de poliser som sitter och granskar denna typ av bilder och filmklipp. Det är bland det vidrigaste man kan tänka sig. Det måste vara oerhört belastande att försöka att utifrån det materialet identifiera offer och förövare. Men det har faktiskt hänt att man har lyckats. Men man ligger oerhört långt efter. Just nu sitter man fortfarande och går igenom filmklipp från beslag . Barn som var då fyller sex . De kanske fortfarande utsätts för övergrepp. Vi vet inte det. Men vi vet att de barnen inte mår bra. Vi vet att de har varit utsatta för övergrepp av en vuxenvärld som borde vara där som stödjare. Det här är bara en beskrivning. Jag tror att vi är helt överens. Jag tror inte att det finns någon här inne som på något sätt tycker annorlunda i sakfrågan. Vi tycker verkligen att det här är viktigt att bekämpa. Jag har inte alls någon anledning att dra upp någon partipolitisk strid. Låt oss föra ett resonemang och ett samtal. Hur ska vi komma till rätta med övergreppen? Hur ska vi förhindra att fler barn drabbas? Hur ska vi se till att förövarna ställs till svars? Jag är bekymrad över den inställning som rikskriminalchefen och har visat. Jag tycker att deras argumentering försvagar möjligheterna att bekämpa denna typ av brottslighet. De har till exempel sagt att denna brottslighet är så omfattande att det inte spelar någon roll hur många som anställs. Det är ett argument som är fullständigt vansinnigt. Om brottsligheten är tillräckligt omfattande kan vi alltså dra in alla poliser som jobbar med det eftersom det ändå inte spelar någon roll hur många de är de kan ändå inte bekämpa all brottslighet. Den rimliga slutsatsen borde i stället vara att vi ska anställa fler, om det så bara innebär att vi kommer att identifiera tio fler barn och tio fler förövare. Det är ändå värt varenda krona vi satsar på att rädda något barn undan övergreppen. Dessutom har rikskriminalchefen sagt att det inte finns några att anställa, eftersom de få som söker tjänsterna inte är tillräckligt kvalificerade. Då är väl den rimliga slutsatsen att man bör öka statusen på denna typ av arbete, ge goda resurser och framför allt låta de anställda bli fler, så att de kan göra ett bra arbete. Eftersom rikskriminalchefen inte är beredd att göra tillräckligt mycket tycker jag att regeringen ska fundera över att öronmärka pengar i kampen mot barnpornografibrott, precis som tidigare regering har gjort när det gäller kampen mot människohandel för sexuella ändamål. Fundera på det, justitieministern, och återkom gärna med förslag i vårbudgeten. 16 (): Jag tackar justitieministern och . Jag tackar också för hans ödmjuka ton. Jag håller verkligen med om att vi inte ska göra detta till en partipolitisk fråga. Vi borde som en man och en kvinna ställa upp och försöka hitta nya sätt att förhindra det här, som vi alla tycker är vidrigt. Trots att vi har en lag som förbjuder befattning med barnpornografi växer problemet bara i omfattning. Det har ökat enligt barnrättsorganisationen . Det handlar om 100 000-tals bilder på barn som ligger ute på nätet . Varje bild är ett dokumenterat övergrepp på ett barn. Det finns fortfarande folk som tror att man talar om nakna barn när man talar om barnpornografi, som tror att det är fråga om oskyldiga bilder på nakna barn i ett badkar till exempel. Det här måste vi ta ur folk för att få en ännu kraftigare opinion. Det är sexuella övergrepp mot barn som vi talar om när vi talar om barnpornografi. Lagen kom till efter en ganska hård strid i . Det var inte alls så att det fanns enighet kring lagen, men till slut fick vi igenom den. Då drog vi som hade jobbat för den en lättnadens suck. Vi trodde att vi hade kommit en bra bit på väg. Men nästan visade det sig att det fanns brister i lagstiftningen, hål som inte var igentäppta. har jag och många med mig motionerat för att vi ska rätta till bristerna. Det handlar till exempel om definitionen av barn. Hur bedömer man om det är en 18-åring eller en 16-åring? Ska man gå fri om man trodde att det var en 18-åring? Det handlar också om preskriptionstiderna. Det tar att utreda, som vi har hört. När det äntligen är utrett går det inte att döma den som har begått brottet. Det finns flera sådana frågor. Straffsatserna är en annan. sitter en utredning och jobbar med detta efter många om och men. Jag har stått i talarstolen och försökt få den utredningen till stånd. Den tillsattes av den förra regeringen. vill jag bara förvissa mig om att statsrådet, när utredningen kommer , kommer att behandla frågan med högsta prioritet. Det är bra att det kommer mer pengar till polisen, men vi behöver vara tydligare. Om vi inte öronmärker pengar borde det åtminstone stå i regleringsbrevet att en del av pengarna ska avsättas till barnpornografigruppen, så att man där kan bli effektivare och flera till antalet. Jag är själv lite osäker om modellen att man ska sprida ut det här arbetet på flera polismyndigheter. Jag är inte alls övertygad om att det kommer att få den effekt man väntar sig. Det behövs en spetskompetens på det här området. Det tar att lära sig hur man ska tolka bilderna, vad man ska se i bakgrundsmaterialet och så vidare, för att om möjligt kunna identifiera var bilden är tagen och nå fram till den som har begått brottet. Jag tror att gruppen på är oerhört viktig och behöver utökas. Framför allt vill jag höra säga att den här frågan kommer att prioriteras när utredningen kommer . 17 (): Det är många kloka ord som har sagts här . Jag tror att vi verkligen behöver en gemensam politisk front i de här frågorna. Jag vill nämna en sak som jag tror är särskilt viktig, och det är att det finns tillräckligt med resurser och att de är öronmärkta, för annars är det risk för att de försvinner på vägen. Jag skulle också vilja göra ett tillägg. Alla barn blir inte kidnappade. Det finns faktiskt vägar, inte minst över nätet, där förövarna får kontakt med barnen genom så kallad grooming. Det handlar om förövare som får kontakt med barn för att själva utnyttja dem sexuellt, för att inbjuda dem till sexuella poseringar på webcam, som många ungdomar har, eller för att träffa dem och göra porrfotografering eller till och med porrfilm. Man lockar barnen med att man ska fylla på deras telefonkort eller ge dem reda pengar i handen. Det har hänt att man har lockat med att de ska bli fotomodeller, filmstjärnor och så vidare. Jag tror att det är väldigt viktigt att vi inför ett totalförbud mot grooming. Det är helt orimligt att en vuxen man, som det ju oftast handlar om, i datorn kan komma med grova sexuella anspelningar riktade mot barn. Det är faktiskt en form av närmande och sexuellt övergrepp i sig självt. Det är som sagt ett sätt att få kontakt med barn. Jag vill nämna ytterligare en aspekt av denna sak. Ofta använder förövarna inte sin egen identitet. De ljuger om sin ålder eller till och med om sitt kön. är ett välkänt exempel. Då invaggas barnen i säkerhet och tror att detta inte är farligt. Jag tror att vi måste vara mycket tuffare mot denna så kallade grooming. När det gäller porrfotografier är det märkligt att man ens diskuterar om barnet ser ut att vara . När en vuxen har sex med ett barn är det ett brott om barnet är under 15, oavsett hur gammal personen ser ut att vara. Jag tycker att samma borde gälla i det här sammanhanget. Detta handlar inte bara om dem som tittar på porrbilder eller porrfilmer. Det handlar också om barnen själva. En flicka som ser mogen ut och har mognat snabbt könsmässigt är faktiskt fortfarande ett barn. Jag tycker att det är viktigt att man drar den gränsen. Det blir märkligt om till exempel flickor som har utvecklats tidigt ska ha ett mindre skydd i de här frågorna. Det finns en annan aspekt på detta. utnyttjar man barn som precis har kommit över den tillåtna åldersgränsen men som inte har kommit så långt i sin pubertetsutveckling, det vill säga att de ser yngre ut än de de facto är. När det gäller de frågorna borde man kunna ha några regler. Man ska ändå vara medveten om att det här riktar sig till pedofiler. Frågan är om man verkligen ska uppmuntra detta. Detta var lite medskick från mig. Annars tycker jag att detta är en väldigt viktig debatt, och det är glädjande att vi har fått ett så stort deltagande i den här interpellationsdebatten. Jag tycker att det är hoppfullt . Barnens säkerhet måste ändå gå före, och jag tycker att den borde stärkas. Precis som har sagts här tycker jag att man borde höja statusen på dem som arbetar med de här brotten. Tyvärr har de mycket låg status. Det här borde vara de brott som är allra viktigast att bekämpa. Man förstör ju barns liv, och det förstör hela livet för dem. 18 (m): Jag vill instämma: Jag tycker att det är positivt att det finns ett sådant engagemang i för de här frågorna. Det är många kloka synpunkter som har framförts här. Jag kommer inte att beröra dem alla . Låt mig börja med att säga att det i den här verksamheten finns väldigt stora vinster att göra. Det är en mycket omfattande verksamhet som är internationell. Den tekniska utvecklingen och Internet har också inneburit en fullständig explosion när det gäller volymen och omfattningen av verksamheten, plus att den tekniska utvecklingen har gjort att vi har fått helt nya brott. tog upp detta med grooming, som ju är fula gubbar på nätet. Fula gubbar har alltid funnits. , , hade vi lite koll på dem. Vi visste vilka de var, och man kunde hålla barnen inne. sitter de fula gubbarna i en burk i barnkammaren och kan arbeta nästan hur som helst. Detta är en verksamhet som är mycket stor och omfattande och svår att hantera. Det uttalande från polisen som påpekade tror jag inte man ska tolka som ett uttryck för icke-engagemang. Snarare handlar det nog om den trötthet man ibland kan känna på grund av volymen och omfattningen av problematiken. Jag är inte bekymrad över att vi inte har öronmärkt pengar. Jag tycker att har visat att man menar allvar när man nu genomför en omfattande utbildning på bredden för att ta itu med högen av icke hanterade ärenden, som jag nu känner att jag har ärvt av för lite jobb på det området. Det ligger många ärenden som inte har hanterats. Utan det regionala förstaarbete som görs hade vi inte fått upp en del av de senaste fallen så snabbt. Det säger sig självt att det kommer att ta tid att arbeta sig igenom dessa ärenden. Tidsaspekten är viktig för de barn det handlar om. Men det är också komplext. När det gäller tidsaspekten vill jag säga att en fråga som tittar på är preskriptionstiderna, för att ge de målsägande bättre möjlighet att få rätt . Det är en fråga som vi kommer att återkomma till. Det utbildas alltså fler poliser. Fler arbetar med detta. Man försöker hitta nya verktyg. Vi försöker reda ut regelverket för att ta itu med nya företeelser, och vi ser också över om den lagstiftning vi har är tillfyllest. Det görs alltså en hel del på olika områden för att ta itu med det här. Likväl ska vi erkänna att det finns svårigheter när det gäller att rekrytera personal. Om ni har sett en enda barnpornografisk bild så vet ni hur illa man mår av det. Den personal som ska sitta månad ut och månad in och titta på sådant blir naturligtvis väldigt berörd av det. Det är svårt att rekrytera. Det krävs mycket handledning och mycket arbete i den typen av verksamhet. Likväl måste det göras. Den metod som vi väljer för att se till att ändå gör sitt yttersta är att begära besked och redovisningar via regleringsbreven. Då måste upp till bevis och visa vad man faktiskt har gjort och hur man arbetar. Först då kan vi bedöma om man tar i tillräckligt och prioriterar dessa frågor tillräckligt mycket. Där får vi återkomma och se om det fungerar. När det gäller den internationella aspekten av detta vill jag till säga att vi redan nu , när vi har en internationell konferens med 400 deltagare om kriminalistfrågor i , kommer att ta upp den frågan. Jag tycker att den är oerhört viktig, och den kommer att få ordentligt utrymme vid detta seminarium med internationella forskare och stor medial uppmärksamhet. Det tror jag är viktigt. Vi måste skapa en mötesplats där de här frågorna diskuteras mer. Där har också andra svenskar på olika sätt varit aktiva. Jag kanske kommer tillbaka till detta i ett senare inlägg. 19 (): Om man bara skulle kunna tänka sig in i att förlora sitt barn. Man får barnet bortrövat, och polisen finner det, men först två eller på grund av personalbrist. Barnet har varit torterat och utnyttjat på Internet. För de flesta av oss är detta en fullständigt orimlig och otänkbar tanke. Men det är dock verkligheten för en mängd barn och föräldrar. Därför är det oerhört viktigt att få bra och kompetenta poliser som vill åta sig att arbeta med detta brott. Det är också en klar förutsättning för bekämpningen. Precis som ministern sade är det inte alltid lätt att få poliser att söka dessa tjänster. Men det finns åtgärder. Jag tror till exempel på en samlad grupp inom polisen som tar ett helhetsgrepp kring sexualbrott mot barn till skillnad mot att decentralisera arbetet. Det är självklart viktigt att alla poliser har utbildning om de här frågorna. Men jag tror ändå på att en samlad kompetens ska finnas på ett ställe. Där kan man bygga upp den gedigna kompetensen om brottsområdet. Arbetet får en hög status, precis som ni har sagt förut. Det är också självklart att man får ett rejält lönelyft. När man har tjänsten får man fortbildning och handledning kontinuerligt. Man får en rimlig arbetsbelastning och en möjlighet att kunna utföra ett bra arbete. Det kan hjälpa till så att det inte blir en sådan omsättning bland personalen. genomförde en undersökning om hur många som stött på barnpornografiskt material på Internet. Intervjuerna skedde genom Temos webbpanel där sammanlagt 1 012 personer initialt svarade på frågan: Har du kommit i kontakt med bilder eller filmer på barn i sexuella sammanhang eller där vuxna utsätter barn för sexuella övergrepp? Resultatet visade att en av tio stött på sådant material, det vill säga 500 000 personer av 5 miljoner Internetanvändare. Precis som var inne på förut skulle jag vilja fråga ministern om datorer blockerar kommersiella barnpornografiska bilder och om vi har det programmet inlagt. 20 (): Denna debatt har visat på flera saker som vi måste beakta. Det krävs en skärpt lagstiftning mot barnpornografi. Vi behöver få fler och kunnigare poliser. Vi behöver ha öppna diskussioner om sexualbrott mot barn. Vi måste göra allt för att förändra människors attityder, uppfattningar om och handlingar mot barn. Det är förfärligt att så många vuxna njuter av att se plågade pojkar och flickor. Vi måste sätta stopp för tystnaden och våga tala klarspråk också om sådant som smärtar och känns svårt. Straffskalan för barnpornografibrott är alldeles för kraftlös. Risken för upptäckt är för liten för att förmå personer att avstå från sina sjukliga böjelser. har aktualiserat en mycket viktig fråga . Jag litar nu på att ministern gör sitt bästa och prioriterar denna fråga i fortsättningen. 21 (): var väldigt pådrivande när vi fick . Det är viktigt att vi behåller denna internationella ledartröja när det gäller barns rättigheter och friheter världen över. Där är just frågan om att bekämpa barnpornografi, barnsexturism och olika övergrepp på barn i diverse former väldigt central.