prot · GU0981 · 2007-03-26 00:00:00 — Men jag vill ändå påpeka att vi inte kan fokusera alldeles för mycket på introduktionsersättningen, utan vi måste se till helheten, hur vi förbättrar arbetsmarknaden, näringslivsmarknaden för att det ska skapas fler jobb så att alla vuxna friska som kan och vill arbeta också ska kunna göra det. Det gäller också att göra rätt från början. Vi ställer frågan redan när flyktingen anländer: Vem är du? Det gör vi för att handlägga en asylansökan. Det är lika relevant att från början ställa frågan: Vad har du med dig i ryggsäcken? Vad har du för erfarenhet? Hur ser du i ditt eventuella nya hemland när du får uppehållstillstånd? Kan vi ställa rätt frågor från början kan det underlätta för människor att från början fatta rationella beslut om var i landet till exempel det är bäst att bosätta sig för att man ska kunna etablera sig själv och sin familj i det nya samhället. Därför ser jag fram emot det arbete som pågår på hos migrationsministern med att förbättra informationen för nyanlända via men också genom den nya organisationen. Jag är övertygad om att landshövdingarna, när de förhandlar med sina kommunpolitiker, kan skapa den solidaritet som vi alla efterfrågar, det vill säga att ta hänsyn till vilka kommuner i länet flyktingar söker sig automatiskt och var man placerar dem som inte har sökt sig till vissa kommuner. Då avlastar man de kommuner som har fått alldeles för många egna boende personer. Jag är övertygad om att vi kommer att klara den flyktingström som är på väg till , och ännu bättre: De som kommer hit kan känna att deras erfarenhet och kunskaper många av dem kommer tydligen att vara högutbildade på alla möjliga sätt nyttjas på bästa sätt i samhället för att de också ska vara med och bygga det framtida välfärdssamhället . 69 (): Jag tackar även för detta svar. Vi är överens i väldigt många frågor. Fokus måste naturligtvis ligga på att få ut de nyanlända flyktingarna i jobb så fort som bara är möjligt. Det är därför jag inte tar upp de frågorna i min interpellation. Vi är också överens om att vi ska göra det möjligt för människor att bosätta sig i hela landet. Det är jättebra att man tydligt i ett väldigt tidigt skede informerar om förutsättningarna för boende i och var detta går bra och inte. Vad jag fokuserar på är problemen. är det ekonomiska läget för staten det bästa på väldigt . Under förra mandatperioden beslutade att höja introduktionsersättningen. är det för den nya regeringen att också visa sitt ansvar. Hur bra det än är och vilka fina regler vi än har behövs pengar. Det finns kommuner som tar emot för att människor flyttar dit. De blir belastade när de inte får introduktionsersättning från staten som täcker kostnaderna. Undersökning på undersökning visar att av själva ersättningen går åt till introduktionen. Det blir knappt några pengar över till att bekosta svenskundervisning etcetera och få ut människor på arbetsmarknaden. Då faller hela den politiska retoriken platt. Detta är något som man till exempel kan läsa om på . Det är inte ett faktum som uppmuntrar fler att aktivt försöka få flyktingar att bosätta sig i kommunen. Jag ser det själv hemma hos mig i . Det är en stor belastning med de flyktingar som inte kommer ut i arbetslivet. Vi har många arbetsplatser i och låg arbetslöshet. Men de okvalificerade jobben som kan vara den första vägen in finns inte. Jag håller helt med integrationsministern om att de flyktingar som kommer från är högutbildade. Det är jätteviktigt att se till att de får valideringar och kommer i jobb så fort som möjligt. Men det är ändå ett problem. Jag saknar svar på detta. Är regeringen beredd att på ett positivt sätt få fler kommuner att ta sitt ansvar och också se till att det inte är en ekonomisk belastning för dem som tar sitt ansvar? kommer man att i kommunstyrelsen i att diskutera det ekonomiska läget. Jag vet att det är svårt bland annat på grund av socialbidragen och att många flyktingar fastnar i den fällan. Hur mycket man än gör, hur många vackra ord man än säger och omorganisationer man än beslutar om i , är detta verkligheten på det kommunala planet. Där menar jag att regeringen har ett ansvar. när det finns mer pengar i statens kassakista än på väldigt länge måste man också se till att de hamnar hos de kommuner som tar ansvaret att ta emot flyktingar. 70 (): Statsrådet och vi alla kan nog vara överens om att det allra bästa är om människor får komma ut i arbete och både göra rätt för sig och göra en insats för det nya land som de bor i. Det gör en hel del för stoltheten och naturligtvis också en hel del för förmågan att försörja sig själv. Faktum är att ett av de absolut viktigaste verktygen för att komma in på arbetsmarknaden, och också för att känna sig som en del av det svenska samhället, är det svenska språket. Det svenska språket vet jag av egen erfarenhet att man lär sig bäst om man får umgås i miljöer där det används konsekvent och regelbundet. Det är mot den bakgrunden som det blir så oerhört mycket svårare när vi får en väldig koncentration av antalet flyktingar till kommuner som , , med flera. Det är kommuner som varit med och tagit ett stort ansvar. Det är oerhört viktigt att vi får fler kommuner att ta ett ansvar. Det i sig underlättar introduktionen och gör det mycket lättare att lära sig svenska. Man umgås i miljöer där människor talar svenska dagligdags. Då ser man behovet av att lära sig, och det blir också så mycket lättare att göra det. Det är mot den bakgrunden som jag känner en stor oro för att regeringen inte tar det på allvar genom att föra en ordentlig dialog med de kommuner som vägrat att vara med och ta ett solidariskt ansvar för flyktingmottagandet. Det enda konkreta jag har sett från regeringen var när en av statsrådets kolleger stod och delade ut flygblad på kommunkonferens och bad kommunföreträdarna att vara med och ta ett större ansvar. Det kan väl inte vara det enda som en regering ska hemfalla till? En regering ska ju regera landet. Är det inte dags, statsrådet, att visa lite handlingskraft och ta tag i detta och se till att kommuner som , , , och andra välmående kommuner är med och tar ett solidariskt ansvar för flyktigmottagandet så att vi får en bättre integration till gagn både för dem som kommer hit men också för alla som bor i vårt land ? 71 Integrations- och jämställdhetsminister (): nämnde aktivitet på kommunala , eller vad det heter. Det är ganska viktigt att inse att det är kommunpolitiker som fattar beslut huruvida kommuner ska ta emot flyktingar eller inte. Är det inte en bra gest när man har sina kommunpolitiker samlade att också samtala om en så viktig fråga? Det är därför vi står här och har en interpellationsdebatt. Hur ska vi få fler kommuner att ta emot flyktingar? Han har faktiskt gjort en liten insats. Han har talat med sina kommunpolitiker. Jag hoppas att och hans kolleger kan tala med sina kommunpolitiker nästa gång de ses. Jag tänker i varje fall tala med mina kommunpolitiker när vi ses i . Det är också en viktig sak. Vi måste komma bort från att göra en sak i taget och i stället göra flera saker. Återigen är det viktigt att jobben kommer. Då måste man se till att ha reformer som underlättar för arbetsgivare att anställa och också för de nyanlända att kommer ut på arbetsmarknaden. Nystartsjobb gäller för alla. Från dag 1 när människor har fått uppehållstillstånd har de rätt till nystartsjobb. Det kommer flera reformer av det slaget som gäller från dag 1. Det handlar inte om att introduktionstiden ska innebära säråtgärder, och först efter det får de vara med i det som vi alla andra har fått ta del av som har bott här i ett tag. Reformer som görs ska vara generella och gälla från dag 1 när människor får uppehållstillstånd. Därmed menar jag att regeringen tar sitt ansvar för att underlätta för kommunerna att kunna ta emot flyktingar. Allting kan inte handla om introduktionspengen. Vi måste se till att göra organisationen enklare för att människor ska kunna fatta rationella beslut och flytta till rätt ställe. Vi måste också se till att det finns arbete för att inte introduktionsperioden ska dra ut . Det är vad det handlar om. Självklart ska vi tillsätta en översyn av introduktionsersättningen. Då kommer vi också att få se hur mycket pengar det handlar om i det här fallet och hur mycket kommunerna ska få för att kunna täcka de kostnaderna. Jag menar att de akuta problemen just nu handlar om att det ska skapas fler jobb och att fler ska komma ut på arbetsmarknaden. Jag håller med om det som sades om sfi. Ju mer människor väljer att sprida ut sig, desto bättre blir det för deras möjligheter att kunna lära sig svenska. Men det handlar också om hur man reformerar sfi och ser till att sfi kopplas till praktik. Det gäller att se till att sfi handlar mer om yrkessvenska än konversationssvenska. Konversationssvenska kan du alltid få och kommer att få i umgänge med andra människor bland annat på arbetsmarknaden. Men det handlar om att lära sig språket utifrån det yrke man kan tänka sig eller vill inrikta sig mot. Sfi ingår också i översynen. Det har gått alldeles utan att man har gjort någonting med sfi. Det har gått alldeles utan att vi har gjort rätt sak från början, det vill säga redan från dag 1 när en person anländer till och ansöker om asyl. Jag menar att de sakerna måste korrigeras . Det är vad regeringen håller på att jobba med för fullt. 72 (): Jag vill än en gång påpeka att jag i min interpellation inte har ifrågasatt jobbpolitiken. Man måste se till att det finns arbete . Jag påpekar det ofta för mina partikamrater. Jag vet att man i , där är med i majoriteten, nu ser över allting just i syfte att se till att människor kommer ut i arbetslivet så fort som bara är möjligt. Jag fokuserar på introduktionsersättningen i min fråga. Där har jag inte sett att någonting har hänt . Det finns kommuner som tar emot väldigt många flyktingar och tar sitt ansvar, i motsats till andra som avstår från detta. Det är en viktig fråga att inte deras kommunmedborgare ska behöva få en ytterligare belastning. Det här gäller ju ofta kommuner som har en svår social situation redan. hör jag från integrationsministern att man ska se över introduktionsersättningen. Jag tar det här som ett löfte att man verkligen kommer att göra det här och kommer att gå igenom de siffrorna, bland annat som Kommuner och Landsting tog fram för . Men problemet gäller uttrycket se över. Det är bråttom. Det här är en situation som finns och som man faktiskt måste ta tag i . I räknar vi med att det kommer mellan 2 000 och 3 000 personer bara 2007. Det kom ungefär 1 000 personer . Då toppade vi kommunlista över vilka som tar emot flest per invånare. Det här blir en belastning, och det är den belastningen som borde vändas till det positiva tillskott som det är med kompetenta människor från hela världen som kommer till . Därför menar jag att jag gärna vill ha ett löfte från integrationsministern att här kommer att ske en förändring snart. 73 Integrations- och jämställdhetsminister (): Vad översynen kommer fram till kan varken jag eller svara på. Vi får se vad man kommer fram till. Återigen: För mig är det viktigaste att genomföra reformer som underlättar för människor att så snabbt som möjligt komma ut i arbete: att se till att det skapas jobb, att se till att underlätta för arbetsgivare att anställa och att se till att göra det lönsammare för kommuner att faktiskt fokusera just på att åtgärderna i de individuella handlingsplanerna ska syfta till att människor kommer ut i jobb så fort som möjligt. Det kan inte vara så att vi ska låta människor gå i introduktion utan att ha kommit ut på arbetsmarknaden. Forskningen visar att det som händer i eller vilket land som helst är väldigt viktigt för framtiden. De som missar första året riskerar också att framåt inte komma ut på arbetsmarknaden. Därför menar jag att det viktigaste inte kan vara hur hög introduktionsersättningen är, utan det viktigaste är vilka åtgärder vi ska sätta in så att människor så fort som möjligt under sitt första år kommer ut på arbetsmarknaden. Det är där jag försöker fokusera all min kraft, och det är det regeringen försöker jobba med. Men vi återkommer till vårpropositionen, så kanske också får lite fler svar på sina frågor. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2006/07:325 om konstnärers ersättning vid utställningsuppdrag 74 Kulturminister (): har frågat mig vilka initiativ jag tänker ta för att konstnärer ska betalas skäligt för sin medverkan vid utställningar. Vidare frågar om jag tänker ge klartecken till att börja ta fram ett nytt avtal för konstnärers rätt till ersättning vid utställningsuppdrag vid statliga kulturinstitutioner och i så fall när detta kommer att ske. utgår i sina frågor från avtalet om så kallad statlig utställningsersättning mellan staten genom och berörda konstnärsorganisationer. Avtalet reglerar ersättningsvillkor vid utställning hos statligt organ med regelbunden utställningsverksamhet där konstverk ägs av konstnären själv. Efter det att organisationerna sagt upp avtalet för omförhandling gav den tidigare regeringen i uppdrag att förhandla med berörda bildkonstnärsorganisationer om att inom ramen för anslagna medel träffa ett avtal om ersättning för utställning av konstverk. I uppdraget ingick även att avtal ska träffas med förbehåll för regeringens godkännande. har bland annat begärt en förlängning av sitt förhandlingsmandat. Jag kan informera om att regeringen fattat ett beslut om att ge ett förlängt förhandlingsmandat med uppdrag att presentera ett nytt avtal till regeringen om ersättning för utställning av konstverk. 75 (): Det blir en intressant eftermiddag här i kammaren , där kulturen står i fokus för debatten. Jag vill börja med att tacka kulturministern för svaret på min interpellation. Vid ett flertal tillfällen har kulturministern sagt sig vilja åstadkomma förbättrade möjligheter för kulturutövare och möjlighet att leva på sitt skapande. Det här är bra, och det är vällovligt. Jag har förhoppningar och också förväntningar att det här följs av politisk handling. Konstnärer är en grupp i samhället som har det ganska knepigt. Det är i och för sig inget nytt. Men tvärtemot vad ministern uttalat så verkar ju tumskruvarna för kulturarbetare som grupp skruvas åt genom den politik som regeringen för. Flera av de beslut som tagits försämrar för kulturarbetarna, och det gäller naturligtvis även för konstnärerna. Min interpellation handlar om konstnärers ersättning vid utställningsuppdrag, vilka initiativ ministern tänker ta för att konstnärerna ska få en skälig ersättning för utfört arbete och när vi kan förvänta oss det här nya avtalet. Och som sagt: På min fråga har jag fått svaret att regeringen har gett förlängt förhandlingsmandat, och ska man återkomma. Det är bra att det kommer ett beslut i den här frågan. Det har dragit ut länge ändå. Jag förväntar mig att regeringen agerar snabbt efter , när man har fått ett förslag. Jag vill fråga kulturministern om regeringen i förhandlingsmandatet har skickat med några signaler om en viljeinriktning vad gäller det nya avtalet. Då kommer jag också in på den andra frågan i min interpellation, nämligen den om skälig ersättning vid medverkan i utställningsuppdrag. Den frågan berör inte ministern i svaret. Så herr talman, om kulturministern menar allvar med att konstnärer ska basera sin försörjning på ersättning för utfört arbete vill jag gärna ha ministerns syn på det. Jag anser också att staten har ett ansvar för att gå i bräschen för det här avtalet genom att det gäller statligt finansierade verksamheter vid våra kulturinstitutioner. ställer jag min fråga här i kammaren i stället: Vilka initiativ tänker ministern ta och vilka ambitioner har ministern för att konstnärer ska få en rimlig ersättning för det jobb som man utför, till exempel i samband med utställningsuppdrag vid statliga institutioner? 76 Kulturminister (): När jag först fick frågan på bordet så undrade jag också varför det här skulle ta så och om man möjligen kunde snabba på det och få någon form av reaktion eller svar före , men det var uppenbart att båda parter, inte minst konstnärsorganisationerna själva, ville ha det här förlängda mandatet. Därmed har jag också låtit mig nöja. Det är alltså inte så att vi på något sätt har sovit utan tvärtom respekterar vi viljan hos organisationerna. Mandatet är fritt, såtillvida att det är tillsammans med konstnärsorganisationerna som får pröva de olika infallsvinklar som finns för att komma fram till en lösning som i så stor utsträckning som möjligt tillfredsställer och tillgodoser önskemålen för alla parter. Det gläder mig att säger sig ha stora förhoppningar på regeringen när det handlar om att förbättra för kulturskaparna, för det har jag också. Däremot är det lite tidigt att tala om vad som kommer att komma. Vi har ändå haft en rivstart på departementet, får man väl säga, med olika direktiv, utredningar och annat som är på gång, men det förekommer också samtal bland annat mellan oss och . Det här är ju en fråga som berör båda parter, kan vi säga. har också förhoppningen att regeringen ska agera snabbt när förslaget till avtal , , blir klart. Jag har ingen annan åsikt. Vi kommer att agera så snabbt som det över huvud taget är möjligt. Det finns ingen anledning att dra ut med detta. 77 (): Jag tackar för svaret. Jag har förstått att det är ett fritt förhandlingsmandat, och vi ska inte föregå förhandlingen. Jag återkommer dock till frågan om kulturministerns syn på att konstnärer ska ha rimlig ersättning för det jobb de utfört. Konstnärer har i de allra flesta fall akademisk utbildning, men på arbetsmarknaden finns det inte några arbetsrättsliga regler för det. Våra trygghetssystem är inte anpassade för konstnärliga utövare, vilket gör det än viktigare att titta på just den del som gäller ersättning för utställningsuppdrag. har besökt Klys, och där ingår också , . De har lämnat en intressant rapport åtminstone har jag fått ta del av den som jag kan rekommendera för läsning. Rapporten handlar om konstnärernas ekonomiska situation i anslutning till utställningar av deras verk. Jag anser att det måste vara rimligt att konstnären vid ett sådant utställningsuppdrag får ersättning utifrån det arbete som fordras. Vi vet att det krävs arbete före, under och efter en utställning. Kostnaderna för material, resor och en rad andra saker kräver ett rimligt arvode. Att lösa den situationen ekonomiskt är en kulturpolitisk fråga, tycker jag, men i grunden handlar det också om arbetsrättsliga principer och ersättning för utfört arbete. Det är därför viktigt att även få till stånd en attitydförändring om konstnärers ersättning synen är att det kan de väl göra ändå. Konstnärerna hamnar i en svår situation vare sig de får uppdraget eller inte. Får de uppdraget måste de gå med på låga ersättningar. De säljer sig egentligen alldeles för billigt, men de gör det under galgen. Konstnärernas ställning måste också stärkas genom att båda sidor blir proffsigare på att skriva avtal. Det är viktigt. Här bör staten gå före just genom det avtal som ska förhandlas fram. Jag återkommer därför till frågan om vilken ambition kulturministern har när det gäller konstnärers ersättning för utfört arbete. Har kulturministern några ambitioner på det området? 78 Kulturminister (): Vad som är rimligt eller inte är naturligtvis en omöjlig fråga att svara på. Det får avtalet visa. Förhoppningsvis kommer man varandra så nära som det över huvud taget är möjligt. Från den nya regeringens sida säger vi att vi vill öka möjligheterna för kulturskapare att leva på sitt eget arbete. Ett antal olika förslag kommer i den delen. Det handlar också om att stimulera arbetsmarknaden. Där tycker jag att man visar på intressanta sätt, inte minst inom , när det gäller att vidga arbetsmarknaden. Det gäller även den rapport som vi diskuterat tidigare. Diskussionen om den kreativa sektorn, som växer oerhört starkt, pågår också mellan staterna i EU. Det är spännande och kommer i hög grad att även komma konstnärerna till godo. Den rapport som nämnde är förmodligen samma rapport som jag har sett, nämligen den av journalisten . Jag har inte läst allt i den, men dock en del. Där finns intressanta synpunkter. Sedan finns naturligtvis diskussionen om det så kallade enprocentsmålet, i vad mån vi har möjlighet att uppfylla det. Det är ett mål som fungerar på några håll, men långt ifrån överallt. Det finns alltså mycket att se över, och allt beror naturligtvis på hur ekonomi utvecklas. 79 (): Jag tror att vi är eniga om att många olika delar i samhället påverkar konstnärernas möjligheter att verka och få rimlig lön. Kulturministern säger att det ska komma olika förslag, och dem väntar vi på. Vi väntar och vi väntar. Förmodligen kommer det något. När det gäller avtalet sägs i svaret att det ska förhandlas fram inom ramen för anslagna medel. Museerna, till exempel, har en svår ekonomisk situation, och den har blivit än svårare efter den borgerliga regeringens olika beslut. Konstnärerna har det svårt på arbetsmarknaden på grund av de förändringar som gjorts i a-kassan, genom att man minskat bidragen till konstnärlig gestaltning och så vidare. Det finns inga satsningar på konstnärslöner i budgeten , och inte heller längre fram. Där har vi socialdemokrater andra siffror. Hur ser ministern på det faktum att avtalet ska förhandlas inom ram? Kan det försvåra förhandlingarna om man tar sin utgångspunkt i att institutionerna ska ersätta konstnärerna för det arbete som utförs utifrån den ekonomi och den budget de har? Tycker ministern att det är rimligt, att det är bra? Har ministern några förhoppningar om att konstnärer ska kunna leva på sin lön, eller behöver det skjutas till mer medel till exempel i form av konstnärslöner? Nog anser väl ministern att det är rimligt att konstnärer ersätts för sina prestationer? 80 Kulturminister (): Det är intressant att höra säga att de väntar och väntar. Jag har varit kulturminister . Det har varit en socialdemokratisk regering och socialdemokratiska kulturministrar , och frågan är fortfarande aktuell. Om man velat göra någonting hade man nog kunnat göra det tidigare och med betydligt mer pengar. Det är en svår ekonomisk situation, säger , vad gäller museerna. Ja, det finns det nog många som har, men det beslut vi tagit, som handlar om att ta bort tvånget för museerna att ha fri entré, innebär att den ekonomiska situationen lättar. I annat fall hade det blivit väldigt mycket svårare med tanke på att åtskilliga museer såg att pengarna inte skulle räcka. Det hela gick inte ihop. Den nytillträdda museikoordinatorn kommer dessutom att starkt bidra till att situationen förhoppningsvis blir enklare samt att mer av pengarna kan användas till den verksamhet som museerna faktiskt ska arbeta med. Vad som är rimliga ersättningsnivåer eller inte får vi vänta med tills förslaget till avtal mellan och konstnärsorganisationerna tagits fram. Vi vet att det alltid, alltid finns önskemål om mer pengar. Jag har inte varit med om en enda uppvaktning, och det tror jag inte att mina företrädare varit med om heller, där någon sagt att de klarar sig jättebra, att de skulle kunna ha mindre pengar. Den situationen har ännu inte uppstått. Det beror naturligtvis på att man inom den här sektorn, liksom många andra, är kreativ och vill väldigt mycket. Om det blir mer pengar kan vi inte svara på , men tills vidare gäller att det ska vara ett avtal inom de ramar som finns. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellationerna 2006/07:327 och 380 om en nationell strategi för läsning 81 Kulturminister (): har frågat mig om jag avser att ta initiativ till dels en bred nationell strategi för läsning, dels andra offensiva satsningar för att stärka bokens ställning. i har frågat mig vilka initiativ jag tänker ta för att stimulera till ökat läsande. Eftersom frågorna är närbesläktade besvarar jag båda interpellationerna .