prot · GU0983 · 2007-03-28 00:00:00 — Hur kommer att agera i EU för att förhindra att lägger fram ett lagförslag om just arbetsrätten? 93 () replik: Jag måste säga att det är första gången jag har blivit kallad nickedocka. Det är nästan lite kul faktiskt! Det kanske har med åldern att göra man blir kanske mildare . Det måste vara det. Jag älskar gemenskap, där man gemensamt kan lösa problem där man gemensamt ser problemen men kan omvända dem till möjligheter. Jag tror att ju fler vi är, desto bättre. Det är därför jag tycker att det är så underbart att debattera med miljöpartister, för de har alltid en annan åsikt, vilket innebär att man bygger tillsammans. Naturligtvis kan det inte fungera om alla bara ser möjligheter man måste se problemen också men jag är fullständigt övertygad om att det bästa sättet att lösa arbetsmarknadsproblematiken är att vi har kommit överens om att varje land bestämmer över sin arbetsmarknadspolitik. Det är ju det vi debatterar här . Jag har inte över huvud taget sagt att jag älskar EU till den gränsen att jag kommer att släppa ifrån mig allting all nationell bestämmanderätt till EU. Jag skulle aldrig komma på tanken. Men det finns gemensamma problem som vi måste lösa gemensamt, och det är jag fullständigt övertygad om att är överens med mig om. Det vi debatterar är arbetsmarknadspolitiken. Det är en nationell angelägenhet. Min egen minister, , kommer naturligtvis att driva den tesen lika livligt som och driver den. Det är en nationell angelägenhet. kan vara helt lugn för det. Och även om han tycker att jag ser ut som en snäll och vän nickedocka tror jag att han vet att så inte är fallet. 94 () replik: Hela inledningen, som jag sade tidigare, gick ut på att i stort sett allt som EU gör är jättebra. Och visst ska man se möjligheterna, men man kan inte blunda för problemen också. Jag håller verkligen med om att man ska se möjligheterna. Jag ser möjligheterna med att ha arbetsmarknadens parter som tar hand om de många möjligheter och problem som finns på arbetsmarknaden. Det jag har kritiserat i motivtexten är ju att jag anser att enbart tittar på företagens intresse utan att lyfta upp arbetstagarnas intressen som kollektiv, och man ska inte se en konflikt däremellan, utan båda parter är viktiga, och det är de tillsammans som kan lösa de problem och möjligheter som finns på arbetsmarknaden. Frågan är då: På vilket sätt ska vi försöka förhindra att lägger fram ett sådant här lagförslag, som hotar den svenska avtalsmodellen? Den är nämligen hotad, om och om igen. Hela grundtesen för att lägger fram en grönbok är ju att vill ha mer makt och inflytande över dessa frågor. Frågan är: Kommer regeringen att agera i denna fråga? Kommer borgerliga majoritet att föra fram våra åsikter i olika sammanhang? Då svarar : Ja, självklart! Men fru talman, vi såg ju vad som hände på det berömda 50-årsfirandet . Då ville plötsligt , EU-ordförande i ordförandekretsen, säga att man inte kan ha öppenhet om allt. Nej, nu ska man börja med hemlighetsmakeri gällande frågan om konstitutionen, som gäller EU:s framtid. Och vad säger ? 95 () replik: Det sista i inlägg är otroligt viktigt. Det gäller en av principerna, öppenhetsprincipen. Där är vi fullständigt överens: Det finns inga samtal som ska föras bakom stängda dörrar. Där kommer vi återigen in på det här att gemenskapen är viktig. Men då måste också diskussionen kunna föras öppet som vi gör här . Det är min förhoppning, och det är förhoppning också, att det inte bara blir så att vi diskuterar och att detta sedan läggs till handlingarna, utan i vårt ställningstagande säger vi, ett enigt utskott som faktiskt också går hand i hand med regeringen, att detta tas på allvar. Vi är överordnade regeringen. Det är vår styrka. Jag måste återigen säga att det är lite synd att man målar något på väggen som inte finns där och antyder att det finns ett förtäckt hot i detta i stället för att se möjligheterna. har vi gemensamt sagt att det viktigaste är att självt får lösa sina arbetsmarknadsproblem enligt de modeller som vi har. Om vi sedan behöver gå in och reglera i den modellen så är det vi, gemensamt här i , som bestämmer. Den diskussionen ser jag fram emot . Jag litar på att den kommer då. 96 (): Vi har en debatt, som flera har varit inne på här, om utlåtandet om grönboken om en modern arbetsrätt för att möta 2000-talets utmaningar. Vi är ju redan inne i utmaningen . vill med den här grönboken initiera en debatt på arbetsrättens område. EU:s länder inser att tiderna förändras och anställningsformerna med dem. Vi ser nya typer av företag växa fram men även nya typer av anställningar. Fler korta anställningar och mer inhyrd personal är vad vi ser. Frågan är då om arbetsrättens nuvarande utformning är så att säga den rätta utifrån förutsättningarna. Jag tror att många företagare har sett att man har fått ett ökat handlingsutrymme genom inhyrd personal, och man använder sig också av bemanningsföretag. Det vi då som svenskar inte bör göra är att stoppa huvudet i sanden och tro att utvecklingen går att stoppa. Vi tror naturligtvis att vi inte ska sluta ha trygga anställningar i . Vi ska i stället fortsätta på den väg vi valt, nämligen att arbetstagare har rätt till grundläggande skydd på arbetsmarknaden. Men vi måste också vara realistiska och se på hur arbetsmarknaden förändras. Kanske finns det vissa delar i arbetsrätten som behöver förändras utifrån detta. En förändring behöver ju inte per definition innebära en försämring. Arbetsrätten innefattar flera olika delar. Det är bland annat kollektiv och individuell arbetsrätt. Där skulle jag vilja säga att flera av de regler som vi har i , som tidigare talare har varit inne på, är lagstiftning som vi har varit tvingade att implementera med anledning av internationella överenskommelser. Det har förändrat arbetstagarnas rättigheter. EU har på flera olika sätt varit med och bidragit till ökad trygghet, och därför tycker jag att det är lite förment av oppositionen att i det här utlåtandet anta att EU enbart vill försämra för arbetstagarna. Tror ni att har varit med och författat de här frågorna i kommissionen och skickat ut dem för att hon vill försämra för arbetstagarna? På de frågeställningar som har tagit fram har man inte sagt att det finns några direkta svar. Jag tycker inte att vi ska sticka huvudet i sanden och tänka att vi inte någonsin kommer att behöva förändra något. Vi behöver kanske inte göra några stora förändringar, men det kan ändå vara värt att fundera och vända på argumenten. Vi i majoriteten anser att den svenska modellen med kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter om löner och andra anställningsvillkor bör värnas och att reformer på arbetsrättens område i huvudsak ska vara en nationell angelägenhet. Där tror jag att vi är överens. Det är den generella utgångspunkten. Däremot finns det frågeställningar på specifika områden där tycker att vi kan fortsätta att debattera. Det håller jag med om. Oppositionens skrivningar i betänkandet gör mig därför lite förundrad. Socialdemokraterna säger att grönboken tar för stor hänsyn till marknadens krav och förmenta behov av flexibilitet. Vad finns det för grund för det? Det handlar ju bara om frågor som skickats ut. menar i sin motivering i betänkandet att EU vill att de osäkra anställningarna ska öka ytterligare. Var har sagt det? anser att man bör förhålla sig mer kritisk till kommissionens grönbok samt att kommissionen har åsikter om att arbetsrätten är ett problem. Vad finns det för grund för det ställningstagandet? Man glömmer att lyfta fram det som EU faktiskt gjort för det stora flertalet arbetare i . Nya länder måste nu anpassa sig till olika EU-direktiv på arbetsrättens område och till annat som gynnar arbetstagarna. EU har drivit på arbetsmiljöfrågor, antidiskrimineringslagstiftning, arbetarskydd, jämställdhetslagstiftning med mera. Till och med vi i , som tycker att vi ligger i framkant på olika områden, har varit tvungna att anpassa oss till EU-direktiv till förmån för arbetstagarna. De hade inte kommit till stånd om inte EU drivit på. När vi förhandlade om att gå med i EU fanns frågan om arbetsrätten med. I anslutning till ansökan om medlemskap i 1991 förutsatte att kollektivavtalssystemet skulle respekteras, och under den borgerliga regeringen bekräftades 1993 den gemensamma uppfattningen att några förändringar i den svenska arbetsmarknadsmodellen inte var påkallade. Det gavs klartecken till den svenska modellen med kollektivavtal och den praxis som gäller på området, och ingen har för avsikt att förändra den linjen. Den har, som sagt, också accepterats av EU. Vi tycker att kollektivavtal är en smidig lösning och gynnsam för båda parter. Den minimerar konflikterna på arbetsmarknadsområdet, vilket flera varit inne på tidigare. Det är därför svårt att förstå den negativa hållning som oppositionen framför gentemot EU. Jag tycker inte att det ger särskilt goda möjligheter till att kunna förändra på de områden som rör alla dem som har de nya jobben, och som också kommer framöver. EU startades av i syfte att skapa fred och frihet i . Deras strategi om ömsesidigt beroende och utbyte har gett resultat, och vi har en till stora delar väl fungerande europeisk gemenskap med väl fungerande marknadsekonomier och ett utbyggt välfärdssystem. De nya länderna har inte kommit så långt, men EU driver på för att de ska bygga vidare på sin utveckling. Vi kristdemokrater tror att arbetsrätt och trygghet för medborgarna skapar stabila stater. I vår ideologi ligger att vi anser att människor behöver en gemenskap med andra och att arbetet ger en sådan möjlighet. Men vi anser också att starka och partipolitiskt oberoende fackföreningar är en oundgänglig del av ett demokratiskt samhälle för att kunna tillvarata löntagarnas rättigheter och intressen samt skapa effektiva samarbetsformer mellan arbetsgivare och arbetstagare. har skickat ut 14 frågor till samtliga medborgare i EU, alltså inte bara till parlamenten. Frågorna är inte alltid lätta. Vissa är riktigt svåra att svara på, visar det sig när man läser dem. Att i i detalj svara på alla dessa frågor med detaljformuleringar är kanske att gå förbi den normala förhandlingsvägen mellan länderna. Därför finns det en viss tveksamhet om hur vi ska hantera grönboken. Jag tycker emellertid att det är positivt att kommissionen i ett tidigt skede vill ha ett brett underlag för att se hur man kan gå vidare. Frågorna är spännande eftersom de handlar om så viktiga saker som anställningsstatus inom bemanningsbranschen, anställningsrättigheter för gränsarbetare och minimikrav avseende arbetstidens förläggning kontra skyddet för arbetstagarnas hälsa och säkerhet. Kommissionen konstaterar att den snabba utvecklingen, den ökade konkurrensen på grund av globaliseringen, förändringar i efterfrågan från konsumenterna och den betydande tillväxten inom tjänstesektorn visat att det behövs en ökad flexibilitet. Jag håller med kommissionen om den analysen. Att flexibiliteten ökar behöver inte innebära att vi försämrar för arbetstagarna. Men om vi ingenting gör kanske många i stället kommer i kläm just för att vi inte reglerat på ett smart sätt utifrån alla de nya förutsättningar och nya typer av företag som kommer. Vi har inte kommit så jättelångt vad avser de enskilda detaljerna i de frågor som kommissionen skickat ut, men från majoriteten har vi tydligt markerat att grunderna för den svenska arbetsrätten ligger fast och ska beslutas om i samt att det i en värld där vi rör oss över landgränserna är viktigt att fortsätta diskutera anställningsformer som gynnar ökad trygghet inom medlemsländerna. 97 () replik: Det var idel lovord om EU-bygget. Med tanke på alla dessa lovord om EU är det svårt att begripa varför så många svenskar är kritiska. Då borde ju allt vara perfekt i EU. Många är dock mycket kritiska, inte bara i utan även i andra länder inom EU. Enligt en mätning publicerad i anser att EU-medlemskapet gjort livsförutsättningarna sämre för dem. Det finns alltså en viss skillnad mellan frågorna. Lovorden till EU kan vi ha. Jag får inte riktigt kläm på ifall man tycker att EU ska ha hand om dessa frågor eller inte. Jag förstår inte hur grönboken skulle kunna missuppfattas. Att lägga fram en grönbok är traditionellt ett första steg för EU att testa medlemsstaternas intresse och se om det finns några förutsättningar för att frågorna behöver behandlas på EU-nivå. Det är en murbräcka för att i ett senare läge komma till en sorts beslut, till någon form av lagstiftning. Det är där jag inte får det hela att gå ihop. Är verkligen emot att EU lägger fram lagförslag om detta? Kommer att försvara kollektivavtalsmodellen framöver? är det väl lite tveksamt. Jag kommer ihåg när vi diskuterade frågan om bemanningsföretagen, som också tog upp. I bemanningsföretagsdirektivet sägs att man ska ha minimilöner. Tycker att det är en bra idé att besluta om minimilöner på EU-nivå? 98 () replik: Lovord om EU, säger . Ja, det finns trots allt även bra saker som EU gör. Hur vi än vrider och vänder på det så hade vi en folkomröstning, och majoriteten av svenska folket sade ja till att vi skulle gå med i EU. Som jag sade förhandlade vi från sida om den modell som vi har i , och vi fick också igenom den. Det är den modellen som gäller även efter inträdet i EU. Vi har inte sagt att vi ska förändra den på något sätt. Jag tycker att vi ska göra som sade , nämligen att nu inte tala om ja eller nej utan om vad, alltså tala mer konkret om vad EU ska göra. är ju för ett nej, och ändå finns de i och driver frågor om bland annat miljön. Också det är ju en gränsöverskridande problematik. När det gäller frågor inom EU tror jag att vi kan göra olika saker. Exempelvis är det jättebra att vi genom jämställdhetslagstiftningen kan skydda gravida kvinnor, och det vill jag gärna implementera i andra länder. Vad gäller arbetarskyddslagstiftningen är det bra att EU satt ned foten och sagt att om man ska vara med i den europeiska gemenskapen är det den som gäller för arbetstagarna. Det är bra att vi har någon typ av gemensam överenskommelse kring vissa värderingar, men jag tror inte att EU ska gå in och förändra det som vi här har diskuterat när det gäller kollektivavtal och de lösningar som vi vill ha. Det kommer att vara en avvägning mellan enskilda frågor. 99 () replik: En sak är sann med EU: Det förändras . Att påpeka att det 1991, innan vi blev medlemmar, skedde ett brevutbyte mellan och och säga att det som gällde då fortfarande gäller är ett stort skämt. Flera olika saker som vi hörde ja-sidan säga i samband med folkomröstningen har visat sig felaktiga. Det gäller till exempel alkohollagstiftningen. Vad hände med införselkvoterna? De skulle behållas, sade man då. vet vi sanningen; de finns . Ditt eget parti har krävt att ska införa de gamla införselkvoterna. Visst är det en föränderlig värld. Ser inte förslagen från ? Man vill börja peta i arbetsrätten. Detta är första testet. lämnar helt närhetsprincipen och säger att det är jättebra att vi diskuterar detta på EU-nivå, eftersom vi behöver lösa problemen. Visst behöver vi lösa problem, men vi måste också se till att besluten fattas så nära människorna som möjligt. Det betyder att EU inte kan bestämma allting. EU ska inte bestämma allting. Det är därför vi behöver en diskussion om EU:s framtid. Där måste vi försvara närhetsprincipen, och där måste vi försvara kollektivavtalsmodellen. Vi vet av erfarenhet att den har fungerat i . Därmed inte sagt att den fungerar i alla medlemsstater. Men varje medlemsstat måste bestämma detta själv. kan inte börja peta i det. Vi har inte fått något klart besked från . Kommer man att försvara närhetsprincipen? Kommer man att försvara att den svenska kollektivavtalsmodellen ska gälla även ? Det är det som är de viktiga frågorna. I så fall måste man börja engagera sig i EU för att förhindra att kommissionen lägger fram lagförslag om detta. 100 () replik: Jag är inte säker, men som jag minns det fanns det ett annat undantag när det gällde alkoholfrågan. Det var ett memorandum som gjorde att det fanns ett litet öppet spelutrymme. Men när det gäller kollektivavtalen fick vi definitiva klartecken på att detta låg fast i överenskommelsen när vi gick in. Det är skillnad. Det går inte att jämföra de två olika förhandlingslägena. Som jag sade finns det vissa saker som EU kanske inte ska lägga sig i. Vi har slagit fast att vi vill fortsätta med den svenska kollektivavtalsmodellen. Den finns naturligtvis till vissa delar också i övriga delar av , och det finns mycket skrivet i EU-dokument om möjligheten att använda sig av kollektivavtal, så det är ingenting som EU är negativt till på något sätt. Är den lagstiftning som finns i EU när det gäller till exempel arbetarskydd någonting dåligt som tycker skulle avskaffas? Många av de nya medlemsländerna är nu tvungna att implementera jämställdhetslagstiftningen, EU-direktiven om jämställdhet och arbetarskydd, diskrimineringslagstiftningen och så vidare. Är det inte bra att vi har EU som påtryckare också när det gäller vissa värderingsfrågor? 101 () replik: Naturligtvis är det så att en del av de sociala skyddsnäten måste behandlas i ett breddat perspektiv. Jag anser att mycket av skyddslagstiftningen måste utgöras av minimidirektiv, så att enskilda stater kan gå längre fram. Det är inte helt jämförbart med kollektivavtalen och de frågor som gäller där. Därför blir det en skillnad. Men en sådan debatt ser jag fram emot i ett annat sammanhang längre fram. 102 (): Debatten om utlåtandet om om arbetsrätten blir lite bisarr. Från majoriteten har det framkommit synpunkter på att vi i oppositionen lämnar reservationer. Majoriteten tycker att utskottet borde ha haft något slags enigt uttalande i denna fråga, där det absolut inte finns någon som helst enighet. Några talare kan jag möjligen hålla med; det här ska inte bli någon janej-debatt om EU. Det är inte det debatten ska handla om. Men faktum kvarstår. För de svenska löntagarna är det inte EU som är det mest närliggande hotet när det gäller kollektivavtalen och den svenska modellen. Det absolut största hotet är den sittande regeringen och majoriteten i arbetsmarknadsutskottet. Det är de som hotar den svenska modellen och kollektivavtalen. I betänkandet står det: Det råder i arbetsmarknadsutskottet en bred enighet om den svenska modellen. Det är fullständigt bisarrt. Vi i oppositionen kan inte ställa oss bakom det. Alla som har följt debatten i , särskilt , vet att det inte finns någon enighet i arbetsmarknadsutskottet om den svenska modellen och de svenska kollektivavtalen. Det finns inte ens någon enighet i regeringen i frågan. Regeringspartierna är, för att travestera , spretiga. De är så spretiga att när är uppe i talarstolen och får frågor i replikskiftet tycker jag nästan synd om henne. Man ser i hennes kroppsspråk och man hör i hennes repliker den inre starka motviljan mot kollektivavtalen, mot den svenska modellen, men hon försöker på något sätt ändå ge sken av att hon stöder det här. Ni ska veta att den svenska modellen inkluderar salladsbarer, kamrater i majoriteten i arbetsmarknadsutskottet. Ni ska veta att den svenska modell som ni i ord säger er stödja slås sönder av era åtgärder. Raserandet av a-kassan slår sönder den svenska modellen. Raserandet av anställningsskyddet slår sönder den svenska modellen. Så fort ni gör någonting är det attacker mot den svenska modellen och kollektivavtalen. Detta är troligen den fråga i kammaren där det finns störst oenighet, där skillnaderna är störst. Det är avgrundsdjupa skillnader mellan de olika politiska alternativen. Att man då skulle lägga fram ett enigt förslag från utskottet i frågan låter för mig mycket bisarrt. Jag förstår och respekterar att mina politiska motståndare intar en annan ståndpunkt än den jag har. Det är demokrati, och det uppskattar jag. Jag vill gärna ha friska och bra debatter. Men att försöka låtsa enighet som inte existerar leder ingen vart. Det stora hotet mot de svenska kollektivavtalen och den svenska modellen är inte EU. Det stora hotet mot de svenska kollektivavtalen och den svenska modellen är den sittande regeringen och majoriteten i arbetsmarknadsutskottet. 103 () replik: ställde sig till vänster. Jag förstår varför han gjorde det. Jag ska inte bli långrandig, . Jag ska bara säga att dagens debatt handlar om grönboken. De andra frågor du har tagit upp och frågan om hur vi ska utforma arbetsrätten i ska vi debattera , inte . Det vi kan konstatera är att alliansen enigt står bakom skrivningen om grönboken. Det är inget alliansparti som har någon annan mening. Vi är helt eniga på den punkten. Resten tar vi . 104 () replik: Frågan är vad vi ska diskutera . Vi är ju eniga om allt. Jag förstår inte alls. Jag tycker att vi borde anmäla till kammarkansliet att vi ställer in morgondagens debatt om arbetsrätten för att det finns enighet. I era papper står: Det råder i arbetsmarknadsutskottet en bred enighet om den svenska modellen. Så står det i den skrivning som ni menar att vi skulle ställa oss bakom. Det är att fara med osanning. Någonstans måste man väl ändå ha respekt för den demokratiska processen. Du sade att du förstod att jag ställde mig till vänster. Visst, det är väl bra. Stå till höger, du. Och stå för att du står till höger. Försök inte komma krypande upp i knäet på mig, för vi har ingenting gemensamt i de här frågorna ingenting! När vi har en debatt som handlar om ett betänkande från arbetsmarknadsutskottet måste väl den debatten utgå från det betänkandet? Därför går jag upp och förklarar att det inte finns något som vi är eniga om i de här frågorna. Du hänvisar till debatten . Det är flera andra som har hänvisat till debatten . Jag kan förklara att vi kommer att fortsätta med den kritik som vi har inlett här när det gäller de konkreta sakfrågorna i . Vi ser att ni hotar att rasera den svenska modellen. Vi kommer att gå in på det i detalj . Det är lysande. Men stå för er politik! Jag har inget emot debatt eller att du står till höger. Men stå för vad ni tycker. Göm er inte. 105 () replik: Jag vet inte vem som har gömt sig. Och var inte orolig, jag ska inte krypa upp i ditt knä. Det lockar mig inte nämnvärt. Jag tror att vi kommer att hålla i gång ganska många timmar . Du undrar vad vi ska prata om. Vi har ju till exempel 66 motioner som ligger till grund för betänkandet. Att avfärda frågan känns lite väl drastiskt, tycker jag. Jag ser fram emot morgondagens debatt. 106 () replik: Det ska bli spännande , , om skillnaden mellan de olika alternativen i svensk politik bara finns på detaljnivå. Vi har ju redan konstaterat att det här inte handlar om skillnader på detaljnivå. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) Föredrogs finansutskottets betänkande 2006/07:FiU23 2006 (framst. 2006/07:RB1, framst. 2006/07:RB2 och redog. 2006/07:RRS11). 107 (): Det är trevligt att träffas här i kammaren en sådan här underbar vårdag då känslorna verkligen spirar. Då är det härligt med en liten politisk debatt också, eller hur? Jag tänkte uppehålla mig vid den reservation som och har i det här ärendet. Det är en reservation under punkt 2. Jag yrkar bifall till den. Vi kan konstatera att vi har haft en folkomröstning om deltagande i , eller rättare sagt om deltagandet i det tredje steget i den ekonomiska och monetära unionen. Om ja-sidan hade vunnit skulle vi ha haft euron som betalningsmedel, och den hade tagit över roll och fått makten över vår valuta och penningpolitiken, med alla dess konsekvenser. Man har visat att svenska folket sade nej på grund av att man anser att självbestämmandet är väsentligt, liksom demokratin och ansvarsutkrävandet. Om vi skulle hålla en likadan folkomröstning ser det ut som att resultatet skulle ha blivit än mer övertygande. Man har gjort en opinionsundersökning från , som visar att ännu fler skulle säga nej . Alla partier har lovat att respektera folkomröstningsresultatet. Därför har vi också ett gemensamt ansvar att förvalta det.