prot · GV0928 · 2007-11-21 00:00:00 — Det här är ett system som man har infört och som man vill göra ytterligare förenklingar i för att ge fler människor möjlighet att nyttja detta. Det gynnar naturligtvis människor som har höga inkomster och som på det viset kan få ytterligare avdragsmöjligheter som det leder till skattefusk. Det intressanta är att vi också har haft en debatt om skattefusk och svartarbete. Olika statsråd har ju varit engagerade här. Medarbetare till regeringen har också sysslat med svart arbete och köpt olika former av svarta tjänster. har regeringen sagt att man nu ska vidta åtgärder och att detta ska förändras. Statsministern har sagt att han ska se till att hemläxan blir gjord i . Men i övrigt gör inte regeringen något. Man går inte från ord till handling. genomförde en omfattande satsning på skattefusk genom särskilda insatser till . Det resulterade i att anställde 440 personer, nya tjänster inrättades, för att arbeta med skattefusk. Det har varit framgångsrikt. Men den borgerliga regeringen avskaffar denna insats . När vi har behandlat frågan i skatteutskottet har vi från Socialdemokraternas sida sagt att här borde man verkligen satsa. Men den borgerliga majoriteten har avvisat det hela och tycker tydligen att det inte är viktigt. Min fråga till den borgerliga majoriteten är: Hur vill ni att man ska bekämpa skattefusket ? Det är en oerhört viktig fråga. har redovisat att det finns skattefusk på motsvarande 133 miljarder. Bara att få en halvering på det området skulle innebära stora inkomster för samhället. Men den borgerliga majoriteten har avvisat den typ av förslag som skulle kunna göra detta ännu mer offensivt för framtiden. Det är lönsamma investeringar. Det är därför det är så konstigt att den borgerliga riksdagsmajoriteten inte vill lyssna på de socialdemokratiska förslagen och se till att får tillräckliga underlag för att kunna arbeta vidare mot skattefusk. redovisade man ytterligare ett exempel på detta när det gällde frågan om skattefusket inom taxibranschen, till exempel. Man har arbetat länge med att gå igenom den branschen, och där visar det sig att det förekommer mycket skattefusk. Skattefusket är ett område som det är viktigt att bekämpa om vi ska ha en stark legitimitet för det svenska skattesystemet. Arbeta med de frågorna i stället för att sänka skatterna för höginkomsttagarna är min uppmaning till den borgerliga riksdagsmajoriteten. 63 (): Jag inleder med att säga att jag tycker att det är tråkigt att finansminister inte är kvar i kammaren. Han har valt att inte delta i någon skattedebatt som utskottet har haft. Han kanske gör som sin företrädare; han deltog inte heller i någon utskottsdebatt. Men jag tycker ändå att det är tråkigt. Det kanske är nästan snudd på nonchalans eftersom budgetpropositionen innehåller så många skattefrågor . Det hade kanske varit på sin plats att vara här. Dessutom gick finansminister ut och aviserade ytterligare skattesänkningar. Det hade varit intressant att fråga honom om vilka skattesänkningar regeringen tänker genomföra ytterligare, utöver dem man redan genomfört. Det kan hända att högerregeringens företrädare här i kammaren kan svara på den frågan i denna debatt. Vi har haft en gynnsam internationell högkonjunktur, och tillväxten har varit hög. Det har bidragit till stora överskott i de offentliga finanserna. Då är det uppseendeväckande att regeringen lägger fram en budgetproposition där man egentligen inte tar sig an de stora utmaningarna för framtiden. Vilka är då de? Det är naturligtvis att göra något åt klimatförändringarna, att försöka minska inkomstskillnaderna mellan kvinnor och män och att försöka möta ökade krav inom vård och omsorg. Det man gör är att göra stora satsningar på skattesänkningar. Man menar att det ska leda till ytterligare jobb och minska utanförskapet. Men det är raka motsatsen mot vad som har inträffat. I skatteutskottet har vi en lång rad debatter framför oss fram till jul eftersom regeringen i höstbudgeten bestämde sig för att enbart göra bedömningar vad gäller skatterna. Vad detta innebär kan man tolka på olika sätt. Kan det vara så att man inte var riktigt överens vid tiden då man lade fram budgeten? Eller har man helt enkelt tagit sig vatten över huvudet? Det sista tänkte jag på när jag läste en artikel i mitt hemlän som var undertecknad av riksdagsledamöter från alliansen. De var mycket stolta och menade att man från alliansens sida hade slagit rekord eftersom de flesta vallöften nu var genomförda och att ingen regering i svensk politisk historia hade genomfört så många reformer under så kort tidsspann. Ungefär på samma sätt uttryckte sig statsministern i en intervju i tv . Man är alltså mycket stolt över det man har gjort. Men är väl inte antalet genomförda vallöften ett bra mått på hur man har lyckats. Det är väl snarare innehållet som har betydelse. Alliansens seger i valet grundade sig i en retorik där väljarna trodde att man skulle få i stort sett motsatsen till det som det har visat sig att man får . Alliansregeringen sade att den kommande regeringspolitiken skulle värna den svenska välfärdsmodellen. På punkt efter punkt ser man en stark kontrast mellan politikens verkliga inriktning och innehållet i valretoriken. Jag skulle vilja säga att regeringens politik i stället är bakåtsträvande och leder till växande samhällsklyftor. Det vi har sett liknar mer ett angrepp på vårt välfärdssystem. I en kanadensisk rapport har man gjort jämförelser mellan den så kallade nordiska högskattemodellen och den anglosaxiska modellen med låg skatt, kombinerat med privata försäkringslösningar. I en lång rad parametrar står sig modellen som vi tidigare haft i och i andra nordiska länder mycket väl. Det är något att ta fasta på att vårt system rankas så pass högt. Kan det vara så att väljarna här i landet inte ställer upp på den nedmontering av välfärden som händer med högerregeringen? Ska man tala om rekord är det väl snarare så att ingen regering i svensk politisk historia så snabbt har tappat förtroendet hos väljarna som den här regeringen har gjort. Kvinnorna är förlorare i regeringens politik. Lägger man samman alla de förslag som finns i båda budgetpropositionerna och i vårpropositionen visar det sig att det är inkomsttagarna i de högsta decilerna, alltså de som tjänar mest, som är vinnarna. Därmed är det också männen som är de stora vinnarna i skattepolitiken. har vi i budgetpropositionen visat hur ersättningar, alltså olika transfereringar, och skatter kan påverka och minska skillnader i inkomster mellan kvinnor och män. Ett sådant exempel finns även i årets budgetproposition, i en bilaga som tar upp inkomster för kvinnor och män. Ändå väljer regeringen att skriva något helt annat i en annan bilaga, som heter Inkomstfördelning och ekonomiska drivkrafter. Där skriver man att hushållen betraktas som solidariska. Vad betyder det? I detta sammanhang betyder det att den i hushållet som får den högsta inkomstökningen förväntas att dela med sig av den till den som har en lägre inkomst. Det är vanligtvis mannen som har den högsta inkomsten och kvinnan som har den lägsta. På detta sätt drar regeringen slutsatsen att männens ekonomiska standard ökar och kvinnornas . Vilken strålande analys! Var det en uppmaning från alliansregeringen till landets kvinnor att enda sättet att förbättra sin ekonomi är att skaffa en man med skaplig inkomst? Jag kan inte dra någon annan slutsats av det som man kan läsa i budgetpropositionen. I tidigare budgetar har vi också använt begreppet hushållsinkomst, men det gäller att använda statistiken och dra de rätta slutsatserna. Det har denna regering inte gjort. har skatteundandragande och skattefusk debatterats livligt. Vi kommer säkert att återkomma till frågan, inte minst när vi ska diskutera anslagen till . Vi kan se att regeringen står tämligen naken när det gäller förslag till att komma till rätta med problemen. Den har egentligen inte presenterat någonting mer än att man drar ned anslagen till . Det är väl det enda man har gjort på det här området. Jag vill precis som hänvisa till det som stod att läsa i i går om uppfinningsrikedomen när det gäller regeringens förslag om hushållsnära tjänster där en trädfällning helt plötsligt bara kostade medan en klippning av gräsmattan kostade kanske 1020 gånger så mycket. När det gäller trädfällningen kan jag jämföra med en förfrågan som mina föräldrar gjorde i när de skulle fälla ett träd. Det skulle kosta att betala vitt. Uppenbarligen är det någonting som inte stämmer här. har yrkat bifall till reservationerna 2, 5 och 8. Jag står bakom hennes bifallsyrkande. 64 (): Som vän av återvinning skulle jag kunna återvinna mycket av det som jag sade här när vi då diskuterade den budgeten. Regeringen fortsätter nämligen på den inslagna vägen: att gynna dem som har det fett på bekostnad av dem som har det knapert. Jobbskatteavdraget ger mest pengar till dem som tjänar mest och som minst behöver det. Fastighetsskatten, eller snarare det nya taket för fastighetsskatten som det egentligen kokar ned till, ger så klart mest till dem som har tillräckligt dyra hus för att komma över taket. Och vem avskaffandet av förmögenhetsskatten gynnar kan ni ju fundera på. Vem är det som ska betala det här, då? Jo, det är i första hand sjuka och arbetslösa. Händelsevis ser vi också att män gynnas mer än kvinnor vi ser det i alla fall om vi inte tittar bara på hushållsnivå, som regeringen gör. Det känns som om vi har hamnat bakåt i tiden när man hävdar att det inte har någon effekt för jämställdheten om det är mannen eller kvinnan i ett olikkönat parförhållande som drar in stålarna. föreslår i stället en mer jämställd och solidarisk politik. Vi ser ingen anledning till extra skatteavdrag för dem som tjänar så pass mycket att de inte har någon som helst anledning att börja leva på bidrag i stället. Vi säger nej till skattereduktion för hushållsnära tjänster och slopad förmögenhetsskatt, och får i stället pengar över till ett höjt grundavdrag och satsningar på dem som har det sämst ställt. solidaritet sträcker sig dock inte bara till dem som har det tufft i dagens , utan också till de människor i andra delar av världen och de framtida generationer som drabbas av regeringens släpphänta klimatpolitik. Lyckligtvis har den blivande statsminister som före valet deklarerade att miljön inte är någon prioriterad fråga svängt lite grann, men är retoriken betydligt tuffare än åtgärderna. En sak ska regeringen ändå ha kredd för, och det är att man har insett att den gröna skatteväxling som man tidigare så hätskt motarbetade kanske inte var så tokig ändå. Å ena sidan behöver man pengar för att sänka skatterna på arbete, å andra sidan kräver väljarna att man ska göra någonting åt klimatet. Varför då inte höja koldioxidskatten? Simsalabim har man återupptäckt den gröna skatteväxlingen! Sedan kan man förstås invända att sänkningarna av arbetsskatterna är betydligt högre än de höjda miljöskatterna, men det är egentligen inte något problem i sig. Det stora problemet är att de höjda miljöskatterna inte är i närheten av vad som behövs. Exempelvis räknar , , med att bensinpriset måste upp till 14:50 bara för att hålla utsläppen på samma nivå som 1990. Ska vi dessutom minska utsläppen från den nivån och det vet vi att vi måste måste priset upp ännu mer. I det ljuset framstår regeringens höjning av koldioxidskatten med , vilket motsvarar om man även räknar med indexering och momseffekt, förvisso som ett steg i rätt riktning, men ett ganska litet steg. föreslår i stället att vi höjer koldioxidskatten med både nästa och nästnästa år, vilket med indexering och momseffekt motsvarar . Då börjar vi i alla fall komma upp i de nivåer som pratar om. Något som dessutom urholkar värdet av regeringens koldioxidskattehöjning är att man höjer avdragen för resor till och från arbetet med milen för bilpendlare, vilket alltså är mer än vad de får betala i höjd skatt. Däremot får inte kollektivtrafiken någon kompensation för skattehöjningen. Att på det här sättet ytterligare öka incitamenten till bilpendling känns inte särskilt klimatsmart. Tvärtom behöver vi göra om reseavdragssystemet så att det inte i samma utsträckning som gynnar bilpendlare utan snarare kollektivtrafikanter. Ett system som baseras på avstånd i stället för färdmedel skulle göra det, och dessutom minska det utbredda fusket med systemet. Reseavdragssystemet är ett exempel på ett system som infördes av goda skäl, men som trots det motverkar klimatpolitiken. Skattesystemet för förmånsbilar är också ett system som visserligen hade goda syften att garantera en likvärdig beskattning av bilar som ägs i tjänsten eller privat. Den har ändå fått negativa klimateffekter i och med att den har bidragit till att vi i har en så tung och bränsletörstig fordonspark. Det finns därför goda skäl att se över hur man kan öka miljöstyrningen i förmånsbilssystemet. Trafiksektorn är den del där vi ser att vi har svårast att klara klimatmålen, och det är därför inte konstigt att det är där vi också lägger tyngdpunkten. Vi ser att vi behöver nya och vassare styrmedel där. Förutom det som jag redan har nämnt behöver vi bland annat en kilometerskatt för lastbilar, en flygskatt och en koldioxidrelaterad registreringsskatt för nya bilar. För att inte utsläppsminskningarna ska ske till priset av en ohållbar produktion av biobränslen i andra delar av världen vill vi också att man ska ställa miljökrav på biobränslen för att de ska få ta del av skattebefrielsen. Utanför transportsektorn föreslår vi bland annat minskade nedsättningar av den lätta industrins koldioxidskatter och ett avskaffande av skattefriheten för torv, som faktiskt bidrar en hel del till koldioxidutsläppen. Låter det tråkigt med alla dessa miljöskatter får vi tänka på att vi slipper ta in de pengar som vi verkligen ser att vi behöver för de klimatinvesteringar vi står inför på något annat håll. Miljöpolitiken är dock inte det enda området där vi ser att skatter kan vara ett verkningsfullt styrmedel, utan det gäller i lika hög grad folkhälsopolitiken. Därför är jag glad att se att regeringen väljer att inte ensidigt sänka vinskatten till följd av EU:s krav på likabehandling av öl och vin, utan att man i första hand höjer ölskatten. Jag tror dock att vi också behöver möta det med ökade resurser till tullen, men det ska vi visst prata om . Däremot skulle jag vilja prata om en alkoholskatt som jag saknar, nämligen en tilläggsskatt på alkoläsk. och blanddrycker, eller alkoläsk som de brukar kallas, är en kategori som tydligt vänder sig till ungdomar. De funkar enligt principen med lite socker i botten går medicinen, eller i det här fallet alkoholen, ned. De kan på så sätt vara en inkörsport till annan alkohol som tonåringarna kanske tycker är lite äckligare i början. Det är olyckligt, och vi ser dessutom att detta har ökat mycket . För att minska konsumtionen av alkoläsk har ett antal andra europeiska länder infört en tilläggsskatt just på alkoläsk, och det borde också göra. Slutligen tänkte jag säga några ord om fastighetsskatten. Det är inte utan att man tycker lite synd om regeringen, som hade en så bra valvinnarfråga och sedan lyckades sjabbla bort den så. Genom alla turer fram och tillbaka har man nu lyckats göra sig till ovän med nästan alla. Det är få som ser sig som vinnare på den här reformen, som skulle garantera segern inte bara nu utan kanske också i nästa val. Det om något understryker behovet av en mer noggrann och gedigen översyn av fastighetsbeskattningen, som är alldeles för viktig för att sjabblas bort på det här hoprafsade sättet. Med detta sagt vill jag yrka bifall till reservationer nr 3 och 9. 65 (): Apropå kommentar angående finansministerns närvaro vill jag säga att jag har haft glädjen att övervara ganska många sådana här debatter, och jag kan faktiskt inte påminna mig om att vi har haft någon debatt med anledning av budgetramarna där vi har haft en finansminister närvarande . Sedan kan jag självfallet som skatteutskottets ordförande tycka att de kommentarer vi nu från skatteutskottet fäller om ramarna också är av den arten att vi hoppas att både finansministern och i hög grad tar del av dem. Sedan tycker jag att en del är tänkvärt av det som har tagit upp, särskilt det han tog upp angående skattefelet och det omfattande skattefusket. uttryckte det kanske var en felsägning att man under föregående mandatperiod gjorde en omfattande satsning på skattefusk. Vi har noterat att det arv vi fick från den förra regeringen var ett land med omfattande bidragsfusk och skattefusk. Vi har från alliansregeringens sida arbetat på ett sådant sätt att vi har tagit tag i det omfattande bidragsfusk som har förekommit. Och vi tar tag i det omfattande skattefusk som har kommit till uttryck bland annat i det förslag som har tagit fram inkluderande en broschyr om skattefelets omfattning. är väl medveten om att de här företeelserna det omfattande bidragsfusket, det omfattande skattefusket, det omfattande svartarbetet, detta att man erbjuder svartarbete och detta att många på grund av skattekilar numera accepterar erbjudanden om svartarbete och betalar svart är företeelser som måste angripas. Det kan aldrig vara socialt acceptabelt att vara bidragsfuskare, och det ska självfallet inte vara socialt acceptabelt att vare sig erbjuda svartarbete eller betala svartarbete. Jag är övertygad om att en stor del av den här mandatperioden kommer att kunna gå åt till att fortsätta göra vårt land till ett i det avseendet hederligare land. De viktigaste inslagen i regeringens skattepolitik är jobbavdraget, detta skattemässiga avdrag som ger vanliga inkomsttagare en skattesänkning på . Detta att man har gjort arbete lönsammare och gjort en uppstramning av bidragssystemen har inneburit en hävstångseffekt i ekonomin. Mindre resurser behöver anslås till bidragssystemen på grund av att fler är i arbete och fler också upplever att det är lönsamt att vara i arbete. Något som har varit oerhört gynnsamt, särskilt i det här konjunkturläget, är att landet har kunnat ta vara på de möjligheterna. Det ser vi på statsfinansernas utveckling. Och jag tror att när han studerar statistiken mer ingående ser hur antalet arbetade timmar i landet har ökat. Att man sedan kan räkna in till exempel sjuskrivningar i statistik på ett sådant sätt att man kan dra de slutsatser som gör är en helt annan sak. Jag vill också säga några ord om fastighetsskatten och ser där hur tomhänt oppositionen, och framför allt Socialdemokraterna, är. Vi har i det här landet haft ett fastighetsskattesystem som har upplevts som orättvist och illegitimt. Det har varit oförutsägbart vad man skulle komma att erlägga i fastighetsskatt . När grannar har sålt sina hus och fått ett bra pris har skatten ökat för dem som bott kvar i bostadsområdet. Det är det systemet som vi nu lämnar och får ett mer rättvist och förutsägbart system. När Socialdemokraterna yrkar avslag på den proposition som vi nu har framlagt kan man undra vilket som är deras alternativ. Är det att återgå till det system vi hade från ? Eller är det så att man med fördröjning accepterar den fastighetsskattesänkning som alliansen genomförde direkt efter valet? Eller är det något annat? Det är bara att notera att den stora fastighetsskattesänkningen redan för genomförde denna regering . Det är klart att många som fick stora skattesänkningar då upplever att det inte blir några ytterligare skattesänkningar när man gör en omläggning av nuvarande system. Men om Villaägarna eller andra skulle göra en undersökning av hur den nya fastighetsskatten ter sig i jämförelse med den gamla upptäcker man att fastighetsskatten, med några få undantag, har sänkts för samtliga. Villaägarna har gjort en undersökning där de har fått fram att ca 200 000 bostadsägare skulle få höjd skatt, men det är med några hundralappar och i relation till vad som gällde efter den stora skattesänkning som vi genomförde . Det är aldrig någon som har sagt att vi skulle genomföra en fortsatt fastighetsskattesänkning därefter, utan det var klarlagt redan i valrörelsen att steg två i fastighetsskatteomläggningen skulle finansieras inom bostadssektorn. Här är det bara att notera att Socialdemokraterna står helt tomhänta. Det enda alternativ de tycks ha är en återgång till det tidigare orättvisa, illegitima och oförutsägbara skattesystem som vi hade då. Jag vill nämna något apropå det som bland annat tog upp angående alkoholbeskattningen. Jag noterar att regeringen, i likhet med tidigare regering, tycks hänga kvar vid att vi ska ha höga alkoholskatter i vårt land. Det finns argument för detta. Men det fanns åtminstone tidigare väldigt starka argument för att vi skulle anpassa våra alkoholskatter till vad som gällde i vår närmaste omgivning för att inte förlora alltför mycket av våra skattebaser. vet vi att det har satt sig en kultur beträffande införsel med mera, och den kulturen lever sitt liv. Men det som är allvarligt är att vi också har en omfattande illegal införsel i kombination med vidareförsäljning. Jag menar med bestämdhet att om vi har kvar de höga skattenivåerna, inte minst på starköl som är ett särskilt problem när det gäller vidareförsäljning till ungdomar, måste vi också ha en bra gränskontroll. Jag är övertygad om att regeringen, när man närmare analyserar detta problem och vad man ska göra för att åstadkomma att man kan sätta punkt för den omfattande illegala vidareförsäljningen, kommer fram till att dessa åtgärder också måste ha en hög prioritet. Det är enkelt att höja en starkölsskatt, men det är svårt att alltid se effekterna av den vid vidareförsäljning, svarthandel med mera. Det tarvar att understrykas att regeringen behöver analysera effekterna av punktskatteförändringar på det här området. I detta anförande instämde , och (alla m). 66 () replik: Sysselsättningen har inte ökat på det sätt som den borgerliga regeringen hade förhoppningar om , . Det är viktigt när vi diskuterar det här att vi utgår från fakta. Jag har alltså SCB:s siffror som är en jämförelse med siffrorna för oktober . De visar att andelen sysselsatta av befolkningen inte har ökat nämnvärt jämfört med . Det har också skett en befolkningstillväxt i landet, och det har naturligtvis gjort att det har blivit en sysselsättningsökning. Men andelen har inte ökat. Det är det som är poängen. Den politik som ni har fört har alltså inte varit framgångsrik i det avseendet. Ni har dragit ned på åtgärder. Ni har hånat oss för plusjobben, som ändå gav 19 000 nya jobb. Ni har hånat oss för andra arbetsmarknadspolitiska insatser. Ni har dragit ned på vuxenutbildningen. Det handlar alltså om att man i en föränderlig arbetsmarknad måste kunna komma tillbaka i nya jobb. Det är den politiken ni har rustat ned, och därför ser vi nu effekten av det, nämligen att andelen sysselsatta inte ökat. Beträffande fastighetsskatten vill jag bara nämna att vi före valet sade att vi ville frysa fastighetsskatten för att göra en översyn av den. har det visat sig att regeringen och den borgerliga majoriteten i inte velat ha några samtal med Socialdemokraterna. Vi kommer därför att använda vår tid i opposition till att formulera ett samlat skatteförslag inför valet som också omfattar fastighetsskatten. 67 () replik: Låt mig börja med fastighetsskatten. Om man ska vara formell, och det ska man kanske vara i riksdagssammanhang, yrkar ni avslag på regeringens proposition, . Innebörden av det avslaget är att de regler vi antog blir gällande. fick vi höra hur dåliga de var, hur de gynnade rika människor och så vidare. Är det alltså det alternativet ni förespråkar , eller är det att återgå till det alternativ som fanns under det socialdemokratiska styret? Det kan man undra. Socialdemokraterna är tomhänta när de ska lägga fram ett förslag beträffande fastighetsskatten. Vi har lagt fram ett förslag som är förutsägbart för de enskilda människorna. Beträffande sysselsättningen vill jag säga att antalet arbetade timmar i vårt land ökat dramatiskt ; jag är övertygad om att innerst inne vet det.