prot · GV0914 · 2007-10-23 00:00:00 — När uppnås i så fall gränsen när det är hederligt att gå tillbaka till svenska folket och säga att ni beslutar om vi ska vara med i fortsättningen? 15 Statsminister (): Det var många saker på en gång. Vi sade till svenska folket att vi upplever att vi numera har gränsöverskridande problem av ett slag som vi möjligtvis har haft i historien men där vi har ett politiskt beslutsforum för att möta en del av de här gränsöverskridande problemen med internationellt beslutsfattande mellan flera länder. Vi har sagt att detta EU ska vara avgränsat för att lösa de uppgifter som är gränsöverskridande. Det har inte minst mitt parti agerat för att säga och också andra här. Låt inte detta svämma över till alla frågor utan lös de uppgifter som ingen annan kan lösa! Det måste vara EU-systemet. Jag tror att svenska folket känner ett växande stöd för att det inte går att hantera klimatfrågor, internationell brottslighet, grundläggande fri rörlighet och öppen handel med mindre än att länder förmår att komma överens gränsöverskridande. Utan detta blir det enda som står kvar nationalstaten, oförvittrad men också omodern för sin tid. Jag tycker också att detta med demokratiskt underskott är viktigt. Jag vill dock påpeka att detta går att nämna från flera utgångspunkter. Här ser vi bland annat ett fördrag som möjliggör ökat inflytande för nationella parlament och som medger ökat inflytande för det folkvalda . Det är också delar i att öka känslan av demokratisk kontroll och demokratiskt inflytande. Vi har, , även när det förra fördraget var färdigförhandlat redogjort att vi tycker att detta, givet den historiska utvecklingen av Europeiska unionen, är möjligt för den representativa demokratin att ta ansvar för. Folkomröstningsinstrumentet ska användas när det är mer avgränsat, när det är möjligt att ställa frågor som det verkligen går att svara ja eller nej på. Så är inte alltid fallet. Det gäller även en hel del beslut som riksdag fattar. Dessa beslut påverkar människor, de är viktiga, men det är den representativa demokratins uppgift att lösa ut detta. Finns det en gräns? Ja, det finns självklart en gräns, men via fördrag är det markerat att EU ägs av sina medlemsstater och ges uppgifter av sina medlemsstater. Med det nedbantade fördrag som antagits är det än tydligare att det är så ordningen ska vara makt och inflytande inom avgränsade områden för att möta gränsöverskridande problem, kontroll och subsidiaritetstänkande för att inte föra över makt som inte ska ligga i . Så tror jag att svenska folket ser det, och så tycker jag att EU också har kommit att bli. 16 (): Jag hade måhända en överdriven förhoppning om att statsministern skulle svara på den första frågan, nämligen: Är det önskvärt att medborgarna är informerade? Min följdfråga till den var: Varför kan vi då inte ha en folkomröstning? Det är ju det bästa sättet att informera. Vi vet att folkomröstningskampanjer är överlägsna när det gäller att få människor medvetna om Europeiska unionens utveckling och om vilka förslag som ställs. När det gäller den andra frågan är statsministern övertygad om att människor ser vikten av gränsöverskridande lösningar på gränsöverskridande problem. Det är jag också. Jag är dock lika övertygad om att svenska folket skulle avvisa det liggande förslaget till reformfördrag. Varför vågar inte statsministern möta svenska folket med sina argument och pröva dem mot mina i en folkomröstningskampanj där svenska folket fäller avgörandet? 17 Statsminister (): Detta är inte någon ny diskussion. Jag svarade på utgångspunkterna för detta med syn på folkomröstning, och svaret blir precis det: att vi tycker att detta kan bäras inom ramen för den representativa demokratin. Är det önskvärt att medborgarna är kunniga om detta? Det finns stora möjligheter för den som är intresserad och följer med att sätta sig in i en materia som ibland är väldigt svår och omfattande. Jag inser att man kanske inte får hela folket att intressera sig för huruvida det ska inrättas en hög representant för utrikesfrågor eller inte. Men jag är fullt beredd både att ta den diskussionen och naturligtvis att föra den debatten. Jag märkte inför folkomröstningskampanjen att väldigt många människor gick runt och sade, och bidrog säkert till det, att vi får ju ingen information! Detta var mitt under folkomröstningskampanjen, och jag tänkte på alla dessa pallar med böcker och beskrivningar av hur EG och EU fungerade och såg ut. Det är väl helt enkelt så att man inte är beredd att ta till sig allting. Människor är olika intresserade. Men att det inte skulle finnas tillgång till både bred information, samhällsdebatt och diskussion kring detta tycker jag är en felaktig beskrivning. Frågan har varit levande, den är närvarande, den är fullt möjlig att både delta i och att förhålla sig till för svenska folket. 18 (): Jag skulle vilja ställa en fråga till statsministern. När nu 27 ledare för länder var samlade i , hur såg man på det ekonomiska läget i ? Det kom in på två sätt. Det ena är att man diskuterade konsekvenserna av den amerikanska bolånekrisen för och den finansiella marknaden och hade, som statsministern antydde, en diskussion om mer eller mindre reglering av den finansiella marknaden. Men det kom också in i diskussionen om öppenheten gentemot resten av världen. Bejaka globaliseringen eller vara protektionistisk? I och för sig är det riktigt som statsministern sade, att ekonomiska data för är starka. Men dessa data är nu några månader gamla. Det som gör att jag nu ställer frågan är att vi förefaller vara i en balanspunkt. Min fråga är alltså: Var det den allmänna uppfattningen att läget blir mer och mer bekymmersamt? Är det neutralt? Är man fortfarande positiv till den ekonomiska utvecklingen? Kan statsministern utveckla hur 27 ledare såg på det ekonomiska läget i just nu? 19 Statsminister (): Detta var den andra dagens långa diskussion som i grunden handlade om Lissabonagendans externa effekter. Det handlade mycket om relation till världen utanför EU, frihandel ställd mot olika former av rop på protektionism och skyddsåtgärder. Det är svårt att hävda att det fanns en entydig bild av ekonomiska läge. Jag tror inte heller att man kan få 27 vittnesbörd som ser likadana ut. Sanningen är nog att även om det finns en internationell konjunktur som kan beskrivas så är den inte liktydig i sina effekter i de respektive länderna. har stora överskott och arbetskraftsbrist, i andra länder har man fortsatt stora budgetunderskott, på andra håll kanske en mer tydlig finansiell oro. Det finns ingen enhetlig bild. Det jag tror att man ska ha klart för sig, vilket var viktigt för mig och andra att markera, är att svaret på finansiell turbulens inte alltid är att rikta blickarna mot finansiella operatörer och aktörer. Väldigt ofta måste man i stället ställa sig frågan: Hur är vår makroekonomiska stabilitet? Hur ser budgetsituationen ut? Hur ser marknads- och konkurrensförutsättningarna ut nationellt i våra respektive länder? Det vill säga, man har ett jobb att själv göra hemma först. Det tyckte jag var viktigt att poängtera. Att på något annat sätt försöka sammanfatta någon sorts samsyn vore att felaktigt återge hur diskussionen fördes. 20 (): Förslaget om deklaration om globalisering som ska antas vid mötet fyller en möjligen med vissa farhågor och fjärilar i magen. Är det så att den ekonomiska utvecklingen försämras kan ju de protektionistiska krafterna få vind i seglen. Därför undrar jag om statsministern kan tala om vad som är de egentliga drivkrafterna och motiven för ledare att ta upp denna fråga. Vad vill han ha sagt i deklarationen? Vill han varna för öppenhet, eller är han euforisk och vill bejaka globaliseringen? Jag har svårt att tro det . Men jag tror ändå att detta är en viktig fråga att fundera över framöver. Har statsministern något svar eller någon reflexion är jag tacksam. 21 Statsminister (): Det går naturligtvis inte att förhålla sig till ett dokument som ännu inte finns, men det är väl rätt tydligt att många säger att globaliseringen är en realitet. Det är något vi har att förhålla oss till också på vår kontinent. Utifrån det utformas sedan, beroende på landsspecifika erfarenheter och lite på ideologiska skillnader och färg på regeringarna även om det inte alltid är så entydigt vill jag påpeka, någon sorts förhållningssätt som antingen förordar global frihandel och förminskad protektionism och som gärna påpekar att en hel del protektionism finns kvar att ta bort på EU:s inre marknad. Jag tillhörde dem som pratade utifrån utgångspunkten, och det gjorde också flera andra. Men det finns andra som säger att det är en orolig värld, att det finns en risk för oönskade investeringar och att konkurrens som i grunden är osjyst kommer fram. Det kan också göras hänvisningar till klimat eller till sociala förhållanden i olika länder i olika delar av världen. Det i sin tur skulle tala för att man därmed inrättar egna skyddsåtgärder för att på något sätt balansera denna förmodade eller upplevda orättvisa. Det fanns de som argumenterade på det viset. Hur detta sedan ska föras ihop i ett dokument ska bli spännande att se, och vi avser att inför och återrapportering när det blir dags för det återkomma till den här frågan. Jag är väldigt tydlig med att jag även i den diskussionen naturligtvis kommer att ha precis de utgångspunkter jag redogjorde för inför och också här i riksdag. Jag kommer inte att sitta tyst om nu någon känner en oro för det, utan här är det naturligtvis viktigt att röst hörs. 22 (): Det talas mycket om Frontex och att man ska förhindra illegal invandring. är det, som statsministern har tagit upp i tidningen, viktigt att det nu finns en överenskommelse och att vi ska fokusera på klimat- och konkurrensfrågor. Tittar vi just på konkurrensfrågan kan vi notera att det är en viktig fråga för EU:s framtid men också för . En stor fråga som tas upp är den demografiska utvecklingen. Med en åldrande befolkning inom EU är det den här frågan som gäller oss alla. Det i sin tur gör att vi behöver möta förändringarna med ökad nativitet, vilket gör att vi behöver bedriva ett jämställdhetsarbete, så att kvinnor kan kombinera familj och arbete, men också jobba med arbetskraftsinvandringsfrågan. Min fråga är då: På vilket sätt tror statsministern att den nya överenskommelsen och det nya samarbetet kommer att förändra, påverka eller ge oss instrumenten för att jobba med konkurrensfrågan och den demografiska utvecklingen utifrån just nativitetsfrågan men också utifrån frågan om arbetskraftsinvandringen? 23 Statsminister (): Om detta fördes nära nog inga diskussioner i . Men många menade ju att när nu den institutionella, mångåriga diskussionen har kommit till ett slut, när beslut ska fattas och ett nytt fördrag få komma på plats, är det frågor mer av den karaktär som nu för fram som ska komma i dess ställe. Våra utmaningar är alltså hur är på väg att förändras, att ett åldrande , med arbetskraftsbrist, får svårt att upprätthålla konkurrens mot andra delar av världen. Då blir det väldigt mycket att alla bär vittnesbörd om nationell politik. Vi kan notera att man än en gång till exempel demonstrerar i därför att de än en gång försöker komma till rätta med att vissa statliga grupper har pensionsålder vid 50, vilket jämfört med hur vi för diskussionerna i säger en del om spännvidden i mellan de regelsystem vi har. Men det är precis detta vi behöver möta. Lever vi allt längre måste vi kanske underlätta för att av våra liv vara i arbetslivet för att orka bära vår välfärd. Kring många av dessa diskussioner tror jag att den europeiska agendan kommer att samla sig . Men det var, sanningen att säga, inte det, annat än rapsodiskt, som kom fram i . 24 (): Tack så mycket, statsministern, för rapporten! I går fick vi veta att koldioxidhalten i atmosfären ökar mycket snabbare än forskarna har trott. Ökningen är snabbare, och forskarna tror därför att det blir svårt att möta klimatförändringarna. Utifrån denna kunskap om klimatförändringarna, herr talman, kan man väl inte kalla EU-konstitutionen något annat än ett stort fiasko. EU-konstitutionen är ingen miljöframgång. Den enda förändring man gjorde var att förtydliga artikel 174 om att EU ska främja internationella åtgärder för att lösa klimatproblemen. Men det är inget nytt. Det gör EU . Det blev inte heller några initiativ från i klimatfrågan, och beklagar detta väldigt mycket. Fördraget är inte för framtiden. Det tillhör redan historien och kommer inte att bli miljömärkt. innebär konstitutionen en rad andra förändringar, som EU-president och utrikesminister. Det är helt enkelt fel väg för framtiden. Detta måste statsministern kunna erkänna, framför allt frågan om att konstitutionen missar klimatfrågan. Slutligen anser att vi ska ha en svensk folkomröstning om EU-konstitutionen. Jag hoppas att statsministern kan ge besked om detta, eller är statsministern rädd för att höra vad folket tycker om EU? 25 Statsminister (): får naturligtvis förklara för sina väljare, men en och annan kanske kan ställa sig frågan hur man kan förklara en linje där man först kräver ett samarbete som kraftfullt byggs ut för att sedan förorda att vi snabbt går ur det. Jag måste säga att jag har lite svårt att förstå det sättet att argumentera. Om man är för det här samarbetet, om man tror att det kan göra skillnad, vilket fem av partier tycker, är det fullt logiskt att man för en diskussion om huruvida man ska bli ännu starkare och lägga ännu mer resurser på en särskild fråga. Jag förstår miljöengagemang, men det är svårt att förstå ert förhållningssätt till Europeiska unionen. Det är väl riktigt att konstatera att fördragsprocessen inte fördes för att matcha FN:s klimatpanel eller de rapporter som kommit om klimatförändringar. Det enkla skälet är att den kunskapen inte fanns när den här fördragsprocessen inleddes. Men det var mycket tydligt att det europeiska ledarskapet i full enighet, med detta som bakgrund, ville både markera gentemot fördraget genom att föra in den här texten och framför allt, och ännu viktigare naturligtvis, på vårtoppmötet fatta beslut om att ställa om våra respektive ekonomier och länder utifrån de tre målformuleringarna ökad energieffektivitet, inväxling av förnybar energi och, allra viktigast, att minska våra växthusgasutsläpp. Detta är en del av att sedan också lägga press på världen och att vara aktiv inom ramen för FN:s klimatprocess. Svaret är att det inte alls är så att EU är oförmöget eller ointresserat, tvärtom. Här finns nog den beredskap som formulerats allra tydligast i världen när det gäller att ta de här frågorna på allvar. Det återkommer så att säga till frågans utgångspunkt. Hur kommer det sig att inte kan se detta och förstå att det här är grunden och det bästa som kan hända också för , att vara där och kämpa för att vi så starkt som möjligt inom ramen för EU är aktörer. Det är så märkligt att landa på slutsatsen att så må det vara, men vi vill ändå gå ur. 26 (): Jag skulle vilja markera att det dokument som de europeiska stats- och regeringscheferna nu har förhandlat fram är historiskt. Man har enats om ett nytt fördrag, nya spelregler för att kunna släppa in fler länder. Utifrån en demokratisk synvinkel men också utifrån ett öppenhetsperspektiv är det välkommet. Det nya fördraget ska gälla . Det ska också gälla för att vi fortsättningsvis ska kunna utvidga. Det är oerhört viktigt för mig i mitt politiska arbete att vi från vår politiska inställning och i vårt internationella samarbete utgår från den enskilda individen och arbetar för att stärka dennes egenmakt men också dennes position. Man måste känna att man kan påverka i Europeiska unionen, och man ska kunna påverka de frågor som behandlas där. Ens rättigheter måste också kunna skyddas. Grundläggande rättigheter kommer att bli rättsligt bindande genom reformfördraget. EU blir också en juridisk person som kan, om man vill, ansluta sig till . Detta stärker givetvis medborgarperspektivet, vilket är mycket positivt. Jag har två frågor till statsministern: På vilket konkret sätt underlättar reformfördraget EU:s fortsatta utvidgning? Vilka andra konkreta exempel i det nya reformfördraget gagnar den enskilde och de folkvalda parlamenten, liksom dessas möjlighet att påverka, och hur fördes den diskussionen i ? 27 Statsminister (): Det var en mycket korrekt beskrivning. Grunden för den fortsatta utvidgningen var att många länder med olika syn på utvidgningen sade att var otillräckligt för att möjliggöra att EU skulle kunna fungera i en medlemskapskrets som egentligen växte utöver de 25. Det kom att bli 27 länder. Man kan ibland diskutera om det var så att man verkligen inte kunde fungera, men låt oss ändå konstatera att när nu detta trots allt finns på plats har åtminstone det fallit undan som en invändning mot att EU inte skulle kunna fortsätta att utvidgas. Det finns en ordning för att fungera om EU också blir större. Sedan, och det är det som följer, kommer den verkliga politiska viljan fram. Finns det en vilja att hedra de överenskommelser vi har ingått, bland annat om att inleda förhandlingar med det är väl relativt okomplicerat och naturligtvis med , som EU:s medlemskrets inte tycker riktigt likadant om. är det åtminstone så att det blir mer till att diskutera enskilda länder och förhållningssätt till dem snarare än att kunna hänvisa till brister i hur EU ska kunna fungera och fatta beslut. På det sättet kan man säga att det här blir en grund för att nu fortsätta utvidgningen. Den diskussionen kommer att föras bland annat när det gäller vilka kapitel man ska öppna och hur förhandlingarna ska fortsätta. Jag skulle också, herr talman, vilja säga att beskrivningen var korrekt när det gällde just rättighetsstadgan och hur den ger just ett individ- och medborgarperspektiv. Det är väl det bästa exemplet på detta. Sedan finns en hel del kontrollfunktioner som här byggs ut, det vill säga möjligheter att ta initiativ, möjligheter att bromsa och till och med i en del fall att förkasta förslag som läggs fram som inte har funnits tidigare. Det lägger också en utökad roll hos nationella parlament. Det blir mer av både maktorgan och kontrollåterhållande sätt att agera. Det är en bättre balans tack vare detta fördrag. 28 (): Jag tänker inte fråga statsministern om han avser att förelägga förslaget för en folkomröstning. Jag skulle vilja be statsministern utveckla hur regeringen avser att behandla reformfördraget i . Kommer att ta ställning till helheten eller bara till ändringsförslaget? Kommer fördraget att remitteras fullt ut till berörda myndigheter och organisationer? Kommer det att bli ett ny ordentlig remissomgång? Kommer att få möjlighet att yttra sig eftersom frågan kommer att överordnas grundlag? Kommer det att göras en konsekvensanalys av fördragets effekter på arbetssätt, till exempel vad gäller socialförsäkringsutskottet och justitieutskottet? 29 Statsminister (): Som jag angav i mitt inledningsanförande är avsikten att underteckna detta och att därefter ratificera i 27 medlemsländer med avsikt att det ska träda i kraft . Det återspeglar bland annat det faktum att det har varit av framarbetande av det som är grunden för detta fördrag, även om det kommer att bli nedbantat i sin slutversion i förhållande till det som togs fram under ledning av dEstaing. Det var en process som involverade både riksdag och , och det fanns möjligheter för många att ha synpunkter under den processen. Vår avsikt är att ha en beslutsprocess som ger möjlighet för både remissrunda och beredning av proposition. Det ska naturligtvis finnas möjlighet till debatt, synpunkter och genomlysning. Men vi ska ändå kunna möta det uppsatta målet att beslut ska möjliggöra att fördraget kan komma på plats . 30 (): Tack, statsministern, för föredragningen! Europeiska unionen är en organisation där vi har möjlighet att jobba med frågor som är för stora för ett enskilt land. En av de frågorna är naturligtvis klimatet som har berörts , vilket många andra grönmärkta partier i och i tycker. Klimatfrågorna har berörts . En av de frågor jag har handlar om utsläppsrätter. Frågan ska ha diskuterats. Tanken var att det skulle föreligga någon form av beslutspunkter rätt nära men som jag förstår har skjutits något framåt om jag är rätt underrättad. Hur gick diskussionerna runt detta i ? Diskuterades frågan om utsläppsrätter och flyget? 31 Statsminister (): EU:s utsläppsrättssystem diskuterades inte. Det är det korta svaret. Jag hänvisade till en tidsförskjutning. Det gällde kommissionspresidenten meddelande att det tidigare angivna datumet för bördefördelningen när det gällde hur vi skulle möta målet om förnybar energiandel kommer att skjutas till januari. 32 (): I samband med toppmötet intervjuades statsministern av . Han sade att vi nu kan få ett som fungerar bättre, ett EU som tar sig an framtidsutmaningar som klimat och konkurrensförmåga, ett som mer ägnar sig åt saker som berör medborgarna. Vi kristdemokrater delar statsministerns uppfattning och förhoppningar. Vi skulle möjligtvis också ha lagt till att vi gläder oss särskilt åt att stadgan om de mänskliga rättigheterna får en närmare knytning till fördraget. I statsministerns redogörelse för vad som hände berörde han snabbt tanken på en grupp av visa personer som skulle fundera över framtiden. finns naturligtvis både möjligheter och risker med en sådan ordning. Jag skulle vilja se att framtidsdiskussionen sker nära i kommissionen, i , i och inte minst i de nationella parlamenten. Vilka risker med betoning på risker men också möjligheter ser statsministern med den typen av grupper som lite vid sidan av ska diskutera något som berör oss? Om vi verkligen ska få ett EU som berör medborgarna närmare gäller det att föra diskussionen nära medborgarna. 33 Statsminister (): Som de som var närvarande vid EU-nämndsgenomgången inför toppmötet kunde konstatera hade jag en hel del invändningar. Det är helt enkelt svårt att lägga en kontinents framtid, 450 miljoner invånares framtida levnadsförutsättningar, i händerna på tio personer och tro att det ska utgöra hela framtidsdiskussionen. Det finns säkert mycket att säga om detta. På det informella toppmötet i kom frågan upp egentligen bara på ett enda vis. Ordföranden sade i sin sammanfattning dag två att han hade fått propåer av ett enskilt medlemsland, i det här fallet , om att inrätta en expertgrupp som det till och med översattes, men visemansgrupp har använts i andra sammanhang och han avsåg att höra med medlemsländerna hur man såg på detta samt att ett sådant initiativ skulle förberedas till decembertoppmötet. Frågan diskuterades inte i plenum mellan stats- och regeringscheferna mer än så. Det var en sammanfattning omkring en diskussion som inte hade förts där, som vi rimligen får jobba med under väg fram till och fatta beslut om i så fall på decembertoppmötet. 34 (): Jag skulle vilja kort förklara syn på EU och miljö. EU är ett hinder på många delar av miljöområdet. EU förbjuder oss att agera. EU ger också en möjlighet, och vi kan använda EU för att tvinga vissa länder att gå före. EU är både en möjlighet och ett hinder. Vi vill inte vara med i EU, och det vet statsministern. Men så länge vi är med, till dess vi lyckas ta oss ut, ska vi försöka använda oss av verktyget så mycket som möjligt. Vi ska också jobba för att förbättra verktyget så mycket som möjligt. Det är därför vi har krävt att man ska göra något med Lissabonfördraget för att förbättra EU:s möjligheter att ta itu med miljöproblemen. Det blev inte så. Varför har statsministern inte försökt förbättra EU:s möjligheter att ta itu med klimatproblemen? Det har ni ändå inte gjort. Det här är i princip samma fördrag som det folken i och sade nej till . Då var fördraget så oerhört viktigt att det ställdes ut till folkomröstning i mängder av länder. kommer samma fördrag tillbaka en gång till, och då verkar främsta prioriteten för EU:s ledare vara att det inte ska bli en folkomröstning. Folken i vill ha ett samarbete mellan länder. Den politiska eliten vill bygga en europeisk stat.