prot · GV0939 · 2007-12-07 00:00:00 — I budgetpropositionen föreslog regeringen åtgärder för en vidareutveckling av företagshälsovården i dessa avseenden, inklusive ett finansieringsstöd. Regeringen arbetar nu genom vidare med dessa åtgärder med sikte på att en modell med en förstärkt roll för företagshälsovården inom sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocessen ska kunna börja tillämpas . En förstärkt roll för företagshälsovården i dessa avseenden bör även bidra till att dess roll i det förebyggande arbetsmiljöarbetet kan utvecklas. 82 (): Jag vill tacka arbetsmarknadsministern för svaret, även om jag naturligtvis inte är riktigt nöjd med det. Ja, ett av svaren är jag nöjd med, det som handlar om företagshälsovården. Det är jag ganska nöjd med, måste jag säga, men det finns en del andra saker som jag är mindre nöjd med. När det gäller har regeringen gjort ganska stora nedskärningar i två budgetar i rad . kom det besked om att ytterligare 50 arbetsmiljöinspektörer ska sägas upp. Det betyder att 150 personer har sagts upp när det gäller arbetsmiljöinspektion. Det är ganska mycket folk, mycket folk framför allt därför att det som har jobbat med väldigt mycket är förebyggande arbete. De har inspekterat för att se till att det går till på rätt sätt. Svenska brukar inte gå ut och göra stickkontroller i syfte att sätta åt arbetsgivare utan tvärtom förebyggande hjälpa arbetsgivare att förbättra arbetsmiljön för att arbetstagare ska ha en bättre arbetsmiljö och inte ska behöva bli sjukskrivna. Man gör annorlunda i andra länder, men så är inte den svenska traditionen. Jag tror att det är väldigt viktigt. har vi en högkonjunktur, och fler och fler människor kommer i arbete. Då borde vi kanske ha fler arbetsmiljöinspektörer som kontrollerar arbetsplatserna i förebyggande syfte. Arbetsmarknadsministern har själv sagt att nästa steg är att vi ska ta itu med alla sjukskrivningar och förtidspensioneringar. Varför har de flesta av förtidspensionärerna i det här landet blivit förtidspensionärer? Jo, på grund av bristande arbetsmiljö och utslitning, dålig organisering och förslitningsskador framför allt inom vårdyrken. spelar naturligtvis en oerhört viktig roll i ett systematiskt arbetsmiljöarbete för att förhindra att människor blir utslitna på arbetsplatserna. Jag menar att den politik som regeringen nu för är direkt kontraproduktiv. Vi riskerar i alla fall att få ännu större problem med hälsofrågor längre framöver. Det är ingenting som kommer kanske detta år eller , utan det är något som kommer när arbetsmiljön har blivit försämrad på arbetsplatserna och man inte får någon hjälp av till exempel arbetsmiljöinspektörer att förbättra arbetsmiljön. Därför är jag så orolig för att regeringen skär ned så kopiöst mycket inom det här området. fick vi en rapport från Sif och HTF, som har tittat på arbetsmiljön för alla tjänstemän som sitter vid skrivbord, som inte är den vanligaste arbetsmiljöproblematiken . Vanligtvis är det problem med arbetsmiljön inom vårdyrkena med tunga lyft. Det är oftast problem på företag, men också inom tjänstemannayrket finns det stora problem med ryggar och musarmar, och man har psykosociala problem. Därför är arbetsmiljöfrågorna A och O. Jag välkomnar givetvis den proposition, tror jag att det är, fru talman, som ska komma , eller om det bara är en rapport om arbetsmiljöfrågor. Jag anser också att det är väldigt viktigt att avsätta pengar för att man ska kunna genomföra ordentliga arbetsmiljöinspektioner ute på arbetsplatserna. 83 Arbetsmarknadsminister (): Jag delar engagemang i denna fråga och av väldigt många skäl som jag tror att vi kan vara rätt överens om. Det kom en utredning för sju som visade att arbetsmiljörelaterad ohälsa kostar ungefär 50 miljarder , dels i direkta kostnader för sjukfrånvaro och annat, dels i form av produktionsbortfall. 50 miljarder är väldigt mycket pengar! Det är tillväxt som vi går miste om, det är skatteintäkter som vi går miste om. Och bakom dessa siffror är det, precis som säger, ett antal människor som mår dåligt. En grundmålsättning när vi pratar om arbetsmiljöfrågor måste vara, tycker jag, att man ska må bra när man går till jobbet, att man ska må bra på jobbet och att man ska må bra när man går därifrån och känna att man har gjort en vettig insats, är uppskattad och har en viktig uppgift att utföra utan att för den skull bli sjuk, riskera att förolyckas eller må dåligt på jobbet. Det tycker jag är grunden för det hela. När jag har sagt detta vill jag också försöka koppla ihop arbetsmiljöpolitiken lite tydligare med jobbpolitiken. Vi kan inte ha det så att vi genom att ha en dålig arbetsmiljö förlorar så många människor som inte är med och bidrar och inte är med och arbetar. Det måste vi försöka rätta till. Problemet, som jag ser det, är att i den allmänna debatten om arbetsmiljöpolitiken har det varit lite för lite nytänkande ganska länge, eller också har debatten inte varit tillräckligt politiskt sexig om jag får säga det i talarstolen, men ni förstår vad jag menar inte tillräckligt intressant, inte tillräckligt engagerande för många. Det tycker jag är synd. Det var med detta som syfte som vi började se oss runt i länderna i och inte minst i vår absoluta närhet för att ta intryck och se vad som har hänt och på vilket sätt vi kan få en mer spänstig, intressant, livfull och bred arbetsmiljödebatt i . , som då var generaldirektör för , och jag åkte till hans sista utlandsresa innan han tragiskt gick bort och det var oerhört intressant. Det jag mest fastnade för var att man på olika sätt har försökt ladda arbetsmiljöpolitiken till något positivt, det vill säga att det inte enbart handlade om inspektioner, kontroller och regelverk, även om jag ska understryka att det är nog så viktigt. Det behövs också. Därutöver har man försökt hitta en positiv laddning. Inte minst för arbetsgivarna har en god arbetsmiljö blivit ett konkurrensmedel. Det har sedan uppstått en del missförstånd om idén med , det typiska danska förslaget. Jag vill inte låsa fast mig vid att just det är världens bästa idé, måste jag erkänna. Icke desto mindre är det ett exempel på att det går att hitta former som gör att arbetsmiljön uppfattas som ett positivt laddat konkurrensmedel. Det som jag i grunden skulle vilja försöka visa är vad en god arbetsmiljö innebär, inte minst för den enskilde som slipper oroas för att bli dålig, för att vara hemma från jobbet eller i värsta fall till och med avlida. Det är en vinst för arbetsgivaren att se till att arbetsmiljön är god i stället för att ha hög personalomsättning, många som slutar eller lämnar företagen. Vi hade ett seminarium på detta tema med en lång rad forskare. Många av forskarna konstaterade just att en god arbetsmiljö är en ledarskapsfråga och en kulturfråga i företaget. Det kan vi diskutera mycket om. Det är jätteintressant. En tredje dimension är att det naturligtvis också ur samhällsekonomisk synvinkel är en väldigt god idé att ha en bra arbetsmiljö. går vi vidare med något som vi kallar för en ny tankeram i en departementsskrivelse som kommer . Jag har inte ett exakt publiceringsdatum. Det är nästa steg i en bredare diskussion med forskare, med arbetsmarknadens parter och naturligtvis med riksdagsledamöter och andra som är intresserade av den här frågan. Jag ser fram emot att gå vidare med det arbetet. 84 (): Det gläder mig att arbetsmarknadsministern har ett så starkt engagemang i den här frågan. Det är viktigt och det är bra. Men beklagar jag att man skär ned så mycket på . ska jag inte säga att pengar löser allting. Man måste också se till att de som jobbar på gör rätt saker, och det tror jag faktiskt att de gör i det här fallet. Att då skära bort 150 tjänster tror jag är olyckligt, framför allt om vi vill ha en politik där folk ska ha det bra på arbetsplatserna. Då kräver det att man har ett systematiskt arbetsmiljöarbete för att förhindra förslitningsskador av diverse skäl och andra saker. Man kan säga att det är en ledarskapsfråga. Det håller jag med om. Då kanske man ska ordna en utbildning för chefer etcetera som ett förebyggande arbete. kan bidra med att hjälpa företagen de kan säkert ta lite betalt för det också, fru talman att ordna just en sådan utbildning. Det är jag inte alls främmande för. Men eftersom vi inte har kommit dit är det konstigt att man först ska skära ned på personalen och komma med en departementsskrivelse i frågan. Det hade varit bättre om departementsskrivelsen hade kommit först och att man sedan sett vilka resurser som behövs för att uppnå denna politik. gör regeringen tvärtom, och det är det som är så frustrerande och beklagansvärt. Vi har en ganska bra arbetsmiljölagstiftning i . Jag tror i alla fall att den är ganska bra. Jag är inte den som hojtar om att vi måste förändra regelverket, utan det är tillämpningen av det som måste förändras. En av de rapporter som har kommit visar att tre av fyra företag bryter mot gällande arbetsmiljölagstiftning, att de inte kan ordna en bra arbetsmiljö. Vem är det då som ska hjälpa de här tre av fyra företagen att få en bättre arbetsmiljö? Är det arbetsmarknadsministern själv som ska vara ute och dela ut ? Nej, jag tror inte det. Jag tror att kan hjälpa till med detta arbete, och då måste det också finnas arbetsmiljöinspektörer. i all ära, men jag tror inte att de förbättrar arbetsmiljön för fyra miljoner arbetare i . 85 Arbetsmarknadsminister (): Låt mig bygga vidare på det sista som sade, för jag kan nog dela en del av bedömningarna i alla fall, att tillämpningarna av regelverket kan vara det som ställer till bekymmer. Jag tror säkert att det är så. Då måste man ställa sig frågan: Är regelverket begripligt? Är det legitimt för de enskilda? Jag tror att en del av svaret på den här frågan ligger i att inte bara arbeta med push, det vill säga att trycka ut regelverk och ha tydlighet. Det måste också finnas ett slags pull, alltså en efterfrågan hos den enskilde arbetsgivaren, enskilde företagaren, organisationen eller vad det nu kan vara. De ska känna att det är en god och sund ekonomisk idé, som de själva tjänar på, att erbjuda en god arbetsmiljö, för så är det ju. Personalomsättning till följd av dålig arbetsmiljö är företagsekonomiskt en katastrof. Det är riktigt uselt. Och det är möjligt att det finns en och annan det gör det säkert som inte resonerar tillräckligt långsiktigt utan tänker att nu kör vi på här och utnyttjar situationen. Vi har i mediedebatter sett exempel på det som har varit alldeles förfärliga. Men för en seriös företagare är det utan tvekan en god idé att erbjuda en god arbetsmiljö. Glada och nöjda medarbetare gör ett bättre jobb. Medarbetare som mår bra ska ha möjlighet att stanna kvar på jobbet. Det är en bättre företagsekonomisk vinst än alternativet. Jag kan naturligtvis förstå invändning mot besparingarna. Det kan jag definitivt göra. Men de bygger naturligtvis på en prioritering, och det gäller alla besparingar som regeringen har gjort under förra budgetåret och detta budgetår. Vi vill prioritera utanförskapsbekämpning och åtgärder för att sänka arbetslösheten och få fler tillbaka i arbete. Det gör att vi bland annat på dragit ned på en del resurser, vilket innebär att vi ligger på de nivåer som gällde . Utbildning av chefer nämnde . Det var en av de idéer som kom upp vid seminariet. Det kom på sittande seminarium åtminstone 3040 olika idéer av alla möjliga slag. En del av det arbete som pågått har varit att fånga upp en del av dem och sammanföra dem i ett dokument för att kunna ha en bred diskussion . Jag ser mycket fram emot detta, för jag tror att det krävs en politisk nytändning för att arbetsmiljöfrågan ska komma lite högre på den politiska dagordningen. Seminariet var en enskild händelse. Men jag ser fram emot att det blir fler sådana, för den allmänna känslan hos mig var att det var i en sådan positiv anda som man ville diskutera och debattera. Det märktes att frågan inte har varit på den politiska dagordningen på ett tag, för det fanns mycket spännande att säga. Jag ser fram emot detta. När det gäller de konkreta frågeställningarna som hade i sin interpellation så har jag försökt svara på dem. Frågan är egentligen bredare än de enskilda delarna och handlar om hur det kommer att bli med arbetsmiljöpolitiken i kombination med att tycker att det var dumt att vi drog ned på anslaget till . I det första delmomentet, om jag får omtolka frågeställningarna, säger jag: Välkommen till dans! Det kommer att bli en spännande arbetsmiljöpolitisk vår. I det andra säger jag att jag kan förstå invändningarna, men det är en prioriteringsfråga som regeringen har gjort. Även om inte delar den åsikten eller bedömningen så är det icke desto mindre på detta sätt. 86 (): Jag är nog inte ensam om att inte förstå regeringens prioriteringar. Kan man sänka skatten för rika män i storstadsområdena med så många miljarder kan man väl satsa ett par hundra miljoner på en bättre arbetsmiljö för fyra miljoner arbetstagare. Jag kan inte förstå regeringens prioritering, det är helt korrekt uppfattat av arbetsmarknadsministern. Jag tycker att det är fel prioritering. Man borde ha behållit de 150 tjänsterna på som man nu drar ned på och i stället satsat ännu mer. Visst är det så att enskilda företag, som jag tror att arbetsmarknadsministern hänvisade till, ska kunna tjäna på en bra arbetsmiljö. Det var precis det som den förra regeringen tillsammans med och Vänstern försökte komma åt, nämligen att ge ekonomiska incitament för att ha en bättre arbetsmiljö och därigenom motverka ohälsa. Företag skulle i princip få rabatt om de hade en bra arbetsmiljö och tog tag i detta. Vi hade undantagit de små företagen så att det inte skulle drabbas av detta, utan de gällde framför allt de större arbetsgivarna. Ärligt talat blev det oftast landstingen därför att de tyvärr är en av de sämre arbetsgivarna när det gäller arbetsmiljöfrågor. Det beklagar vi djupt eftersom det är en politiskt styrd verksamhet. Att vi inte har kunnat fixa till det bättre är beklagansvärt, men så är det. Förslaget att ge ekonomiska incitament för att minska ohälsa tog regeringen bort. Det var en av de första återställarna, som ni kallar det. Efter det har inget kommit. Det ser vi också i statistiken. Ohälsotalen sjunker inte. Det blir inte färre förtidspensionärer. Det är risk att de kommer att bli fler om regeringen inte tar arbetsmiljöfrågorna på riktigt stort allvar, och det gör man inte. Den prioritering som är gjord är att man inte ska ge pengar till arbetsmiljöfrågor. I stället ska man sänka skatten för de rika i storstadsområdena. Det är fel prioritering! 87 Arbetsmarknadsminister (): hettar det till i sista rundan! När det gäller regeringens prioritering: I valet mellan att ge mer pengar till myndigheter eller rejäla resurser för att göra det mer lönsamt att arbeta och billigare att anställa har denna regering gjort en tydlig prioritering till skillnad från den förra. När det gäller det sista som nämnde, nämligen förtidspensionärer, personer med rehabiliteringsbehov och långtidssjukskrivna är det riktigt att det har hänt för lite. Det var också därför som åtgärderna i höstens budgetproposition handlade om att förstärka incitamenten för förtidspensionärer att komma tillbaka, sänka trösklarna och göra det billigare, enklare och mindre riskabelt för den enskilde förtidspensionären, i detta fall, att pröva sin arbetsförmåga. av de 553 000 förtidspensionärerna säger att de har någon typ av arbetsförmåga kvar. Jag skulle naturligtvis vilja ha en politik som både bromsar inflödet av nya förtidspensionärer och gör det möjligt att stanna kvar och som gör det möjligt för dem som har förtidspension att lättare pröva sin arbetsförmåga utan att ta en sådan individuell och personlig risk. Det kan vi säkert åstadkomma till i någon annan diskussion. Jag ska givetvis inte diskutera detta utan att får möjlighet att komma med inlägg. Men vi får säkert möjlighet att diskutera detta vid senare tillfälle. Jag ser fram emot den diskussionen. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2007/08:165 om ökade risker för skattefusk 88 Finansminister (): har frågat mig om jag har för avsikt att vidta några särskilda åtgärder för att minska riskerna för ökat skattefusk med anledning av regeringens förslag om sänkta socialavgifter för vissa delar av tjänstesektorn. Dessutom undrar han om jag har för avsikt att begränsa regelkrånglet i förslaget. Förutom att öka sysselsättningen är ett av huvudskälen till att regeringen vill införa lägre socialavgifter för tjänstesektorn just att det kommer att leda till mindre skattefusk. Det höga skattetrycket på tjänster, den så kallade skattekilen, medför att vita tjänster är väsentligt dyrare än svarta. Genom åtgärden kommer vita tjänster lättare att kunna konkurrera med svarta. Fler kommer att vara villiga att köpa vita tjänster. Svarta jobb kommer att omvandlas till vita. Självklart är det viktigt att systemets efterlevnad kontrolleras. Regeringen vill bekämpa fusk av alla slag, såväl bidragsfusk som skattefusk. Strävan att motverka skattefusk kommer givetvis även att omfatta regeringens förslag om sänkta socialavgifter. För de företag som bedriver blandad verksamhet kan förslaget medföra att systemet bli mer invecklat, även om nedsättningen är frivillig. I förslaget har dock vidtagits vissa åtgärder för att minimera regelkrånglet. Regeringen har till exempel valt att ta åt sig av remissinstansernas kritik och föreslagit en förenklingsregel. 89 (): Ärade ledamöter och åhörare! har svarat på min interpellation genom att bekräfta att skattesystemet blir mer invecklat om man sänker socialavgifterna på det sätt som regeringen har föreslagit. Jag tackar för det medgivandet, . Det är ändå ett klart besked. Jag har också frågat om tänker vidta några ytterligare åtgärder för att minska riskerna för det skattefusk som kan bli en följd av förslaget. Jag kan inte av svaret höra eller utläsa någon form av åtgärd i det avseendet. Jag tittar i förslag till resurser för och konstaterar att får mindre pengar till skattefuskbekämpning. Om regeringen medvetet accepterar att lägga fram ett förslag som innebär att man får ett mer invecklat och komplicerat skattesystem och säger till att de får lite mindre pengar att kontrollera skattesystemet med, är då inte risken ganska betydande att det blir mer skattefel eller skattefusk? Jag medger att det har gjorts många försök att göra förändringar och differentieringar av både socialavgifter, moms och mycket annat. Det är naturligtvis instrument som man kan använda i skattepolitiken. Syftet kan ibland vara att skapa nya jobb och ibland att försöka komma till rätta med andra problem. Men jag har svårt att se hur det kan gå ihop att å ena sidan inse, vilket är bra att gör, att det kan leda till komplikationer för framför allt de företag som har blandade verksamheter och å andra sidan säga att ska få lite mindre pengar till att kontrollera att detta inte inträffar i fortsättningen. Det fanns en betydande kritik från remissinstanserna mot förslaget för att det skulle snedvridna marknaden. brukar vara angelägen om att marknaden ska få leva sitt liv och att det framför allt ska vara på sjysta konkurrensneutrala villkor som tjänsterna ska kunna utvecklas. Det har funnits en diskussion om att stora och små företag tjänar mycket pengar på detta. Man har sedan diskuterat möjligheten, som en ventil, att de stora företagen, om de är tillräckligt stora, inte ska få denna typ av minskning av socialavgifter. Det skapar ytterligare en komplikation eftersom man då kan börja manipulera systemet ytterligare med antal anställda och liknande. Min slutsats är tyvärr, , att regeringen lägger fram ett förslag där regeringen tror att man ska få ut fler människor i arbete genom att sänka socialavgifterna. är regeringen medveten om att det kan bidra till lite fler skattefel eller skattefusk, som vanligt folk säger. Jag tycker att det är lite oroande att vi är i den situationen. Jag är inte heller så säker på att man ska tro att antalet anställda ökar i en del av branscherna. Regeringen föreslår till exempel konkret, så att alla förstår vad det handlar om, att man ska minska de sociala avgifterna för frisörer och den branschen. Jag är inte säker på att går oftare till frisören i fortsättningen bara för att socialavgifterna sänks . Jag tror att han går med viss regelbundenhet. Jag tror inte att det sker några större ingrepp i kalufs bara för att socialavgifterna är lägre. Jag tror att vi får räkna med ungefär samma frekvens i fortsättningen. Som det exemplet visar har man ju inte uppnått själva syftet, nämligen att få till stånd fler arbetstillfällen. Man riskerar däremot att skapa fler komplikationer i skattesystemet och mer oreda och större risker för skattefusk. Min fråga är: Varför har regeringen minskat på pengarna till som man lägger fram det här förslaget som komplicerar skattesystemet? 90 Finansminister (): Till att börja med vill jag säga till att jag har ett konkret medgivande att göra. Jag kommer inte att konsumera fler frisörtjänster. Det räcker med att klippa sig en gång . Jag skulle till och med kunna säga till att det kan vara en tanke att spara . Man slipper klippa sig, man behöver inte ägna någon stor energi åt sin frisyr. Att inte klippa sig är ett tidsbesparande och billigt sätt att sköta hårvården. Det finns en logik i det som säger som jag inte vill avfärda. Låt mig först säga något om varför vi har lagt fram det här förslaget. Vi vet att höga sociala avgifter kan spela roll i branscher där man har mer lågutbildad arbetskraft och möjlighet att ersätta arbetet med eget arbete. Jag kan hålla med om att sysselsättningen på nog inte påverkas i någon större utsträckning av de sociala avgifterna. Men jag tror att det kan spela roll inom hotell, restaurang, bilreparatörer och en del andra branscher. Kommissionen lägger för väldigt stor vikt vid att få fram ett förslag om nedsatt moms på just de här områdena. Den enda skillnaden mellan kommissionens förslag och vårt är att de inte har inkluderat bilreparationer. Det kan man naturligtvis väga för och emot. De har å andra sidan inkluderat byggtjänster, vilket skulle kunna vara en fördel. Varför har vi lagt begränsningen på det? Det är av det enkla och uppenbara skälet att ingen finansminister har obegränsade mängder med pengar. Om man vill skapa jobb måste man prioritera. Man måste göra avgränsningar för att det inte ska bli för dyrt. Jag kommer aldrig att tillhöra dem som förordar att man ska göra stora, breda, dramatiska sänkningar av arbetsgivaravgifterna. Det kanske kan finnas skäl att återkomma på det området. Att man stort och dramatiskt skulle kunna sänka arbetsgivaravgifterna utan att det påverkar statsfinanserna eller välfärden på ett allvarligt sätt tror jag inte. Därför måste man ha en avgränsning. Vi har fått Riksgäldens pressmeddelande, så jag kan inte avstå från att konstatera att vi har ett överskott på 146 miljarder den senaste tolvmånadersperioden. Vi amorterar 134 miljarder på vår skuld. Det är naturligtvis glädjande att vi i goda tider kan göra det. Det är bland annat för att vi har valt att på det här området begränsa omfattningen av åtgärderna. Det ska sägas, vilket lyfte fram, att det finns komplikationer med förslaget. Det är inget att sticka under stol med. De diskussioner vi har haft med kommissionen har tvingat oss att lägga på en restriktion med 250 anställda. Det är ju en komplikation. Det är inte så att företag med fler än 250 anställda är dåliga arbetsgivare. De är tvärtom oftast mycket bra. De är oftast inne i verksamheter där vi vet att det är väl fungerande företagsmatsalar och skolbespisningar. Det är en komplikation, och det måste vi naturligtvis fundera över. Det var en förutsättning och ett krav från kommissionen för att förslaget över huvud taget skulle kunna genomföras. Vi ska värdera vidare vilka implikationer det har och vad det betyder. Jag tror att både och jag har bidragit till att har större möjligheter att bedriva en effektiv kontrollverksamhet. avskaffade arvs- och gåvoskatten.