prot · GU0969 · 2007-02-28 00:00:00 — Hela tanken med den förändring som görs är att medborgarna ska få lättare att utöva sina rättigheter men också lättare att fullgöra sina skyldigheter gentemot förvaltningen. Att utveckla e-myndigheter är inte bara bra i sig. Det ger också stora möjligheter till besparingar. I betänkandet nämns till exempel obligatorisk elektronisk hantering av fakturor i staten som skulle kunna innebära flera miljarder i besparingar . Målet för regeringens politik på det här området är att 2010 ska återigen ha en ledande position inom området för e-förvaltning. Staten ska också vara en förebild när det gäller mångfaldsarbetet. Det är väldigt viktigt. Mångfalden ger kompetens bland statsanställda, bidrar till att skapa förtroende och legitimitet för den statliga verksamheten och är också viktig för att den hjälper till att bryta utanförskapet och lyfta fram fler förebilder. Det pågår en lång rad projekt inom statsförvaltningen på det området. Verva håller på med utvecklingsprojekt. Det finns ett projekt som heter genom tillgång som ska visa att mångfalden är en viktig tillgång för den statliga verksamheten. I praktiken handlar det mycket om en mer aktiv efterfrågan på olikhet vid rekryteringen. Det pågår försök med avidentifierade ansökningshandlingar. Vi får se vad de försöken leder fram till när vi sedan ska fatta beslut om hur vi går vidare i den delen. När allt detta är sagt ska vi ändå konstatera att trots att mycket görs så görs inte tillräckligt. Jag är övertygad om att när vi utvärderat detta kommer vi att se att mycket mer behöver göras. Det handlar i detta betänkande också om löner och avgångsförmåner för chefer i statlig tjänst. Jag tror att det är viktigt att konstatera att för att klara allt det som vi har sagt, det som vi vill att den statliga förvaltningen ska lyckas med, så måste vi se till så att vi också kan rekrytera bra chefer. Det är viktigt för mångfalden, det är viktigt för tillgängligheten för medborgarna att de som är chefer på svenska förvaltningar och svenska statliga bolag är duktiga och att vi lyckas rekrytera dem. Det är inte rimligt att vi i riksdag och regering är alltför klåfingriga eller detaljerade när det gäller vilket regelverk som ska gälla. De besluten måste till större del fattas av bolagsstyrelser och -ledningar. Regeringen har genom näringsministern aviserat en översyn av chefspolicyn. Den avser chefer för statliga myndigheter och ledande befattningshavare i statligt ägda bolag. Vi får väl avvakta den översynen och se vad den kommer fram till. Man kan ändå konstatera att i det förslaget, i den översynen är hälften av reservation genomförd. Jag tror inte att vi kommer att komma överens om resten av den reservationen. Jag tror att det är rimligt att ha som målbild att den svenska koden för bolagsstyrning också ska gälla för de statliga bolagen. Jag tycker att det är en rimlig nivå att hamna på, men vi får väl se vad denna utredning och översyn kommer fram till. Med detta, fru talman, och med en betoning på att det är viktigt med ledaregenskaper i statlig förvaltning vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. 34 () replik: har tydligen problem med ordval men inte med beskrivningen. Man konstaterar att man tänker göra något åt det. Man tänker öppna upp för fler bonusprogram. Jag får inte det här att gå ihop. Det är faktiskt så att en liten elit ger varandra förmåner och privilegier som ingen annan kan komma i fråga för och som starkt kritiseras i samhället. Om vi inte har förtroende för de institutioner som vi som folkvalda är satta att styra och utveckla och kan ställas till svars för, vad är det då vi ska rekrytera chefer till? Vårt yttersta ansvar handlar om att skapa ett samhälleligt förtroende för de här institutionerna. Då kan vi inte ha en liten maktelit som tillåter sig att skaffa sig egna förmåner och privilegier som ingen annan i det här samhället kan ha. Kan förklara för mig på vilket sätt direktörs meritlista har förbättrats så att han kan få 400 000 mer i lön? Vilken mirakelkurs har den personen genomgått, eller andra vd:ar? Och varför ifrågasätts ständigt de anställda i de här företagen, deras krav på lönelyft? De ska minsann ta ansvar för lönebildningen, men de som säger sig ha största ansvaret har tydligen inte ansvar alls för sin egen lönebildning. Jag skulle vilja veta vad ni tänker göra för att komma till rätta med det här. Att ni öppnar upp för bonusprogram kommer bara att förvärra det hela. Förtroende, legitimitet och ansvarsutkrävande är faktiskt väldigt väsentligt och avgörande i en demokrati. Jag tycker att det är beklagligt att ni inte står upp för det. 35 () replik: påstår att jag instämmer i en massa saker i inledningsanförande. Det vill jag verkligen å det bestämdaste dementera. Dessutom har jag inte sagt att vi ska ha flera bonusprogram, och jag ställer verkligen inte upp på retorik kring detta. Man säger ju att cheferna i statliga ämbetsverk och i statliga bolag tillhör en sekt. Jag tycker att det är en konstig retorik och hoppas verkligen att är ensam i oppositionen om att använda nämnda typ av begrepp när den här typen av frågor diskuteras. En sak kan jag däremot hålla med om, och det är att klyftorna har ökat. har vi i väldigt mycket statistik kunnat se att klyftorna i svensk ekonomi har ökat. Det beror väldigt mycket på att många människor har fastnat i ett utanförskap. Jag tar gärna på mig den del av ansvaret som jag har för detta men skulle tycka att det var passande att inte bara retoriserade gentemot det som vi andra här gör och det som andra i och så vidare gör utan också funderade på det egna ansvaret för den situation som så hårt kritiserar. Det är ju inte bara så att har varit en del i den ekonomiska politik som förts i denna kammare och som gett ett ökat utanförskap, utan det är också så att hennes parti haft ett ansvar för de bonusprogram och andra saker när det gäller löner i statliga bolag som nu kritiserar. Ni brukar säga att alliansens politik inte alls har slagit igenom när det gäller positiva saker. Då är det väl rimligt att från din sida också hävda att alliansens politik inte heller har slagit igenom när det gäller negativa saker, så berätta nu! Vilket ansvar har ditt parti tagit under de år ni varit i majoritet för att stoppa den sektbildning som du så hårt kritiserar? 36 () replik: väljer att haka upp sig på ett ord i stället för att diskutera själva huvudfrågan. Det är lite fegt att smita undan ett problem på det sättet; det måste jag säga. Man kan väl inte på något vis beskriva det här på annat sätt än att det faktiskt rör sig om en väldigt liten elit i det svenska samhället som tillsätter och ger varandra förmåner förmåner för vilka ingen annan kommer i fråga. Sedan blandas utanförskapet in. Ja, det här ska väl då vara utanförskapet i mångmiljonlyft, eller? Förslaget från näringsministern handlar faktiskt om att vi ska öppna upp för nya bonusprogram. Man omvandlade bonusarna till höga lönelyft. Ska man då dra bort de höga lönelyften och införa bonusar igen, eller hur är det här tänkt från er sida? Först säger du att det är en problembild som man på många sätt kan instämma i. Men sedan tar du helt avstånd från beskrivningen. Jag tycker att det är mycket beklagligt. Jag hade förväntat mig lite mer. Är det ett problem att man tillskansar sig lönelyft på 5,4 miljoner ? Är det ett problem att de anställda känner sig tillbakaträngda och undrar var ledningens ansvar finns i fråga om att ge sig själv lönelyft medan andra ständigt ifrågasätts? Jag vet ju att kommer med lönekrav på , något som man från arbetsgivarens sida säger inte är ansvarsfullt. Det handlar här om makten i samhället. Vi i denna kammare har ett ansvar för att göra något åt detta. Vilket ansvar tar vi för att komma till rätta med de här problemen? har lagt fram sådana här motioner och försökt få stöd här i kammaren. På olika sätt deltar vi i den fackliga rörelsen och i samhällsdebatten för att påverka och driva på. Jag har inte sett delta i något av de forumen i den här debatten, men det är kanske dags . 37 () replik: sade att har kämpat i denna kammare för det hon nu står här och talar om. Problemet är att ni har deltagit i majoriteten men inte lyckats nå fram. På något sätt måste ni väl utvärdera er själva och fråga er själva vad det är i er politik och retorik som trots allt gjort att ni inte har vunnit framgång. Detta med bonus är en vandringssägen som går fram och tillbaka. Inför den här debatten gick jag igenom vad näringsministern har sagt. I ett skriftligt svar till säger : Som jag sade här i kommer regeringen att utveckla riktlinjerna för ledande befattningshavare i de statligt ägda bolagen. Jag nämnde redan då att jag inte har tagit ställning till bonusar över huvud taget. Det är alltså regeringens besked. Att här i debatten upprepar att vi vill återinföra bonusar gör inte att det blir mer rätt. Näringsministern har tydligt beskrivit att hon inte har tagit ställning till detta. Vad vi och regeringen nu gör är att vi ser över saker och ting, ser över vad som ska gälla vilka regler som ska gälla för chefer i statliga verk och bolag. Denna översyn är alltså på gång. Därmed är så att säga halva reservation genomförd precis som kräver i reservationen. Däremot kan vi säkerligen vara överens om att vi inte fullt ut kommer att gå till mötes när det gäller de krav som ni ställer. Vi tror nämligen att det är viktigt att svenska myndigheter och svenska statliga bolag har bra ledare och att man har en politik för att rekrytera bra ledare. Jag tycker att ni mycket mer ska fundera kring utanförskapet. Den statistik som lyfte fram i sitt tidigare inlägg visar just att klasskillnaderna i svensk ekonomi har ökat . Det beror delvis på att några har dragit ifrån. Men det stora problemet är att så väldigt många har hamnat utanför, har hamnat i arbetslöshet. 38 (): Till att börja med ska jag säga att jag instämmer i mycket väl genomarbetade inlägg. Det var bra för Socialdemokraternas del, så jag håller med om allt han sade. När det sedan gäller det här betänkandet är jag motionär. Det gäller då det fortsatta arbetet med att ska vara ett IT-samhälle i framkant. I det arbetet ingår att effektivisera statsförvaltningen och att arbeta med en e-myndighet. Det finns ett jättestort behov av att fortsätta med det arbetet. Den socialdemokratiska regeringen drog i gång ett stort arbete på alla områden för omställningen till en modern e-förvaltning. Att högerregeringen nu har bestämt sig för att avskaffa IT-politiska strategigruppen tycker inte vi gagnar saken. Vi tappar mark och tempo när det gäller att börja om med nya arbetsgrupper. Därför yrkar jag bifall till reservation 1 under punkt 2. Dessutom vill jag något kommentera högerregeringens företrädare som i finansutskottet så abrupt och ad hoc har avstyrkt motionerna om en effektiv statsförvaltning. Att lägga ned , i och utan utredning är mycket ogenomtänkt. Att dessutom lägga ned de här myndigheterna utan att vare sig berätta hur det här viktiga arbetet ska gå till eller avsätta några medel till det är också mycket ogenomtänkt. Det kommer att få förödande konsekvenser för detta viktiga arbete. När det gäller inlägg blir jag kanske lite förvånad. sade att de statliga myndigheterna inte ska jobba med opinionsbildande arbete. När jag går omkring i stan i men också här i blir jag lite förvånad över att se att Ams gör reklam för nystartsjobben. Om jag uppfattat saken rätt har Ams fått göra en direktupphandling på flera miljoner för att göra reklam just för nystartsjobben. Det går väl inte ihop med det som här sade om att statliga myndigheter inte ska arbeta med sådant. Jag instämmer, som sagt, i inlägg och yrkar bifall till reservation 1 under punkt 2. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 18 §.) 11 § Offentlig upphandling Föredrogs finansutskottets betänkande 2006/07:FiU13 Offentlig upphandling (framst. 2006/07:RRS6). 39 (): betänkande 13 heter Offentlig upphandling. Lagen om offentlig upphandling, , trädde i kraft till följd av . gällde den statliga upphandlingsförordningen och det kommunala upphandlingsreglementet. Under de år som , det vill säga lagen om offentlig upphandling, varit gällande har lagen genomgått ett antal ändringar för att bättre överensstämma med de bakomliggande direktiven. Den offentliga sektorn styrs av ett omfattande regelverk, och den leverantör som vill göra affärer med stat, kommun och landsting måste kunna spelreglerna. De tre tidigare EG-direktiven för byggnadsentreprenader, varor och tjänster har därför nu sammanförts till ett direktiv i syfte att göra upphandlingsprocessen tydligare och mer lättläst. Det införs nu även en ny möjlighet för medlemsländerna att använda sig av ett nytt förfaringssätt samt elektroniska auktioner och regler för dynamiska inköpssystem, om landet så önskar. Det nya förfarandet, kallat konkurrenspräglad dialog, innebär en process där gången är: annonsering med angivande av myndighetens behov, kvalificering av sökandena och efter avslutad dialog infordrande av anbud och utvärdering. I betänkandet behandlas 38 motionsyrkanden om offentlig upphandling samt styrelses framställning angående statliga bolag och offentlig upphandling. Motionerna har väckts under den allmänna motionstiden och rör bland annat frågor om sociala hänsyn vid upphandling, direktupphandling, kundvalssystem, kollektivavtal och antidiskrimineringsklausuler. I betänkandet finns två reservationer, båda gemensamma, av Socialdemokraterna, . Ett särskilt yttrande finns av , , och , . Därmed lämnar jag över för debatt. 40 (): Staten, kommunerna och landstingen upphandlar för och den offentliga upphandlingen utgör en stor del av samhällsekonomin. Vi menar att den offentliga upphandlingen, som har stor ekonomisk betydelse, bör användas som ett verktyg för att genomföra sociala förbättringar i samhället i mycket högre grad än vad som görs . Jag vill inledningsvis i mitt anförande yrka bifall till reservationerna 1 och 2. Jag kommer i anförandet att ta upp två principfrågor. Den första är sociala och icke-kommersiella hänsyn vid upphandling, den andra är att kollektivavtal ska krävas vid offentlig upphandling. För oss är det självklart att alla som arbetar i ska ha rätt till lika villkor för lika arbete oavsett om de bor i vårt land permanent eller tillfälligt. Inga arbetsgivare ska tillåtas att dumpa löner och anställningsvillkor genom att kringgå eller missbruka regelverket på den svenska arbetsmarknaden. Det borde enligt vår mening vara en självklarhet att myndigheter, kommuner och andra offentliga arbetsgivare i sin upphandling anlitar företag som följer spelreglerna på den svenska arbetsmarknaden. Staten, kommunerna och landstingen ställer alltför sällan krav på sina leverantörer vad gäller kollektivavtal samt respekt för deklarationen om de mänskliga rättigheterna och för kärnkonventioner. Vi anser därför att bör ses över på flera punkter för att möjliggöra ett större inslag av sociala hänsyn vid upphandling och ett förbättrat skydd för arbetstagares rättigheter. uppställer inte lagstiftningen några krav på att de löner och övriga anställningsvillkor som allmänt gäller för arbetet i branschen och på den ort där arbetet utförs ska tillämpas vid upphandling. Detta har lett till att personalen i vissa fall fått sämre anställningsvillkor och otryggare arbetsförhållanden. Löner och övriga anställningsvillkor bör därför tas in i . Den nuvarande lagstiftningen främst och ger inte de fackliga organisationerna tillräcklig insyn i upphandlingarna och möjlighet att påverka dem. En viktig aspekt av detta är att kollektivavtalsbärande fackföreningar måste ges möjlighet att påverka underlaget för en upphandling. Detta skulle innebära att onödiga misstag undviks på ett tidigt stadium i upphandlingsprocessen. Ett konkret område där det finns möjlighet att genom krav vid upphandling påverka företagens agerande är kampen mot diskriminering, genom att antidiskrimineringsklausuler tas in i de statliga upphandlingsavtalen. När det gäller möjligheten att kräva kollektivavtal vid offentlig upphandling anser vi att den nuvarande upphandlingslagstiftningen är bristfällig och bör förändras för att motverka social dumpning och trygga goda arbetsvillkor för anställda hos leverantörer och underleverantörer. Jag anser att det är dags att ratificerar konvention nr 94, som slår fast att offentliga myndigheters upphandling ska innehålla klausuler som garanterar arbetare löner, arbetstid och andra arbetsvillkor som inte är mindre förmånliga än de som finns i kollektivavtal för arbete av samma sort i den bransch och på den ort där arbetet utförs. En ratificering av konvention nr 94 skulle, liksom ett krav på kollektivavtal vid upphandling, kraftigt förbättra möjligheterna att motverka social dumpning, eftersom företag som konkurrerar med hjälp av dåliga villkor för sin personal då utestängs från offentlig upphandling. Konventionen underlättar upprätthållandet av goda löne- och anställningsvillkor i vårt land, och vi anser att nu bör ratificera den. Det har uppgetts att det finns frågetecken när det gäller förhållandet mellan gällande EG-rätt å ena sidan och konventionens regler å andra sidan. Med hänsyn till att sammanlagt nio EU-länder redan har ratificerat konventionen förefaller det osannolikt att det numera skulle finnas några EG-rättsliga hinder mot en ratificering av konventionen även i . 41 (): Egentligen borde vi inte behöva ha en debatt om svenska folkets skattepengar ska användas för att gynna företag som ägnar sig åt lönedumpning, diskriminering och miljöförstöring. Det borde vara ganska självklart att så inte ska ske. Som sagts tidigare upphandlar stat, kommuner och landsting varor och tjänster för . Det är en ansenlig summa pengar. Med tanke på att det är pengar som förtroendevalda politiker förfogar över på medborgarnas uppdrag, borde den lagstiftning som omger den offentliga upphandlingen garantera att pengarna används på ett sätt som i första hand gynnar medborgarnas intressen och demokratiska målsättningar. Men så ser det inte ut . Den svenska lagen om offentlig upphandling är i allt väsentligt utformad för att säkra privata företags intressen. Det är rättigheterna för de anbudsgivare som gör anspråk på att sälja varor och tjänster till det offentliga som regleras i den nuvarande lagen. Affärsmässighet är den allt överordnade principen i lagen om offentlig upphandling. Det är en uppfinning av den förra borgerliga regeringen som är helt frikopplad från EG-rättens principer och faktiskt är extrem i sitt slag. Jag tror inte att särskilt många medborgare känner till den extrema utformningen av den svenska lagen om offentlig upphandling. Och jag tror faktiskt att de allra flesta, om de kände till den, skulle inse det absurda i att lagen om offentlig upphandling inte ger medborgarna, vare sig som finansiärer, brukare eller anställda, några som helst garantier för att de företag som anlitas för skattemedel inte bryter mot diskrimineringsförbud eller dumpar löner och anställningsvillkor. Det här är en befängd ordning. Lagen om offentlig upphandling måste naturligtvis skrivas om så att det uttryckligen framgår att kollektivavtal självklart ska krävas vid offentlig upphandling. Icke-diskriminering och miljöhänsyn måste vara självklara kriterier när det offentliga upphandlar varor och tjänster. Vidare är det också dags att ratificerar konvention nr 94, som garanterar löner och arbetsvillkor i nivå med kollektivavtal eller motsvarande både här och i andra länder. Alla dessa förändringar i lagen om offentlig upphandling, som skulle garantera att skattepengar inte uppmuntrar social dumpning, motsätter sig borgerliga majoritet. Utskottsmajoriteten säger att man inte vill föregripa en pågående beredning inom när det gäller 94. Men med tanke på att nio andra EU-medlemmar har ratificerat konventionen, bland annat våra grannar och , måste man fråga sig om det inte snarare är ovilja att ratificera konventionen som ligger bakom förhalningen. Det är ju inte helt okänt att till exempel är fullkomliga motståndare till att ratificera konventionen. Det är värt att fundera på vems ärenden man går när man upprätthåller den linjen från den borgerliga majoritetens sida. Motståndet i de borgerliga leden mot krav på kollektivavtal vid offentlig upphandling är ju väl dokumenterat . När i ett stort antal kommuner och landsting har ställt krav på kollektivavtal och andra sociala hänsyn vid upphandling har borgerliga företrädare mangrant röstat emot. För att legitimera oviljan mot kollektivavtal brukar de borgerliga företrädarna föra fram argumentet att det strider mot EG-rätten. Dessvärre har, efter överklaganden av lokala näringslivsföreträdare och borgerliga politiker, också svenska domstolar valt att tolka EG-rätten som att det skulle finnas sådana hinder. Det är mycket märkligt eftersom det inte finns någon EG-rättspraxis som styrker att krav på kollektivavtal är oförenligt med gemenskapsrätten, tvärtom ger de domar som finns ett stort utrymme för att ställa upp sociala och andra icke-kommersiella villkor vid offentlig upphandling. Vårt grannland , som ju också är EU-medlem, har en lagstiftning som ser helt annorlunda ut än den svenska. Där ställer man krav på miljöhänsyn, på icke-diskriminering av de anställda och på kollektivavtal vid all offentlig upphandling. Varför skulle inte kunna ha en motsvarande lag? Det enda rimliga skälet är politisk ovilja. som kom med sitt slutbetänkande drar ju slutsatsen att det inte finns några rättsliga hinder, vare sig i EG-rätten eller i svensk lagstiftning, för att ställa sociala, etiska och miljömässiga krav vid offentlig upphandling. Utredningen skriver: Givet att riksdag och regering vill framhålla betydelsen av att miljöhänsyn och sociala hänsyn tas vid upphandling framstår lagstiftning som ett effektivt sätt att ge spridning åt denna inställning. Den svenska rättspraxis som har utvecklats gör, med andra ord, att lagen måste skrivas om om vi ska kunna ställa krav på kollektivavtal och sociala hänsyn. Det går att göra det om den politiska viljan finns. Den svenska arbetsmarknadsmodellen bygger ju på att parterna tecknar avtal om löner och anställningsvillkor. Utan kollektivavtal lämnas man utan skydd på den svenska arbetsmarknaden i flera viktiga avseenden. När vi nu har ett system som alla partier i den här kammaren säger sig stå bakom blir det ganska absurt att det offentliga inte ska agera för att upprätthålla och stärka det systemet. Vill vi värna den svenska modellen med kollektivavtal kan vi ändra lagen, och ingen kommer att hindra oss. Vill vi att offentliga investeringar ska användas för att bekämpa diskriminering och främja miljöomställning kan vi besluta det, och ingen kommer att hindra oss. Vill vi däremot att offentliga utgifter ska hållas nere genom att oseriösa företag får konkurrera med taskiga löner och anställningsvillkor kan vi ju låta bli. Det är det val som vi står inför. När den borgerliga majoriteten nu avslår förslagen att ändra i lagen om offentlig upphandling är det för detta man tar ställning för företags rätt att diskriminera, dumpa löner och anställningsvillkor, allt på skattebetalarnas bekostnad. Det ger i sig ett besked om hur det egentligen står till med förnyelsen av högern som säger sig värna den svenska kollektivavtalsmodellen. Jag vill yrka bifall till reservation nr 2 om att ställa krav på kollektivavtal vid all offentlig upphandling. I detta anförande instämde (). 42 (): Offentlig upphandling har stor påverkan på samhällsutvecklingen. Att se upphandling så har varit en partipolitisk skiljelinje . Jag satt med i den parlamentariska utredning som lämnade slutbetänkandet Mera värde för pengarna. Där var det väldigt tydligt. S, v och mp visade att det inom ramen för EU:s direktiv och svensk lag går att använda upphandling som ett effektivt verktyg för samhällsutveckling, inte bara vad gäller konkurrens utan även som en pusselbit för långsiktigt hållbar utveckling både ekologiskt, socialt och ekonomiskt. Det upphandlas för .