prot · GV0930 · 2007-11-23 00:00:00 — Sedan kan man som arbetsmarknadsministern säga att vi har saker och ting på plats och att detta i huvudsak är parternas uppgift, att det är parterna som ska sköta det självständigt och att vi inte ska lägga oss i så mycket. kan jag konstatera, jag upprepar det, att det som regeringen gjort åtgärderna på a-kasseområdet, på det fackliga området och på andra områden leder till att man kommer att trycka ned lönerna för dem som redan har de lägsta lönerna. Om vi tog fram en ekonomisk panel tror jag att den skulle säga att det är just så. Det är dit det leder. Det som regeringen redan gjort har alltså förändrat maktbalansen på arbetsmarknaden till fackföreningsrörelsens nackdel. Det kan vi bland annat visa genom att peka på att folk lämnat fackföreningsrörelsen på grund av att det blivit dyrare att vara med. Det är ett konkret sätt att visa på det. Maktbalansen har rubbats, vilket varit regeringens avsikt. säger att det inte behöver göras någonting för att stärka fackets position eller för att bättre hävda utsatta gruppers anställningsvillkor och löner. Jo, det behövs det, inte minst för att regeringen förändrat maktbalansen. Det är ju fråga om ett växelspel. Det har alltid varit ett växelspel mellan lagstiftning å ena sidan och avtal å andra sidan. Arbetarrörelsen har aldrig gått fram och sagt att det bara är avtal som ska garantera bra villkor på arbetsmarknaden, utan det har varit ett växelspel mellan lagstiftning och parternas ansvar, och så kommer det att förbli. Jag tycker att därför borde ta sitt ansvar när det gäller lagstiftning. Sedan använde jag ordet pittoresk, men jag sade inte att det som hänt på hamburgerkedjorna var pittoreskt. Jag sade att det kanske är lite pittoreskt att just dessa storföretag nu får miljoner av regeringen i skattesubventioner. Det var det jag sade. Det var det jag tyckte var pittoreskt. 39 Arbetsmarknadsminister (): Olika uppfattning, säger . Det är uppenbart att och den tidigare socialdemokratiska regeringen också har olika uppfattning. Ja, det är utredningen kom, och det är den förra propositionen kom, den som behandlade just den här frågan. Då avstod den förra regeringen från lagstiftning. Då hette arbetsmarknadsministern . Instrumenten finns på plats. Om ett lagbrott är begånget ska det lagföras. Om ett avtalsbrott är begånget har man naturligtvis all rätt och alla möjligheter att driva frågan i en förhandling och till Arbetsdomstolen, ifall det är den väg man väljer att gå. Jag menar att alltihopa finns där. Sedan är vi helt överens om att de reportage som sänts varit alldeles förfärliga. Ser det värre ut än det gjorde , så att det skulle föranleda en annan bedömning av kraven på lagstiftning? Nej, det tror jag inte att det gör. Man kan dock konstatera att ju bättre integrationen fungerar på europeisk nivå vad gäller arbetsmarknaden desto högre krav kommer det att ställa på informationsgivning. När vi får personer som kommer hit och hjälper till att lösa flaskhalsproblem, hjälper till med kompetens och erfarenhet på svensk arbetsmarknad, är det i grunden något mycket positivt, liksom det är positivt att svenska medborgare har möjlighet att arbeta ute i . Men det ställer naturligtvis krav på informationsgivning så att de som kommer hit vet vilka rättigheter, lagar och regler som gäller. väljer att tala om den stora risken för lönedumpning som han ser. Låt mig då nämna två saker. Resultatet av årets avtalsrörelse i kombination med jobbskatteavdraget har varit den kanske största reallöneökning vi sett på många, många, . De jobb som kommer, och de 164 000 som lämnat utanförskapet sedan vi började röja upp i det utanförskapsträsk som ni lämnade efter er, har visat precis motsatsen, nämligen att de jobben är fasta heltidsanställningar med sjysta villkor. Dessutom är de jämnt fördelade mellan män och kvinnor. Jag deltog i en debatt med , näringspolitisk chef på , för sedan. Vi diskuterade just den frågan, och hon sade i debatten att det inte finns någon risk för lönedumpning, såvitt hon kan se, under en överskådlig framtid. Jag vet inte om har en annan uppfattning än LO som trots allt förhandlar om de här lönerna. Det är mycket möjligt att det är så. Sedan pratar också om att folk nu lämnar facket i strid ström som resultat av regeringens politik. Med all respekt, men när det gäller medlemsutvecklingen i de centrala fackliga organisationerna, i partierna och ungdomsförbunden, och organisationer i övrigt i är det en nedåtgående trend. Vad det beror på kan säkert framtidsforskare och statsvetare och andra belysa tydligare, men en del av förklaringen ligger säkert i att det ser annorlunda ut i medielandskapet och att det är olika typer av aktiviteter man i stället kan ägna sig åt. Är det ett problem? Ja, det är det. Jag var partisekreterare under förra mandatperioden och tyckte att det var ett stort problem att man såg medlemssiffror gå nedåt. Det lyckades vi vända under förra mandatperioden, men trenden är dessvärre nedåtgående. Det måste man naturligtvis göra någonting åt i fackförbunden, i de politiska partierna och i andra organisationer genom att fundera över vilken medlemsnytta man erbjuder, på vilket sätt man kan göra det bättre för medlemmarna och bättre för dem som inte är medlemmar att gå med. Det är en uppgift som jag tror att alla delar, parterna på arbetsmarknaden liksom partier och andra organisationer. 40 BO (): försöker arbetsmarknadsministern göra medlemstappet enbart till en fråga om någon sorts långsiktig folkrörelsetrend, att det skulle bero på att man inte har lika stort intresse för folkrörelser eller föreningsarbete i allmänhet. Det kan finnas ett sådant moment i det, men det är svårt att förklara det som har hänt eller så med den trenden. Det vill jag hävda bestämt måste förklaras av vad som har hänt och vad regeringen och arbetsmarknadsministern har gjort på områdena a-kassa och avdragsrätt. Jag tror inte det är någon tvekan om det, det finns ett samband. Jag hoppas också, och det pågår ett sådant jobb, att fackföreningsrörelsen kommer att ta igen positionerna och får upp medlemsvärvet och får människor att inse vikten av att vara med i facket. Men att det finns ett samband mellan den här regeringen och tappet är nog ostridigt. Det andra som jag tycker att vi skulle ha en särskild debatt om är begreppet utanförskap. Såsom ni använder det är fullständigt groteskt. Vad man gör är att man räknar in i utanförskapet även delar av välfärdssamhället, möjligheten att få vara sjuk när man är sjuk eller vara förtidspensionerad när man är utsliten. Det räknar ni i någon sorts utanförskap. Dessutom lägger ni ihop sjukskrivningar och gör det till helårsekvivalenter och ser det som utanförskap. Det är fullständigt orimligt, men det hinner vi inte reda ut ordenligt. Det sista jag vill säga i denna debatt är att jag inte har några problem att rikta kritik mot den förra regeringen. Jag skulle mycket väl kunna gå med på och säga att man borde ha lagt fram den här lagstiftningen som jag och fackföreningsrörelsen efterlyser. Jag har heller inga problem med att ha en annan uppfattning än , jag försäkrar det. Jag har den uppfattning som jag har fört till tals här . 41 Arbetsmarknadsminister (): Vi kanske inte ska förlänga debatten. Vi har lite olika syn på vad som behövs och är nödvändigt. Jag kan försäkra om att jag har fått en strid ström av förslag på lagändringar från alla håll på arbetsmarknaden. Det har varit lagförslag om lagstiftade proportionalitetsregler å ena sidan och förslag om lagstadgad rätt till heltid å andra sidan, och vad det nu kan vara. Jag är generellt väldigt försiktig med att klampa in i glasbutiken som en stor elefant och ägna mig åt en massa lagstiftning. I fråga om mycket av det som alldeles korrekt pekar på som problem och som vi har sett i olika reportage finns de instrument som behövs redan på plats. Det är min uppfattning. Dessutom tycker jag att det finns möjligheter, nu när man förhoppningsvis fattar beslut om att sätta sig ned i förhandling om huvudavtal, att diskutera de här frågorna och se om vi med informationsinsatser eller på annat sätt kan förbättra situationen. Det borde rimligen ligga också i arbetsgivarorganisationernas intressen att se till att deras medlemsföretag är bra arbetsgivare och föregår med gott exempel. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2007/08:143 om regional obalans i det förebyggande arbetsmiljöarbetet 42 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att säkerställa att kan agera för god arbetsmiljö i gles- och landsbygdsregioner. Bakgrunden till frågan är de anslagsminskningar på arbetsmiljöområdet som har beslutat om på förslag av regeringen. Jag har i ett flertal tidigare interpellations- och frågesvar beskrivit bakgrunden till regeringens besparingar beträffande och på arbetslivsområdet i övrigt. Jag tror inte jag behöver påminna om innehållet i de svar som har getts. Låt mig bara konstatera att med de anslagsminskningar som föreslagits för del kommer anslagsnivån för verkets förvaltningsmedel att ligga på i stort sett samma nivå som den låg på . Det kan läggas till att det statliga bidraget till regional skyddsombudsverksamhet ligger på en högre nivå än vad det gjorde då. Jag är övertygad om att kommer att bedriva en effektiv tillsyn inom ramen för de resurser som man tilldelats. En viktig prioritering är att inspektionsverksamheten är inriktad mot arbetsställen med störst risk för ohälsa och olycksfall. Denna inriktning av inspektionsverksamheten gäller oavsett var i landet arbetsställena är belägna och oavsett i vilken bransch de är verksamma. Byggsektorn, som särskilt nämner, hör i vissa avseenden till de områden som verket gett särskild uppmärksamhet . Som jag nämnt i tidigare interpellations- och frågesvar har regeringen inlett ett arbete med att se över politiken på arbetsmiljöområdet. Vad denna översyn kommer att leda fram till ifråga om politikens innehåll och olika aktörers roller är ännu för tidigt att säga. En avsikt är dock att det även i arbetsmiljöpolitiken bör finnas en koppling till frågorna om utanförskap och målsättningen att fler människor ska komma i arbete. Min ambition är som tidigare meddelats att ha en bred dialog om dessa frågor, inte minst med arbetsmarknadens parter. 43 (): Jag ska börja med att tacka arbetsmarknadsminister för svaret, men med anledning av svaret kan jag konstatera att det är viktigt att det finns ett regionalpolitiskt synsätt i de allra flesta frågor. är faktiskt största län till ytan, en fjärdedel av landets totala landareal. , och motsvarar tillsammans endast tre fjärdedelar av yta. Som ni förstår lever vi med långa avstånd och just nu med kallt klimat. Som kuriosa kan jag nämna att var den lägsta uppmätta temperaturen i . Men tyvärr bor av befolkning i . Som man förstår skulle vi välkomna många flera blivande norrbottningar. I finns gruvorna, stålet, vattenkraften, skogsbruket och papperet men även en omfattande testverksamhet och en livaktig turistnäring. Och det byggs som aldrig förr hemma i . Optimismen frodas och framtidstron är stor. Det spikas, det gjuts och det bryts malm. Men mitt i allt det här måste vi ändå kunna se att och en bit in på 2007 rapporterades och anmäldes 109 000 arbetsskador. Merparten av dessa är olyckor på arbetsplatsen. Dessutom dog 66 människor i olyckor på jobbet . Som om detta inte vore nog dör fler än 100 människor därför att de tidigare kommit i kontakt med asbest. Att människor blir sjuka och skadas eller riskerar att dö på grund av arbete är helt oacceptabelt. Det förebyggande arbetsmiljöarbetet måste stärkas, inte urvattnas som det riskerar som en konsekvens av borgerlig politik. Nedläggningen av var ett dråpslag, och urholkningen av budget innebär många negativa saker, bland annat kanske för tillsynen på arbetsplatser i glesbygd. ska bort från fram . Det innebär beslut om att 225 årsarbetskrafter ska bort, hälften av huvudkontorets anställda i . Men det räcker inte, utan nu behöver man ytterligare skära ned. Ca 50 helårsarbeten ska tas bort, och står de regionala distrikten på tur. I innebär det en minskning med totalt nio anställda fram . I har som sagt stora landområden att arbeta över, med långa avstånd och resor. Lägg dessutom därtill ett kallt klimat. Det är klart att de distrikten, de arbetsplatserna och vi som bor i dessa områden utsätts för stora påfrestningar om man inte kan garantera en tillsyn på våra arbetsplatser. Dessutom kan man konstatera att inspektörers vardag i kommer att i ökad utsträckning innebära ökad bilkörning under många och långa mil. Deras egen arbetssituation innebär på det sättet ökade risker. Frågan till arbetsmarknadsministern kvarstår. Tror verkligen inte arbetsmarknadsministern att minskade budget påverkar verkets möjlighet att kontrollera efterlevnaden av arbetsmiljölagen på arbetsplatser i just gles- och landsbygd? 44 Arbetsmarknadsminister (): Det finns två startpunkter. Den första är att beskriver utvecklingen i på ett oerhört positivt sätt. Jag kan bara hålla med om det. När man besöker jag var i för inte så länge sedan ser man en fantastisk utveckling. Det är otroligt roligt att det går så bra som det gör för . Det känns på många sätt som att det finns mer att göra för att underlätta. Jag kan nämna att jag träffade min finska kollega för inte så länge sedan. Vi talade om hur man ska kunna underlätta gränshandel och pendling i för att göra det lättare för regionen och dem som bor där att växa ännu mer och dra fördelar av den ekonomiska utveckling som finns i . Det är oerhört roligt. Den andra utgångspunkten är att vi vet från en undersökning som gjordes för att kostnaden för arbetsrelaterad ohälsa uppgår för samhällsekonomin totalt sett till någonstans runt 50 miljarder . Detta är en siffra . Det är direkta kostnader för sjukskrivning och annat men också produktionsbortfall. Det är naturligtvis helt oacceptabelt av väldigt många skäl. För det första finns bakom siffrorna enskilda personer som far illa på jobbet, mår dåligt och tvingas hem trots att de egentligen vill vara på arbetet och arbeta. För det andra är det dåligt för samhällsekonomin totalt sett. Det innebär ett produktionsbortfall som gör att vi får in mindre skatteintäkter och en lägre tillväxt än vad vi hade kunnat ha. Därmed har vi framöver lite sämre stöd för alla de åtaganden vi i övrigt har. Vi kan diskutera i andra former hur stora de ska vara, alltifrån sjukvård till pensioner eller var det nu kan vara. Det finns all anledning att minska kostnaderna för arbetsrelaterad ohälsa. Jag har stor sympati för det nämner om något slags nollvision när det gäller olycksfall och dödsfall i arbetslivet. Det finns inget annat att säga än att ha det som utgångspunkt, om jag ska vara helt ärlig, och sedan får man arbeta sig dit. Så ser jag det. När det gäller neddragningarna på har jag några saker jag skulle vilja beröra. Det första är att det inte finns ett rakt och entydigt samband mellan anslagen till och antalet olyckor i arbetslivet. Jag är naturligtvis helt medveten om att det finns ett samband. Men det är inte så rakt. har vi tvingats prioritera i budgeten, som man alltid måste göra. Vi har dragit ned en del på liksom på ganska många andra myndigheter. Om man har målsättningen att antalet arbetsplatsolyckor ska gå ned och sikta mot att ingen ska behöva bli sjuk eller dö på jobbet måste man fundera på om anslag till är det enda verktyg vi har. Det tror inte jag, och det tror jag inte heller att tror. Det finns anledning att se över vad vi kan göra. Vi har inlett ett arbete med det vi kallar en tankeram för arbetsmiljöpolitiken. Tankeram som begrepp kan man tycka vad man vill om. Men det är som idé ett försteg till en ny nationell strategi för arbetsmiljön. När vi skulle inleda arbetet sade vi att vi gärna vill göra det så brett som möjligt. Vi vill bjuda in arbetsmarknadens parter, forskare, och andra som är intresserade. Vi hade det första seminariet . Det kommer en departementsskrivelse med en sammanfattning nu vilken vecka som helst. Sedan inbjuder vi till en bred debatt för att få det på plats. Jag ska återkomma till fråga ytterligare en gång i mitt nästa anförande. 45 (): Jag vill återigen påminna arbetsmarknadsministern om att vi som bor i glesbygd och kanske framför allt i har mycket stora landytor och långa avstånd mellan olika arbetsplatser och arbetsmarknadsregioner. Det innebär att en generell neddragning på oroar oss. Om i stora distrikt som får neddragna anslag ska det betalas någonstans. Vi är väldigt oroliga över att det blir arbetsplatser som ligger långt ut i landet som får göra det. Det skulle vara jätteintressant att veta om arbetsmarknadsministern vet hur långt inspektörer i har till gruvan i , eller hur långt denna inspektör har om han sedan ska resa från i till nästa gruva som ligger i norra . Vi talar om väldigt långa avstånd där man förflyttar sig med bil. Det innebär också en arbetsmiljörisk för de inspektörer som jobbar i regionen. Ett av politikens viktigaste verktyg är att ta hänsyn till de regionala skillnader som finns i hela landet. Det gäller inte bara i arbetsmiljöfrågor utan i de allra flesta politiska frågor. Det känns så himla trist att höra arbetsmarknadsministerns svar på min interpellation där ministern konstaterar att han har svarat på liknande frågor. Vi som bor långt ute i landet vill att våra frågor ska tas på största allvar. Vi anser att vår arbetsmiljö och våra arbetsplatser är precis lika viktiga som alla andra arbetsplatser. De som jobbar i gruvan i eller bygger på hemma i tycker att deras arbetsmiljö och förmåga att kunna inspektera deras arbetsplatser ska vara lika viktig. Konsekvensen blir att vi ser med förskräckelse på att det kanske innebär att man inte klarar av det när man får ett minskat anslag. Större delen av inspektörernas tid kommer att gå åt till att sitta och åka i bil mellan olika arbetsplatser. Frågan är återigen: På vilket sätt kommer arbetsmarknadsministern att kunna ta på sig sina regionalpolitiska glasögon och titta på budget och säga att människor som bor i glesbygd och jobbar i glesbygd där man har långt mellan olika arbetsplatser kommer att prioriteras, och deras arbetsmiljö kommer också att prioriteras? 46 Arbetsmarknadsminister (): talar om att man måste ta hänsyn till lokala skillnader. Jag kan bara hålla med om det. När jag var partisekreterare var jag ofta i och hade samtal med vår ombudsman i om just frågan om de stora avstånd som finns. Det ställer särskilda krav på hur man tar sig till olika saker och ting. Om man ska åka från till för ett kvällsmöte tar det i princip att ta sig fram och tillbaka om man ska vara helt ärlig. Jag känner till detta, och jag håller helt med. säger också att arbetsplatserna i är precis lika viktiga som alla andra arbetsplatser. Det är självklart. De är snudd på viktigare, höll jag på att säga. Det kanske jag inte får säga om det är någon här från andra delar av landet. Det är en region som kanske har kännetecknats av högre arbetslöshet än i andra delar av med de särskilda glesbygdsproblem som finns. Jag håller alldeles med också om det. När det gäller hur prioriterar och på vilket sätt det hanterar det har vi sagt när budgeten lades fram och i regleringsbrev och annat att anslagsminskningen så långt som möjligt ska belasta andra delar av verksamheten än den regionala tillsynen. Det var väldigt viktigt för mig att poängtera detta. har det varit så att har genomfört anpassningen till det minskade anslaget på det sätt som vi har föreskrivit. Det gör att man genomför en avsevärt större besparing på huvudkontoret än i de tio distrikten. Poängen med det från min sida var att se till att den regionala tillsynsverksamheten sker på det sätt som efterlyser. Man kan naturligtvis diskutera anslagets omfattning. Jag förstår att man helst skulle vilja se mer. Det har jag all respekt för. Min utgångspunkt har varit att försöka hantera en budgetsituation som gör att vi vill prioritera utanförskapsbekämpning som vi efter förändringarna landar på anslag som gällde för . Det är inte korrekt att beskriva det inte som har gjort, utan som jag sett på andra håll i debatten som en stor slakt, eller vad det nu kan vara. Så är det inte. Men där någonstans hamnar det. Exakt hur gör sina interna budgetar och prioriterar och driver sin verksamhet får jag inte ha någon synpunkt på, eftersom det är ministerstyre. Däremot följer vi det och försöker se att man gör det som vi har föreskrivit i regleringsbrev och annat. Av det vi har sett känns det som att har gjort så att besparingarna i huvudsak hamnar på huvudkontoret och inte på de regionala distrikten. 47 (): Det är sant att man har gjort de största neddragningarna på huvudkontoret. Men det räcker inte för att man ska få ihop sin budgetram . står distrikten på tur, och det är det som oroar mig och mina väljare som bor och lever i glesbygd. Egentligen kanske det inte handlar så mycket om en större eller en utökad budget. Det handlar framför allt inte om en mindre. Vi tror inte att en mindre budget gynnar arbetsplatser som ligger långt ute i glesbygd. Jag tror att man måste kunna se att det finns regionala skillnader när man nu gör sådana här neddragningar. Även om ministern inte tycker det så tycker vi att det är dramatiska neddragningar på budget. Det handlar också om att inspektörer har till uppgift att göra tillsyn på alla arbetsplatser över hela . Det handlar om information och kanske om stöd och hjälp. Vi vet att det finns få arbetsgivare ute i . Där är det långt mellan arbetsgivarna. Det är klart att inspektörer gör en insats också när det gäller information och stöd och hjälp för att arbetsgivarna ska kunna ha en god arbetsmiljö. När man pratar om utanförskapet och människor som inte har jobb eller människor som slås ut på grund av sitt arbete vet vi att det har skett och sker i ganska stor omfattning i . Man ska komma ihåg det jag säger: Vi i står för den tunga basindustrin, och vi har de kanske svåraste arbetsförhållandena till och från på olika arbetsplatser. Därför blir det så oerhört viktigt för oss att diskutera och lyfta fram frågan och säga att det finns regionala skillnader. Det är jätteviktigt att ha ett regionalpolitiskt synsätt, framför allt för människor som bor i gles- och landsbygd. 48 Arbetsmarknadsminister (): De ytterligare personalminskningar som verket nu har bestämt om beror inte på ytterligare besparingar från regeringens eller sida; det kanske bara ska konstateras. Den inriktning av anslagsminskningarna som beslutades gäller fortfarande. Det finns inte några nya eller mer omfattande besparingar som är beslutade om av regering och riksdag . Men i syfte att bättre hantera omställningen har regeringen lämnat besked om en tillfälligt utökad anslagskredit som gör att man lättare kan hantera förändringen. har som huvuduppgift att fokusera på de sämsta arbetsmiljöerna alldeles oavsett var i landet de ligger. Jag tror att det är rätt utgångspunkt. Å andra sidan har jag full respekt för utgångspunkt; man kan inte hitta de arbetsmiljöerna om man inte finns i hela landet och om man inte har möjlighet att bevaka hela landet. Det håller jag helt med om. Därför var det viktigt för mig att i samband med neddragningarna se till att så mycket som möjligt av neddragningarna inte skulle hamna på de regionala tillsynsverksamheterna och de tio distrikten. Vi kommer inte att överge heller i arbetsmiljöfrågor. Det kan jag lova . Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2007/08:149 om belastningsskador 49 Arbetsmarknadsminister (): har ställt följande frågor till mig. 1.Vilka åtgärder ämnar jag vidta med anledning av resultatet från tillsynskampanj om belastningsergonomi som presenterades på årets arbetsmiljöriksdag? 2.Vilka åtgärder är jag beredd att vidta för att öka kunskapsläget om orsakerna till belastningsskadorna inom fordonsindustrin och i arbetslivet i övrigt? Arbetsmiljölagstiftningen syftar till att förebygga ohälsa och olycksfall. Om reglerna inte efterlevs riskeras personalens hälsa.