prot · GU0978 · 2007-03-20 00:00:00 — Det finns också kvinnor med medicinska tillstånd där komplikationer kan uppstå under abortförloppet eller efter aborten. Dessa kvinnor behöver utredas och övervakas speciellt. Därför krävs läkarkompetens. Barnmorskorna tar ett mycket stort ansvar, inte bara vad gäller preventivmedel utan också vad gäller medicinska och kirurgiska aborter. Det är inte upp till statsrådet att ha synpunkter på innehållet i barnmorskornas utbildning. Varje verksamhetschef äger, inom ramen för gällande lagstiftning, frågan om vilken kompetens personalen har, vilka uppgifter den kan ges och vilken kompletterande utbildning som krävs. 97 (): Tack, statsrådet, för svaret. Detta är en fråga som har varit glömd och gömd frågan om väntetider för tidiga aborter. Jag initierade denna fråga i regeringen. Och var det ingen som kunde svara på frågan om väntetiderna, trots att många kvinnor vittnar om just detta. Efter att ha tagit ett svårt och viktigt beslut om att få en abort genomförd ringer de till sjukvården och blir hänvisade till extremt långa väntetider, ibland så långa att de inte längre har någon valmöjlighet när det gäller att välja mellan kirurgisk och medicinsk abort. Jag vet inte om någon kan förstå hur det är att vara oönskat gravid och ha bestämt sig för att genomgå en abort, att behöva leva med en graviditet som påverkar och naturligtvis upptar alla tankar men också påverkar kroppen på alla sätt, efter det att man har bestämt sig för att man önskar en abort. Man vet att man har rätt att få denna abort utförd, och den medicinska säkerheten är större ju snabbare som den kan utföras, men ändå måste man vänta. Detta visar denna rapport från . Och jag hade inte väntat mig dessa långa väntetider. Det visar sig ju att väntetiden för ett första läkarbesök kan vara . Det är ett flertal landsting som redovisar en maximal väntetid för ett första läkarbesök. Därefter ska man få tid för att samtala med en kurator eller en psykolog om man vill. Och därefter ska man få tid för att få aborten utförd. Det är inhumant, och det är en skandal att kvinnor kan få vänta så . Och även om den maximala väntetiden naturligtvis inte gäller alla, så är också de genomsnittliga väntetiderna mycket långa. För kirurgisk abort är den genomsnittliga väntetiden , alltså . Också det är en mycket . Detta innebär också att många kvinnor inte får möjligheten att välja mellan kirurgisk och medicinsk abort. Och de har rimligen rätt att välja metod själva. Det som också är anmärkningsvärt i denna rapport från är att de enheter som har svarat på dessa frågor på en sammanfattande fråga uppger att de inte har några väntetider, trots att de alltså redovisar siffror om mycket långa väntetider, tycker jag, i många fall. Och skillnaden mellan olika landsting och också mellan olika kliniker i samma landsting är mycket stora. Jag tycker att det är oerhört allvarligt att de många tusen kvinnor ungefär 30 000 kvinnor som söker för att få genomgå en tidig abort, som har tagit ett svårt och viktigt beslut och som efter att detta beslut är taget rimligen ska kunna få sin abort utförd mycket snabbt, får vänta helt orimligt långa tider enligt denna rapport. Och jag är inte nöjd med de svar som socialministern ger här. Jag menar att det är nödvändigt att agera. När det gäller den lagstiftning som finns om att se abort som akut sjukvård som ska genomföras inom kortast möjliga tid är det uppenbart att man ute hos sjukvårdshuvudmännen inte lever upp till det. Därför förväntar jag mig att i sitt nästa inlägg tydligare redogör för vilka åtgärder som han vill vidta för att få rättvisa och en mer human behandling av alla dessa kvinnor som har tagit ett svårt beslut och som har rätt att få en snabb och säker behandling i svensk sjukvård. 98 (): Den här frågan var uppe i en interpellationsdebatt. Och den är också uppe i socialutskottet. I båda dessa fall hänvisas det till den utredning som skulle komma med . Det förhåller sig lite konstigt med tiderna. Men utlåtande berör bara väntetiderna, inte frågan om barnmorskornas möjligheter att utföra medicinska aborter. Jag har kontrollerat detta med , och man upplever inte att man har detta uppdrag utan att det bara handlar om väntetiderna. Därför är det angeläget att också får ta sig an frågan om barnmorskornas möjlighet att få göra medicinska aborter. Många gör det , på delegation, så det blir lite konstigt. Vi släpar efter med vår lagstiftning här i , för verkligheten tar över. Socialministern pekar på vikten av patientsäkerhet. Ja, den är viktig. Men barnmorskorna har visat sig kunna ta ansvar för den. De övervakar graviditeten. De har ansvar för förlossningarna. De vet när de ska kalla på läkarhjälp när de inte kan klara ut situationen själva. Medicinska aborter är jämfört med förlossning en lite enklare sak att klara av. Vi talar om läkarbrist . Vi måste utbilda fler, och det tar . Men det är väldigt viktigt att då se på vilka arbetsuppgifter som olika yrkesgrupper har inom hälso- och sjukvården och på vilka uppgifter som kan föras över från läkarna till andra yrkesgrupper så att läkarna med sina långa utbildningar verkligen får göra rätt saker i sjukvården. Det har påpekats för mig att det måste vara helt fritt för kvinnor att få välja abortmetod. De medicinska aborterna är mindre riskabla men smärtsammare än de kirurgiska aborterna. De medicinska aborterna är också billigare. Det är oerhört viktigt att kvinnorna verkligen har ett fritt val. Men med de väntetider som är nu blir det inget fritt val. Det får inte vara så att landstingen styr över kvinnornas fria val. Jag vill fråga socialministern det är extra viktigt inför morgondagens debatt att ha ett svar på den här frågan om socialministern kan tänka sig att ge i uppdrag att utreda barnmorskornas möjlighet att få utföra medicinska aborter och kanske också ta med vakuumextraktionerna i det sammanhanget. Det är nog inte omöjligt att barnmorskorna kan utföra också dessa. Då kan vi skapa en valfrihet utan väntetider. 99 Socialminister (): Jag tycker att det uppdrag som fick av den tidigare regeringen var värdefullt. Att kartlägga den situation som det tidigare fanns en dålig kunskap om var väldigt betydelsefullt. Det är naturligtvis angeläget att använda det här för de åtgärder som krävs när det gäller att korta väntetiden. Jag vill i det här sammanhanget understryka en formulering som finns längst ned på första sidan i mitt skriftliga svar: konstaterar i sin rapport att en majoritet av de tillfrågade enheterna angav att de väntetider som eventuellt fanns sällan eller aldrig påverkade kvinnans möjlighet att välja abortmetod. Det är naturligtvis oerhört angeläget att väntetiderna inte blir sådana att den långa väntan gör att den valmöjligheten inte återstår för kvinnan. Målsättningen ska givetvis vara att det är så som möjligt från det att man tar kontakt till det att man får träffa en läkare och åtgärd sedan vidtas. Det tror jag att vi alla är angelägna om att se. Jag tror också att det är väldigt viktigt att vi påminner oss om arbetsfördelningen. Det är landstingen som har ett ansvar. har landstingen, precis som vi, fått det här underlaget för att kunna prioritera och se till att de förbättringar som är nödvändiga genomförs. Återigen: Exempel på det här är att mätningar och jämförelser ger skäl för vårdhuvudmännen att vidta de åtgärder som krävs för att väntetiderna ska bli så korta som de bör vara. Jag har inte för avsikt att med anledning av fråga utlova något uppdrag när det gäller att förändra yrkesrollerna inom svensk hälso- och sjukvård. Men jag vet förstås att den frågan är levande. Jag kommer naturligtvis att följa den diskussion som pågår men ger inget löfte om att tillsätta någon sådan utredning. Jag tycker kort och gott att det utifrån det underlag vi har är angeläget att se till att svenska landsting och regioner runt om i landet ser till att köerna blir så korta som de kan vara och bör vara. 100 (): Jag menar att rapporten från bör leda till en utredning av abortlagstiftningen, som ju utformades utifrån att abort var ett kirurgiskt ingrepp. utförs allt fler medicinska aborter, vilket rimligen också påverkar hur man ska definiera vem som har ansvar för aborten. nämner i interpellationssvaret exempel på andra områden där det är lagstadgat att läkare ska utföra ingreppet. Han talar om omskärelse och sterilisering två kirurgiska ingrepp. Men vi har inte prövat frågan om de medicinska aborterna och barnmorskornas roll. Som kvinna är det klart att man tycker att det är lite anmärkningsvärt att barnmorskan kan få ta nästan hela ansvaret för den önskade graviditeten, medan hennes ansvar när det gäller den oönskade graviditeten är mycket mer inskränkt. Låt mig läsa högt ur definition, kompetensbeskrivning, avseende legitimerad barnmorska. Hon ska förskriva och administrera preventivmedel. Inom parentes sagt är det ofta också mycket starka hormonpreparat som förskrivs av barnmorskan. Hon ska självständigt handlägga normal graviditet, förlossning och eftervård. Hon ska identifiera och bedöma avvikelser från normala förlopp. Hon ska avsluta förlossning med sugklocka, utföra förlossningsoperation och vårda patienter med komplicerad graviditet, förlossning och eftervård. Hon ska i akuta situationer påbörja livsuppehållande behandling av mor och barn. Hon ska vårda det friska nyfödda barnet och identifiera avvikelser från normala förlopp. Hon ska använda medicinteknik inom barnmorskans alla verksamhetsområden och tolka resultatet. Det är klart, , att det vore rimligt att göra en översyn av abortlagstiftningen i syfte att se vilka förändringar som kan vara motiverade av det faktum att lagstiftningen skrevs innan de medicinska abortmetoderna fanns och att i det sammanhanget pröva barnmorskans roll. tar barnmorskor, som så riktigt påpekade, ett mycket stort ansvar på delegation. Det är klart att man på många sätt skulle kunna korta inte minst den tiden fram till det första läkarbesöket. Det som kanske allra mest upprör mig är att den väntetiden är så lång som det redovisas i rapporten. Jag kan inte avhålla mig från att säga att jag tycker att det är lite anmärkningsvärt att här höra säga att vi måste bevara ansvarsfördelningen och att det nu är upp till sjukvårdshuvudmännen att ta till sig den här rapporten. Samme lovade före valet att lagstifta om en vårdgaranti. Och samme har fått en rapport som jag hoppas att socialministern delar den uppfattningen visar på upprörande långa väntetider. Är inte det upprörande faktum att klinikerna själva inte upplever att de har några väntetider trots att så pass långa väntetider redovisas skäl för att också från regeringens sida gå in och ta initiativ? De kliniker som har satt upp ett mål för väntetiden har ett mål . Också det tycker jag är en mycket . Det visar sig dessutom att väldigt många inte kan leva upp ens till det mycket målet. Kan man, socialministern, kalla det för akut vård när man måste vänta på att få en abort utförd när man har bestämt sig för abort? 101 (): Det här är inte en kontroversiell fråga i så måtto att grunderna i abortlagen påverkas, utan här handlar det om vilken metodik som kan användas och om var och av vem. Det är ingen stor parlamentarisk utredning det handlar om, utan här handlar det om att ge ett uppdrag att utreda denna fråga. Det är inte komplicerat! Det är möjligt att det blir lite diskussion mellan de två berörda professionerna, men det bör man kunna hantera precis som vi gjorde när p-pillerförskrivning blev möjlig för barnmorskorna. Det är ju inte vilka läkemedel som helst. Man måste reda ut vilka som är riskindivider när det gäller att använda den preventivmetoden, och detta har barnmorskorna visat sig klara av väldigt bra. När jag var på kunde man där sätta i gång egna utredningar av detta slag. kan inte myndigheterna göra det; de behöver ett regeringsuppdrag för att göra det. Jag skulle därför önska att socialministern ändå ställde i utsikt att får detta uppdrag. Jag vet att de vill ha det, för ingen mår väl av att man genom delegationer och så vidare går förbi lagen. Det är också lite skämmigt för oss politiker att inte hänga med i verkligheten. 102 Socialminister (): Jag tänkte först med anledning av rapporten säga att slutsatser, som står i mitt svar, är följande: drar slutsatsen att det är angeläget att vårdenheter och landsting vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att väntetider som orsakas av vårdenheterna ska kunna kortas. Särskilt bör, enligt , samordning inom landstingen, alternativt mellan landstingen, ske så att kapaciteten i abortvården bibehålls. Det är alltså den slutsats som drar. Tittar vi ut över för att se vilka som har störst skäl att tänka efter kan vi se att samtliga fyra landsting som hade längst väntetider för medicinsk abort var vänsterstyrda . De fem landsting som hade längst väntetid för kirurgisk abort hade samtliga vänsterstyre . Här finns det ju några landsting som vi skulle kunna åta oss att kontakta och puffa på lite grann, så att den politiska ledningen där tar ansvar för att korta väntetiderna. Det är klart att vi ska puffa på, och genom denna rapport har också de här landstingen ett underlag för att kunna göra denna jämförelse och se att de har en bra bit att gå innan de kan säga att de är nöjda med situationen, för ingen kan vara nöjd utifrån det faktum att vi har så här lång väntetid. När det gäller frågan om barnmorskorna säger att utvecklingen med medicinska aborter motiverar det. Det kan man möjligen säga. Men är det då ändå inte lite märkligt att detta ingrepp har genomförts i , och det har inte funnits skäl att utreda det tidigare. har det dock gått några månader sedan ett regeringsskifte, och ska den utredning som inte har gjorts under de här 14 åren naturligtvis snabbt sättas i sjön. Fundera på det, den som vill! 103 (): Jag hade förberett ett vänligt avslutande inlägg, men säger sådant som retar upp mig, och då måste jag ändra mig lite grann. Låt mig först säga att så gott som nästan samtliga landsting var vänsterstyrda . Jag tror att ger sig ut på lite tunn is om han tror att resultatet skulle vara väldigt annorlunda med en annan majoritet. Jag tror att problemet är större och mer generellt än så. Jag vill också säga att det ju är bra om kan prata med sina kolleger i olika landsting, men jag tycker inte att det räcker. har också ett ansvar som minister för dessa frågor. Detta är inte en fråga som vi har aktualiserat efter regimskiftet! Den här frågan aktualiserade jag när jag var vård- och äldreomsorgsminister och hade ansvar för dessa frågor. Jag ville tillsätta en utredning om detta med barnmorskorna, och fick till svar att ingen kunde svara på om det ens finns något problem! Då lade vi upp det på så vis att vi först skulle ta reda på hur problemet ser ut, och mot den bakgrunden sedan kunna tillsätta en utredning. Detta redovisade jag på barnmorskornas kongress, och det finns också de som kan vittna om detta. Det var alltså ett initiativ som vi tog redan då. har ju varit minister så pass länge att han vet att gången ofta är att det ibland görs en förberedande utredning som sedan leder till en större utredning eller till ett nytt beslut. Det här är en fråga som har varit glömd och gömd . Misstanken finns att det beror på att det är just kvinnor som gör aborter, och att många kvinnor kanske inte ställer sig upp och ropar när det gäller de här frågorna. berättar många kvinnor inte att de har gjort en abort. Det är snarare regel än undantag att man stänger abortklinikerna vid långhelger och på semestrarna, trots att det inte finns något som helst samband som visar att oönskade graviditeter skulle inträffa just i samband med terminerna eller i större utsträckning när det inte finns många långhelger. Detta är en fråga där landstingen, visar det sig, systematiskt inte lever upp till vad man rimligen kan kräva av dem. Jag förväntar mig att ger ett uppdrag till att utreda möjligheterna för barnmorskorna att ta ett större ansvar, och att han också tar andra initiativ för att säkerställa en vårdgaranti för alla de kvinnor som söker tidig abort. 104 Socialminister (): Jag ska anslå en lite vänligare ton. Det här är naturligtvis någonting som vi tillsammans måste göra någonting åt. Jag tror att det första steget är taget i och med att jämförelserna görs. Vi har alla att i de sammanhang där vi finns stryka under att landstingen bör använda sina resurser på ett sådant sätt att väntetiderna kan kortas. Precis som sade, vilket ju överensstämmer med det som konstaterade, finns det särskilda problem . Det är just därför som har dragit slutsatsen att det är angeläget att vårdenheter och landsting vidtar de åtgärder som är nödvändiga. Det finns skäl att hålla ögonen på detta för att väntan inte ska bli lång. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2006/07:408 om nedskärningarna på i 105 Socialminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av de planerade nedskärningarna på i . Målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Det är landstingens ansvar att erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inom . Vård får även erbjudas till den som inte är bosatt i om landstingen kommer överens om detta. Det är ansvar att organisera hälso- och sjukvården så att den uppfyller kraven i hälso- och sjukvårdslagen. Regeringen har inte någon önskan att detaljreglera det sätt på vilket landstingen ska organisera sin verksamhet. Regeringen förbättrar nu förutsättningarna för landstingen att utforma hälso- och sjukvården så att målet om en god vård kan uppnås. Bland annat tillfördes landstingen för att klara den nationella vårdgarantin. Det finns fortfarande vissa problem med att tillgodose behovet av att ge vård i rimlig tid, och det är en viktig uppgift att även fortsatt följa utvecklingen. Uppföljningen av hälso- och sjukvårdens resultat och kvalitet är fragmentarisk även om den förbättrats . För att kunna följa upp hälso- och sjukvården krävs god informationsförsörjning, kunskapsbaserade underlag, kvalitetsindikatorer, nationella register av olika slag och verktyg för att få veta vad medborgarna faktiskt tycker om vården. För att kunna följa upp och jämföra olika verksamheter på ett öppet sätt har kraftfulla satsningar därför gjorts för att förbättra informationsförsörjningen inom hälso- och sjukvården. Beslut har också fattats om att satsa på klassifikationer och en enhetlig terminologi, vilka båda är centrala grundförutsättningar för att beskriva och följa upp hälso- och sjukvården. Regeringen har 2007 tillfört myndigheter och landsting för dessa ändamål. Arbete pågår även för att utveckla arbetet med öppna jämförelser av hälso- och sjukvården på nationell nivå. Detta förutsätter att det finns verktyg för förbättrings- och utvecklingsarbete och för att följa utvecklingen av kvalitet. Jämförelserna blir viktiga instrument för det systematiska förbättringsarbetet i verksamheterna, men framför allt för att informera medborgare och patienter på ett öppet sätt om kvalitet och tillgänglighet inom hälso- och sjukvården. Anspråken på hälso- och sjukvårdens resurser växer, bland annat på grund av att andelen äldre i befolkningen ökar samt att forskning och ny teknologi ger nya möjligheter till diagnos och behandling. Regeringens ambition är att såväl sjukvårdshuvudmän som medborgare har de verktyg som behövs för att kunna följa kvalitetsutvecklingen inom hälso- och sjukvården. 106 (): Tack för svaret. Jag får nog säga att jag är mycket besviken. Det här måste vara det sämsta interpellationssvar som jag har sett, och jag har ändå suttit i och regeringen . Aldrig har väl en minister kommit så tomhänt till en interpellationsdebatt i en fråga som är en av de allra största i vår landsända. talar vi inte bara om utan också om stora delar av . Det finns några stora svek i svensk politik: och , Bildt och jobben han lovade flera jobb och tappade 450 000. Här kommer ett svek till som kommer att bli klassiskt. Här har vi mannen som före valet åkte runt i hela och lovade mer pengar till sjukvården överallt, på alla torg där han stod och pratade. genomförs alltså den största neddragning i skånsk sjukvård som man någonsin har sett. Vi talar om som ska dras in. Det är den största neddragningen . Det ska genomföras . har majoriteten i budgeterat ett överskott för , nästan en halv miljard i överskott. ska dras in från . Det rör nästan 500 anställda. ska skäras ned i . Det rör nästan 300 anställda. 120 miljoner ska dras in i . Det rör mellan 200 och 250 anställda. Redan där är det nästan 1 000 färre anställda inom sjukvården. Sedan kommer , och . Vi vet inte riktigt , men jag tror att det landar någonstans mellan 1 500 och 2 000 färre anställda i skånsk sjukvård under det här året om allt det här ska dras in sjuksköterskor, läkare och undersköterskor. Mycket av det arbete som vi gjorde under vår mandatperiod då vi kortade köerna vi mer än halverade köerna i skånsk sjukvård kommer att raseras. Vi ser att köerna kommer att växa. Ortopedin pekas redan ut; där kommer köerna att växa. Psykiatrin, som ju brukar prata om som ett område som han vill prioritera, ligger i farozonen. Vårdgarantin klarar man nu i psykiatrin. Det kommer man förmodligen inte att göra när de här pengarna ska dras in. Missbrukarvården, som vi har satsat på tidigare, vet man inte riktigt om. Vad gäller rehabiliteringen i får jag oroliga mejl från medborgare som säger: Hur ska det gå med rehabiliteringen i ? De svårast sjuka som vårdas i , cancersjuka nästan alla kliniker i har cancersjuka patienter hur ska det bli med dem? Hur ska det bli med barnsjukhuset i ? Vi har fortsatt babyboom i , fler och fler förlossningar. Hur ska vi klara det? Ska man behöva åka till för att föda barn? Kanske socialministern säger: Det här är inte mitt bekymmer, för det är . Då har man två svar på det. Det ena är att det är som bundit upp sig politiskt i sjukvårdsfrågan oerhört. Och det är i som också håller i yxan. Det är som bestämmer nedskärningarna, men det är som får försvara dem. Det är ungefär så som det fungerar här i också. Det andra är, och det gäller det politiska ansvaret, att man också får ta ansvar som socialminister. I utförs inte sjukvård bara för dem i närområdet utan också för , , södra och en del behandlingar för hela . När ministern försöker säga att det här inte är hans ansvar utan det är någon annans, , försöker han smita. Jag tycker att det är märkligt att socialministern kommer fullständigt tomhänt till en sådan här debatt. Jag skulle vilja bjuda in till så att han själv kan sätta sig in i de frågeställningar som finns och de neddragningar som genomförs. 107 (): Till skillnad från kan jag konstatera att jag inte är besviken på . Jag tycker att det svar som gav var mycket bra och välbalanserat. Det är viktigt att konstatera vem som äger problemen och vem som äger frågorna. Precis som är jag från och , med ganska färska kunskaper om både kommunen och regionen. Men vi skiljer oss uppenbarligen i förtroende för våra lokala och regionala politiker. Jag har respekt för både det regionala och det lokala självstyret, och jag kan se att de frågor som tar upp i sin interpellation till mycket stor del behandlas i och på regionfullmäktige. Du har precis som du sagt varit borta från Lundapolitiken , och det förklarar förhoppningsvis en del av ditt agerande och att du skrivit den här interpellationen med så lite kunskap. Eller också är det så att Socialdemokraterna som vanligt vill centralstyra och detaljstyra från riksdag ned mot regioner och kommuner. Jag har sett ett antal andra prov på det under mina år som kommunalpolitiskt aktiv. Hur hade det varit om du hade pratat med Socialdemokraterna i , framför allt innan du skrev den här interpellationen? Du skriver att det inte fanns ett underskott i regionens budget och att ekonomin är stark. Man kan fundera på vilken värld ni socialdemokrater lever i. Det är ganska fel.