prot · GU09129 · 2007-06-19 00:00:00 — välkomnade den process som startade när denna kammare utsåg delegater till det konvent som skulle diskutera fram förutsättningarna för EU:s framtida grundstomme. Vi stod bakom tankarna också när man så att säga landade det fördrag som handlade om upprättandet av en . Det bygger på tanken om att den skulle vara öppen för hela . Det skulle vara ett regelverk det är ju vad konstitutionen handlar om på den nivå till vilken vi väljer att delegera makt och där det skulle visa sig vara öppet för hela att komma med. Det handlade alltså om att skapa förutsättningar för detta. Vi var, som sagt, inblandade då. Precis som sagt var det inte fråga bara om oss som var medlemmar, utan det har varit en mycket speciell process. Vi som parlament var med, men också länder som inte var medlemmar i unionen hade möjlighet att vara med och diskutera spelreglerna för vår gemensamma union. Det måste man säga är en unik process. Jag håller helt med om den beskrivning som han gjort i det sammanhanget. Också när vi hade diskussionen här i kammaren det betänkande som vi behandlar här är det femte betänkandet välkomnade vi ett smalare men vassare EU, ett mer maktdelat EU och det tydligare EU som vi ville se med smalare arbetsfält på vissa områden. Det handlar om regelboken så att säga, att man inte ska detaljreglera. Det handlar naturligtvis också om vilka arbetsfält man verkar inom. Vi tyckte då till exempel att rymden inte skulle vara på agendan. Det handlade också om ett vassare EU. Vi ser ju det uppdrag som EU har att jobba med när det gäller miljö- och klimatfrågorna klart gränsöverskridande verksamheter där vi kan önska och fatta beslut men där vi inte får verkligheten att förändras om vi inte samverkar med andra. Det handlar också om utrikes- och säkerhetspolitiken, där vi ville se ett vassare EU. EU har förväntningar, och EU kan spela en aktiv roll och måste göra så. Därför vill vi skapa förutsättningar för det. Det handlar vidare om den gränsöverskridande brottsligheten, som måste bekämpas. Den känner inte heller några gränser. Vi ville se inte bara ett smalare och vassare EU utan också ett tydligare EU genom just en maktdelning i konstitutionen enligt fördrag som gav kompetenser tydligt, för att komma ifrån att förhandlingar sköts i slutna rum och för att göra det tydligt för medborgare. I stället för att ha ett antal fördrag samlade skulle man försöka banta. Man lyckades åtminstone delvis att åstadkomma detta. Vi var inte helt nöjda med det slutresultat som förhandlades fram i regeringskonferensen. Vi hade gärna sett att det hade varit några annorlunda punkter, mer maktdelning till exempel, om vi hade fått bestämma själva. Men vi vet att det handlar om kompromisser. Det handlar om respekt för andra länders önskemål. Då, fru talman, drog vi slutsatsen att det här är en god kompromiss. Det är en kompromiss som alla länder kan ställa sig bakom. Alla länder ställde sig bakom detta fördrag och skrev under i den regeringskonferens som avslutades . har vi i inte behandlat fördraget. Vi har haft en reflexionsperiod . 18 länder har tagit ställning och sagt ja. Jag blir lite häpen när jag hör tala om att man inte lyssnar till de nationella parlamenten. Jag undrar vem det är som inte lyssnar. Här har ett antal parlament sagt ja, men verkar inte bry sig om det, för det är bara och som räknas. Två länder, och , har sagt nej i folkomröstning. Bekymret i de folkomröstningarna, sett så här utifrån, är att det inte var riktigt klart vad folket i och sade nej till. Det är en modell som Vänstern och här i kammaren har tyckt vara en bra modell för just folkomröstningar, att inte veta riktigt vad man svarar på. Det är inte vår sak i i att tolka ut vad innebörden var i och nej. Inte heller eller äger den rätten, utan det är naturligtvis och som själva gör den tolkningen. Vi ser nu hur man tolkar det i den diskussion som finns. reflexionsperiod kom man överens om en ordning för hur man skulle gå vidare. Vi har sett hur det har skett under tyskt ordförandeskap. Vi är framme vid en regeringskonferens som vi hoppas verkligen leder till att så mycket som möjligt av det här fördraget kan verkställas och att vi kan samla ihop oss. och kommer vi att ta ställning, fru talman, i den här kammaren där vi tydligt säger att fördraget är bra. Det är första gången som vi också tydligt säger att så mycket som möjligt av det här fördraget vill vi se förverkligat. Vi kan acceptera att det inte blir ett samlat fördrag, utan det blir ett tilläggsfördrag. Vi kan acceptera att man gör vissa förändringar. Det här med flaggan och symboler ja, det är lite spännande om andra tycker att sådant ska tas bort från fördraget. För oss är det inget bekymmer. Vi har flagga, och vi har symboler i , och jag utgår från att många andra har det också, även och . Jag vet inte om det står i stadgarna, men man har dem ändå. Det är väl detsamma med EU. Vi tycker att det är viktigt att det blir en juridisk person. Vi tycker att det är viktigt att det blir det för att man ska kunna klara att ansluta till . Vi tycker att det är viktigt att kunna klara stadgan för mänskliga rättigheter. Vi vill inte se ett EU à la carte därför att det är ett EU som blir svagare, ett EU som inte förmår att leva upp till människors förväntningar. Vi tycker inte, precis som en majoritet här i kammaren, att Köpenhamnskriterierna ska skrivas in. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till det förslag i betänkandet som ett antal partier här i kammaren förmodligen kommer att ställa sig bakom, KUU:s betänkande 1. 22 () replik: Jag fick ett antal passningar och frågor från . Det gällde först och främst om man i den nuvarande fördragsprocessen lyssnar till nationella parlament eller tar hänsyn till nationella parlament. Jag konstaterar, fru talman, att den debatt som vi har här och i riksdag gäller ett betänkande som justerades innan förslaget till slutsatser från toppmötet ens hade sett dagens ljus. Den är ändå den mest demokratiska i sitt slag i den europeiska unionen, för mig veterligen är det den enda motsvarande debatt i något av EU-länderna. Det säger en del om själva processen. Man tar inte hänsyn till nationella parlament. Förhandlingarna om det nya fördraget har pågått endast under ett fåtal månader. Merparten av dessa förhandlingar har skett bilateralt med ett land i taget bakom lyckta dörrar. Man hade kunnat välja en öppen process. Man hade kunnat blanda in de nationella parlamenten och be dem ange färdriktningen mycket tidigare, eller man hade kunnat, ännu bättre, starta en folklig och bred dialog. Det är inte klart vad och sade nej till i sina folkomröstningar, säger . Jo, det är glasklart. Det var fördraget de sade nej till. Det är inte upp till eller mig eller någon annan att tolka innebörden av nejet och säga att de nog egentligen menade att, och så vidare. Nej, har ett fördrag avvisats, om det så bara är av ett enda medlemsland, så har det fallit. Det är också kutym i internationella sammanhang och även inom EU att ett fördrag måste godkännas av samtliga länder för att vara giltigt. Säger ett enda land nej är det ogiltigt. Problemet var att nejet inte blev ett nej utan omvandlades till en tankepaus och till en ny fördragsprocess. Då är min fråga till : Anser inte att det är bekymmersamt för demokratin att det är så det har gått till? 23 () replik: Det är spännande att höra från prata om de nationella parlamenten, hon som egentligen inte vill ha det här fördraget som kommer att stärka de nationella parlamentens möjligheter att vara med och verka . Vi kommer med det här fördraget, som säger nej till, att få en röst som vi inte haft tidigare. Det vill uppenbarligen inte ha. Hon säger att vi inte får vara med i den sista processen, som om vi skulle bjuda in hela och alla parlament till eller på toppmötet för att sitta med. Inte hörde jag eller någon annan från när man var med i regeringsunderlag kräva det senast det begav sig, efter det att konventet hade lagt fram sitt förslag och efter det att hade behandlat sitt betänkande och regeringskonferensen tog vid för att slutförhandla och skriva under. Inte hörde vi då här i kammaren kräva att vi skulle sitta med. Jag undrar om det gick till så när budgetförhandlade med regeringen, att hela partiet var med. Som sagt är det lite spännande att höra det resonemanget. Inte heller hörde jag kräva att skulle vara med och tycka till när reflexionsrundan var över vad regeringen lämnade in för synpunkter från till EU-systemet. Då hörde vi inte heller kräva att vi och de nationella parlamenten skulle få vara med. När det gäller fördraget och folkomröstningen är det 18 länder som har sagt ja. Det räknas också. Det måste man också ta hänsyn till i ett sådant här läge. Vad och medborgare sade nej till är väl ytterst upp till och och parlament att tolka. 24 () replik: gör tolkningen att fördragsförslagen stärker de nationella parlamentens roll. Den tolkningen instämmer jag inte alls i. Sammantaget flyttas mer beslutsmakt över till EU och nya områden görs överstatliga, det vill säga de rättsliga och inrikespolitiska områdena bland annat. Ville man verkligen stärka de nationella parlamentens roll, skulle man ju åka ned till toppmötet nu och förhandla om ett förslag om att införa ett så kallat rött kort för parlamenten. Det skulle ge de nationella parlamenten en möjlighet att avvisa lagförslag på EU-nivå, men det vill inte , det vill inte regeringen och det vill inte heller Socialdemokraterna. Det vill och . Man hade kunnat diskutera att gränsa av unionens befogenheter. Man hade också kunnat diskutera att ge länder en möjlighet att ställa sig utanför samarbetsområden som man inte önskar delta i. Det skulle ha stärkt demokratin, det skulle ha stärkt det folkliga inflytandet, men detta kallas för ett EU à la carte av och hennes partikamrater. Det viktiga för är inte att fördjupa och förstärka dialogen, att göra EU med sitt demokratiska underskott mer demokratiskt. Det viktiga är att EU ska bli effektivt. Det har tydligt framgått av både och många andras inlägg. Jag blir bekymrad över att det är den frågan som hålls så högt i ett läge där det bevisligen finns stora demokratiska klyftor mellan EU och dess medborgare. Vi har en fördragsprocess kring ett fallet fördrag som har varit sluten, som har varit forcerad, som har pågått bara och som har kritiserats från många håll, bland annat av . 25 () replik: De flesta av EU:s medlemsländer säger ja till fördraget. Två länder har haft folkomröstningar och avvisat fördraget, men exakt vad folket ville ändra i fördraget var inte givet. Ville de lämna EU, eller vad var slutsatsen? Ja, det är upp till parlamenten och regeringarna i och att själva dra slutsatser och komma med förslag och signaler till övriga. Det är så det måste gå till. En folkomröstning som inte svarar på någon fråga utan bara blir ett försök att kasta en massa grus i maskineriet och sabotera utan att vara en aktiv del i en dialog för förändring och utveckling har inte den kraft som den annars skulle kunna ha. Vänstern och brukar ju vilja ha den typen av folkomröstningar, åtminstone när det gäller EU av någon konstig anledning. säger att de nationella parlamenten inte får ökad makt. Men så är det inte, . Med det här fördraget får vi i de nationella parlamenten faktiskt en möjlighet att säga vår mening och en möjlighet att agera på ett sätt som vi inte har haft hitintills. är inte en vän av EU över huvud taget, för hon vill ju lämna unionen, så jag förstår naturligtvis att hon ser varje punkt som en försämring. Därför vill hon naturligtvis inte heller ge svenska folket en tydlig röst i EU. Vi vill se ett maktdelat EU, där vi från denna kammare och andra parlament lämnar mandat till EU att verka. Vi vill också se ett tydligt parlamentariskt inflytande på EU-nivå, och vi vill stärka för att på det sättet också stärka demokratin på de områden där EU får exklusiv makt. Sedan är det en annan sak att Vänstern inte heller vill se detta. De vill ju helst låsa in rösterna inom nationsgränsen och inte se möjligheterna. 26 () replik: Jag får återigen erkänna att jag hade fel när jag sade och trodde att nejen i och skulle få konsekvenser. Tydligen anser väldigt många, däribland , att det inte ska få några konsekvenser. Demokrati, enligt , handlar om att hålla för ögonen hålla för ögonen när folket röstar nej, hålla för ögonen när svenska folket kräver folkomröstning. Vad ska göra om det blir en folkomröstning i igen och den också resulterar i ett nej, om det blir ett nej i , om det blir ett nej i och om det, som verkar troligt för ögonblicket, blir ett nej i ? Ska man återigen säga att 18 länder har röstat ja, att det också måste ha någon betydelse och att man därför ska gå fram en gång till med samma fördrag? Har ni ingen framförhållning? Varför vill ni inte lyssna? Har nejen i och ingen som helst betydelse? 27 () replik: Jo, självklart har de betydelse. Det är det vi har sett, och det är därför som fördraget inte har undertecknats och slutligt börjat verka. Det är konsekvensen. Men och har inte sagt att de inte alls vill att fördraget ska leva, utan de har varit med på en reflexionsrunda, precis som övriga länder. Det har vi naturligtvis att leva med och hantera. och framför sina synpunkter, och vi har hört dem också här. och är ju de som själva får tolka sitt nej, inte vi. Om de då tycker att det blir bättre om vi kallar det för ett tilläggsfördrag och gör vissa ändringar, så är det väl just det vi gör. Vi förändrar det fördrag som vi tyckte var bra och som vi gärna hade sett, därför att det hade varit tydligare, klarare, mer maktdelat och därmed lättare att följa. Fördraget hade också gjort det lättare för de nationella parlamenten att kontrollera regeringarnas ageranden. Men vi får leva med dessa konsekvenser, därför att vi tycker i grunden att EU är bra och vill skapa spelregler för EU som gör att det fungerar. Det är bara när vi har bra spelregler som vi är överens om som vi kan lösa de problem som vi har till uppgift att lösa. 28 () replik: Som sagt, jag hade fel. Man ska aldrig underskatta EU:s oförmåga att lyssna på folken. Jag misstänker att de franska och de holländska väljare som röstade nej faktiskt vill se någon form av förändringar även i substansen, men det vill inte . Jag måste sedan utveckla resonemanget kring de nationella parlamentens roll i det nya fördraget. har talat mycket vackert om att de får mer makt. Men vad är det de får enligt fördraget? Det är väldigt lite. De får rätten att uttala sig om ifall ett nytt förslag hör hemma på EU-nivå. Om en tredjedel av alla parlament säger nej, att förslaget inte hör hemma på EU-nivå, att det här ska EU inte syssla med, vad blir konsekvensen då? Jo, måste titta på förslaget en gång till. Man har fullständig rättighet att lägga fram samma förslag oförändrat en gång till. Det ger inte mer makt åt de nationella parlamenten. Det är ett ynkligt, svagt förslag. Visst, det är en liten, liten förbättring att man kan tvinga kommissionen att titta på förslaget en gång till, men det ger inte mer makt åt de nationella parlamenten. Jag förstår fullkomligt vad menar när de säger att det blir ett vassare EU med konstitutionen. Ja, EU får mer makt på vissa områden. Det är bedrövligt. Men vad menar när de påstår att det blir ett smalare EU? Det kan inte vara mycket. 29 () replik: talar om att inte lyssnar. Men är en folkrörelse, och vi har haft en diskussion hos oss och har tagit ställning för att vi ska vara med i den europeiska unionen. Vi har tagit ställning för att vi aktivt ska vara med och verka för att utveckla den europeiska unionen, så att EU får förutsättningar att fungera på ett bra sätt och lösa de uppgifter som vi anser att EU ska ha. Det är på den grunden och utifrån det mandat som vi har fått från väljarna som vi agerar här i . Det är så demokratin fungerar både internt i och i vårt land enligt vår konstitution, vår grundlag. När det återigen gäller folkomröstningarna i och sade man där nej till fördraget. Är det någon här i kammaren som vet exakt vad det var som blev resultatet av nejet, hur man tolkade det? Jag har läst, och det har säkert också, ett antal opinionsundersökningar som tolkar in både den ena och den andra grunden för detta nej. Men det är väl en sak. och har att hantera sitt resultat. Blir det nya folkomröstningar kommer vi att få möta det också eftersom det är en demokratisk struktur. Det är det som också visas i detta sammanhang. Det handlar inte om att hålla för öronen, det handlar om att lyssna och agera enligt de demokratiska spelregler som gäller. Det är skillnaden mellan EU och en del av de öststater som vi har sett verka tidigare. Visst, säger , det blir en liten förbättring för de nationella parlamenten. Ja, men det är ändå ett steg i rätt riktning. erkänner att de nationella parlamenten får en röst. Man skulle kunna fundera på följande. Om vi skulle få ett större inflytande skulle då tycka att det var bra och helt plötsligt plädera för att vi skulle vara med i den europeiska unionen? För bakom alla argument som för fram ligger i grunden att han vill lämna den europeiska unionen. Han vill lägga ut varje sten på vägen för att åstadkomma just detta. Det är viktigt att ha i bakhuvudet. Det handlar inte om att utveckla den europeiska unionen utan om att avveckla den. Och att lägga sten till sten i den riktningen är och linje. 30 (): Det förra utkastet till förkastades i nationella folkomröstningar i och . Det var synd för övriga , och det var negativt för EU:s östutvidgning, för liberaler och för oss. här i tyckte nämligen att det var ett bra förslag. Redan då var och i minoritet och emot. Det var inte idealiskt, men det var en hygglig kompromiss. Det var ett bra resultat av mycket öppna och omfattande förhandlingar som involverade hundratals folkvalda i hela Europeiska unionen och dessutom de länder som då ansökte om medlemskap, förutom naturligtvis våra demokratiskt valda regeringar i medlemsländerna. ambition den kommande helgen med det ny-nya fördraget bör vara att hålla kvar så mycket som möjligt av innehållet i det tidigare fördragsutkastet oförändrat. Det ska vi och andra länder åstadkomma genom att vara medgörliga och flexibla i fråga om det mindre viktiga, nämligen det exakta sättet och den exakta formen för hur texten kortas ned, organiseras om och ställs upp. Kort sagt är det viktigaste inte att den konstitutionella midsommarstången är elegant utan att den är robust och för ruskväder. Vad är då viktigast att behålla? Jo, det är enligt min mening uppgörelsen om hur EU-besluten ska fattas i en större europeisk union med 27 eller ännu fler medlemsländer. Det är det som ger möjligheten att gå vidare och ta in ännu fler länder. Vårt EU ska inte få fastna i beslutsförlamning och stormaktsdominans. Vårt EU med många medlemmar ska kunna styras både effektivt och demokratiskt. Mindre länder som , och , bara för att nämna några, ska inte få hamna i underläge. Reglerna ändras nu så att det blir lättare att fatta beslut även i ett större EU med många medlemsländer. Det kommer att krävas stöd av både av antalet EU-länder och av befolkningen i hela Europeiska unionen i de flesta fall. I särskilt känsliga frågor som skatter, utrikes- och säkerhetspolitik kommer enhällighet att krävas. Europarlamentets folkvalda får med detta förslag mer makt över besluten i EU-frågorna, liksom ledamöterna i riksdag och andra nationella parlament. har lika mycket företräde och som den hade när 1995 blev medlem. Det är ingen förändring där alltså. Jag har talat om behovet av flexibilitet i formfrågor, men man ska lägga märke till att vi i betänkandet inte är flexibla i ett antal sakfrågor. Jag ska nöja mig med att nämna två. För det första accepterar inte bland annat önskan om att infoga en text som i praktiken skulle minska för nya medlemsländer, motverka goda grannrelationer och ett stabiliserande samarbete som kan leda till EU-medlemskap. För det andra accepterar inte en text som skulle begränsa asylrätten eller otydliggöra regelverket för människor som vill komma till Europeiska unionen för att arbeta. Vi accepterar inte hemsnickrade begrepp som illegal immigration i introduktionen till det ny-nya fördraget. Sådana kan i praktiken ges lika många tolkningar som antalet medlemsländer. Den nedkortning i fördraget som smärtar mig mest som liberal är att stadgan om mänskliga rättigheter nu sätts lite på undantag med en hänvisning även om den alltjämt kommer att vara juridiskt bindande. Det hade varit bra om den hade fått en mer framträdande och tydlig plats för alla att läsa och begrunda. och sysslar i sin reservation i huvudsak med form och process men inte med stora utmaningar och sakfrågor. Allt går för fort, fördolt och för folkomröstningsfritt. Det är inga förändringar och samma gamla fördrag, säger de. Men det är att luras lite med sanningen på en central punkt. Det faktum att klimatfrågan nu lyfts fram av EU-länderna som ett särskilt viktigt område för EU-politik struntar i, liksom i att EU är den globala klimatpolitikens starkaste och mest dynamiska grupp av länder med störst beslutskraft tack vare sin överstatliga unionsrätt. Det säger inget om. Sålunda betecknar och Vänstern det faktum att EU-länderna i detta ny-nya fördrag vill lyfta fram bland annat klimat- och energifrågorna som närmast kosmetiska förändringar. talade här föraktfullt om att sockra fördraget. För är det uppenbarligen viktigare att bekämpa Europeiska unionen än att bekämpa det globala klimathotet. För Vänstern och är devisen ut ur EU ett viktigare krav än att få ned världens koldioxidutsläpp. Att lämna EU är viktigare att slåss för än att slå vakt om EU:s hundratals rättsakter och internationella avtal på miljöområdet. Det är miljöpolitik för och och miljö- och klimatpolitik i verkligheten. Dessa två partier, herr talman, vill också i sin reservation ha fritt fram för ett där var och en kan plocka ihop sin egen meny av samarbetsområden utan hänsyn till kostnaden i vid bemärkelse för övriga i sällskapet. Så lösligt och osolidariskt vill dessa två partier hantera det europeiska samarbetet. Här går en fundamental och ohyggligt viktig skiljelinje gentemot övriga fem partier. Vi andra fem, bland andra , anser att det inte skulle ligga i intresse med denna pyttipanna. Vi i ska i stället sträva efter att gå framåt gemensamt, med lika rättigheter och skyldigheter för länder och medborgare, utan föregångare och eftersläntrare. Det lyckas förvisso inte alltid, men vi ska alltid sträva efter att ha detta som vårt ideal. 31 () replik: Frågan om klimatförändringen handlar i värsta fall om mänsklighetens överlevnad alternativt civilisationens fortlevnad. Frågan om utträde ur EU handlar om demokratin, alliansfriheten och möjligheten att gå före med hårdare miljöregler. Måste man välja mellan mänsklighetens överlevnad och utträde ur EU är valet lätt. EU är inte den fantastiska miljöorganisation som utmålar den som. Världens viktigaste miljöorganisationer där besluten verkligen fattas är FN:s klimatkommission och G 8 som spelar en mycket stor roll framför allt när de samtalar med länder som , och . EU har en klimatpolitik. Den gör bra och dåliga saker. Det går i rätt riktning, men man ska inte överdriva. Det känns ganska mycket som att överdriver när han i ett annat sammanhang, på sin hemsida, till och med påstår att inkonsekvens i klimatpolitiken är värre än klimatförändringen. är lite av en alarmist, måste jag säga. Jag har en stor fråga till när det gäller EU-konstitutionen. Det är: Kan du svara på någon av de frågor som jag har ställt ? Du är ju ganska kunnig om inte på klimat- så i alla fall på EU-frågorna. Kan du svara på frågorna? Var i fördraget finns det något som förbättrar EU:s förmåga att hantera klimatet? Kan du svara på den frågan? 32 () replik: EU är, säger , inte en fantastisk miljöorganisation. I stället lyfter han fram G 8 och . Jo, men Europeiska unionen uppträder ju oftast som en enhet, som en stark aktör. Och ju starkare i klimatfrågan denna EU-aktör är, desto större inflytande får man i G 8, FN och andra sammanhang.