prot · GU0979 · 2007-03-21 00:00:00 — Det finns mot denna bakgrund all anledning för att i ett tillkännagivande slå fast att den svenska modellen på bostadsmarknaden kan vara hotad om inte de allmännyttiga bostadsföretagen även i fortsättningen kan erbjuda bostäder till villkor som inte utgår från krav på vinstmaximering. 45 (): I detta betänkande från civilutskottet om hyresrätt med mera behandlas motioner om upplåtelseformer och politiken för ombildning av hyresrätter. Också motioner om hyressättning, hyresrättsliga frågor, svarthandel och andrahandsuthyrning behandlas. Detta hör ihop med den tidigare debatt som vi har fört här om politiken för bostadsförsörjningen. Jag står naturligtvis även här bakom alla reservationer i betänkandet och de gemensamma reservationer där är med. Jag väljer här att yrka bifall till reservationerna 5 och 14 i betänkandet CU10. Jag ville belysa andrahandsuthyrningen. Den är i vissa fall mycket angelägen. Det måste vara möjligt att exempelvis studera eller arbeta en period på annan ort utan att för den skull förlora sitt hyreskontrakt. För andra utsatta grupper är det tyvärr rent av en nödvändighet att det finns andrahandskontrakt på bostadsmarknaden. Det gäller bland annat för ungdomar som är extra hårt utsatta även när det gäller boendet. För att förbättra förhållandena på andrahandsmarknaden bör såväl hyresvärdarnas som hyresnämndernas kontroll öka genom att värdens medgivande respektive nämndens tillstånd alltid ska vara förenat med villkor om vilken högsta hyra som får tas ut. En för hög hyra, som många förstahandshyresgäster tar ut, ska kunna leda till att förstahandshyresgästens hyresrätt förverkas. Det skulle kunna ha en starkt avskräckande effekt på förstahandshyresgästens vilja att ta ut överhyror. I ett sådant förverkandefall bör andrahandshyresgästen ha rätt att få överta hyresrätten. förslag i de här motionerna går bra ihop med förslag. Den som hyr i andra hand har dock en svag rättsställning och saknar enligt huvudregeln besittningsskydd, vilket innebär att hyresgästen med kort varsel kan förlora sin bostad. En andrahandshyresgäst kan få ett besittningsskydd i förhållande till förstahandshyresgästen dock aldrig i förhållande till fastighetsägaren. Det är bra om det pågående utredningsarbete som utskottet hänvisar till skulle leda till att uttag av överhyror kriminaliseras. Det är dock nödvändigt att uttag av överhyra rubriceras som ocker genom att det leder till förlust av förstahandskontraktet. För att anmälningar ska komma in måste dessutom andrahandshyresgästen i sådana fall har rätt att överta hyreskontraktet. Lagen måste alltså ändras så att uttag av hyra utöver bruksvärdesnivå utgör ett tillräckligt skäl för att en förstahandshyresgästs besittningsskydd ska brytas. Jag vill se ett samhälle utvecklas där olika upplåtelseformer finns representerade i alla stadsdelar och bostadsområden. En stor del hyresrätter omvandlas till bostadsrätter som för få hyresrätter produceras. I har mer än 30 000 hyresrätter omvandlats till bostadsrätter. Med regeringens politik lär omvandlingen öka i takt . Jag har inga invändningar mot bostadsrätter men motsätter mig omvandlingsutvecklingen och det sätt den går till på. Omvandlingen ökar boendesegregationen, ökar utanförskapet och minskar valfriheten för människor som vill bo i allmännyttans bostäder. Tillskottet i form av nyproducerade hyresrätter motsvarar inte antalet omvandlade bostäder. Även detta kommer att försämras ytterligare nu när alliansens regering valt att strypa alla former av produktionsstöd för byggande av hyresrätter. Det behövs en lagstiftning som reglerar en turordning av förvärvare vid försäljning av allmännyttiga bostäder. Allmännyttan ska i första hand säljas till annan allmännytta, i andra hand till privatägda fastighetsbolag och i tredje hand till en bostadsrättsförening för omvandling till bostadsrätter. Vi är inte för utförsäljning, men om hyresgästerna ändå beslutar att det ska göras måste det finnas en reglering och turordningsregler. Vi menar att regeringen bör återkomma till med ett förslag till lagstiftning som utgår från andemeningen i syn på turordning vid försäljning av allmännyttiga bostäder. Vid en försäljning av allmännyttan ställs både hyresgästerna och alltför ofta inför färdiga planer på försäljning där det enda som återstår är ett beslut från kommunfullmäktige. Jag anser att ett allmännyttigt kommunalt bostadsbolag som har för avsikt att avyttra en fastighet bör ha en skyldighet att i ett tidigt skede underrätta de berörda hyresgästerna. Det är rimligt att hyresgästerna ges möjlighet att ifrågasätta en försäljning och redovisa alternativa lösningar. Hyresgästerna bör även få information om upplåtelseformen kooperativ hyresrätt eftersom det ofta saknas en kunskap om vad upplåtelseformen innebär. En kooperativ hyresrättsförening kan vara ett allmännyttigt bostadsföretag, vilket innebär att det bör ges företräde vid eventuellt förvärv. Tiden för en kooperativ hyresrättsförening att bli konstituerad bör förkortas. En översyn av hur detta kan ske bör göras så att en förening kan få tillräckligt med tid för att utnyttja företrädesrätten till förvärv enligt ombildningslagen som ett alternativ till ombildning till kooperativ hyresrätt om en utförsäljning föreslås. Avslutningsvis vill jag ta upp att det förekommit exempel på att hyreslagen inte skyddar en hyresgästs besittningsrätt då bostaden har utsatts för en brand. Hur branden uppstod spelar ingen roll i sammanhanget, inte heller vem eller vad som orsakade den. Hyreslagen bör ändras så att en hyresgäst har kvar sin besittningsrätt när en lägenhet har totalförstörts genom en brand eller en annan händelse. Besittningsrätten ska i första hand garantera en återflyttningsrätt och i andra hand rätten att få en ersättningsbostad. Här behöver regeringen ta initiativ för att göra en förändring av hyreslagen så att hyresrätten kan bestå även då bostaden har varit utsatt för en brand. 46 (): Vi i står som vanligt bakom de reservationer vi har och de reservationer vi medverkar i, men för tids vinnande väljer jag att bara yrka bifall till reservation 12. Det är inga små förändringar som sker i vårt land sedan höstens val. Det är ibland med viss skräckfylld rysning som jag läser majoritetens formuleringar. Som motivering för att avslå förslaget om att ge rättssäkerhet för en hyresgäst som vägras hyra en lägenhet genom att införa någon form och då naturligtvis en form som ska utredas av överprövningsmöjligheter för den förfördelade där den kan få veta varför man inte accepteras som hyresgäst skriver majoriteten: Tanken att en hyresvärds beslut om att inte anta en viss person som hyresgäst skulle kunna överprövas av domstol eller annan myndighet framstår som främmande för svensk rättstradition. Man kan undra om majoriteten med det anser att hyresvärdar ska ha rätt att systematiskt välja bort barnfamiljer om man tycker att de är störande. Eller ska hyresvärden kunna använda språktester för att välja ut vilka hyresgäster man vill ha i sitt hus? Är det okej enligt majoriteten om hyresvärden bara vill hyra ut till män eller kanske bara till kvinnor? Har alla diskrimineringsgrunder helt plötsligt blivit fullt ut tillåtna att använda sig av i vårt borgerliga ? Det är möjligt att jag övertolkar texten, men det står faktiskt att prövning framstår som främmande för svensk rättstradition. För mig är en rättsstat nästan det motsatta. Det jag upplever som typiskt för en rättsstat är just att man har system för att pröva att en orättfärdig behandling av en individ inte sker. När jag läser sådana texter som den som majoriteten har skrivit nu känner jag att det går iskalla, svartklädda, taktfasta soldater genom rummet. Skulle det alltså vara helt okej att välja bort barnfamiljer? Det är för mig en skrämmande utveckling. Jag har full förståelse för hela det batteri av svårigheter som majoriteten radar upp i den tre sidor långa motivationstext som finns för avslaget. Det är ju möjligt att en utredningen inte skulle klara av att lösa alla de här problemen, men i mitt får inte en friskola neka ett barn en plats eller en handlare neka en kund entré till butiken utan giltigt motiv. I de flesta fall finns det säkert en kö att hänvisa till eller en föreskrift om att lokalen inte får ta emot fler besökare, men godtycke är för mig aldrig ett motiv. Det är ju inte så att de tusentals som köar till en viss lägenhet är förfördelade. Det handlar om när den som har köat längst, den som står först i kön enligt de kriterier som fastighetsägaren har ställt upp, inte får den lägenhet som han eller hon trott sig meriterad för. Det är då man kan tala om behov av prövning. Man skulle kunna tala om dålig eller undermålig marknadsföring eller om informationsbrister, om det är så att det finns ett för de flesta köande okänt kriterium som bara vissa får vetskap om. Ligger inte det väldigt nära en diskrimineringssituation? Är det oviktigt för majoriteten med transparenta regler? Tycker ni inte att medborgarna ska kunna förstå varför saker blir som de blir? Vill ni inte ha några spelregler över huvud taget? Så kan man faktiskt tolka en del av era texter ibland, och här är det rätt tydligt. Det här handlar inte om en tung börda för hyresvärdar utan om en säkerhetsventil för ett litet antal presumtiva hyresgäster. Det handlar egentligen om att kunna säkerställa att olaga diskriminering inte sker, och det är, hävdar jag, svensk rättstradition. Ett annat utslag av syn på svensk rättssäkerhet är att vi i en motion kräver åtgärder för att svarthandel med bostäder inte ska förekomma. Vi vill ha regler som gör att fastighetsägarna får ett tydligt ansvar för att motverka svarthandel. Flera av de reservationer som medverkat till i det här betänkandet handlar på olika sätt om kooperativ hyresrätt. Vi anser inte att det är någon självskriven lag att allmännyttan ska gynna privat spekulation när man väljer att sälja ut bostäder. Vi är inte motståndare till bostadsrätten som upplåtelseform absolut inte men vi anser att de som inte vill ge sig in i den formen av spekulation har samma rätt till ett bra boende. Hyresrättsinnehavarna betalar ju dessutom normalt mer för sitt boende än vad den som äger sitt boende betalar. Där kan man tala om förmögenhetsöverföring när hyresrätter privatiseras. Man kan alltså undra hur rättvist det är. Vi menar att den kooperativa hyresrätten borde ges förtur vid en utförsäljning av allmännyttan. Det är en upplåtelseform som vi anser har många fördelar och som vi därför tror har stora möjligheter att utvecklas. Det behövs, som jag sade i debatten om det förra betänkandet också, många olika upplåtelseformer, bland annat just för att stödja mångfald och integration i bostadsområden. Om det är så att stadskärnan och andra attraktiva områden med tiden enbart kommer att bestå av bostadsrätter och kanske andra former av äganderätter, som jag vet att regeringen arbetar med, ägarlägenheter, så får vi en ändå mer segregerad bostadsmarknad, och vi får större klyftor i samhället. Den kooperativa hyresrätten, både som ägarmodell och som hyresmodell, har fått en trög start. Kanske beror det på att många saknar kunskap om dess möjligheter. Därför borde regeringen avsätta resurser för att stödja utvecklingen av den upplåtelseformen. Vi i strävar efter att hitta former för bostadslösningar som ger de boende ett ökat inflytande och ett ökat ansvar för sitt boende, utan att den boende för den skull ska behöva skuldsätta sig och delta i en sorts lotteri. Spekulation är inte något som vi anser att samhällets regler ska uppmuntra till. Däremot ser vi inte något fel i att många ändå väljer att belåna sig långt upp över öronen i förhoppning om att värdestegringen ska göra dem riktigt rika. Det är helt okej att chansa, även i . Men det är också okej om det går åt pepparn. Vår samhällsmodell är till för alla, inte bara för dem som har tur i spel och dobbel. Vi menar att samhället har ett ansvar för att alla ska klara av att lösa de grundläggande behoven. Därför måste samhället utveckla och stötta former på alla samhällsområden som gör att alla får plats. Det är därför vi stöder den kooperativa modellen som ett alternativ till den spekulativa modellen. Det behövs mångfald. Vi skulle även vilja se ändringar i lagstiftningen som ger alla boende en större möjlighet och en ökad rätt att delta i samråd vid förändringar i fastighetsbeståndet. Vi menar att man ska se de boende som en resurs när man planerar förändringar och underhåll. Vi kan även tänka oss olika former av ekonomiska incitament för att tydliggöra att de boende faktiskt är en resurs om de får ett ökat medinflytande. Vi menar att regeringen borde tillsätta en utredning som har till uppgift att ta fram åtgärder som ger de boende ett direkt, kopplat, ökat inflytande över sin boendemiljö. För övrigt, herr talman, anser jag att regeringen bör ge i uppdrag att bygga ett dubbelspår för järnvägstrafik mellan och . 47 (): Som redan framgått av debatten handlar det här betänkandet om olika upplåtelseformer för boende: hyresrätt, kooperativ hyresrätt, bostadsrätt och ägarlägenheter. Därutöver behandlar betänkandet hyressättning, andrahandsuthyrning, svarthandel med lägenheter, boendeinflytande med mera. Jag vill börja med att slå fast att vi från alliansens sida är positiva till samtliga upplåtelseformer. Jag vill också slå fast att det inte är vi politiker som utifrån politisk korrekthet ska avgöra om en boendeform är att föredra framför en annan, utan det är de som bor eller ska komma att bo. Bostadspolitikens utgångspunkt måste vara den enskilda människans val, och inte det val vi politiker anser att människor ska göra, utan deras eget val. Vår utgångspunkt är att de som bor ska känna trygghet i sitt boende och i sin närmiljö. Jag kommer i mitt anförande att kommentera olika motionsförslag och skälen till att vi avslår dem. Flera yrkanden har väckts som gäller hyreslagens räckvidd. Dessa gäller bland annat överprövning av hyresvärdens skäl att neka kontrakt, en hyresgästs skadeståndsskyldighet, olika frågor som gäller andrahandsuthyrning vad gäller vilken hyresnivå som kan anses skälig, besittningsskyddet, möjlig rätt till förstahandskontrakt och så vidare hyresavtalets upphörande, verkningar av att en hyreslägenhets totalförstörs, boendeinflytande och möjlighet att ha giftormar och liknande djur i hyreslägenheter. När det gäller dessa yrkanden kommer jag att närmare lyfta upp några av våra ställningstaganden och därutöver påpeka att det genomförs en översyn av hyreslagen som i princip täcker in övriga yrkanden. Jag tänkte börja med att kommentera förslag som gäller överprövning av hyresvärdens skäl att neka kontrakt. Till att börja med vill jag peka på att detta problem naturligtvis uppstår framför allt när det råder bostadsbrist. Utan brist blir det mindre intressant för en värd att tacka nej till en hyresgäst om lägenheten då förblir tom. Därutöver vill jag påpeka att diskriminering är olagligt och något vi absolut tar avstånd från. När det gäller diskriminering väntar vi dessutom på en vassare lagstiftning, vilket blir bra. Dock finns det principiella och praktiska förhållanden som talar mot att överprövningsrätten införs. har varit inne på det och gett sin syn, men jag skulle ändå vilja peka på några delar. För det första skulle det innebära en inskränkning i fastighetsägarens rätt att bestämma över sin egendom. För det andra strider det mot svensk rättstradition när det gäller avtalsrätt. Det starkaste skälet är emellertid tidsaspekten. Det kan antas att den omtvistade lägenheten inte vore tom när tvisten väl har avgjorts. Hur löses det rent praktiskt? Alternativet skulle kunna vara att lägenheten stod tom tills tvisten avgjorts, vilket dock i dagens läge verkar helt orimligt när så många står i kö för en bostad. På grund av bland andra de skälen avstyrker vi förslaget. Jag vill också lyfta upp ett yrkande som gäller hyresgästs skadeståndsskyldighet, nämligen frågan om att skada som hyresgäst på grund av psykisk störning åsamkat en lägenhet borde medföra nedsatt skadeståndsansvar. Vi vill i detta ärende framhålla att den frågeställningen inte bör bedömas inom hyreslagens område. I stället bör eventuella överväganden ske i en mer generell utformning av vad som ska gälla vid kontraktsförhållanden. Ett tungt skäl som vi i detta avseende vill lyfta fram är att om vi inskränker den här delen av hyreslagen finns det en risk att människor med psykiskt funktionshinder får än svårare att ingå hyresavtal, vilket vi är oroliga för. Vi tror att det blir följden om man skriver in generella jämkningsförhållanden. Det är ingenting som vi vill se. När det gäller andrahandsuthyrning finns det både yrkanden som vill göra det lättare och yrkanden som vill öka begränsningarna. Här vill jag peka på den utredning som regeringen tillsatt vad gäller förutsättningarna för upplåtelse i andra hand. I uppdraget ingår att undersöka hur reglerna tillämpas samt belysa hur reglerna kan antas förhindra och försvåra förutsättningarna för att utnyttja lägenhetsbeståndet på ett effektivt sätt. Utredningen ska även se över regler som i övrigt gäller för privatpersoners uthyrning av den egna bostaden. Där ska bland annat reglerna om uppsägning och återbetalning av hyran ses över. Utöver det ska utredaren överväga om det bör skapas ytterligare ekonomiska incitament för bostadsupplåtelse i andra hand. Uppdraget ska redovisas till regeringen , och därför är vi inte beredda att i sak behandla de yrkanden som kommit i form av olika motioner. Jag vill också säga några ord om de motionsförslag som gäller ombildning av hyresrätter. I dessa motioner driver oppositionen bland annat frågan att om ombildning ska ske så ska det bli i form av kooperativ hyresrätt, inte bostadsrätt. Detta kan vi inte ställa oss bakom. Naturligtvis måste de som bor i huset själva kunna välja den upplåtelseform de vill ha. Det kan vara kooperativ, hyresrätt eller bostadsrätt. Vi politiker ska inte säga att det ska vara det ena eller det andra. Låt mig även säga några ord om hyressättningen. Vi har motioner där det föreslås att bruksvärdessystemet ska vara kvar såsom det är . I en motion föreslås att vi ska utreda och belysa konsekvenserna av marknadshyror. Frågan om hyressättning är komplex. Dagens system har skapat osäkerhet för privata fastighetsägare. Diskussioner om vinstutdelningar från kommunala bostadsföretag förs. Därutöver finns en anmälan till om otillåtet statsstöd som inlämnats av Europeiska fastighetsägarfederationen. Det är med stor tillfredsställelse jag kan konstatera att bostadsminister kallat till sig parterna för att tillsammans finna vägar för en framtida hyressättning. Det är därför självklart att vi vill avvakta vad parterna kommer fram till. Min stora förhoppning är att parterna kommer fram till en stabil och långsiktig översyn av hyressättningen. vill jag lyfta fram ytterligare en fråga. Det gäller införandet av ägarlägenheter, en fråga som jag varit med och debatterat ända sedan jag kom in i . För oss i alliansen är det därför mycket glädjande att det är en prioriterad fråga för . Att införa ytterligare en upplåtelseform i känns mycket viktigt. Det är viktigt att bredda möjligheten för människor att välja. Med detta, herr talman, vill jag avsluta med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 48 () replik: Jag tror att bostadspolitiken, inte minst den del som rör hyresrätt, blir en av de frågor som kommer att drivas under valrörelsen . Det skiljer mycket mellan oss och den borgerliga majoritet som finns i . har vi från borgerliga företrädare, från riksdagsledamöter och framför allt från statsrådet , hört att vi inte kunnat bygga tillräckligt många bostäder, att vi tillhör bottenligan i när det gäller bostadsbyggandet. Jag har dock inte sett några ambitioner från regeringens eller den borgerliga majoritetens sida. Det finns inga uppsatta mål om hur många bostäder som ska byggas. Det finns inga konkreta förslag. I senaste rapport talas om en inbromsning av bostadsbyggandet från drygt 40 000 till 35 000. Den prognos som gör är alltså att det inte kommer att byggas mer än 35 00036 000 bostäder 2007. Om det är så som sagt, att vi ligger i bottenligan, undrar jag vilken liga vi framöver, , kommer att hamna i med en borgerlig majoritet. Då menar jag inte någon fotbollsliga. Jag avser inte eller den italienska ligan utan ligan i bostadsbyggandet. 49 () replik: Vilken tur att det inte var en fotbollsliga som avsågs, för det kan jag inte mycket om. Jag hoppas, precis som jag tror att gör, att bostadspolitiken kommer att vara en stor fråga i valet . Vi som varit engagerade i bostadspolitiken har kunnat tycka att det är trist att den frågan skapat mycket lite valfeber. påpekar att i debatter sagt att det byggts för lite, att vi ligger i botten i . Det är väl inte bara som sagt det, utan det har hela alliansen gjort. säger att vi inte har några uppsatta mål eller konkreta förlag. Jag säger bara: Lugn, det kommer. Vi återkommer till det bostadspolitiska målet. När det gäller förslag håller regeringen på att dammsuga allt som har med byggande att göra. Man tittar på alla regler, allt som skulle kunna förbättra och göra det hela enklare. Vi vänder på varje sten för att hitta förslag som gör att kommer att kunna bygga mer. Jag skulle vilja säga att ett rimligt mål skulle vara att ligga på något slags genomsnitt, åtminstone för . Hur långt vi sedan når återstår att se. Det intressanta är att vi har legat oerhört lågt. Inte heller när det gäller de byggnationer som är kan ni i oppositionen slå er för bröstet och säga att det har varit bra. Min fundering är vad ni vill göra framöver. Det kan inte bara vara fråga om produktionsstödet, som ni ju ville ta bort. 50 () replik: frågar vad vi har för politik. Vi är självkritiska. Det är långt ifrån att bostäderna som byggdes räckte, men vi var på rätt spår. Det som skiljer den borgerliga majoriteten från oss som företräder oppositionspartierna är att ni saknar ambition. Ni kan inte säga hur många bostäder som kommer att byggas . Det är det som bekymrar och oroar mig mest. Det är kvar . Vi byggde nästan 45 000 bostäder , men vad har ni för ambitioner? Kommer ni att bygga 50 000 eller 60 000 med tanke på att ni har nämnt att ligger i bottenligan? Om ni hamnar under den siffra som vi har kunnat prestera, vilken liga kommer då att hamna i? Jag har en fråga om allmännyttan med tanke på era stora ambitioner när det gäller ombildning. Har ni hunnit sälja det mesta av allmännyttan och kommunernas bostadsbolag? Jag kopplar frågan till arbetsmarknadssituationen och rörligheten på arbetsmarknaden. Hur kommer människor att kunna få bostad när de får nytt arbete i en annan region? Vi har väldigt många studenter och en del är snart nyutexaminerade. De söker jobb i hela landet. Om det saknas hyresrätter, hur ska man då bo? Ska man tacka nej till det jobberbjudande man har fått? 51 () replik: Jag tycker att diskussionen om ombildning blir väldigt intressant. Jag får frågan om vi har hunnit sälja. En sak är självklar. Det är inte som säljer. Det är inte regeringen heller. Det vi tycker är oerhört viktigt är att ge tillbaka kontrollen över de kommunala bostadsföretagen till kommunerna. Det kallas kommunalt självstyre. Jag är tämligen säker på att man i de allra flesta kommuner kommer att fortsätta att ha kommunala bostadsföretag. Man kommer att fortsätta att ha allmännyttiga bostäder och det kommer att finnas hyresrätter. Ni målar upp någon sorts skräckvision som jag över huvud taget inte förstår mig på eller begriper. Jag är säker på att det kommer att finnas hyresrätter . Det som fascinerar mig med den bostadspolitiska debatten är att den ofta tar sin utgångspunkt i . Jag känner inte igen mig när jag tittar runt i landet. På de flesta håll gör man de avvägningar som man behöver göra i sitt kommunala bestånd och med sina kommunala lägenheter. Jag tycker att man ska ha stor respekt för det kommunala självstyret.