prot · GU0974 · 2007-03-14 00:00:00 — Jag står naturligtvis bakom alla dessa reservationer men begränsar mig här till några aspekter och ett yrkande. I reservation 1 tar vi upp att bör vara drivande när det gäller uppfyllande och förstärkning av Kyotoprotokollet och att måste ansluta sig till det internationella klimatsamarbetet. Det borde vara en moralisk självklarhet att världens enda supermakt som tillika har de största utsläppen per capita inte bara ansluter sig till utan även är ett föredöme i det internationella klimatsamarbetet. Trappan måste, så att säga, städas uppifrån. Det är enligt min uppfattning dags för omvärlden att börja fundera på sanktioner som kan riktas mot om de inte ansluter sig till internationella klimatuppgörelser. Tillsammans med tar vi i reservation nr 2 upp förslag om att införa klimattullar på importer från energiintensiva industrier från i-länder som inte ratificerat Kyotoprotokollet, och det kan ju sägas vara ett exempel på sanktioner mot och andra bakåtsträvande länder. I reservation nr 3 tar vi upp att taket för antalet utsläppsrätter successivt ska sänkas och att utsläppsrätterna ska fördelas genom auktionering. Erfarenheterna av EU:s handel med utsläppsrätter har inte direkt varit lysande. Det stod till exempel i Svenska Dagbladets näringslivsdel om en fullständig flopp för utsläppsrätter. Företagen har ju helt gratis fått utsläppsrätter som de sedan kunnat tjäna stora belopp på genom att sälja vidare. Och detta har inte heller påverkat deras miljöpolitik särskilt mycket. Som framgår av betänkandet rekommenderar nu även och , i redovisningen av ett regeringsuppdrag, att aktörerna bör köpa sina utsläppsrätter via auktion. Jag nämnde tidigare FN:s klimatpanels beskrivning av jordbruket som en av de viktiga faktorerna bakom klimatförändringarna. Och det kom för någon tid sedan en rapport från FN som visar att jordbrukssektorn eller boskapssektorn, globalt sett, står för av de globala växthusgasutsläppen. Det är större än hela trafiksektorn. Det är bland annat för att man odlar mycket foder för köttproduktion som sedan går till export i och även till . Genom den höga köttkonsumtionen medverkar man indirekt till en negativ klimatpåverkan. I reservation nr 8 föreslår vi att regeringen bör återkomma med ett samlat förslag för att minska jordbrukets utsläpp av växthusgaser. Tyvärr avslås det av utskottsmajoriteten. Slutligen, herr talman, yrkar jag bifall till reservation nr 16 där föreslår ett nytt miljökvalitetsmål, nämligen begränsad miljöpåverkan i andra länder. miljöpåverkan i andra länder växer med ökad import av varor. Detta orsakar indirekt miljöpåverkan genom utsläpp och förändrad markanvändning i andra länder, till exempel just avskogning för att odla foderväxter för uppfödning av boskap för köttkonsumtion. Det handlar, som vi ser det, om att verka för ett internationellt sett rättvist miljöutrymme. Vi kan inte här i konsumera på bekostnad av miljön i andra, ofta fattiga, länder. 23 (): Klimat, klimat, klimat. Alla vill synas i det här ämnet. Alla vill tala om att vi är medvetna om vad som sker. initiativ till klimatdebatten är ett exempel. Alla överträffar varandra med kloka ord, procentsatser och mål. Att vara miljöpolitiker är inne. Att vara medveten om att åtgärderna ska till är också inne. Och något annat vore helt fel. IPCC:s rapport, Sternrapporten och även den sårbarhetsutredning som vi har tagit del av har alla bidragit till att dra i gång debatten effektivt. har präglats av klimatrapporter i våra medier. Vi ska behandla miljö- och jordbruksutskottets betänkande Klimatpolitik och motioner från den allmänna motionstiden som faktiskt var innan klimatfrågan blossade upp så stort som den sedan har gjort. Under valrörelsen var den inte lika stor som den har varit . Vad jag vill säga i samband med det är att vi från lämnade in en ambitiös klimatmotion . Den har hamnat i dagens betänkande. Att uppstod ur kunskapen om att klimatet och miljön höll på att ta stryk är vi några som minns. Det är därför både ett framsteg och en svindlande känsla av hur trögt vissa saker går som gör att jag gör den här reflexionen just . Det är mycket man ska stå ut med när man är föregångare, när man är stigfinnare eller när man har kommit till en synvända. Det är ett framsteg att höra den moderata statsministern i onsdagens uppstart av , som jag fick lov att ta del av, lite ödmjukt visa lite distans till sin egen politik och då själv uttrycka det ungefär så här: sitter nog några här och tänker att det är kul med en moderat som har fattat detta. Det var alltså statsministern själv som sade så ungefär. Jag kunde inte ha sagt det bättre själv. Man kan inte lösa klimatpåverkan genom en enda åtgärd som kanske består av bonus på miljöbilar, även om den åtgärden kan vara bra för en del i samhället. Därför är den ett instrument som pekar åt rätt håll, och därför är det ett förslag som vi i har med också. Men klimatfrågan är större än så. Det krävs mer, och det krävs återigen ett helhetstänkande, ett perspektiv som lyfter lite. När jag som barn cyklade i på väg till stallet minns jag att det luktade fruktansvärt skarpt från en industri med något slags plasttillverkning. Jag vet inte vilken verksamhet som pågick där, men jag kommer ihåg stanken av fräna ämnen och att man inte mådde så bra i den miljön. Själva produktionen var något som förknippades med utsläpp. Då var det knappast människors fria tid som förknippades med miljöpåverkan. är det transporter av olika slag och väldigt ofta vår rätt till frihet som påverkar miljön, vår rätt att förflytta oss med bilen, vår rätt att flyga till någon annan plats på semestern men även vår rätt att konsumera vad som helst, när som helst, producerat var som helst på jorden. Det är ett på många sätt intressant utvecklingsmönster som vi människor har, men vi är ju inte ensamma här. För vår egen existens behöver vi de klimathållande funktionerna, de molnbildande regnskogarna, den viktiga mångfalden av liv och balansen i systemen. När glaciärisarna kalvar ned i havet, när saltvattnet ändrar sin sammansättning och blir sötare, när regnet ökar på redan fuktiga ställen, när torkan ökar på torra ställen, när havet blir varmare är frågan vems frihet som vi inkräktar på. Ska vi ta ansvar i , vara pådrivande och visa att det är dags? Jag ser inte förslagen som bör komma från en svensk regering som säger sig ha insikt i vad som sker. Jag säger: Ska vi vara tuffa och gå före i ? Vi i ser klimatfrågan som en viktig solidaritetsfråga, en solidaritet mellan generationer. Kommande generationer kommer inte att kunna elda med fossila bränslen i samma omfattning som vi har gjort. Det är en fråga om solidaritet med naturen och därmed vår framtid. Klimatrubbningarna kommer att kunna påverka livsbetingelserna negativt för en rad arter. Klimatfrågan är i hög grad en fråga om solidaritet mellan rika och fattiga. Det är vi i den rika delen av världen som står för den största förbrukningen av fossila bränslen. Vi vet att vi bidrar till klimatförändringarna. Vi vet förmodligen mindre om deras konsekvenser än att de är på gång. Likväl är det vi i den rika världen som har det största ansvaret för utsläppen av koldioxid och andra drivhusgaser. anser att i handeln med utsläppsrätter bör en auktionering av utsläppsrätter råda. De svenska utsläppen av växthusgaser bör minska till 2050. Och man talar om liknande mål, vet jag. Det är frestande att ta långsiktiga radikala mål och sedan skjuta upp åtgärderna för att nå målen, men då måste merparten av minskningen ske mot slutet av perioden. Så är inte ansvarsfullt att göra. Eftersom drivhusgaserna är kvar i atmosfären får en minskning på nu en betydligt större samlad effekt än en minskning som sker om först . Det är också frestande att se storskaliga satsningar som lösningar på problem. Det är inte lämpligt att vi i tillåter naturgasen att breda ut sig oifrågasatt, eftersom den är en fossil energikälla. I ökar den på utsläppen, när det finns alternativ energi. Vilka satsningar som ska göras är viktigt. Storskaliga lösningar som rent tekniskt på ritbordet ser fullkomligt genomförbara ut ska också fungera i verkligheten. Därför är det bra att inte heja på det som kallas CCS som innebär storskalig koldioxidavskiljning och lagring i berggrunden. Hur som helst är det inte en färdigutvecklad metod, och vi har mer bråttom än så. Vi ska minska utsläppen nu och inte skjuta på frågan. Det är också viktigt, som vi har påpekat i , att vi i samband med en diskussion angående EU:s utsläppshandel och angående trafiken ser ett problem i att trafiken och industrin hamnar i en gemensam utsläppsbubbla. I så fall kan den svenska industrin komma att konkurreras ut, eftersom det finns en större betalningsvilja inom transportsektorn. Flera rapporter visar att arbetstillfällen i och kan hotas om transporterna ingår i samma bubbla som industrin. , du sade något om att var hotat. Jag ser inte det som att vi är speciellt hotade. Jag tycker att det är väldigt kul att vara föregångare . Jag kan inte tycka att klimatbloggar, coola bilar eller de gröna är ett skarpt förslag som brukar säga: skarpa förslag. sade att försurningen breder ut sig, men inte hos , skulle jag vilja säga. För vi har sett möjligheten att utveckla ett hållbart samhälle som ger människorna i samhället meningsfulla liv där miljö och människor lever i samklang, där hållbar utveckling betyder hållbar utveckling. Det handlar om ett människovänligt samhälle där barn kan växa upp med satsningar på kollektivtrafiken och cykelvägar i samhället, med alternativa bränslen till bilar, med vind- och vågkraft och med utökad ekologisk produktion av livsmedel som leder till djurs och människors välbefinnande. Att politik är framåtskridande ser vi också på opinionsmätningarna och i våra medlemsantal. Vi vill förändra till en smart energianvändning, och här ingår inte kärnkraftsutbyggnad. Vi måste använda ekonomiska styrmedel. Flygets ökning är inte hållbar. Vi behöver alla järnvägssatsningar. Klimatinvesteringspengarna till kommunerna och pengarna till hade vi med i vår budgetmotion. Vi tror inte heller att man kan gräla sig ur klimatproblemen. Det kan man absolut inte. Men att vara föregångare kräver mod och en hel del riktiga förslag. Ni hör ju själva hur miljöpartistiska alla nu vill vara, men det krävs att man vill förändra och driva på. kallas vi utopiska, men när det gått vill många vara med och hoppa på förslagen, mer eller mindre. Man vill vara med på det gröna tåget. Jag säger bara välkommen! vill jag säga att jag står bakom alla reservationer, men för att spara tid i kammaren yrkar jag bifall bara till reservationerna 6 och 7. 24 (): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Alldeles hade vi en omfattande klimatdebatt där vi fick prata lite om visioner och även om de lite mer handfasta sakerna. får vi tillfälle att diskutera alla de motioner i ämnet som kommit in till utskottet. Det är intressant, som också påpekade, att det bara finns 33 yrkanden. Det är alltså inte så många motioner som kommit in. berör ju klimatfrågorna väldigt många delar av politiken, och många frågor ligger egentligen hos andra utskott än just miljö- och jordbruksutskottet. Betänkandet beskriver tydligt det internationella arbete som sker mot klimatförändringar. Det beskriver den globala uppvärmningen och det svenska systemet med miljökvalitetsmål. På första sidan står det: Samtliga motionsyrkanden avstyrks, bl.a. med hänvisning till pågående arbete nationellt och inom EU och då regeringen har för avsikt att återkomma till med en klimatpolitisk proposition och med en proposition med uppföljning av de nationella miljökvalitetsmålen . Jag har ju lärt mig nu hur systemet fungerar. Det är ju så: Alla motioner som väcks avstyrks. Dock är det ganska intressant att se med vilken välvilja och värme de avstyrks. Miljö- och klimatfrågorna har lämnat högervänster-skalan. Detta är frågor som berör oss alla. Det viktiga att ta fram är att vi måste arbeta på flera nivåer, vilket vi pratade om redan i den förra debatten. som vi bejakar det civila samhällets önskan att förbättra världen och underlätta för människor att göra miljöbra saker behöver vi sluta de här stora internationella traktaten mellan världens länder. Det är tydligt att alliansen och oppositionen skiljer sig åt på flera punkter. Det gäller synen på det internationella arbetet, synen på EU och inställningen till politikerrollen. Vi i alliansen tror på Europatanken. Det senaste toppmötet var framgångsrikt. Vi driver en offensiv miljöpolitik både här och utomlands. Jag tyckte om det sade: EU är vår hemmaplan. Det är så vi måste se det. Vi vill inte välja att arbeta nationellt eller internationellt, för nationella åtgärder räcker inte till. Vårt samarbete inom EU är en förutsättning för att lyckas. EU är faktiskt oöverträffat som miljöorganisation. Bit för bit når vi framgång. I en motion föreslås tullar på varor från energiintensiv industri i länder som inte är anslutna till Kyotoprotokollet. Vi tror inte det är väldigt tydlig moderatpolitik att införande av tullar är rätt sätt att lösa problem, tvärtom. Däremot jobbar vi för att ta bort tullar. Vi vill få bort EU:s etanoltullar. Vi tror på det internationella systemet för handel med utsläppsrätter. Det är inte perfekt ännu, men vi jobbar på det. Var skulle vi vara utan det? Det ska vara effektivt, och det ska fungera. Vi driver frågan att utsläppsrätter ska auktioneras ut, inte delas ut. Men vi vill också jobba med mekanismerna för ren utveckling och gemensamt genomförande, för det gör skillnad. Både regeringen och utskottet tycker att det är viktigt att de svenska insatserna fortsätter när det gäller utsläppsminskningar och allt det andra arbete som pågår, men också när det gäller att skapa nya marknader för den svenska miljö- och energitekniken. Vi tror på tekniken. Vi är teknikoptimister. Sedan kommer vi till den största skillnaden, som är otroligt tydlig här i debatten, nämligen att vi i alliansen har en ödmjuk inställning till vårt uppdrag och vår roll. Vi tror inte att vi politiker vet och kan allt och sitter på alla lösningar. Vi tror på breda lösningar i alliansen. Det är därför vi har skapat Kommissionen för hållbar utveckling. Det är därför vi har skapat det vetenskapliga rådet och den parlamentariska beredning där vi bjuder in alla till samarbete, även Socialdemokraterna. Vi vill fatta beslut baserat på fakta och politiskt samarbete med forskare, näringsliv och intresseorganisationer. Alliansregeringen arbetar med miljöpolitiken och klimatfrågorna. Vi tar detta på stort allvar. Det är otroligt spännande att se det förarbete som pågår inför den klimatproposition som kommer . Vi tar ett helhetsgrepp. De svenska miljökvalitetsmålen ligger fast och ska utvecklas. Regeringen återkommer till frågan hur målen ska utformas. Vi har en god uppföljning och utvärdering av arbetet . Både och arbetar fram underlaget. En hel del av de saker som tas upp i de olika motionerna bemöts i klimatpropositionen, och därför har vi valt att avstyrka dem. Sammantaget visar det arbete som pågår handlingskraft. Det är viktigt att vi samlar oss kring miljöpolitiken. Vi behöver en aktiv miljöpolitik och en ekonomisk tillväxt med lite tanke bakom. Vi behöver fundera på det här. Vi måste skapa en rättvis och långsiktigt hållbar global utveckling. Här är det viktigt att miljöpolitiken inte används för att trycka ned och hindra utan som en hävstång för att lyfta upp. Vi tror att det kan ske en otrolig utveckling tack vare de utmaningar vi står inför just . Sedan vill jag vända mig till . Det var inget hot mot jag uttryckte i den förra debatten. Däremot tror jag att den politik vi bedriver i alliansen är så pass bra har ju också ganska tydligt profilerat sig som en enfrågerörelse att vi kommer att göra er onödiga för väljarna. Jag tror på vår miljöpolitik så himla mycket. Vi är ändå inte nöjda med allt det arbete vi genomför. Vi vill faktiskt mer. Vi ser fram emot när är ordförandeland i EU och leder förhandlingarna. EU är vår hemmaplan, och det är där vi ska arbeta. Ordförandeskapet ger oss en möjlighet att påverka hela världen och se till att samarbetet ökar. Vi startar med det informella ministermötet. Detta har varit en himla intressant debatt, även om den blev uppdelad i två. De politiska skiljelinjerna är väldigt tydliga. Vi har en enad allians som utför saker och agerar, och vi har en ganska splittrad opposition som inte riktigt vill följa med på tåget. Jag skulle dock vilja vara den som säger välkommen. 25 () replik: återkommer under sitt anförande och också under den aktuella debatten till att oppositionen inte skulle bry sig så mycket om EU och att det kanske ändå är där som rätt mycket av politiken ska genomföras. Jag vill säga att jag delar uppfattningen att vi ska jobba på EU-nivå och här hemma, och lokalt. Men när man granskar den moderata klimatpolitiken i EU måste man ändå få fråga: Vad är det för fantastiska förslag som uppenbarligen lägger fram och driver i ? Gång på gång röstar ni ju där emot förslag som faktiskt skulle bidra till ett bättre klimat. När det till exempel skulle antas en resolution om klimatförändringar i anslutning till Kyotoprotokollet uttryckte mycket stor tveksamhet till om Kyotoprotokollet verkligen var rätt väg att möta klimatförändringarna. Till exempel sade man i röstförklaringen: Klimatförändringarna och dess orsaker är komplexa och därav följer att åtgärderna också bör ifrågasättas och ständigt vara föremål för en mer kritisk prövning än vad resolutionen ger uttryck för. Luftfarten är en annan sådan fråga. Koldioxidutsläppen per personkilometer är upp till tio gånger högre för flyg än för tåg. Med anledning av det antog en resolution om att minska luftfartens inverkan på klimatförändringarna. Resolutionen stöddes av en mycket bred majoritet i med några få undantag, däribland de svenska som till och med gick emot sin egen partigrupp och röstade emot. När man talar om hur viktigt det är att saker görs på EU-nivå tycker jag också att man ska klämma fram några förslag om hur det faktiskt ska se ut. Det är min ena fråga: Hur ser egentligen på det arbete som bedriver i ? Skulle du kunna ge några exempel på framstående och viktiga förslag som ni har bidragit till? Den andra frågan handlar om de tre bästa förslag som lagts fram i denna kammare som vi i oppositionen har röstat nej till. 26 () replik: Det är jätteintressant att höra hur väljer att vinkla det här med EU. Ni har ju företrätt ett regeringsunderlag med två stödpartier som aktivt vill gå ur EU. Vi hade en ganska rolig debatt i kammaren när en av miljöpartisterna berättade vilken typ av EU och vilket globalt samarbete han egentligen skulle vilja se. Det hade väldigt lite med verkligheten att göra, tyvärr. Det är faktiskt så att Socialdemokraterna i sig kanske har blivit lite mer EU-positiva, men fanns inget stöd för att samarbeta inom EU i det regeringsunderlag ni hade. Det syntes, och det märktes. Jag har talat med många människor som har varit aktiva inom EU och som säger: Vilken skillnad det har blivit nu! Vilken skillnad det är när alliansen har tagit tag i frågorna, väljer att delta och skickar sina politiker att delta och vara aktiva på mötena! Det har inte varit så innan. Sedan handlade det en del om vilka frågor som fungerar bra i EU. Då kan vi titta på det senaste mötet som och var på. Vi kan titta på kraven när det gäller bilarnas utsläpp och på utsläppshandeln för flyget en fantastiskt intressant fråga. ska handel med utsläppsrätter införas för de europeiska flygbolagen, och vill man införa det för hela världen. Det är en jättestor framgång, och det hade aldrig hänt om man hade valt att stå utanför EU. 27 () replik: Det här är knappast en debatt om vi ska vara med i EU eller inte. För övrigt har jag själv alltid tyckt att EU är otroligt viktig arena. Det är helt självklart att vi ska vara med i EU och där diskutera bland annat klimatfrågor. Men det är inte därför, , som vi står här just . Vi pratar om klimatpolitiken, och jag vill upprepa frågan: Vad är det har gjort i eftersom det uppenbarligen ska fattas beslut där i en hel del frågor? Man är ju kritisk till åsikten att Kyotoprotokollet är rätt väg att gå och tycker dessutom att det här med luftfarten kanske inte heller är riktigt rätt sätt att arbeta på, även om hela i övrigt i princip var enigt i frågan. Min sista fråga som jag hoppas att hinner svara på är: Vad är det för förslag som har lagts fram i denna kammare? Det räcker med tre förslag, som oppositionen uppenbarligen har röstat nej till, som majoriteten och som regeringen tror skulle förbättra vårt klimat. 28 () replik: frågar om kritiken mot Kyotoprotokollet. Jag kan tänka mig att det har varit en utvecklingsfråga; man funderar på om Kyotoprotokollet verkligen har varit det absolut bästa sättet att arbeta. Jag tycker att man ska respektera att det inte alltid har varit enkelt att veta åt vilket håll vi ska gå. Det tror jag vi ska respektera när det gäller all politik. Vi har inte alltid tyckt som ni har tyckt. Ni har utvecklats åt något håll i alla fall, och vi får se vad som händer nu när ni får en ny partiledare. När det gäller de tre förslagen i kammaren vill jag återigen hänvisa till det arbete som vi just nu lägger ned för att kunna presentera ett helhetsgrepp, en klimatproposition som omfattar alla de frågor som vi behöver ta tag i. Vi behöver verkligen lägga tid på det, och det handlar om inställningen till politikerrollen. Vi tror inte att vi har alla svar. Vi har en väldigt ödmjuk inställning. Vi vågar inte säga att vi exakt vet vad som är rätt och fel i alla frågor och svar, och det är jag rätt nöjd med. Jag skulle inte vilja vara en politiker som går ut och försöker hitta politiska lösningar på allt, utan vi tror på forskning, på utveckling och på teknik. Vi ser hur det civila samhället stiger fram och försöker rädda världen. Det vill vi bejaka. 29 (): Ledamöter av kammaren, medborgare av detta gamla land och övriga intresserade! Det är bra med dessa debatter som berör klimatet. Det är vårt ansvar och vår plikt att diskutera detta brett och inte bara här i kammaren. Jag hoppas att det märks en skillnad mellan de politiska alternativen. Det är själva avsikten med den här debatten. Det finns en skillnad, och vi kommer icke att bli helt överens när vi debatterar här i kammaren. Så fungerar det, och så ska det också vara. Jag hoppas att de som lyssnar märker detta. Ära den som äras bör, brukar man säga. i debatten har en del ärat sig själva, och det är imponerande. Jag vet inte om jag ska drista mig till detsamma, men visst kan man ära att tidigt tog ett miljöansvar och skrev den första miljömotionen i . Men det är väldigt länge sedan. Jag tror inte vi ska vila på gamla lagrar och fundera över vad som var så bra . Vi lever ju . Vi tar ansvar nu för de handlingar vi utför och de beslut vi fattar, och det är till det goda för kommande generationer och för ett samhälle som vi hoppas ska vara mer hållbart och mer kretsloppsanpassat. Begreppet hållbart kan också diskuteras, men vi har valt att använda det. Det är ett begrepp vi använder men sannolikt inte vad vet jag. Någon som var före mig i debatten tog upp lokala exempel, och det är lite grann så det fungerar. Var och en har vi lokala exempel som vi känner igen oss i. Det är goda exempel på människor som genom initiativkraft, drivkraft och entreprenörskap har tagit miljöansvar och, har det visat sig, även klimatansvar. Klimatfrågan anses vara ny, men så är det ju inte. Det är inte mycket som är nytt på denna gamla planet och i detta universum, men att vi debatterar frågan här och är naturligtvis nytt. Jag vill återgå till de lokala exemplen. Det är ändå vad som sker lokalt som är avgörande. Vad vi får våra medborgare och våra medmänniskor att ta ansvar för i sin vardag och i sitt arbete eller i sin familj är det som gör skillnad. Vi kan i bästa fall hjälpa till genom att fatta kloka beslut, herr talman, men det som sker lokalt är viktigast. Jag vill utgå från min hembygd.