prot · GU09119 · 2007-06-04 00:00:00 — Mina motdebattörer just nu företräder en politisk gruppering som har varit i regeringsställning under en lång följd av år. Då togs inte de här stegen. Då gjorde man inte det här. Jag hade kanske förväntat mig att glädjen skulle stå något högre i tak utifrån de åtgärder som vidtas på det här området. Jag tar inte lätt på det här. Jag inser att det här är ett område där det kommer att ta tid innan vi kommer till rätta med problemet. Det första vi måste göra är att erkänna att människor lider på ett sätt som är alldeles orimligt. Sjukvården ska bemöta de här människorna på ett värdigt sätt och ta deras symtom på allvar. Och vi måste flytta fram positionerna när det gäller forskning som gör att vi kan finna lösningen på gåtan bakom den här sjukdomen. tas steg till skillnad från hur det har varit tidigare. säger att hon är besviken på att jag inte går henne till mötes när det gäller mer forskning. Då har mitt svar handlat väldigt mycket om just forskning, forskning i allmänhet när det gäller klinisk forskning och forskning just när det gäller kvinnors hälsa. Det här är nya betydelsefulla steg för att man ska kunna komma till rätta med ett problem som alltför länge har varit sopat under mattan. Jag tror att många människor som lider av den här sjukdomen eller anhöriga till personer som lider av den här sjukdomen med glädje tar emot det svar som regeringen kan lämna på det här området. 21 (): Först vill jag påminna om att samarbetade med den förra regeringen. hade inte socialministerposten i den förra regeringen. Jag ställde min interpellation utifrån situationen för patienter med ME, inte utifrån behoven av allmän forskning om ohälsa eller om kvinnors hälsa. Jag välkomnar de 90 miljoner som ska satsas på kvinnors hälsa, men just nu är det jag som är interpellant, och jag har ställt frågan utifrån ME-patienternas situation. Sjukdomar och behandlingar och diagnostiseringen av sjukdomar skiljer sig inte nämnvärt länderna emellan, och vi har möjlighet att använda kunskap som har tagits fram i andra länder. diskuterades ME-patienternas situation i vårt grannland, i . norska kollega säger i ett svar att det finns en stor osäkerhet inom läkarkåren om sjukdomen ME. Det sägs bero på att det inte finns ett enkelt test för diagnosen och på att det finns för lite kunskap om orsaker och behandlingsmetoder. Detta kan bero på att sjukvården har visat för lite uppmärksamhet när det gäller denna patientgrupp. Hon, kollega, menar också att det finns ett stort behov av att sprida kunskap om sjukdomen. Hon vill att det utarbetas nödvändigt informationsmaterial och att information om ME uppdateras regelbundet på Internet. Speciellt viktigt är det att de som arbetar med dessa patienter får mer kunskap om sjukdomen. Jag hoppas att har möjlighet att diskutera med sin norska kollega vid lämpligt tillfälle om ME-patienternas situation. I har man enats om ett konsensusdokument, 2003, för att ha kriterier för definition, diagnostisering och behandling av ME. Det är någonting att ta efter också i , eller vad säger socialministern? I finns det möjlighet till specialiserad vård i . Det saknas på andra håll i . Vi har ju hälso- och sjukvårdslagen, som socialministern också hänvisar till i sitt svar, som ska garantera lika vård på lika villkor. Gäller det inte patienter med ME? diskuterade socialministern och jag patienter med fibromyalgidiagnos. Då som hävdade jag att det fortfarande finns skillnader i hur män och kvinnor behandlas inom vården. Fler kvinnor än män upplever att de blir missförstådda och får vänta på utredningar och diagnos. Vi kan inte blunda för att sjukdomar som mest drabbar kvinnor nedvärderas och ifrågasätts. Jag behöver antagligen inte förklara begreppet SVB-käringar, som jag också hänvisar till i min interpellation, för socialministern. Det finns fortfarande attityder inom vården som är negativa. 22 (): Jag kan kosta på mig en viss entusiasm över SBU:s initiativ det är ändå ett steg framåt och över initiativet att rensa upp i diagnosdjungeln och försöka skapa ökad klarhet för de åtgärder som behövs. Vi kan känna oro för att man inte är beredd att koppla ett politiskt grepp om frågan som är så starkt att man kan garantera att den här gruppen får ett värdigt bemötande, får tillgång till de behandlingsmetoder som finns i andra länder och att man i på ett annat sätt än vad man har gjort följer den internationella forskningen. När det gäller diagnostisering förekommer det en sammanblandning av diagnos enligt den korrekta klassningskoden med allmän trötthet och mer psykosomatiskt betingade diagnoser. Det gör att man får en grupp som är heterogen. Gruppen är egentligen inte heterogen och ska inte vara det. Det här är en specifik sjukdom. Socialministern säger att regeringen ska titta på gåtan bakom detta och att vi har problem så länge man inte har löst gåtan. Inom cancerforskningen och inom astma- och allergivården känner man inte till orsaken bakom sjukdomarna. Man har ändå gjort en ganska framgångsrik forskning och framgångsrika vårdinsatser när det gäller symtomlindring, bot och hur man bemöter patienter som är kroniskt sjuka. Här tror jag att det finns en del att lära för den här diagnosgruppen också. Det finns mycket att göra även om man inte känner till orsaken. 23 Socialminister (): säger att inte satt i regeringen under den förra mandatperioden. Det är jag väl medveten om, men jag utgick ifrån att det här var ett av de områden som inte var undantagna från samarbetet och att hade inflytande också på det här området. Det är helt korrekt att vi behöver ha mer kunskap på det här området. Vi behöver arbeta bättre. Alla som arbetar inom svensk hälso- och sjukvård och som kommer i kontakt med personer som har drabbats av de här symtomen behöver ha större kunskap för att kunna bemöta på ett värdigt sätt. Jag tycker att det som man har gjort i är intressant och värt att titta närmare på för att se om vi kan lära av det exemplet. Det som vi nu säger om en förstärkning av den kliniska forskningen över huvud taget och att förstärka forskningsprogram om kvinnors hälsa är något positivt. Det här är en sjukdom som drabbar kvinnor i större utsträckning än män, även om det också drabbar män. Det allra viktigaste är förstås vad SBU ser framför sig. Jag kan hålla med om att mycket kan göras även utan att man vet precis vad som händer. Men det man ytterst vill är naturligtvis att nå kunskap om vad som ligger bakom sjukdomen. Även utan att man har klarat ut den frågan kan man naturligtvis göra väldigt mycket, och det ska svensk hälso- och sjukvård göra. Vi har all anledning att på alla nivåer vår nivå, den nationella nivån och på landstingsnivå runt om i landet diskutera de här frågorna för att alla de som har drabbats ska bemötas på ett värdigt sätt. Vi tar , menar jag, genom det som regeringen gör på det här området rejäla kliv framåt för att lyfta upp den här gruppen som är och har varit utsatt. Vi tar tydliga steg för att försöka komma till rätta med det som ligger bakom. Det visar att regeringen känner ansvar och gör vad den tidigare regeringen inte gjorde på det här området. 24 (): Jag kan medge att det självklart är ett misslyckande att den förra regeringen inte förbättrade situationen för ME-sjuka. Det förnekar jag inte på något sätt. Jag menar att som socialminister har mycket större möjlighet att påverka situationen för ME-sjuka än vad jag någonsin hade under den förra mandatperioden. Det saknas verksamma behandlingsmetoder för att bota sjukdomen ME. Det finns åtskilligt som man kan göra för att lindra symtomen och åstadkomma förbättring i många fall. Jag tog i mitt förra inlägg upp att specialistvården inte ens erbjuds någon annanstans än i . Jag hoppas att socialministern kan förklara för de ME-drabbade som inte råkar bo i vart de ska vända sig. Hur kan de få möjlighet att få en diagnos för att få något slags lindring för sina symtom och bli behandlade på ett korrekt och bra sätt? 25 Socialminister (): Jag hör att jag börjar upprepa mig, så jag ska försöka fatta mig kort. Det intressanta med det som SBU planerar är att man ska utvärdera metoder för diagnostik, det vill säga hitta vad som drabbar dessa personer, och utvärdera behandlingsformer som finns och som har prövats för att se vad som ger effekt. Utifrån det kan vi få ett bra underlag som kan användas överallt inom svensk hälso- och sjukvård. Om allt blir lyckosamt och det hoppas vi kommer det att kunna innebära att vi tar rejäla kliv framåt så att de 40 000 personer som lider av det och de som kommer att drabbas blir bemötta på ett värdigt sätt och att det finns effektiva metoder för att möta den sjukdom som de har drabbats av. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2006/07:558 om Europakorridoren 26 Statsrådet (): har frågat mig om jag kommer att se till att en utbyggnad av järnvägen i form av höghastighetståg finns med i regeringens planering för framtida infrastruktursatsningar. Som bakgrund till frågan tar upp två höghastighetsbanor som planeras inom ramen för den så kallade Europakorridoren. Det är Europabanan, som följer och sträcker sig mellan , , och och Götalandsbanan, som följer ett öst-västligt stråk från över till . I den nationella banhållningsplanen för perioden 20042015 ingår start av två projekt som är en del av en framtida Götalandsbana, nämligen Ostlänken på och nytt dubbelspår sträckan MölnlyckeRävlanda på Kust-till-kust-banan. Som säkert vet pågår en process med att revidera gällande banhållningsplan. har fått i uppdrag av regeringen att lämna förslag till en reviderad nationell banhållningsplan för perioden 20042015. Vägledande för prioriteringar av åtgärder ska vara samhällsekonomisk lönsamhet för föreslagna åtgärder, där hänsyn också tas till hur mycket åtgärderna bidrar till uppfyllelse av de transportpolitiska målen. ska lämna ett remissbehandlat förslag till nationell banhållningsplan till regeringen . Regeringen kommer därefter att bereda underlaget samt fatta beslut om fastställelse av en reviderad nationell banhållningsplan. Regeringen har även inlett arbetet med en ny planeringsomgång för transportinfrastrukturen. Som ett första steg har , tillsammans med ett antal andra centrala myndigheter, fått i uppdrag att utarbeta underlag för en kommande infrastrukturproposition. Arbetet tar sin utgångspunkt i en bedömning av hur samhällets behov av transporter kan komma att utvecklas . Efter beslut med anledning av förslagen i propositionen kommer ett mer konkret arbete med prioritering av olika åtgärder att genomföras. Regeringen avser att sedan fatta beslut om nya långsiktiga infrastrukturplaner för perioden 20102019. Med hänsyn till de pågående planeringsprocesserna är jag inte beredd att säga något om framtida utbyggnader av olika järnvägsprojekt. Jag är övertygad om att vi får ett mer effektivt utnyttjande av statens medel genom en sammanhållen process, med regional delaktighet jämfört med om vi hade en ordning där regeringen fattade separata beslut för varje investering eller åtgärd på väg- och järnvägsnäten. 27 (): Tack, statsrådet, för svaret. Anledningen till att jag skrev interpellationen är att det pågår ett arbete. Och jag menar att det är nu som man kan påverka och inte komma i efterhand. Det är därför som jag tycker att det är viktigt att vi har diskussioner och debatter om olika satsningar. Jag tycker naturligtvis att man måste göra en helhetsbedömning. Men i detta läge ser jag just Europakorridoren som en av de framtidssatsningar som vi behöver göra. är ett långt land, och infrastruktur och kommunikationer spelar en mycket stor roll. Vi har ett stort behov av att transportera både varor och personer. Vi behöver både bra järnvägar, sjövägar och vanliga vägar. Jag tycker att det är bra att man håller frågan aktuell och vid behov reviderar de olika planer som finns eftersom utvecklingen kanske går lite grann åt ett annat håll nu än den gjorde när man tidigare gjorde planerna. Det projekt som jag tar upp är det som kallas Europakorridoren. Det handlar om att via järnväg förbättra kommunikationerna inte bara i utan också kommunikationer med . Det handlar också om att vi i behöver komma i gång med att bygga ut järnvägen och använda oss av höghastighetståg. beslutade regeringen att fortsätta bygga här i , vilket jag tycker är mycket positivt. är det trångt på . Man får köa både för att komma in på Centralen och för att komma ut från den. När vi får en förbättring här i kommer det naturligtvis att innebära att vi får ännu bättre kommunikationer. Och det påverkar i detta läge, om vi talar om Europakorridoren, framför allt och . Då kommer vi att behöva vidta åtgärder på olika håll, till exempel i som har största hamn. Det största fartyget som kommer in där har 13 000 containrar. Tänk om vi kunde lasta över större delen av det som ska vidare på järnväg för vidare transport till övriga landet. I kommer att förverkligas. Då behöver vi också fundera på den kapacitetsökning som det kommer att innebära. Det kommer också att ske en kapacitetsökning på när tunneln genom blir färdig. Och kommer vi troligen att behöva fler spår för att klara av den ökade kapaciteten. Om vi bygger nya banor i likhet med de förslag och idéer som Europakorridoren presenterar kommer vi att lösa flera av de positiva problem som uppstår. Och när vi får höghastighetståg i , vilket jag hoppas och tror att vi får, kommer restiden från exempelvis till att vara och i stället för som och som snabbast. För oss som tycker att tåget är det bästa alternativet skulle detta innebära att det blir större konkurrens om platserna på tåget. Min fråga till statsrådet är: Kommer frågan om höghastighetståg att tas upp i diskussionen om kommande planering för järnvägen? 28 Statsrådet (): Det är en intressant och viktig fråga som tar upp av den anledningen att den också visar på vikten av att man klarar av att ständigt blicka framåt i syfte att också fånga upp omvärldsförändringar. En anledning till att vi gör en revidering är för att kunna konstatera hur läget är för den befintliga planen. Det är naturligtvis ingen hemlighet att det kommer att visa sig att det finns mer löften än resurser inom den planen. Därför kommer det att krävas resurser för att komma i kapp med den plan som redan föreligger så att inte effekten blir att saker och ting skjuts . Det är den situation som vi befinner oss i . Men inte desto mindre ska man ständigt se över möjligheterna att skapa mer effektiva transportsystem. Och det pågår ett mycket gediget arbete som är kopplat till att hitta effektiva transportkedjor mellan väg och järnväg, just det som efterlyser, nämligen att föra över gods från väg till järnväg där det är bäst och över till sjöfart när det fungerar bäst. Men jag vill ändå göra en återkoppling till höghastighetsjärnvägar och säga att har studerat förutsättningarna för nya höghastighetsjärnvägar mellan och och mellan och . Slutsatsen av den analysen är att Götalandsbanan kan vara en samhällsekonomiskt försvarbar investering med goda förutsättningar att bidra till den regionförstoring som vi ser och som är positiv. Däremot kan man se att effekterna av en Europabana genom är mer osäkra. Det har snarare med det som är utanför att göra än med det som är i , om man nu ska se den svenska delen som en del av en Europabana, eftersom det för utrikestrafiken krävs omfattande investeringar i , sambandet DanmarkTyskland, över Femer Baelt och en tunnel mellan och . finns inte några sådana beslut. Man beskriver också att effekten av den mellanliggande marknaden för en regiontrafik inte bedöms vara så tydlig. Jag ska dock säga att och den är aktiva i den diskussion som också och för med anledning av just i syfte att få ett längre sammanhållande effektivt system, alltså precis det som efterlyser. 29 (): Jag tycker att det känns positivt att man använder sig av de diskussionsforum som statsrådet här hänvisar till för att diskutera denna fråga. ligger i utkanten av , och det är ett glestbefolkat land. Och vi behöver kommunikationer med övriga . Flera andra medlemsländer i den europeiska gemenskapen ser höghastighetstågen som ett bra kommunikationsmedel, och man planerar också för fler utbyggnader. När de flesta andra länder bygger sådana järnvägar har de som mål att man ska landa någonstans i . Man tycker att , , och är medelpunkten i . Och många av planerna handlar om en öst-västlig riktning. Det finns planer för de baltiska staterna ned mot . Det finns planer på en tågbana mellan och , också den i öst-västlig riktning. Det finns också planer i en nord-sydlig riktning, men det handlar då om länderna i södra som också drar sig mot . De vill också ha bättre och snabbare kommunikationer i form av tåg. Om inte vi också hänger på denna planering hamnar vi lite utanför. Och det känns inte så bra. Ett av skälen till att jag tar upp detta nu i och med att man håller på att revidera och se över planerna är att man återigen tar upp denna fråga och ser till att vi verkligen fortsätter denna diskussion. Jag känner också till problematiken både när det gäller tunneln och om det ska vara en bro över Femer Bælt. Jag som bor i ser dessa kommunikationsproblem när man har vatten runt omkring och att vi verkligen behöver göra någonting. Vi vet också att är ganska hårt belastad när det gäller tågtrafiken över till och vidare ned i . Här behövs verkligen en ny tankegång och att vi fortsätter att jobba för att få denna kommunikation just för att ligger där det ligger, det vill säga i norra , så att vi inte ska hamna vid sidan om. Jag tycker också att det här är en stor miljöfråga. Som jag sade i mitt första inlägg tar jag själv ofta tåget, och inte minst många kolleger här i åker tåg. Det är ett väldigt praktiskt och bra kommunikationsmedel. Kan vi få mer persontrafik på järnvägen minskar vi också framför allt koldioxidutsläppen men även annan inverkan på miljön. Det skulle vara väldigt positivt för , tycker jag, att ha mer av den typen av kommunikationer. Vi kan dra en linje från rakt över landet och söderut. Där finns 5,5 miljoner invånare. Kan vi sedan få en bra förbindelse över till och så vidare berörs ännu fler människor. Jag ser fram emot att vi fortsätter den här diskussionen särskilt som man nu håller på att omprioritera och se över de här planerna. 30 (): Jag har med stort intresse lyssnat på debatten. Framför allt gläder jag mig över svar om att det gäller att se till att man också i de infrastrukturella planerna dels blickar framåt, dels utgår från de resurser som finns. Det jag här tänker på är att det är farligt att hamna i en situation som den kring där diskussionerna om en ringutbyggnad, med mera har diskuterats under, såvitt jag vet, alla de år jag bott i . Detta föder förväntningar och också förhoppningar som dock ständigt grusas. Därför är jag så glad över att regeringen nu har fattat ett ansvarsfullt beslut där hänsyn tas också tas till de ekonomiska resurserna. Europakorridoren är utan tvekan oerhört angelägen dels i ett miljöperspektiv, dels förstås i perspektivet av en ökande befolkning och med tanke på våra kommunikationer vi har med omvärlden. är det viktigt att, precis som sade, hushålla med löften. Detta ser jag som en viktig del för att inte utmåla förhoppningar som det kommer att dröja inte utan kanske innan de infrias. Det gläder mig alltså att statsrådet tittar på transportpolitiska mål som finns och beaktar detta i sin planering. 31 Statsrådet (): Jag vill lite grann återkoppla till den revidering som både och lyfter fram. Det är nog också viktigt att se att och i det här sammanhanget har fått ett samlat och större ansvar just för att skapa en inriktning mot 2019. Precis i de regioner som refererar till vad gäller Europakorridoren finns delar av de tänkta sträckorna. Därför är det också viktigt att se vilken roll man i de två regionerna ser att Europakorridoren och höghastighetstågen har. Jag vill dock återkomma till vad också konstaterar i det arbete som hitintills gjorts. Man ser att det inte finns möjligheter till en höghastighetsjärnväg för persontrafik när vi pratar om hastigheter på maximalt . Av den anledningen, som jag också hänvisar till, ser man Götalandsbanan som en möjlighet när det gäller att skapa en mellanmarknad med en regionförstoring på ett effektivt sätt. I övrigt säger man att det är realistiskt att uppgradera befintliga järnvägar till maxhastigheter . Det är nuläget som man hänvisar till. tror jag att det är viktigt att se att järnvägsmarknaden i ser annorlunda ut jämfört med hur den ser ut i exempelvis och om man nu hänvisar till höghastighetståg i andra delar och nere på kontinenten med hastigheter på . De järnvägarna byggs enbart för persontrafik. Det är inte möjligt att ha både gods- och persontrafik på sådana järnvägar, utan trafiken måste separeras. Då får vi kanske inte på ett enkelt sätt smidiga flöden, utan då är det en ensidig satsning på persontrafik. Godstrafiken körs i lägre hastigheter på separata banor. Persontrafiken kan då ha sin bana för höga hastigheter. I har vi en mindre marknad för persontrafik i kombination med långa avstånd och få mellanmarknader, som jag hänvisat till, för både gods- och persontrafik. Med blandad trafik på järnvägen kan vi inte köra med höghastighetstågen på samma järnväg som långsammare godståg. Våra befintliga järnvägar uppgraderas till att klara så att de kan användas både för snabbare persontåg och för långsammare godstrafik. Vi har ett sådant bansystem att utgå från. Det finns godståg som kan gå med högre hastigheter, men då rör det sig om godståg med en lättare last. I utgörs godstrafiken på järnväg huvudsakligen av tungt gods såsom papper, timmer och stål. Det är också en annan relation till det gods som går på järnväg i jämfört med hur det är i andra delar av . Det är här alltså inte alltid jämförbart när man hänvisar till höghastighetståg och till hur det fungerar i andra delar av . Som sagt: Revideringen av och syn på detta är också en del av det som nu har att hantera. 32 (): Jag vill tacka statsrådet för debatten om de här viktiga frågorna. har ju inte en så hemskt stor befolkning. Men vad man kan se har förändrats är resandet. Allt fler människor åker nu mycket längre för att jobba på annan ort än där man bor. Det gör att resandet har ökat väldigt mycket. Naturligtvis växer olika regioner i olika mycket. Nere i kallar vi oss ju för en region. Därmed kommer vi genast in på Öresundsintegrationen. Vi har en region tillsammans med och övriga östra där vi har en gemensam arbetsmarknad. Det gäller också mycket annat. En fråga som jag med tanke på den revidering som ska göras också vill skicka med jag inser att många önskemål kommer från olika håll är den om kommunikationerna och den så kallade mellan och . Detta är en oerhört viktig del, inte minst för som ort, eftersom man är ganska inbyggd spåren går rakt igenom staden. ska man försöka bygga bort spåren, det vill säga bygga ned dem under jord för att i stället kunna använda marken ovanpå på ett effektivt sätt. När man planerar vill man naturligtvis planera för en eventuell tunnel. Att komma fram i den frågan är, tror jag, en viktig del. Ska vi alltså bygga ytterligare en förbindelse över eller inte? 33 Statsrådet (): Precis som inser också jag vikten av att transporterna fungerar detta just som ett led i att skapa större arbetsmarknadsregioner. Då är det väldigt viktigt att transporterna, oavsett om de sker på väg eller järnväg, är både säkra och snabba och att man kan känna sig trygg när man använder sig av dem. På så sätt skapar vi också en regional utveckling och möjligheter för både kvinnor och män att välja mellan fler arbetsgivare. Jag ser detta som någonting väldigt positivt. Förutom att vi i den här diskussionen blickar framåt och diskuterar nyinvesteringar krävs det, tror jag detta för att vi över huvud taget ska kunna komma i kapp så att nyinvesteringar får den effekt som vi alla hoppas och tror på just beträffande den svenska järnvägen väldigt stora resurser och insatser så att vi kan återta underhållet och kan ha en bra grundstandard på banan.