prot · GU0995 · 2007-04-20 00:00:00 — Vi får säkerligen chans och möjligheter att återkomma i dessa diskussioner framöver. Det är jag helt övertygad om. 55 (): Det är för det första lite egendomligt att arbetsmarknadsministern anser att TT är en mer trovärdig källa än Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. De siffror som Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen presenterade bygger på en sammanställning som den har gjort. Det är ändå den myndighet som har till uppdrag att bevaka a-kassorna. Jag tror att vi kan räkna med att dess siffror stämmer. För det andra handlar det inte om att människor kommer och går i arbetslöshetsförsäkringen när den inte är obligatorisk. Så är det ju. Men handlar det om stora nettoförluster som har inträffat efter det att regeringen har ändrat regelverken i a-kassan. Det är vad man måste ta ställning till. Det anser jag att regeringen bör ta ett ansvar för om den nu tycker att det är viktigt att så många som möjligt är med i arbetslöshetsförsäkringen. Om man till och med vill gå så långt att man vill göra den obligatorisk, varför börjar man då med att göra den så dålig att en massa människor lämnar den? Det är någonstans där som det inte hänger ihop. Jag misstänker att man kan koppla avhoppen i a-kassan och de stora nettoförlusterna i medlemskap i a-kassorna till de förändringar som regeringen har genomfört. Om man vill stärka a-kassan och få fler att vara med är det betydligt rimligare att göra som föreslår. Man slopar inträdeskraven så att alla som börjar jobba kan gå med i a-kassan . Man höjer taket så att fler omfattas av försäkringen så att det känns meningsfullt att vara med. Man höjer grundbeloppet så att de som har de lägsta inkomsterna också får en ordentlig inkomstbortfallsförsäkring. Hela idén med a-kassan är att den ska vara en omställningsförsäkring som ger inkomstbortfallstäckning. Allt detta har regeringen ändrat på med sina förändringar i a-kassan. Jag vill återupprepa mina frågor som jag inte fick något svar på. Det handlar om de två förändringar som regeringen nu aviserar ska genomföras i a-kassan. Ungdomar ska diskrimineras i a-kassan och få kortare ersättningsperiod och snabbare nedtrappning. Anser ministern att detta är en åtgärd som kommer att minska avhoppen från kassorna och öka förtroendet och legitimiteten för försäkringen? Man aviserar nu att man också ska differentiera avgifterna mellan kassorna så att det blir dyrare att vara med i en a-kassa där många är arbetslösa. Är det en åtgärd som ministern beslutat vidta i syfte att minska avhoppen från kassorna och stärka förtroendet och legitimiteten i försäkringen? Jag skulle vara hemskt tacksam om ministern kunde ge svar på de två frågorna. Detta är de enda två konkreta ytterligare förändringar i arbetslöshetsförsäkringen som regeringen har presenterat sedan vi senast debatterade den här frågan. 56 (): Jag tackar för att hon ställt en berättigad fråga. Jag tycker att inte riktigt har svarat på hennes frågor. Därför är det bra att du fortsätter att driva på debatten. Jag har reagerat på svar till . Han säger att han avser att vidta åtgärder för att återupprätta förtroendet för arbetslöshetsförsäkringen, men han svarar inte riktigt på det. Man kan fundera på varför han inte gör det. Kan det bero på att de som har blivit arbetslösa nu har gått från en ersättning på av 14 av 7 000? Därmed har de i ersättning, och de har dessutom fått höjd avgift. Hur ser på den sidan av arbetslöshetsförsäkringen? När vi har den här stora delen av avhopp och man från regeringens sida börjar prata om obligatorium kan man fundera på varför de ska vara med, om man nu pratar om a-kassan som en försäkringsbransch. För mig är a-kassan en omställningsförsäkring som bygger på solidaritet. Den solidariteten har regeringen varit väldigt medveten om att man vill slå sönder. Därmed anser jag att förslaget om att nu differentiera avgifterna till a-kassan är ytterligare ett steg i detta. Då blir frågan hur detta hänger ihop med obligatoriet. Om många inte ens kan få ut ersättning trots att de är med i a-kassan hur ska man då kunna säkerställa att de vill vara med i ett obligatorium? De ska tvingas vara med, och betala till en försäkring som de inte kan få ut på. Brukar man göra så i försäkringsbranschen? Det blir min fråga till . Det ska bli intressant att höra de svar statsrådet tänker ge till på de frågor hon har ställt. Medlemstappet i a-kassorna kan bara betyda en sak: Ert förslag blir underfinansierat. Då är frågan om ni tänker ta ut högre avgifter. Kommer de att höjas ännu mer? Är det det ni har för avsikt att göra? Det skulle jag gärna vilja höra. 57 Arbetsmarknadsminister (): Låt mig börja med . De 335 000 personer som IAF diskuterade ser inte ut att bli några 335 000 personer. Det var som IAF hade den uppgiften; då var det så många som inte hade betalat för januari. Vi vet ännu inget om den faktiska siffran för dem som har straffat ut sig och inte betalat för januari per . Det enda vi känner till är de rapporter som har kommit från de enskilda kassor och som har sammanställts, och de visar snarare på 56 000. Detta beror på att många har betalat . Sedan säger att arbetslöshetsförsäkringen är dålig. Med all respekt: , därefter och därefter , vilket är mer än man får om man är förtidspensionär, är ingen dålig försäkring. Det här är en alldeles utmärkt försäkring. Den är betydligt bättre än på många håll runt omkring oss. I har man bara som ett exempel. De arbetslösa betalar inte den förhöjda finansieringsavgiften bara så att inte återupprepar det som jag tyckte mig höra. är inne på politik. Det är förvånande med vilken emfas driver en höginkomsttagarpolitik i a-kassan. Medan vill höja taket i a-kassan och se till att den som har hög lön får mer när man inte arbetar vill vi sänka skatten på arbete för den som tjänar lite. Ställ det mot varandra, ni som tittar och lyssnar på debatten! Den som är högavlönad och inte jobbar ska få mer med och politik, medan vi vill se till att den som tjänar lite får mer över efter skatt. Där har vi en intressant ideologisk grundskillnad som vi kan diskutera . Vi har två snabba frågor: den snabbare nedtrappningen för ungdomar och differentierad a-kassa. De båda åtgärderna har vi säkert chans att diskutera här när vi kommer till den stora debatten. Den grundläggande avsikten med all politik är att, återigen, se till att stärka drivkrafterna och stärka möjligheten att ta sig tillbaka till arbetsmarknaden. Det vi vet från den danska new deal-ungdomspolitiken när det gäller danskarnas sätt att bryta ungdomsarbetslösheten, som de har varit enormt effektiva med , är att det var just de här sakerna som ingick tillsammans med det som vi också gör de 2,8 miljarderna i jobbgarantin för unga. I fanns också en snabbare nedtrappning av arbetslöshetsförsäkringen i a-kassan som en ingrediens. Detta paras inte bara med den här typen av aktiva insatser utan med coachning, olika typer av förmedlingsinsatser, stöd, råd och dåd för att hjälpa de arbetslösa ungdomar som har varit borta länge från arbetsmarknaden att snabbare komma tillbaka. Det har gjort att ungdomsarbetslösheten i nu är avsevärt lägre än den generella arbetslösheten, medan vi i har det precis motsatta läget. frågar mig slutligen om vi avser att höja a-kasseavgifterna ännu mer. Här får man skilja på de olika saker som vi har gjort. Vi har en höjd finansieringsavgift, det vill säga de som man betalar om man har ett arbete och som mycket väl kompenseras av jobbavdraget. Det blir mycket mer över även efter det att man har betalat detta. Vi har också nedtrappningen i den andra ändan. Min utgångspunkt och den får vi återkomma till i budgeten är att ytterligare förstärka försäkringsinslaget i de olika kassorna. Vi ska alltså se till att om man har en för framtiden kommande utveckling i riktning mot högre arbetslöshet så blir det också en något dyrare försäkring. Men det omvända gäller också, det vill säga att om man har en arbetsmarknad som utvecklas positivt, med fler jobb, så blir det faktiskt billigare. Den komponenten ska vi inte glömma bort. Det innebär därmed ett uppdrag för oss alla att jobba mer med att få fler tillbaka i arbete och bryta utanförskap och arbetslöshet. Så gör vi det också till en billigare försäkring. 58 (): Man kan diskutera vad generell välfärd och rättvisa är för någonting. Arbetsmarknadsministern blandar bort korten här och säger att vi för en höginkomsttagarpolitik. För mig handlar det om en enkel rättvisepolitik. Om man är med i ett försäkringssystem där man är utlovad att få av sin inkomst när man blir arbetslös så ska man också få det man betalar för oavsett vad man tjänade innan. Det är rimligt att man har någon typ av tak för att sådana som till exempel arbetsmarknadsministern kanske inte ska få ut full kompensation för sin höga lön när han blir arbetslös. Men de flesta löntagare bör få . Det är faktiskt en rimlig princip i arbetslöshetsförsäkringen. Det är det som är själva inkomstbortfallsprincipen. Det är den grundläggande försäkringsmässigheten i a-kassan. Nåväl jag noterar att arbetsmarknadsministern på något vis kopplar diskrimineringen av ungdomar i arbetslöshetsförsäkringen, som jag tacksamt nog fick svar på , till de aktiva åtgärder som man ska sätta in för unga. Åtgärder för unga arbetslösa kan man rimligtvis sätta in utan att trappa ned deras ersättning. Det finns ingen nödvändig koppling mellan de två sakerna. Själva argumentationen och motiveringen för att man trappar ned a-kasseersättningen över huvud taget, som är regeringens påfund, är att folk ska få ökade incitament att arbeta. Den rimliga följdfrågan är då: Har ungdomar generellt sett mindre incitament att arbeta än äldre? Är ungdomar slöare än äldre? Är det därför man måste pressa dem ytterligare och försämra deras ekonomi ytterligare? Slutligen: Är det till exempel fiskarnas fel att många fiskare är arbetslösa? På vilket sätt är det rimligt att just de grupper och de individer som har drabbats av hög arbetslöshet, som kan bero på förändringar i internationella konjunkturer och tillfälliga förändringar i den ekonomiska strukturen här hemma, ska stå för kostnaden? Det är inte rimligt. 59 (): Jag fick inget riktigt bra svar från Littorin. Jag tyckte att han svarade att är generöst därför att det är mycket mer än sjukpensionärer får i ersättning. Man får ju om man är arbetslös. Det beror på hur man räknar ut . Räknar man det på den tidigare lönen eller har man den beräkningsgrund som den nuvarande regeringen har genomfört? Den innebär att man får slå ut inkomsten över , och det kan ju bli en helt annan sak än av den månadslön man hade tidigare i sitt jobb. Statsrådet pratar om att om man har ett arbete så betalar man den förhöjda avgiften. Om man inte har ett arbete betalar man inte den. Men hur blir det om man är deltidsarbetslös? Om man bara får 75 procents arbete hur ser avgiften då ut? Det vore bra om statsrådet talade om det. Jag har fått för mig att dessa människor betalar hela höjningen. Min fråga blir då om du inte tycker att det är viktigt att de som är deltidsarbetslösa får heltid. Ska de kunna få jobba heltid? Jag tycker fortfarande att statsrådet pratar om det här som en försäkringsbransch. Han säger att det är viktigt att alla ska vara med, man han tycker inte att det är viktigt att alla ska få en ersättning. Jag tycker inte heller att jag har fått svar på frågan om den ekonomiska finansieringen av systemet. Det som händer, och som jag tycker att mycket tydligt påpekar, är att många lämnar systemet. Systemet blir underfinansierat. Statsrådet pratar om att man vill göra det mer försäkringsmässigt. Som jag tolkar det betyder det ännu större höjningar för samtliga. Det kan inte bara bli höjningar för den grupp som har hög arbetslöshet, för systemet är underfinansierat. Det vill jag gärna ha ett svar på. 60 Arbetsmarknadsminister (): hamnar i en svår diskussion om varför högavlönade ska få mer över när de inte jobbar, men det är ju det som blir resultatet alldeles oavsett vad säger. Det är en intressant fördelningspolitisk profil på det. Åtgärderna och nedtrappningarna i ungdomspaketet har visat sig vara mycket effektiva för att bryta den väldigt höga ungdomsarbetslösheten man har haft i . Jag anser naturligtvis inte att ungdomar är slöare än andra. Det har inte alls varit min utgångspunkt. Men de har sämre nätverk. De har sämre erfarenheter och sämre kontaktytor, och det visar väldigt mycket av den forskning, de erfarenheter och de studier som har gjorts på svensk arbetsmarknad. Det är därför vi lägger till 2,8 miljarder i jobbgarantin för unga för att hjälpa de unga att snabbare och lättare hitta ut på arbetsmarknaden och också få en del av den hjälp som de behöver för att komplettera utbildning och annat. Den typen av utrymme finns. Man ska också komma ihåg några saker till, och det är att den generella tiden i arbetslöshet, det vill säga snittiden i arbetslöshet, för den totala mängden arbetslösa är , men den är väsentligt kortare för ungdomar. Den ligger på . Det gör att den här avtrappningen inte blir fullt så dramatisk som antyder. pratar om deltidsarbetslösa eller deltidssysselsatta. Det är naturligtvis riktigt att de betalar full avgift, men de får ju också jobbavdrag för den delen de jobbar. Jag är helt på det klara med att heltid är viktigt. Jag tycker också att de som vill arbeta heltid ska ha möjlighet att hitta den typen av jobb. Det är viktigt att vi ser det. Vad jag däremot vänder mig mot är att lagstiftningsvägen tvinga fram rätten till heltid. Det blir, enligt min bedömning och enligt väldigt många av de remissinstanser som bedömde detta förslag, inte heltid utan nolltid. Det var därför både TCO och var mot det till exempel, liksom Ams. frågar slutligen om ekonomin. Det ska jag också snabbt svara på. De som lämnar a-kassan får ju en lägre ersättning. De får garantinivån på och inte ersättning i förhållande till sin gamla inkomst. Det kan möjligen förklara detta. Jag ser inte framför mig en höjning framöver. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2006/07:443 om sommarjobb för ungdomar 61 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag avser att verka för att det fortsättningsvis inte sparas på feriearbeten då det rör sig om kanske några . Jag har också fått frågan om jag kommer att lägga fram något nytt förslag på hur man kan stödja kommuner och företag att erbjuda feriearbeten för främst gymnasieungdomar. Inledningsvis vill jag framhålla att jag delar ståndpunkt att sommarjobb är viktigt för ungdomar. Ungdomar som sommarjobbar får en första kontakt med och en viss insikt i arbetslivet. Så långt är vi överens. Tyvärr kan emellertid konstateras att effektutvärderingar tyder på att de kommunala sommarjobben har mindre betydelse för arbetslösa ungdomars etablering på arbetsmarknaden. När det gäller satsade medel är det inte så att feriearbeten enbart kostar några tiotals miljoner. användes för detta ändamål. Användningen av arbetsmarknadspolitiska medel måste utvärderas och ifrågasättas ur ett effektivitetsperspektiv. Mot bakgrund av det goda konjunkturläget anser regeringen att resurser måste riktas till dem som står längst ifrån arbetsmarknaden och till dem som har störst behov av extra stöd. Detta gäller naturligtvis även ungdomar. Det är av största vikt att arbetsmarknadspolitiska medel används på det mest kostnadseffektiva sättet för ungdomar. Mot bakgrund av det goda arbetsmarknadsläget och att antalet feriejobb nu ökar utan statliga subventioner avser jag inte att vidta några åtgärder på området. 62 (): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Den första delen är bra. Det är bra att vi kan konstatera att sommarjobb för ungdomar är viktigt. Däremot anser jag inte att det skulle vara en dålig investering. Jag ser detta lite grann som en investering från samhällets sida. Om vi med några miljoner kan se till att ungdomar har någonting att göra och inte gör andra saker med andra saker menar jag tyvärr negativa saker är det en investering för framtiden. är det många kommuner som i stort sett upphör med feriearbeten därför att de själva inte har pengar. Det var en ganska bra lösning att man kunde dela på detta så att staten stod för en del av kostnaden och kommunerna stod för en del. Visst är det så att högkonjunkturen pågår . Det finns fler anmälda sommarjobb nu i många kommuner därför att företagen går bättre. Men det betyder inte att staten måste dra in pengarna. Det är fortfarande väldigt många ungdomar som skulle vilja ha ett sommarjobb. I den stora statsbudgeten på hundratals miljarder kan inte 10, spela så stor roll. Vi bör se detta som en investering för framtiden. Men jag konstaterar att regeringen inte anser att det är prioriterat att göra sådana samhällsinvesteringar, vilket jag ser det som. Därmed bryr man sig inte om att ungdomar har någonting vettigt att göra. Det är naturligtvis svårt att se vilken betydelse detta har på lång sikt. Statsrådet sade att man inte kan bevisa att detta har haft någon större betydelse ur en arbetsmarknadspolitisk aspekt. Nej, det kan man kanske inte till . Man vet ju själv att när man hade ett sommarjobb fick man frågan: Vill du jobba här ? Vill du hjälpa till extra och sådant? Det är en ingång på arbetsmarknaden. Den är kanske svår att mäta men ack så viktig för de enskilda individerna. Därför hoppas jag att statsrådet kan ompröva det svar han har gett här och fundera på om det kan vara en idé att satsa några tiotals miljoner på detta i samarbete med kommunerna för att erbjuda feriejobb till ungdomar. 63 Arbetsmarknadsminister (): Jag är naturligtvis överens med om att det är väldigt bra att ha ett sommarjobb. Det är bra för den enskilde eleven, för den unge, att få kontakt med arbetslivet, uppleva lite grann vad det innebär, ta lite ansvar, gå upp och vara med och göra lite nytta, om jag får uttrycka det så. Dessutom är det bra, precis som beskriver, för att det gör att de inte gör annat som är betydligt värre än att jobba. Ur den aspekten håller jag naturligtvis helt med . Delvis har jag dock en lite annan ingång till detta. Det handlar om ifall arbetsmarknadspolitiken ska lösa vartenda problem här i världen. Jag tycker inte det, utan jag tycker snarare att arbetsmarknadspolitiken nu ska fokusera på att se till att matcha de arbetslösa med jobb, se till att man sätter arbetsförmedlingen i centrum och hjälpa dem som står allra längst ifrån arbetsmarknaden. Det borde inte vara de allra yngsta, skoleleverna, som ska få hjälp. De borde ju rimligen stå ganska nära arbetsmarknaden förhoppningsvis. Det försöker vi lösa på andra sätt. Det som man kan glädjas åt i detta sammanhang och det kanske ändå stärker mig lite grann i policyutgångspunkten är att Ams för inte ens sedan rapporterade att antalet sommarjobb slår rekord . 55 000 ferieplatser är inrapporterade till Ams. Det är väldigt roligt. Dessutom går, precis som beskriver, rätt många av sommarjobben inte via Ams utan via egna kontakter. Ungarna cyklar runt till de närmaste kioskerna och vad det nu kan vara och fixar sommarjobb. Just nu tycker jag alltså att detta inte är ett väldigt stort problem. Det finns många sommarjobb att få; det är många ungdomar som får detta. Det är naturligtvis väldigt bra att det är så. Jag tycker att har vi , som detta har kostat tidigare, finns det vettigare saker att satsa dem på, nämligen att se till att hjälpa dem som verkligen behöver arbetsmarknadspolitisk hjälp för att snabbare ta sig tillbaka till arbetsmarknaden. 64 (): Det är märkligt! Vi har haft en valrörelse, och ända har det trummats ut från arbetsmarknadsministern att jobb är det viktiga. Vi har fått uppfattningen att jobb ska lösa alla samhällsproblem. Det är ju det som arbetsmarknadsministern har försökt säga nu under det halvår som han har haft rollen som minister att jobben löser alla problem. Men just i detta fall ska inte arbetsmarknadspolitiska åtgärder kunna lösa problemen! Statsbudgeten i sig är ett annat problem. Jag ser detta som en investering för framtiden, för att det inte ska hamna på andra konton i staten när det till exempel gäller fängelser, kommunerna, olika effekter som skadegörelse kan ge på skolor etcetera. Det kommer på andra budgetposter. Det kommer inte exakt på arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Om staten satsar dessa pengar 80100 miljoner kan det ju ge effekter . Dock syns det inte budgettekniskt, och det är ett problem, för arbetsmarknadsministern vill med detsamma ha valuta för sina satsade pengar på sitt budgetkonto. Det borde finnas ett samarbete mellan ministrarna men också ett ansvar, inte bara strikt statsbudgetmässigt, utan ett ansvar för framtiden, för ungdomen. Då kan man inte bara titta på statsbudget, landstingsbudget eller kommunalbudget, utan man måste se hela sammanhanget i stort. Flera kommuner protesterar nu mot detta och beklagar att det blivit som det blivit. Ett exempel är min hemkommun där man inte har lika stora resurser nu och därför inte kan erbjuda lika många ferieplatser. Tydligen kan fler privata företag också erbjuda sommarjobb denna sommar. Jag tror arbetsmarknadsministern sade att det var 55 000 jobb, och det är säkert helt korrekt. Det betyder dock inte att alla kan erbjudas sommarjobb. Vi kanske inte ska ha en politik där alla ska ha rätt till ett sommarjobb, men det är önskvärt att fler och fler erbjuds det. Jag tror som sagt att det är väldigt viktigt att man kan jobba och sedan ägna andra veckor åt att göra vad man vill. Tågluffning ska tydligen införas nu igen, och det är ett bra erbjudande. Jag har själv erfarenhet av det och tyckte det var väldigt skoj jag var ledig från sommarjobbet. Man kan göra någonting roligt av det hela. Jag tycker nog ändå att arbetsmarknadsministern måste fundera en vända till på den här saken. Utvärdera förra årets satsning. Utvärdera i så fall för det är lite sent nu att ändra statsbudgeten, och det ligger ingenting i vårbudgeten heller om extrasatsningar sommarens satsningar och hur det har blivit och kom med ett förslag i höstbudgeten till nästa års satsningar. Där kan man lägga in en summa för det här och stödja de kommuner som har uppenbart svårast att avsätta resurser till att erbjuda sommarjobb. Jag tror att det är en investering för framtiden, och sådant brukar gå hem hos arbetsmarknadsministern. Jag hoppas i alla fall att det gör det i detta fall. 65 Arbetsmarknadsminister (): Jag är helt överens med om att tågluffning är bra både för miljön och för internationellt erfarenhetsutbyte. Dessutom är det väldigt roligt! Jobb är det viktiga, det håller jag helt med om. Frågan är dock: Är det statliga subventioner till dem som står ganska nära arbetsmarknaden som ska sättas in när vi ser den starkaste sommarjobbskonjunkturen ? Mitt svar på den frågan är nej. Det är inte det. ska vi se till att hjälpa dem som verkligen behöver hjälp att komma tillbaka de som står allra längst ifrån arbetsmarknaden. 100 miljoner är faktiskt inte kattlort, som det brukar heta, utan det är trots allt en rätt rejäl slant. har en stor poäng och helt rätt när det gäller helhetsbudgeteringstanken. Alltför ofta tänker vi som arbetar med den här typen av frågor stuprörsvis. Det är bara så. Jag tycker för egen del att absolut viktigaste och mest intressanta diskussion handlar om organisationen av för att få en mer horisontell integration, om man får kalla det för det. Det handlar om att få ett helhetstänk för problemlösning snarare än de stuprör som vi har . Det är en helt egen och nästan konstitutionell diskussion som jag tycker är oerhört viktig för att man ska kunna lösa problem. Det är ju inte alltid så att en besparing i ett utgiftsområde ger en total besparing. Det är helt riktigt, och det tycker jag att ska ha en eloge för. Det perspektivet tycker jag att man måste ha när man tittar på de här sakerna. Även med det perspektivet tycker jag dock att det just i detta arbetsmarknadsläge när vi har den starkaste sommarjobbskonjunkturen på väldigt länge finns andra problem som jag måste prioritera högre. Då gör jag det valet.