prot · GU0992 · 2007-04-17 00:00:00 — En av de första sakerna som hände när vi fick en ny regering var att vi fick besked om att 600 miljoner i statsbidrag till vuxenutbildning skulle bort. Först hade vuxenutbildningen väldigt kraftigt expanderat genom . Sedan började avvecklas. Det minskade i omfattning och kom sedan bort. Därefter skulle det vara en stabiliserare på en ny nivå. I det läget är det, tycker jag, anmärkningsvärt att gå in med en så stark nedskärning som det här är fråga om. Sedan kommer en sådan sak som borttagandet av CFL. Skolministern kan säga att det inte spelar någon roll om en myndighet avvecklas eftersom det hela går in i en annan verksamhet. CFL och satsningen på att utveckla IT i undervisningen gick parallellt med . Vi hade bland annat ITIS-projekten i skolan som blev mycket uppmärksammade och som hade en mycket positiv inverkan på användandet av så kallade interaktiva medier i skolundervisningen. position i internationella sammanhang stärktes. Vi blev lite av en förebild och kom att ligga i topp i den ligan. Det kändes bra och positivt. Nationellt centrum för flexibelt lärande spelade här faktiskt en positiv och pådrivande roll. Men att utveckla det här det gäller då ny pedagogik och att introducera nya tekniska metoder är, som jag tidigare sade, inte enkelt. Det handlar om att ändra invanda arbetssätt, och det handlar om nya undervisningsmetoder. Det möter motstånd och ifrågasättanden. Det krävs en uthållighet, och det krävs någon form av struktur något som liksom puffar på, är en motor, håller i, återkommer och kommer med idéer. Efter att ha gått rejält framåt när det gäller IT och interaktiva medier börjar vi nu så sakteliga att tappa mark. Jag har ingen självklar analys av varför, men det så har det blivit. En rapport som presenterade visar att vi tappat lite kraft i det här sammanhanget. upplever man att vi ytterligare minskar det nationella trycket i de här frågorna. Det är inte bra eftersom ett slagkraftigt näringsliv kräver ett högt IT-kunnande, ett bra teknikkunnande och en förmåga att hantera den här tekniken. Det är inte så enkelt som att bara säga att vi nu för över verksamheten till en annan myndighet. Skolministern säger ju att den myndighet, den struktur, som vi byggt upp ska bort. Det som sker parallellt är naturligtvis att folk börjar titta efter andra jobb. Man börjar titta efter andra ställen där man kan jobba. Kompetensen i nuvarande CFL försvinner det dräneras på kompetens. Det som ska föras över har därmed kanske inte alls den stringens, den kompetens och den uppbyggnad som myndigheten har. Det sammanlagda signalverket kring de olika saker ni gjort visar alltså på att de här frågorna är under nedtoning. Jag har ingen mätning på vad ni får för brev och telefonsamtal på departementet, men jag skulle vara förvånad om ni bygger upp er politik efter hur många brev och telefonsamtal som anländer i olika frågor. Efter det avgör ni om ni ska gå vidare med ett ärende eller inte. Jag kan bara konstatera att jag hämtar min information från människor i verksamhet och från människor som, i det här fallet, sitter på CFL. Jag har försökt göra bedömningar om det här är rimligt utifrån . Vad vi behöver göra på det här området är att ta ut steglängden, visa på någonting offensivt. Då kanske vi skulle bygga vidare på det vi har och se hur vi kan göra det bättre i stället för att i lite svepande ordalag säga att vi slår ihop det med en annan myndighet. Här saknas strategi. 31 (): Jag vill tacka skolministern för svaret angående folkbildningen. Det gladde mitt hjärta att skolministern erkände att han kanske hade glömt bort i sitt svar vad gäller livslångt lärande folkbildningens viktiga roll. Vi har varit eniga över blockgränserna om att vi ska resursförstärka folkbildningen. Där är det ingen skillnad, men det är viktigt att påpeka folkbildningens viktiga roll i det här perspektivet. Det är klart att man blir lite orolig när man läser om att CFL ska upphöra. Man ställer sig frågan: Varför ska det upphöra? Vad är orsaken till det? Finns det någon stark kritik? Vad ligger bakom detta? Är det en ambitionssänkning som regeringen planerar vad gäller CFL och dess viktiga roll när det gäller livslångt lärande? De frågorna kommer givetvis upp när man hör och läser om detta. Jag tolkar skolministerns svar som att det inte är någon ambitionssänkning. Jag skulle vara tacksam om skolministern kunde bekräfta att det inte blir någon ambitionssänkning vad gäller CFL:s roll även om det ingår i en annan organisation. skulle jag vilja komma tillbaka till en sak som gör mig lite förvånad. När skolministern talade om folkbildningen nämnde skolministern både folkhögskolor och studieförbund men sade inte minst folkhögskolorna. Är det så att det finns en gradering i synsättet hos skolministern? Det tror jag inte är avsikten. För mig är både folkhögskolor och studieförbund lika viktiga i det livslånga lärandet. Delar skolministern den uppfattningen? 32 Statsrådet (): Får jag först kommentera vuxenutbildningen och dimensioneringen på den. Omfattningen av den kommunala vuxenutbildningen har alltid varierat i takt med konjunkturer. Det är inget nytt. får fler människor jobb i än på mycket . Vi kommer att nå målet om att av den arbetsföra befolkningen ska ha sysselsättning, det mål som satte upp men aldrig nådde. Det kommer den här regeringen att nå . Det är fantastiskt. Ni borde vara glada, och , över detta. Det gör, och det vet vi, att efterfrågan att gå på komvux kommer att minska något. Det kommer alltid att finnas ett tryck att gå på komvux, men hur många som söker för att gå där beror delvis på sysselsättningsläget. Det var därför som komvux byggdes ut kraftigt under benämningen . Då var det hög arbetslöshet, och det var många som ville gå där. Vi minskar något på vuxenutbildningen, från ungefär 93 000 heltidsplatser till strax under 80 000 heltidsplatser . har det gått snart på det här året. Hade den katastrof inträffat som ni beskrev , , i debatten med mig hade vi fått rätt många rapporter om det. Man utformar inte sin politik efter brevskörden på , men man kan läsa av där det lovar jag om folk upplever att det är katastrof. Det finns inte några sådana rapporter. Det är en justering som har skett efter det arbetsmarknadsläge som vi har och som är väldigt positivt. Därför går det att minska något på vuxenutbildningsinsatserna. I ett annat arbetsmarknadsläge måste vuxenutbildningsinsatserna åter öka. Det är också en ambitionshöjning i vuxenutbildningen. Vi avser att införa rättighet i lagstiftningen att få läsa in gymnasiekompetens så att man kan söka vidare till högskolan. Det är något som har diskuterats där den gamla regeringen aldrig fick tummen ur. Det var bara snack. kommer det att bli verkstad. Det kommer att genomföras i lagstiftningen en rätt att få läsa in gymnasiekurs på vuxenutbildning så att man blir högskolebehörig. I den meningen kommer också komvux att få nya uppgifter, och beroende på arbetsmarknadsläget kan det bli fler studerande där. Det vet vi inte , det beror på hur många som söker då. Den här regeringen har en hög prioritet av vuxenutbildning. Dessbättre är arbetsmarknadsläget sådant just nu att färre av arbetsmarknadsskäl behöver söka komvux, och då går det att justera ned antalet platser något. Det är det ena. När det gäller CFL utformar vi inte alls vår politik efter opinionens reaktioner. Om det vore så att det fanns den stora oro ute i för detta som beskriver borde vi höra av den något, men det gör vi inte. Första gången jag har hört någon ifrågasätta detta är i interpellation. Trots att alla i som sysslar med detta vet att CFL kommer att avvecklas som egen myndighet finns det ingen oro. Så säger : Tala med de anställda på CFL. Jo, det kan jag förstå. Man ska ha stor respekt för att de som själva är anställda och berörs av organisationsförändringen har en oro. Det har jag mycket stor respekt för. Men den stora oro som beskriver skulle finnas i det svenska utbildningsväsendet för att CFL inte längre finns har jag inte stött på. Det kan hända att den finns. Man kanske skickar sina mejl till i stället för till mig, men jag har som sagt inte stött på någon sådan oro. Den oron är i så fall obefogad, därför att verksamheten, uppgifterna och målsättningarna finns kvar även om myndigheten byter namn och skepnad. Jag delar uppfattning att studieförbunden och folkhögskolorna båda har mycket viktiga roller att fylla i utbildningsväsendet. 33 (): ligger oerhört bra till i när det gäller just livslångt lärande. Jag har statistik som visar att vi ligger i topp. Det här är ett resultat av mångåriga satsningar, där har haft en mycket viktig roll. var enligt min mening, och där har jag motsatt uppfattning i förhållande till ministerns, inte enbart en arbetsmarknadssatsning. Det var en utbildningssatsning, kompetenssatsning och det handlade framför allt om att på allvar introducera tanken på livslångt lärande. Det synsättet skiljer sig definitivt från ministerns. Han säger att det här bara var arbetsmarknadssatsning. Vår syn på vuxenutbildning är inte heller att det bara är en konjunkturberoende arbetsmarknadshistoria, utan det är en rättighet, en möjlighet att få en ny chans i livet, en nystart och öppnar för att skapa nytt arbete eller liknande. Jag tror att i ett modernt flexiblare samhälle måste vuxenutbildningen ha en större roll. Då kan man inte bara ha defensivt tänkande och säga att det här är en arbetsmarknadsåtgärd. Ska vi behålla den position som redovisas i rapporten, krävs något mer offensivt än att betrakta det som en arbetsmarknadsåtgärd. CFL är en del i en helhet. CFL:s uppgift var att stimulera IT-kunnande, IT-lärande, att använda den pedagogiken, att se till att skapa tyngd för det sättet att jobba. Jag vet att CFL:s sätt att jobba och de projekt som de har dragit i gång i kommuner och regioner har haft god effekt. De verkar än . Det är ingenting som har avstannat. Det jag beskriver är att man riskerar att minska det nationella trycket och på det viset skapa en sämre situation. Jag tycker inte att man följer upp , som visar att vi halkar efter på det här området. Jag tycker inte heller att den strategi som ministern redovisar är speciellt innehållsrik. Det handlar bara om att slå ihop för ens egen skull. 34 Statsrådet (): Det ska bli mycket spännande att läsa Socialdemokraternas alternativa vårmotion. Där antar jag att förslag återfinns om att återinföra de direktriktade statsbidragen till vuxenutbildning med tanke på att är så kritisk till det vi tar bort. Jag antar att det återfinns förslag där om att kraftigt höja anslagen till vuxenutbildningen. Det blir mycket intressant att läsa vårmotionen och se om allt det ni har kritiserat nu ska återinföras. Vi får se. Vi kan föra den debatten när ni har lagt fram er alternativa vårmotion. Det ska bli intressant att se om ni har råd med allt ni lovar, för det är klart att innan man behöver sätta på pränt vad man lovar är det lätt att stå här och använda stora ord. Men vi får se i vårmotionen. ((): Vi har inte lovat någonting.) Nehej, men ni kritiserar oss för att göra det. Men ni kanske ställer upp på detta ändå. Vi ligger mycket bra till i världen när det gäller livslångt lärande. Man får dock passa sig lite för statistiken. En del elever kommer inte in på högskolan när de är 19 utan måste vänta på att komma in på högskolan, så visst höjer det genomsnittet. Vi har en hög genomsnittsålder för introduktion på högskolan. Det bidrar till att det ser bra ut i statistiken för livslångt lärande, men alla de åtgärder som bidrar till att vi har höga siffror vad gäller livslångt lärande är inte önskvärda. Vi tvingar elever att konkurrenskomplettera och gå ytterligare år på komvux när de egentligen skulle kunna få gå direkt från gymnasiet till högskolan. Det är inget att stå och skryta om att det är så, utan vi måste se sanningen bakom det. Det är bra att man kan få mer chanser i livet att studera, men det är ju inte bra om vi tvingar unga människor att stå över högskolestudier och vänta tills de är 25, när de skulle ha kunnat börja när de är 20, för att invänta några extra poäng för att de är äldre. Det gäller att analysera de där siffrorna en del. Man ska ha nya chanser i livet, upprepade chanser att studera både i vuxenutbildning och på högskola. Men det är inte bra att ha ett system som uppmuntrar människor att inte studera när de är unga utan i stället vänta för att göra det . Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2006/07:441 om brister i utbetalning av schablonersättning till kommunernas integrationsinsatser och risk för KU-anmälan 35 Integrations- och jämställdhetsminister (): har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att utbetalningen av schablonersättningen för kommunernas integrationsinsatser följer fastlagda regler i ersättningsförordningen och därmed undvika en KU-anmälan från , riksdagsledamot för . Låt mig börja med att återge hur villkoren för schablonersättningen regleras. Enligt förordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande med mera betalas huvuddelen av ersättningen till kommunerna ut i form av en så kallad schablonersättning. Enligt 11 § i förordningen har en kommun rätt till schablonersättning förutsatt att ett introduktionsprogram genomförs i enlighet med en skriftlig introduktionsplan som fastställs efter samråd med individen. Ersättningen utgår med en summa per person som kommunen tar emot. Kommuner är skyldiga att lämna de uppgifter som krävs för bedömning av rätten till ersättning. Om kommunen lämnar oriktiga eller ofullständiga uppgifter får stödet krävas åter. Förordningen reglerar inte närmare hur kontrollen av bidragsvillkoren ska gå till, men 42 § bemyndigar att utfärda föreskrifter om verkställigheten av förordningen. har genomfört stickprovskontroller av bland annat förekomsten av individuella introduktionsplaner och har också ibland haft anledning att kräva tillbaka utbetalade medel. I rapporten för nyanlända invandrare (RiR 2006:19) riktade kritik mot att inte på ett tillräckligt systematiskt sätt har prövat om kommunerna tagit fram individuella introduktionsplaner. påpekar att villkoren i förordningen i vissa avseenden är otydliga och menar att inte fullt ut har utnyttjat det mandat som myndigheten haft att förtydliga och tillämpa dem. anger också att den tidigare regeringen varit medveten om detta utan att agera för att åstadkomma en förändring. Mot denna bakgrund har begärt att granskar de före detta statsråden och angående utbetalning av schablonersättning till kommunernas flyktingmottagande. Den sittande regeringen har bedömt att hela systemet för flyktingmottagande och introduktionsinsatser, inklusive ansvarsfördelningen mellan stat och kommun, är i behov av en översyn. Därför har regeringen beslutat att tillsätta en utredning som ser över hela regelverket på området. Frågan som och tar upp måste dock hanteras också då den mer långsiktiga översynen pågår. har tagit fram nya allmänna råd för tillämpning av ersättningsförordningen. I dessa betonas att kravet på en introduktionsplan som fastställs efter samråd med den enskilde är obligatoriskt. får ansvaret för beslut om och utbetalning av ersättningen till kommunerna. Länsstyrelserna kommer att ansvara för uppföljningen av introduktionsinsatserna. Förordningsändringar som är nödvändiga för denna omorganisation bereds nu i . I arbetet kommer vi att hämta in synpunkter från myndigheterna. Jag är inte främmande för att förtydliga förordningen avseende villkoren för schablonersättning om det visar sig nödvändigt. I övrigt har jag ingen anledning att tvivla på att myndigheterna tar till sig synpunkter i sin framtida tillämpning av förordningen. 36 (): Först och främst vill jag tacka integrationsministern för ett bra och tydligt svar trots att det är lite komplicerad materia. Bakgrunden är följande: För sedan gjorde , partivän till , en anmälan till av tidigare integrationsministrar för deras missgrepp kring offentliga finanser. ville skapa bilden av att den tidigare regeringen skickade ut massor av pengar utan styrning och kontroll. Syftet var uppenbart; det var politiskt. Det var egentligen knappt värt en anmälan till . Som integrationsminister säger i sitt svar har genomfört stickprovskontroller. Man har i vissa fall funnit brister och då åtgärdat dem och krävt tillbaka pengarna. Men i de allra flesta fall där stickprovskontroller har gjorts har man ändå kunnat hitta planer, och det är bra. Sedan kan man diskutera kvaliteten i planerna, som är en lite svårare fråga. Vi vet ju att individuella handlingsplaner inte alltid görs tillsammans med kommunen, utan de kan göras tillsammans med andra aktörer som Ams, som verkligen betyder något för människor som kommer från andra länder. Utan att ifrågasätta kritik är det ändå så att man i sin undersökning inte, som gjort, kontrollerat alla individuella handlingsplaner. Det är mot detta som kritik riktas, och det kan man ifrågasätta. Hur skulle det först och främst gå till att kontrollera i stort sett alla planer som upprättas med varje enskild individ, och hur mycket skulle det kosta att genomföra det? Dessutom är det en principiell fråga som uppstår: Varför ska denna schablonersättning till kommunen för deras merkostnad för en viss åtgärd kontrolleras så mycket när vi inte gör det med andra? Visst ska det ske en uppföljning, göras stickprovskontroller och så vidare, men det berättigar inte en särskild kontroll av vissa pengar som skickas ut. Med allt detta sagt tog den gamla regeringen till sig av kritiken och var inte passiv, som gör gällande i sin anmälan. Bland annat tog på regeringens uppdrag fram ett nytt datasystem, som Sabuni säkert känner till, systemet , System för uppföljning av nyanländas etablering. Det ligger i startgroparna nu för att användas för en bättre kontroll av pengarna och handlingsplanerna. Det är bra att ministern här aviserar att hon är beredd att i den stora omorganisation som genomförs ge möjlighet att korrigera en del av de brister som finns. Men man kan ändå konstatera att det är synd att ministern nu tillsätter en ny utredning om flyktingmottagningen, när vi hade en gammal utredning som till vissa delar kollade arbete. Hade det inte varit lättare att ge den utredningen nya direktiv för ett bredare uppdrag? tappar vi tid och fart. Ni lägger ned det är i och för sig en annan debatt vid det sämsta av tillfällen, när vi har flyktingströmmar som är oerhört stora. Det komplicerar situationen, men det är en annan fråga. Men delar ministern min uppfattning att egentligen är mer en politisk markering än en anmälan om ett brott mot konstitutionen? 37 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag gläds åt att är nöjd med svaret. Jag var själv väldigt nöjd med svaret och hoppades just därför att denna debatt inte skulle behöva bli lång. Men jag tycker inte att det åligger mig att bedöma huruvida en riksdagsledamot har rätt att lämna in en KU-anmälan eller inte eller varför man lämnar in en anmälan. ansåg att det fanns skäl att göra det, och han gjorde det. Anmälan kommer att handläggas av , och vi får se vad utgången blir. Det är självklart viktigt att riksdagsledamöter granskar regeringen och regeringens arbete i alla avseenden. Det är precis det som har gjort. Och han har stöd av som i sin rapport visar att det har förekommit brister. börjar vi rätta till bristerna. Jag har en förhoppning om att den utredning som vi ska tillsätta, och som du refererar till, också kommer att se över systemen och hur de ska fungera för att vi bättre ska kunna följa upp de individer som introduktionen handlar om. Framför allt ska dessa individer så fort som möjligt komma ut på arbetsmarknaden och etablera sig där. Det är jättebra. När det gäller den integrationspolitiska gruppen hade den föreskrifter att lägga fram en ny socialdemokratisk integrationspolitik. Jag tillsätter en utredning som ska titta närmare på introduktionen och som jag hoppas ska kunna lägga fram ett incitamentsystem med jobb i fokus. Dessa grupper har helt olika uppgifter. Framför allt är det varje statsråds rätt att formulera sina egna direktiv till de utredningar som ska göras. Jag menar att det var rätt att lägga ned den integrationspolitiska gruppen, och det är rätt att tillsätta en ny. Det har framför allt funnits mycket som vi redan tidigare känt till om vad som behöver göras, och det har vi gjort. Det betyder att vi satsar på en jobbpolitik och på en fungerande utbildningspolitik; vi ser till att sfi fungerar och att människor så fort som möjligt kommer ut på arbetsmarknaden. Vi ska ha en generell politik som gäller alla som man får uppehållstillstånd. Det är jätteviktigt. Nystartsjobb är en sådan grej. Vi ska också se till att vi har riktiga och politiska åtgärder när man inledningsvis kommer till , som till exempel instegsjobben som presenterades i vårpropositionen, för att underlätta för människor att etablera sig på arbetsmarknaden. Jag vet, precis som du och alla andra, att det inte är lätt för människor att etablera sig på arbetsmarknaden. Vi får se till att vi har åtgärder för att stödja och hjälpa dem att göra det. Där finns generella arbetsmarknadspolitiska åtgärder men också kommunernas insatser, myndigheters och de enskilda personernas ansvar att se till att vara aktiva för att det ska fungera. Jag har gott hopp om att det ska bli bra , även för den stora flyktinggrupp som vi väntar oss . 38 (): Det är synd att integrationsministern ägnar åtminstone halva sitt svar åt att tala generell integrationspolitik, för det handlar inte min fråga om. Jag tar gärna en debatt om den nya regeringens politik som enligt min bedömning hitintills har handlat mycket om att öka klyftorna. Ser man på de ekonomiska konsekvenserna av er politik går till exempel mer pengar till än till . Den ökar klyftorna i samhället. Ni rycker undan stödet för många av dem som är arbetslösa, och ni fortsätter på den banan. Ni rycker undan arbetsmarknadsutbildningar, praktikplatser och starta-eget-bidrag som ändå var en del av politiken. Dessutom ger ni er på de arbetslösa genom sänkt a-kassa och så. Men den politiken lämnar vi nu därhän. Den debatten kan vi ta . Låt oss försöka att hålla oss till det som vi ska debattera här , ministern. Det förenklar debatten för lyssnarna. Det handlar om anmälan till och hur schablonersättningen fördelas till de olika kommunerna utifrån att man upprättar handlingsplaner med de flyktingar som har fått uppehållstillstånd. Låt oss hålla oss till det. Det är värt ett bra samtal och en bra diskussion. Den andra debatten kommer vi att ha . Vi socialdemokrater är mycket upprörda över den politik som ni hitintills har fört. Låt oss först titta på utredningen som ni lade ned . Det är sant att ministern får göra vad hon vill. Hon får lägga ned utredningar och tillsätta utredningar. Men det politiskt intressanta är att man lade ned en utredning för att komma på att här finns rätt mycket att göra. , inte arbetsgruppen, som hade representanter från alla politiska partier hade ett ganska brett uppdrag. Det handlade om integrationspolitiken i sig, om målen i politiken, om roll , om relationerna till andra myndigheter som jobbar med detta och hur man kunde fokusera på det. För mer än kunde ministern ha lagt till direktiv om själva mottagningsprocessen till utredningen, som redan hade fart och var i gång. Att mottagningsprocessen fungerar bra är en väsentlig del av integrationspolitiken. I stället lade ministern ned den utredningen och sedan . Det var den enda myndighet som var ansvarig för att fixa platser i kommunerna och se till att kommunerna upprättade platser för flyktingar. ser vi konsekvenserna av det. Vi ser det i min hemstad där säger att kommunen inte klarar av att ta emot fler flyktingar. Man måste se till att alla kommuner tar emot. Vi ser det i där säger ungefär samma sak, och vi ser det i . Låt oss kort diskutera den nya budgeten. Den är lite otydlig på detta område. Låt oss erkänna det.