prot · GU0952 · 2007-01-23 00:00:00 — På den fråga jag ställer om statliga inköp av illegalt avverkad skog anger ministern att man bereder möjligheterna att ställa krav vid offentlig upphandling. Det behöver preciseras vad det innebär. Är det ministerns ambition att tydliga regler om att inte köpa illegalt importerat timmer ska slås fast? När kan en sådan kravspecifikation i så fall vara framme, och ungefär vilka krav kommer man att ställa vid offentlig upphandling? Vad gäller regeringens hållning inom EU är svaret tyvärr ännu mer försiktigt. Jordbruksministern ifrågasätter värdet av en lagstiftning med hänvisning till att producentländernas regeringar kan vara svaga och korrupta. Det tycker jag låter som ett oroande eko från den förra regeringens hållning i frågan om illegalt avverkad skog. Den förra regeringens agerande blockerade EU-initiativ, vilket var mycket beklagligt. Självklart vill jag hävda att en EU-lagstiftning bara är första steget. Det krävs många åtgärder utöver det för att se till att bara lagligt och hållbart avverkad skog köps in. Framför allt måste självklart kontrollmekanismerna förbättras. Det står inte alls i motsats till en lagstiftning. Snarare är det så att de två åtgärderna kompletterar varandra. De bilaterala avtal som ministern tar upp i svaret löper mycket stor risk att bli ett stort slag i luften, eftersom illegalt virke då kan slussas via ett tredje land och gå in till EU den vägen. Den fråga som här måste ställas är om det inte trots allt är bättre att ha en process och att ställa tydliga krav på att virket ska vara lagligt producerat än att inte ha något regelverk alls, som vi har . Ministern svarar att regeringen aktivt ska delta i arbetet inom EU. Men tyvärr är det inte tydligt vilken linje kommer att driva inom EU. Jag hoppas därför att jordbruksministern här och kan lugna mig och ge tydliga besked om regeringens hållning. Kommer regeringen på EU-nivå att verka för ett förbud mot import av illegalt avverkat timmer? Kommer regeringen att ge tydliga direktiv till de statliga myndigheterna att de enbart ska köpa in virke där det är certifierat att det kommer från lagligt skogsbruk? Kommer jordbruksministern att på ministerråd i EU argumentera för, och framför allt att rösta för, ett förbud mot import av illegalt avverkat timmer när ett sådant förslag presenteras? 74 Jordbruksminister (): På framställda frågeställningar om jag kommer att verka för någonting skulle jag kunna svara mycket enkelt. Jag ska inte göra det, utan jag ska utveckla mitt svar lite grann. Det enkla svaret skulle kunna vara: Eftersom det inte finns något förslag att ta ställning till går det inte att svara på frågan. Jag måste svara utifrån underbyggda förslag och ingenting annat. Trots detta säger jag att regeringen tittar på behovet och möjligheterna att få fram riktlinjer för offentlig upphandling av träprodukter. Jag kan inte säga när eller om vi kan tänkas få fram ett sådant förslag. vill jag än en gång påpeka att det inom EU pågår ett arbete och ett utökat samarbete för att få fram en handlingsplan om hur frågan om offentlig upphandling av skogsprodukter ska hanteras. Det är många frågor som ska vägas in. Det finns några viktiga principer som jag och regeringen inte tycker att vi kan ge avkall på. Till exempel får sådana riktlinjer inte snedvrida konkurrensen genom att vissa företag diskrimineras i jämförelse med andra. De ska vara enkla att förstå, och de ska vara enkla att rätta sig efter. De ska dessutom vara så anordnade att både det stora och det lilla företaget kan använda sig av samma regelsystem, och vi ska inte skapa onödig byråkrati. Låt mig också i sammanhanget apropå frågeställningarna påpeka att bidrar aktivt till att få i gång ett hållbart skogsbruk. Bland annat bidrar vi genom Sida i de länder där Sida är verksamt. I till exempel bedriver Sida tillsammans med ett flerårigt program med en totalbudget på nästan , vilket är mycket pengar, för att utveckla kompetensen och funktionen inom de ryska skogsmyndigheterna. var tidigare mycket aktivt i uppbyggandet av de skogliga myndigheterna i de baltiska staterna. Samarbetet har fortsatt. För tillfället ligger fokus på att öka informationsutbytet kring handel med skogsråvara inom . deltar också aktivt i arbetet och finansierar delar av Europe and North and Governance. Det gäller frågor om olagliga avverkningar. Processen ledde faktiskt någonstans, för en gångs skull, kan jag nästan säga. Den ledde till en ministerdeklaration. Det tycker jag är bra. Det inkluderade inte bara de europeiska länderna. I deklarationen inkluderades även de stora länderna i sammanhanget, nämligen och . Låt mig också slutligen påpeka att de internationella miljörörelserna var djupt involverade i processen och bidrog med mycket positivt arbete. 75 PER (): De kriterier som jordbruksministern ställer upp för en väl fungerande lagstiftning är att den ska vara konkurrensneutral och så vidare. Det är utmärkta krav, och dem ställer jag mig gärna bakom. Det är just den linjen som kraftfullt borde driva inom EU så att man ser till att det blir en bra lagstiftning som kommer på plats. Man borde inte ställa sig vid sidan av processen, och man borde framför allt inte motarbeta den som den tidigare regeringen gjorde. Det besked jag vill ha av jordbruksministern är att man kommer att stödja och påverka den här processen på ett positivt sätt med syfte att få till stånd en väl fungerande lagstiftning. Jag tycker inte att jag har fått det svaret . Det är just konkurrensneutraliteten och möjligheterna för företag som vill följa en lagstiftning och få en hållbar utveckling i jordens skogar som industrin ställer sig bakom. Det är det som de efterfrågar. Det finns ett industry statement som ingår i processen FLEGT inom EU. Coop, Ica, , och , mycket stora företag på timmermarknaden i , har ställt sig bakom det här just för att de vill ha möjligheter att handla på lika villkor som konkurrenter som importerar illegalt, och därmed kunna hålla lägre priser. De företag som vill ha en etisk marknad hamnar i underläge. Det är först med en fungerande EU-lagstiftning som de kan börja konkurrera på lika villkor. Det här är ett utmärkt fall där både miljörörelsen och industrin är på precis samma linje. Därför måste också den driva den linjen aktivt inom EU. Jag hoppas att jag kan få besked från jordbruksministern att han kommer att driva på för en väl fungerande lagstiftning inom EU som förbjuder import av illegalt avverkat timmer. Jag tycker att jordbruksministern, även om han enligt sig själv har svårt att tala för regeringens räkning, borde kunna ge några besked om sin personliga hållning. Med tanke på att ministern tillhör ett parti som åtminstone tidigare i sin historia velat hålla miljöfanan mycket högt, borde han kunna redovisa sitt engagemang mot den storskaliga miljöförstöring som pågår i oerhört värdefulla regnskogar och urskogar på andra sidan jordklotet. Jag har tittat lite grann på nätet för att se hållning i frågan, till exempel i gröna manifest . Där står det att man vill stärka miljöarbetet inom EU. Inom bindande överstatliga beslut har EU varit pådrivande för skärpta miljökrav. Genom en ytterligare höjd ambitionsnivå kan EU utvecklas till världens bästa miljöorganisation. Anser jordbruksministern att har rätt i inställningen att EU ska driva på för skärpta miljökrav? I så fall borde han också aktivt stödja tankarna på ett förbud mot import av illegalt avverkat timmer till EU. Anser jordbruksministern att idén med ett sådant förbud är bra? När det gäller offentlig upphandling skriver i sin globaliseringsrapport värld av möjligheter: Det ställs inga krav på att den offentliga upphandlingen ska ta hänsyn till miljön, arbetsmiljön i producentlandet eller mänskliga rättigheter. vill att stat, landsting och kommuner ska ha tydliga etiska och miljömässiga riktlinjer för sin upphandling. Här är partiet väldigt tydligt. Det här borde jordbruksministern kunna ställa sig bakom, tycker man, så att han verkligen förverkligar vision i den här frågan nu när han faktiskt har beslutsmakten. Då är frågan: Kommer du att införa riktlinjer som kräver att timmer som köps in till statliga myndigheter ska vara certifierat att det är lagligt avverkat? 76 Jordbruksminister (): Låt mig först återigen konstatera att det inte finns något förslag att ta ställning till. Därför är en del av interpellantens frågeställning irrelevant i sammanhanget. Låt mig också konstatera att mitt engagemang i frågan är stort. Jag deltog i en stor internationell konferens i där många av världens ledande länder på trä- och skogsområdet deltog. Vi diskuterade framkomliga vägar för att få bort det problem som jag måste hålla med interpellanten om är ett problem, och som vi ska göra vad vi kan för att råda bot på. En del i detta består i att vi hjälper andra länder att skapa lagliga myndigheter som kan avgöra huruvida en avverkning är laglig eller inte. Vi kan inte, för att ta ett närliggande exempel, avgöra om en skog i ska avverkas eller inte, utan måste ha en lagstiftning som gör att de kan avgöra om denna skog ska få avverkas eller ej. På samma sätt skulle vi inte vara intresserade av att norrmännen bestämde över vilka skogar som skulle få avverkas i . Därför är detta grundläggande arbete så fundamentalt och viktigt. Som svar på den hypotetiska frågan hur regeringen kommer att ställa sig om vi skulle få ett förslag om förbud mot import av illegalt avverkat timmer säger jag igen att det är viktigt att vi inte försvårar verksamheten för seriösa företag som följer lagstiftningen. Vi kommer självklart att analysera alla framtida förslag från kommissionen för att se hur de kan tänkas fungera i praktiken. Låt mig också påpeka i den här debatten att för tillfället har ett offentligt samråd via Internet, där vem som helst kan gå in och ge sin syn på möjligheten till ytterligare åtgärder. Jag är alldeles övertygad om att kommissionen kommer att använda sig av det material som kommer in på det här sättet för att nå fram till ett bra resultat i sina förslag som man presenterar för medlemsländerna. Vi är alltså från svensk sida och från den nuvarande regeringens sida en del av den process som pågår. Mitt engagemang, som kanske märks av mitt engagemang i talarstolen, är stort i den här frågan. Men vi måste ju följa de internationella rättsliga principerna, vilket innebär att varje land självt beslutar om sin inhemska lagstiftning. Det kan och ska inte ske någon annanstans. 77 PER (): Nej, självklart ska vi inte bestämma vad andra länder bedömer är laglig avverkning eller inte. Men problemet med den enormt stora import av illegalt avverkat timmer som sker inom EU är att den försvårar för länderna att ha en lagstiftning som fungerar och att få en kontrollorganisation. Genom den illegala importen suger vi ut resurser från utvecklingsländerna som till exempel skulle användas för att bygga upp en fungerande statlig organisation för att kontrollera bland annat avverkning. Jag kan inte se att de sakerna står emot varandra. Jag tror att vi kan vara överens om att det behövs bra kontrollmekanismer i alla de länder som handlar med. En lagstiftning på EU-nivå, där EU-länderna tillsammans bestämmer att all import av skogsprodukter till EU ska ske med enbart lagligt avverkat timmer och att det ska vara certifierat, att man ska ha ett tydligt papper på att timret är lagligt, står inte i motsatsställning till att man har kontrollmekanismer i de enskilda länderna. Det är snarare tvärtom; de processerna förstärker och underlättar för varandra. Det är bra att vi är överens om att det finns ett stort problem, men jag tycker inte att jag får något riktigt tydligt besked om vilka åtgärder som ministern tycker att man ska vidta. Anser jordbruksministern att det behövs någon form av lagstiftning på EU-nivå över huvud taget, oavsett vilket förslag kommissionen kommer med, för att begränsa importen av illegalt timmer till ? 78 Jordbruksminister (): Tack för interpellationen. Det är en viktig sak som vi har diskuterat. Och jag upprepar i mitt slutanförande det som för mig är av största vikt, nämligen att basen för ett trovärdigt system är att producentländerna har en fungerande lagstiftning, en trovärdig skogsmyndighet som inte är korrumperad och en tydlig äganderätt till skogsresursen. Tyvärr är inte förhållandet så i många av de stora producentländerna. Jag anser återigen att den viktigaste och mest effektiva åtgärd som vi kan vidta är att ge stöd till producentländerna för att bygga upp effektiva skogliga institutioner som verkar för hela skogsbruket. På frågan om vi ska ha överenskommelser inom den europeiska unionen om hur vi ska hantera de här sakerna är mitt svar: Ja, det ska vi ha. Eftersom vi har ett frihandelsområde och ska samverka med varandra och göra det genom den fria rörligheten, är det viktigt att vi har lika regelsystem så att det inte blir så, som ibland har inträffat, att man använder ett land därför att lagstiftningen där är annorlunda, sämre eller bättre. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2006/07:163 om konsekvenser av nya bestämmelser för ålfisket 79 Jordbruksminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att ge de svenska yrkesfiskarna möjlighet att även fiska ål som komplement till det övriga fisket. Den viktigaste åtgärden för att ge de svenska yrkesfiskarna möjlighet att fiska ål även är att förbättra den biologiska resurssituationen, det vill säga att det finns tillräckligt med ål att fiska. minskar rekryteringen av ål fortfarande och arten är i en mycket allvarlig situation. Inom den gemensamma fiskeripolitiken har den allvarliga biologiska situationen för ålen uppmärksammats, och kommissionen har presenterat ett förslag till rådsförordning om åtgärder för återhämtning av det europeiska ålbeståndet. Förslaget innebär bland annat att en större andel vuxen ål ska kunna vandra ut från sötvattens- och kustområdena i för att reproducera sig i . För att uppnå detta ska alla medlemsstater utforma nationella planer. Det är viktigt att och övriga länder inom gemenskapen arbetar för att tillräckligt kraftfulla åtgärder för att rädda ålen införs. Vidtar man inga åtgärder kommer ålen sannolikt att utrotas, och därmed försvinner även fisket. När den biologiska situationen för en fiskart är så allvarlig som för ålen innebär åtgärder för att försöka rädda den oundvikligen restriktioner i fisket. Det är dock mycket viktigt att även åtgärda andra faktorer som påverkar ålens överlevnad, till exempel minskad åldödlighet i fasta kraftverksinstallationer som turbiner och pumpar. Då det gäller ett och samma europeiska ålbestånd är det särskilt viktigt att också åtgärder vidtas på europeisk nivå. I har det övergripande ansvaret för att utfärda föreskrifter för fiskets förvaltning. bedömer att situationen är så allvarlig att ett generellt förbud mot ålfiske har utfärdats med möjlighet till särskilda tillstånd för de yrkesfiskare som är mest beroende av ålfisket. Systemet med särskilda tillstånd för ålfiske gör också att får ett verktyg att snabbt reglera fisket ytterligare när EU:s kommande bestämmelser så kräver. Även andra initiativ och åtgärder som kan vara av betydelse för ålens situation tas fram. På svenskt initiativ har inom Citeskonventionen, konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter, givits förslag för att främst försöka begränsa den omfattande handeln med europeisk ål för direkt konsumtion och vidare odling i tredjeland så att överlevnad inte äventyras. Dammar och vattenkraftverk utgör såväl vandringshinder för uppväxande ålyngel som en orsak till dödligheten hos utvandrande blankål. Åtgärder för att minska problemet kan kräva att vattendomar ändras. Uppdrag har även givits till Kammarkollegiet och att redovisa hur den hittillsvarande verksamheten med omprövning och tillsyn av vattendomar har bedrivits och föreslå hur denna verksamhet kan utökas och effektiviseras. Vidare har vi haft möte med bland annat kraftindustrin, yrkesfiskare och sportfiskare om hur situationen för ålen kan förbättras. Sammanfattningsvis vidtar regeringen ett antal åtgärder för att säkra ålbeståndets fortlevnad så att ålfiske ska kunna bedrivas även . 80 (): Inledningsvis vill jag tacka jordbruksministern för svaret. I många sammanhang säger vi ju att vi värnar om och satsar på det småskaliga och kustnära fisket. Fisket efter ål är just ett sådant fiske. Ska vi ha kvar det här fisket måste den enskilde fiskaren kunna variera sitt fiske efter årstiden och efter tillgång till olika fiskarter. Många av våra fiskare som bedriver småskaligt kustnära fiske kommer att drabbas mycket hårt av den här nya regeln att bara den som har fiskat året innan får fortsätta fiska ål. Det har alltid varit ett komplement att man fiskar på olika arter ål, lax, torsk, sill och piggvar allteftersom året och väderleken tillåter. De nu föreslagna reglerna kommer att kunna slå mycket hårt mot en del av dessa fiskare. Det hade varit mycket rimligare att man, i de fall där man har yrkesfiskelicens, fick fortsätta att fiska. Jag bor i fiskeläget Hörvik på Listerlandet i . Det ligger i västra . Det var faktiskt ålafisket som fick människor att flytta till detta samhälle . Ålen är ju en mystisk fisk. Vi känner inte riktigt till hur den uppför sig. Alla dess hemligheter är inte uppenbara för oss människor. Vi vet inte riktigt hur den fortplantar sig och hur den vandrar. Men har tillgången till ål nere hos oss faktiskt legat på rekordnivåer. Det var samma sak . Det är , en del hävdar , som vi fick så mycket ål. Därför känns det lite främmande när man läser ett TT-telegram som basunerar ut följande: Ålen är så sällsynt att den riskerar att utrotas, och grundprincipen är att ålfiske skall helt förbjudas. Det kunde man läsa i en av lokaltidningarna, och det var hämtat från . vet jag, fru talman, att den ål som man fångar kom in till . Jag tar därför inte dagens ålfångster till intäkt för att det inte är fara å färde. Det handlar naturligtvis om hur mycket glasål som kommer in till och hur mycket glasål som vi planterar in. Glasål är ju ynglen som kläcks nere i . De förs med strömmarna till för att här bli vuxna ålar. minskade man drastiskt utsättningen av glasål, en åtgärd som jag inte tyckte var rimlig. Man halverade anslagen. Det var inte denna jordbruksminister som satt vid rodret då. I så fall tror jag inte att det hade inträffat. Man halverade ungefär anslagen, och ökade priset. Ungefär en fjärdedel, har jag räknat ut, planterade man ut . Det är naturligtvis helt fel att göra på det viset. I fångar man glasål. Man konsumerar och exporterar till . Det vore mycket bättre om den här glasålen fick simma till och där bli vuxen ål. Vi är ju medlemmar i samma EU, och det är rimligt att man i stället sätter in insatserna på att reducera den glasål man fångar. Visserligen får man bra pris för den men nog vill vi ha vuxen ål i stället för att ta död på den på yngelstadiet! Vi har ju fått en ny regering, och den anser jag vara positiv för vårt fiske och våra fiskare. Jag utgår från att ministern och alliansregeringen kommer att föra en aktiv fiskepolitik i EU, inte bara lägga sig platt, och där verkligen driva ålfrågan. Jag skulle till slut vilja ställa en fråga i detta första anförande. Är ministern beredd att arbeta för att den glasål som kommer till i större utsträckning får växa till fullvuxen ål och att fångad glasål i större utsträckning används till utsättning i stället för att ätas upp och exporteras till ? Det är mängden glasål i som avgör hur mycket ål som simmar ut och hur mycket vi kan fånga. Det är där man ska sätta in stöten om man vill ha vuxen ål som sedan kan föröka sig. 81 (): Det finns naturligtvis många orsaker till att ålen har blivit mer sällsynt. Det kan bero på miljögifter. Det kan bero på hårt fiske i många länder. Det kan bero på att har försvagats. Det är självklart att något måste göras så att vi får tillgång till ål framöver, men det ålfiskeförbud som aviseras slår inte rättvist. Det drabbar dem som bor och arbetar i kustlandskapen, i och , där ålfisket är en del av ett fiske som också gäller andra fiskarter. Det drabbar dem som inte har kommit upp i mängden men som ändå, som jag ser det, har bedrivit ett ansvarsfullt fiske efter ål. Det är inte lätt att vara kustnära fiskare. Det är många tunga lyft och mycket slit, och det ger lite lön. Dessa fiskare får ta många risker. Resultatet är en varierande inkomst år . Ändå fortsätter de med sitt ansvarsfyllda fiske. är det tydligen bara de som fiskar mycket ål som ska få fortsätta. Det är ett olyckligt beslut som jag beklagar. I ministerns svar välkomnar jag däremot åtgärderna mot vattenkraftverken. Från officiellt håll på anger man att ca ål försvinner i just vattenkraftverken. Det är ju en skrämmande siffra. Jag konstaterar också att ministern har haft stora framgångar inom EU när det gäller torskens framtid. Precis som vill jag att ministern ska driva frågor om glasål och sådana ärenden. Det är ju en del av ålens framtid. Det är inte bara som måste ta sitt ansvar för ålfisket. Jag kan också räkna mig till ålfiskarnas skara. I hamnar några ålar i mina föräldrars ålkista. Den finns i en liten bäck i västra . De ålarna tar vi emot med tacksamhet. kunde det bli ganska många . kommer de här ålarna förhoppningsvis . Med de nya bestämmelserna hamnar vi i ett moraliskt dilemma. Ska vi släppa dem vidare till en grym död i något av kraftverken nedströms eller ska vi ta hand om dem? Sannolikheten för att de med alla dessa kraftverk skulle kunna nå havet är väldigt liten. 82 (): Till att börja med vill jag ge jordbruksministern en eloge för att han äntligen har tagit hand om kraftverksindustrin. Det gläder mig mycket. Det är åtminstone jag första gången stod i en talarstol och pläderade för att kraftverksindustrin måste ta sitt ansvar. hoppas jag att det inte tar till innan det blir något resultat av att det har kommit upp på regeringsnivå. Jag är själv yrkesfiskare och jag fiskar bland annat ål. Jag fiskar inte mycket, men den ål jag fiskar är mycket värdefull för mitt företag. Jag tycker att det är oerhört underligt att man straffar en som fiskar lite. Jag har hört talas om att man åker in på vatten och bröd för att man fiskar för mycket, men att man fiskar för lite och blir av med sin rättighet har jag nog inte hört talas om förut. Om man har en yrkesfiskarlicens bör det räcka för att man ska få fortsätta att fiska. Det är små kvantiteter det gäller för kustfisket. Man pratar ju så vackert om det småskaliga och skonsamma kustnära fisket. Resultatet blir precis tvärtom. Det verkar som att om man inte får slut på kustfisket på något annat sätt så svälter man sakta men säkert ut det. Kustfiskare har alltid varit ett kombinationsyrke. har man tagit bort en hel del av den möjligheten. Man har tagit bort 200-kilosregeln i torskfisket i bifångst. Man har tagit bort drivgarnsfisket efter lax. Piggvarsfisket har mer eller mindre omöjliggjorts genom att man inte har tillstånd att ha garnen stående i sjön . På det viset är det fisket också utslaget. Det finns snart ingenting kvar att fiska på. Fiskare tvingas att sluta och kustsamhällena dör sakta men säkert ut och en månghundraårig tradition går i graven alldeles i onödan. Jag undrar om jordbruksministern har några planer för att bryta den negativa trend som har uppstått så att kustbefolkningen kan få tillbaka framtidstron på en näring som vi har hållit på med i alla generationer. Det har blivit så illa att inga ungdomar längre vågar satsa på fisket. Den regel som gäller gäller inte . Det kommer nya propåer. Det är av största vikt att glasålen som har nämnts här förut får sättas ut i våra vattendrag igen när den fångas så att den får växa upp och får chansen att komma tillbaka till Sargasso. Av den ål som fångas går merparten till och . Ingen av dem kommer någonsin mer tillbaka. Kämpa, herr jordbruksminister, för att vi ska få glasålen till utsättning i stället. 83 Jordbruksminister (): Det var många intressanta frågeställningar.