prot · GU09127 · 2007-06-15 00:00:00 — Vi kan naturligtvis ha olika uppfattningar, men bara för att den socialdemokratiska regeringen skulle ha missat det här kan man inte försvara att man väntar ytterligare, i det här fallet till, innan man agerar i den här frågan. Jag har svårt att förstå den argumentationen. Jag tycker att det är bra att man nu förmodligen kommer att få i gång utredningen, men jag tycker att det är allvarligt att vi har fått vänta så . Men de som man har fått vänta kan naturligtvis inte den här regeringen ta ansvar för. Den uppfattningen delar jag helt och hållet. Jag förstår också att det är en betydligt tyngre sak att utreda efternamn än att utreda förnamn. Jag hoppas att vi kan göra det så snabbt som möjligt. Slutligen skulle jag vilja säga att det ibland tar väldigt innan man skickar ut saker och ting på remiss. Man kan fråga sig varför inte denna utredning eller utredningen om könsneutralt äktenskap är utskickade på remiss . 32 (m): Jag ska bara kort ta upp två saker, eftersom jag tackade för debatten tidigare. Det första är att det inte är så att den här regeringen fördröjer frågan med . Arbetet pågår, och vi kommer att ta ett initiativ . Det är så det ligger i planeringen. Jag är ledsen över att det tar lite mer tid, men vi har faktiskt inte regerat längre än . Det är några andra förändringar och reformer som har känts mer angelägna att prioritera, och då har de kommit lite före. Men det här är en viktig fråga för oss. Det andra som jag vill säga gäller remissen. Jag kan inte svara på varför inte har skickat ut den här på remiss , men jag kan konstatera att den är ganska ny. Den kom 2007, vilket innebär att det kan vara ett arbete i gång. Remissen om könsneutral äktenskapslagstiftning diskuterade jag under frågestunden i går. Anledningen till att den inte har gått ut , om den inte redan har gjort det, vilket jag inte vågar svara på för jag har inte kollat det , är att det har varit väldigt angeläget för mig att ha en bred lista över vilka som ska svara på den. Det har jag arbetat en del med. kan man inte ta med varje typ av samfund, utan man måste försöka begränsa det hela. Jag har faktiskt arbetat med det, och det ska vara klart, så att beskeden från mig är att det ska ut. Jag har varit väldigt tydlig med att den frågan ska ut på remiss i vanlig ordning och på det sätt som vi brukar göra. Men jag tyckte faktiskt att det var viktigt att också arbeta med att se till att de som kan ha berättigade synpunkter får möjlighet att ge dem. I det fallet är jag rätt stärkt över att det fick ta någon vecka extra. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2006/07:606 om sekretessen i samverkansgrupper 33 (m): har frågat mig om jag är beredd att verka för en ändring i sekretesslagstiftningen när det gäller samverkansgrupper som arbetar mot ungdomars droganvändning. Frågan om i vilken utsträckning myndigheter ska kunna utbyta information är principiellt viktig. Att sekretess som huvudregel gäller mellan myndigheter är nödvändigt av hänsyn till enskildas integritet. är det naturligtvis av stor vikt att myndigheterna kan samarbeta effektivt utan hinder av sekretess i situationer när det finns tungt vägande skäl. Sekretesslagen har i sin helhet setts över av Offentlighets- och sekretesskommittén, som bland annat har lämnat ett förslag till en ny sekretesslag. Kommittén har i det sammanhanget föreslagit en utvidgning av möjligheter att lämna uppgifter som rör ungdomar till polisen. En del av förslagen har redan lett till lagstiftning, till exempel förslaget om att sekretess inte ska hindra att lämna uppgifter som angår misstanke om överlåtelse av narkotika, dopningsmedel och alkohol till minderåriga. Övriga förslag, bland annat om ytterligare möjligheter till uppgiftslämnande från till polisen, bereds fortfarande. pågår arbete med en lagrådsremiss som baseras på den redaktionella omarbetning av sekretesslagen som Offentlighets- och sekretesskommittén har föreslagit. Först när det arbetet är avslutat kommer kommitténs resterande förslag att kunna behandlas. Jag har för avsikt att i det sammanhanget även behandla frågan om sekretess inom samverkansgrupper. 34 (): Samverkan är det bästa sättet att förebygga och åtgärda drogmissbruk. Det är ett självklart konstaterande som dock förtjänar att upprepas. Det finns runt om i många exempel på grupper som genom samverkan har kunnat rädda ungdomar från att hamna i drogmissbruk. Men dessa gruppers verksamhet skulle kunna bli ännu effektivare. Det är bakgrunden till min interpellation, och jag får tacka ministern för svaret och för att vi får samtala om gruppsekretess. Hur är då rättsläget? Ja, jag beskriver det i interpellationen så här: Enskilda ungdomar som har problem, till exempel med droger, kan diskuteras inom polisen, socialförvaltningen, skolan och fritidsförvaltningen. Men när personer från dessa samhällsgrenar sedan träffas i en samverkansgrupp har de inte möjlighet att diskutera den enskilda ungdomen med varandra för att komma fram till hur han eller hon, och också deras familjer, skulle kunna få bästa hjälp. Om det hade funnits en gruppsekretess skulle gruppmedlemmarna ha kunnat tala fritt med varandra förutsatt att de förbundit sig att inte föra vidare det som sägs inom gruppen. I har man en helt annan syn på samverkansgruppers sekretess. I , § 115 retsplejeloven, finns det särskilda regler om att polisen och andra myndigheter kan lämna vidare information om enskilda personers privata förhållanden om detta kan anses nödvändigt med hänsyn tagen till det brottsförebyggande arbetet. Det är denna bestämmelse som gör det möjligt för polisen, skolan och socialförvaltningarna att utväxla konfidentiell information om personen. I den danska förvaltningslagen, § 28, anges att information om en persons narkotikamissbruk under vissa förutsättningar kan lämnas vidare mellan olika myndigheter om det är nödvändigt med hänsyn tagen till myndigheternas behandling av ärendet i fråga. Min fråga till ministern blir därför om hon känner till den här danska lagstiftningen när det gäller sekretess i samverkansgrupper. Kanske kan den då tjänstgöra som en tänkbar modell för en framtida svensk lagstiftning. 35 (m): Ja, jag känner till att man har lite andra regler i . Det är klart att vi, när vi ska arbeta med de här frågorna, är oerhört angelägna om att ta till oss erfarenheter från andra håll. är det viktigt att säga att just i sådana här grundläggande principiella frågor ofta är lite speciellt, ibland på goda grunder. Men när det gäller den föreslagna gruppsekretessen kan man säga att det är en principiell nyhet som vi inte har haft tidigare. Det fordrar faktiskt att vi är väldigt noga med att utreda och analysera konsekvenserna av att ändra när det gäller detta. Sekretess gäller som huvudregel mellan olika myndigheter, och det finns faktiskt skäl för det. Det handlar naturligtvis om allmänna integritetsskäl, att vi så mycket som möjligt vill skydda den enskildes integritet. Men det handlar också om något annat. Jag tror att man diskuterar det här problemet utifrån sociala problem och bekymmer som man vill hantera. Det avgörande för att människor ska ge myndigheter information om hur de mår, vad som har hänt och så vidare är ju att de känner förtroende för att det inte lämnas vidare. Om vi slarvar med regelverket och om människor måste utgå från att , om de pratar med dem, kommer att prata med polisen eller med skolan eller något annat är risken väldigt stor att människor drar sig för att söka hjälp och stöd när de behöver det eftersom jag har jobbat kommunalt har jag rätt stor insikt om det. Det är därför vi måste vara så noggranna med att se de här frågorna ur lite olika perspektiv. Det är också därför det tar lite tid. Den grundläggande regeln om sekretess innebär inte att det är omöjligt att delge varandra information mellan myndigheter. Det finns en generalklausul som man kan använda i en del sammanhang. Det görs också, och det fungerar. Det finns också det nämndes tidigare regler som säger att när det handlar om minderåriga och droger och annat är reglerna mjukare eller mer flexibla än vad de är i grunden, så att säga. Och det är väl bra att det är så. Vi tittar naturligtvis på de här frågorna och kommer att arbeta med frågan om gruppsekretess framöver. Utöver det vill jag säga att ett bekymmer ofta är att man använder sekretessregler som argument för att inte samverka. Det har fascinerat mig hur olika man ibland tolkar regelverket. Det finns nog anledning att fundera över hur man tydliggör vad som faktiskt gäller. används nämligen argumentet om sekretessregler därför att man inte vill samverka mellan myndigheterna medan det på andra håll inte tycks vara något bekymmer över huvud taget att genomföra det samarbete som man behöver ha för att ungdomar och andra ska få bättre sociala villkor och för att kunna förebygga olika bekymmer. 36 (): Samhället håller på att lösas upp i sina grundvalar på grund av drogerna, och något måste göras snabbt. Drogproblemen i detta land splittrar familjer, och människor förlorar allt de har, sina jobb, sina hem och sin självrespekt. De orden använde en amerikansk forskare . undrar jag om vi i är på väg mot en liknande situation. För att motverka ett sådant tillstånd måste alla goda krafter kunna samverka på ett bra och effektivt sätt i det drogförebyggande arbetet och när det gäller att hjälpa dem som har hamnat i drogberoende och deras anhöriga. Den nuvarande regeringen lägger på drogförebyggande arbete. Det är betydligt mer än den förra regeringen. Det är vi glada för. Men sekretessen mellan företrädare för olika myndigheter som träffas i samverkansgrupper blir ibland ett hinder i detta förebyggande arbete. Jag läser dock in i ministerns svar att det finns hopp om förändringar. Jag skulle vilja veta lite om hur tidtabellen är framöver. När kan det komma förslag om ändrad sekretess för samverkansgrupper? Jag vet att ute i landet finns det grupper som otåligt väntar på ett beslut i den riktningen. Jag skulle vilja läsa upp några rader från ett brev från fritidschefen i i : Det finns många olika forum för samarbete vad det gäller barn och ungdomar i . I kommun finns en samverkansgrupp. Glöden kallas den. I gruppen finns det representanter från socialtjänst, skola, fritid och polisen. I dessa samverkansgrupper upplever vi en mycket stor frustration över de hinder som sekretesslagen medför. Det är av största vikt att man i dessa sammanhang har en lagstiftning som gör det möjligt att kunna prata om individer. Detta skulle vara möjligt med en gemensam gruppsekretess. Då ökar möjligheten att olika personalkategorier kan ge stöd och hjälp till den enskilde. Det innebär att gruppens medlemmar kan frigöra resurser för att sätta in insatser för att förhindra missbruk och andra destruktiva beteenden, även att gruppens medlemmar i sitt vanliga arbete kan stödja den individ som vid samverkansmöte ansetts vara en riskperson. I har man arbetat med en form som möjliggör detta i det kriminalitetsförebyggande arbetet. Vi föreslår att man ändrar i sekretesslagstiftningen och inför en gruppsekretess så att gruppens medlemmar får skriva under en sekretessförbindelse. Så långt fritidschefen i . Jag vet att just denna samverkansgrupp gör en väldigt fin insats, men med en ändrad lagstiftning skulle den kunna bli ännu mer effektiv. 37 (m): kommun har i en skrivelse till regeringen framfört den synpunkten, och den frågan har lottats över till . Vi har ännu inte vidtagit någon åtgärd med anledning av det. Som jag har nämnt är gruppsekretessen en nyhet i det svenska regelverket. Fördelar och nackdelar med det måste prövas noga. Vi planerar en lagrådsremiss när det gäller den redaktionella omarbetningen av sekretesslagen . Först därefter, det vill säga , kommer resterande frågor att behandlas. Då kan man få ett svar på det där. När det gäller informationsfrågor mellan myndigheterna är det viktigt att säga att information från polisen till och skolan inte är problemet. Problemet som finns, och inte helt utan goda skäl, är begränsningar när det gäller möjligheter att lämna information till polis. Då är vi där igen. Jag är helt övertygad om att samverkansgruppen i gör ett fantastiskt arbete. Men den stora frågan om vi ska nagga tilltron till att man kan gå till och få hjälp utan att rapporteras vidare måste vi ändå fundera över. Vi har för många människor som inte vänder sig till någon myndighet för att de är rädda för att bli registrerade eller kontrollerade på något sätt. Det blir ytterligare värre om man går vidare. Vi måste se till att vi får kontakt med de människor som söker eller borde söka hjälp av professionella. Jag är väl medveten om drogproblematiken och också om hur det ser ut i . Jag har alldeles varit där. Jag tror inte att vi är på väg mot en amerikansk situation. har en restriktiv narkotikapolitik. Vi har en förhållandevis hyfsad situation om man jämför hur det ser ut i en hel del andra länder. Men det förutsätter att vi fortsätter att ha en restriktiv narkotikapolitik och fortsätter att jobba med det förebyggande arbetet. För det finns ständigt nya generationer att arbeta med. Men så illa tror jag inte att det är. Jag ser positivt på samarbete och ska göra vad jag kan för att det ska underlättas men vill med mina svar tala om att det är en tämligen komplicerad fråga som måste analyseras ur mer än en aspekt. 38 (): Samverkan är ett nyckelord i dagens samhälle. Det finns på många håll nätverk som gör ett bra arbete. Många säger att de vill samverka ytterligare, men för att samverkan då ska bli riktigt effektiv behöver de rätta verktygen finnas. Jag tror att det är dags att myndigförklara de samverkansgrupper som vi har diskuterat här och ge dem någon form av gruppsekretess, till exempel enligt den danska modellen. Jag vill med de orden tacka justitieministern för debatten. Jag ser fram emot kommande beslut som går i interpellationens riktning. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2006/07:628 om grundlagsskydd av våra gemensamma tillgångar 39 (m): har med anledning av regeringens proposition om försäljning av vissa statligt ägda bolag frågat om han har för avsikt att ta initiativ dels till att våra gemensamma tillgångar grundlagsskyddas, dels till att anordna folkomröstning om utförsäljningen av de statliga bolagen. Interpellationen har överlämnats till mig. har i uppdrag att göra en samlad översyn av regeringsformen. Enligt direktiven ska utredningen bland annat pröva frågan om förstärkt lagprövning och frågan om det finns behov av en författningsdomstol. Finner utredningen att det finns skäl att föreslå förändringar i dessa avseenden är den oförhindrad att också pröva om det finns behov av att i övrigt föreslå förändringar av skyddet för de grundläggande fri- och rättigheterna. Kommittén har i övrigt vida ramar för sitt arbete och är i princip oförhindrad att ta upp alla frågor som kan anses falla inom ramen för de frågeställningar som kommittén har i uppdrag att se över. Jag har inte för avsikt att ta initiativ till att utredningen därutöver särskilt ska överväga den fråga som tar upp i sin interpellation. Jag har heller inte för avsikt att ta initiativ till att anordna folkomröstning om utförsäljning av de statliga bolagen. 40 (): Det var väl ingen som trodde att det finns ett visst grundlagsskydd när det gäller skyddet av det statliga ägandet, men så är fallet. Justitiekanslern har gjort ett utspel och säger att man måste bereda de här ärendena väldigt noga och analysera dem innan man genomför det. Det är ju svenska folkets tillgångar. Man kan inte förfoga hur som helst över våra gemensamma tillgångar. Jag tycker att det finns anledning att utvidga det grundlagsskydd som redan finns . De här utförsäljningarna får väldigt långtgående konsekvenser. Man kan tycka vad man vill om dem. Det blir olika politiska majoriteter som tycker till om det. Men det kan finnas anledning att visa speciell försiktighet, för det är mycket lättare att sälja ut än att sedan köpa tillbaka. Det blir framför allt mycket dyrare att köpa tillbaka. Så jag tycker att man kunde grundlagsskydda det så att man har ett mellanliggande val, det vill säga om man vill sälja ut fattar man ett beslut innan valet, och sedan bekräftar man det beslutet. Då får också svenska folket en större möjlighet. Då kan man inte undvika att det här blir en stor valfråga. Vilka är mina motiv för att ta upp detta? De sex bolag som ska säljas ut är bara är en del av alla bolag. Och det har talats inom regeringen från olika partier om att detta bara är början. Successivt kommer man kanske att sälja ut alla statliga bolag som vi har. Men det är oroväckande redan i och med dessa utförsäljningar. egen utredningstjänst har räknat ut att bolåneinstitutet ansvarsfulla agerande på marknaden på bara har lett till att en familj som har ett lån på , vilket inte är ovanligt i , har sparat . Det är rätt stora pengar, speciellt för människor som inte har så stora marginaler. Genom att säljs ut försvinner den prispress som har funnits på marknaden på grund av . Vi har inga garantier för att den positiva utvecklingen kommer att fortsätta. Tvärtom är risken att den räntestegring som vi nu ser kommer att spädas på, och det är väldigt många människor som drabbas av detta i . Det berör alltså inte bara oss gemensamt, alltså statskassan, utan det kan beröra enskilda personers privatekonomi. Det rör sig om tusentals arbetstillfällen. När man säljer ut företagen finns det ingen garanti för att de kommer att stanna i landet. I , som jag kommer från, finns produktionen av Absolut Vodka. Detta är ett varumärke som är spritt över hela världen. Detta varumärke är nog starkare än vi här hemma egentligen tror. Det finns en turistindustri kopplad till Absolut Vodka. Det kommer folk till bara för att se produktionen av Absolut Vodka. Om man säljer ut detta företag finns det ingen garanti för att arbetstillfällena stannar i . Det kanske blir så framöver, men långsiktigt finns det stor risk för att produktionen flyttar utomlands. Redan nu har ett amerikanskt spritbolag hört av sig och vill köpa denna verksamhet. Dessa bolag är också kassakor. Och även om man betalar av på statsskulden med det som man får in när man säljer företagen innebär det ändå en årlig förlust. skulle vi spara i form av minskad statsskuld och därmed minskade räntekostnader för statsskulden. Men vi går miste om över 16 miljarder som utdelningen kommer att bli på bara de sex bolag som ska säljas. Vi har alltså en förlust på som vi skulle ha kunnat använda till välfärden. Sedan har vi den allvarliga frågan om Telias kopparnät. Risken för avlyssning är överhängande om man säljer ut till privata aktörer. Till och med borgerliga riksdagsledamöter reagerar nu mot detta. Detta är stora och allvarliga frågor, och jag tycker att det finns anledning att införa ett grundlagsskydd. 41 (m): Debatten om för- och nackdelar med utförsäljning av statliga företag ska väl föras med och inte med mig? De frågor som ställdes i interpellationen gällde däremot grundlagsskydd och folkomröstning i fråga om dessa två exempel. Där har jag sagt att jag inte tänker ta initiativ till någon folkomröstning. När det gäller frågan om grundlagsskydd har vi en grundlagsutredning som har vida befogenheter att pröva vad som ska ingå och vad som inte ska ingå i en framtida grundlag och om det behövs förändringar, tillägg eller någonting annat. Sedan kan jag tycka att det är lite spännande och intressant att en socialdemokratisk företrädare nu äntligen börjar visa ett intresse för äganderättsfrågorna och grundlagsskyddet. Där har vi från andra håll länge pekat på nödvändigheten av att skydda den privata äganderätten. Och uppenbarligen tycker endera att man borde överväga ett förstärkt skydd för det allmännas äganderätt på något sätt eller något som förhindrar eller försvårar utförsäljning av statligt ägd egendom. Det är intressant att notera. Men detta får väl genomarbetas lite mer för att man ska kunna ha en riktig diskussion om det. Jag menar att det utrymme som har fått räcker för att den ska göra en allmän bedömning av vad som ska skyddas enligt grundlagen och inte. Det finns skäl för att inte grundlagsskydda precis allting. Och det är väl också rent allmänt så att det är viktigt att staten ändå förfogar över en egendom på det sättet att man kan förvalta den väl. Det är inte alltid så att ett ägande som är fast och cementerat och som inte kan förvaltas och användas är det bästa sättet att använda medborgarnas pengar. En fråga i detta sammanhang är naturligtvis också med vilken avsikt som man säljer eller på annat sätt förändrar ett ägarinnehav. Vi har noggranna regler för hur det hanteras. Vi lämnar propositioner till , och beslutar om budget och vad som ska göras och vad som inte ska göras. Jag tror att det är ett tillräckligt skydd för just den förvaltningen av statlig egendom och medborgarnas resurser. 42 (): Det är riktigt att inte är förhindrad att ta upp dessa frågor, men den har inte heller något direkt direktiv att ta upp dem. Jag tycker att den borde få tilläggsdirektiv och i alla fall överväga dessa frågor. Men jag förstår att ministern inte vill ge något sådant direktiv. Jag kan bara hoppas att på eget initiativ kommer med ett förslag i den riktningen. Om föreslår det, kommer ministern då att genomföra beslutet och skicka en proposition till för beslut i frågan? Jag hoppas att så är fallet. Jag kände ändå att jag ville redogöra för mina motiv till att jag tycker att detta är fråga om så viktiga demokratiska och medborgerliga rättigheter och att detta förtjänar att grundlagsskyddas, även om det egentligen är som har ansvaret för detta. Men jag tycker att dessa frågor ändå kommer in i sammanhanget i och med att jag vill motivera att jag vill ha ett grundlagsskydd. En folkomröstning hade också fungerat bra i detta läge. Då skulle svenska folket kunna tycka till om man vill att dessa tillgångar ska få ett grundlagsskydd och att dessa viktiga företag ska stanna i statlig ägo. Jag tror att det är väldigt många svenskar som faktiskt tycker att vi ska behålla dessa företag, speciellt med tanke på hur bra landets ekonomi går. Det är ju inte brist på pengar. Det visar inte minst de gigantiska utdelningar som sker i form av förändringar av fastighetsskatten och förmögenhetsskatten. Det är alltså ett guldregn. Det är i och för sig inte ett guldregn över hela svenska folket, tyvärr, utan det handlar om de allra rikaste. Men det finns uppenbarligen mycket pengar att fördela. Att i det läget sälja ut tillgångar som dessutom är kassakor känns väldigt märkligt. Det känns mer som om det är ett ideologiskt beslut än att det finns något annat grundläggande skäl. Detta är också väldigt allvarligt för konkurrensen. Jag talade tidigare om att har fungerat bra för att se till att konkurrensen upprätthålls på bolånemarknaden. Vi skulle kunna utnyttja Nordea bättre. Men så länge Nordea som statlig bank finns i statlig ägo finns ändå en återhållande effekt, det vill säga att om de privata bankerna skulle bete sig alltför illa kan man använda Nordea som ett instrument och se till att villkoren för de enskilda blir rimliga. Det har ibland tyvärr funnits lite tendenser med dolda avgifter som bankerna har tagit ut av sina kunder, och det är inte alls bra, tycker jag. Det påverkar folks privatekonomi. När det gäller kopparnätet handlar det bland annat om risken för avlyssning när privata intressen tar hand om dessa viktiga nät. Man kan avlyssna telefonsamtal och Internettrafik. Jag tycker att detta ska ligga i statlig ägo. Men det är även en konkurrensfråga att man ser till att avgifterna för att utnyttja dessa nät blir rimliga. Där tycker jag att man kan utnyttja ett statligt ägande, så att det inte blir en monopolsituation. Men det som framför allt föranleder att jag vill ha antingen ett grundlagsskydd eller en folkomröstning är att detta bara är början. Det är illa nog med dessa sex bolag. Men man diskuterar redan att gå vidare med spelmarknaden. Man kanske till och med ska sälja ut våra skogar.