prot · GU0981 · 2007-03-26 00:00:00 — Vi vet ju att det, om man har suttit inne eller har varit bestraffad, kan vara problem att få en chans igen. Och det tycker jag är väldigt viktigt. I ett humant samhälle bör man kunna återanpassas om man har tagit sitt straff. Jag är väldigt bekymrad, speciellt över Krami. Kan du lova att man ska titta på det här? kommer ju att upphöra med verksamheten. Det är en klar och tydlig signal. Och det skulle jag betrakta som väldigt illavarslande. Och det är samma sak med verksamheten i . Där ville man starta, men har man inga resurser. Jag skulle vara tacksam, och flera med mig, över svar på den här frågan. 26 (m): Jag vill återigen bara upprepa att yrkesutbildningen, som interpellationen bland annat gällde, inte finansieras av kriminalvården. Och inom arbetsmarknadspolitiken gäller regeringens arbetslinje. Det innebär bland annat att insatserna ska fokuseras på dem som står längst från arbetsmarknaden, och dit hör ju många av de intagna. Inom ramen för kriminalvårdens arbete är det också min uppfattning att vi ska arbeta för att öka på arbetsdriften, så att vi får mer innehåll i verksamheten än vad vi har . Men vi har väldigt stora bekymmer, beroende på den eftersatta kriminalvårdssituation som vi har . Det finns trängselproblem och brist på platser. Det gör att vi får lägga väldigt mycket på att försöka bygga bort den typen av problem. Men vi prioriterar ändå upp innehållet. När det gäller Kramis verksamhet vill jag vara tydlig. Det är klart att det inte kommer någonting i vårpropositionen. Det här är ju en fråga som handlar om ett lokalt samarbete mellan arbetsförmedlingar, socialförvaltningar, socialnämnder och kriminalvården. Om jag har förstått det hela rätt ska man, utifrån de förändringar som ska ske av Ams framöver, lämna förslag på prioriteringar som man lokalt anser nödvändiga. Det ska lämnas in . är det svårt att veta någonting om hur det egentligen ser ut. Jag var inte klar över att interpellanten särskilt ville diskutera Kramis verksamhet i och . Jag kan inte heller någonting om detaljerna i de två exemplen, varför jag inte kan ge något svar på hur det ser ut just där. Men det är, som sagt, utifrån omställningarna inom Ams som man nu tar fram lokala prioriteringar och annat. Först när man ser dem ser man ju resultaten. Men min grundinställning är den som jag har redovisat i övrigt. Det är klart att vi måste försöka se till att människor som har begått brott och har avtjänat sitt straff har goda förutsättningar att komma tillbaka till ett hederligt arbete. Det är en av de viktigaste investeringarna i människovärdighet som vi faktiskt kan göra det är viktigt också rent ekonomiskt. Det arbetet kommer jag att driva på. Jag får väl gå hem och läsa på mer om Kramis verksamhet. Men jag tror, som sagt, att det inte i första hand är en regeringsfråga. Vårpropositionen är framför allt ett flerårsdokument när det gäller de ekonomiska ramarna, och där hanteras ju inte den här typen av detaljerade frågor. Det kan däremot göras i en tilläggsbudget. Men, som sagt, jag kan ingenting om detaljerna när det gäller och . De besked som jag har fått är att det handlar om lokala prioriteringar. Det är ganska stor osäkerhet och variation. Det skapar naturligtvis väldigt mycket oro runt om i landet kring den här verksamheten. Det har jag också stor förståelse för. 27 (): Om jag har förstått det rätt är Krami ett samarbete mellan kriminalvården, som är statens ansvar när det gäller resurser, och de lokala arbetsförmedlingarna och . Så ser det ut. De uppgifterna har jag fått. Jag skulle vara väldigt tacksam om ministern kollade upp det här. Jag tror inte heller ministern vill att det ska gå på det här viset, att man måste upphöra. Det här är alltså en permanentad verksamhet. Förra regeringen hade inte gjort ditt och datt. Men kanske man kan glömma den historiska biten en gång, eftersom jag inte har nagelfarit allt då jag var borta från det här huset. Det måste ju finnas en vilja hos sittande regering. Det kommer ju inte att bli mer interner på våra fängelser. Man aviserar en utbyggnad på mellan 2 500 och 3 000 nya platser. Det borde också synas i en budget. Och jag vill påstå att jag inte har sett så mycket av det. handlar interpellationen om yrkesutbildningarna inom kriminalvården. Men ministern kan också flyta ut, göra någon sväng och dra in en massa annat. Då får jag passa på att göra detsamma. Jag undrar hur mycket resurser man har tänkt lägga på kriminalvården, eftersom det kommer att bli en väldigt stor verksamhet. 28 (m): Det är nog så att vi alla far ut lite grann i diskussionerna, och det är väl rimligt. Jag uppfattar att det i interpellationsdebatter ska vara ett fritt meningsutbyte, och saker hänger ofta samman. När det gäller kriminalvårdens ekonomi och inte minst vad vi har råd att satsa på i innehållet finns det, som jag sade tidigare, väldigt mycket kvar att göra. Det som är bekymret och det vi har gjort är att ta ett antal beslut om utbyggnaden. Det har också tillförts pengar. Men det har inte blivit så mycket. Så vi undrar lite vad det är som har hänt. Jag har bett om en ordentlig genomgång av investeringarna, de resurser som finns och annat för att vi ska ha ett riktigt bra underlag inför så att vi ska kunna göra rätt satsningar och att det också ska bli rimligt. Det är klart att även om vi måste bygga ut fler platser och det kräver rätt mycket resurser så är jag angelägen om att inte helt glömma bort innehållet. För jag tror att det är otroligt viktigt att vi gör rätt saker. Jag var inne på det som den här interpellationsdebatten berörde, nämligen problemet med arbetsdriften, det vill säga hur många timmar som man faktiskt kan delta i någon typ av arbete, när man sitter i fängelse framför allt. Det visar sig tyvärr att vi har gått ifrån en procentuell andel på av tiden måste det vara till 22. Det har sjunkit till 2004 på ett sätt som är rent olyckligt. Vi har fler och fler som sitter inne. Det är mer och mer trångt. Vi har svårare och svårare att differentiera. erbjuder vi inte tillräckligt med arbete och sysselsättning för de intagna. Det är en ekvation som inte håller. Jag vill ändå säga att oavsett hur mycket pengar det blir så kommer jag att använda en del av resurserna till att se till att vi förbättrar arbetsinnehållet och försöker arbeta med en arbetslinje med det långsiktiga syftet att den som avtjänat sitt straff också ska kunna få ett jobb när han eller hon kommer ut i frihet. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2006/07:407 om Romstadgan 29 (m): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av förslagen i betänkandet Internationella brott och svensk jurisdiktion. Betänkandet innehåller två separata delar. Jag har förstått fråga som så att hon avser den del som gäller de internationella brotten. Det är självklart mycket viktigt att svensk strafflagstiftning möjliggör lagföring av personer som har begått folkmord, brott mot mänskligheten eller krigsförbrytelser. Det råder dock ingen tvekan om att nuvarande bestämmelser ger sådana möjligheter. Vi har en särskild lagstiftning om straff för folkmord, och i finns bestämmelsen om folkrättsbrott som straffsanktionerar krigsförbrytelser. Även de gärningar som i Romstadgan betecknas som brott mot mänskligheten faller under svensk strafflag. För dessa kan bestämmelser om bland annat mord, grov misshandel och våldtäkt tillämpas. Svensk domstol har också i de flesta av dessa fall behörighet att döma över brotten oavsett var och av vem de har begåtts. Jag vill i sammanhanget också påpeka att bestämmelsen om folkrättsbrott tillämpats i praktiken. Det skedde vid en rättegång om krigsförbrytelser som genomfördes vid . Åtalet ledde till fällande dom. Den svenska lagstiftningen medförde inga hinder för lagföring av det som enligt internationell humanitär rätt var att betrakta som krigsförbrytelser i den mån det var föremål för prövning i målet. har ingen folkrättslig skyldighet att införa brotten i Romstadgan i svensk rätt. Romstadgan bygger i stället på den så kallade komplementaritetsprincipen enligt vilken det i första hand ankommer på de enskilda staterna att ansvara för lagföringen av brott mot stadgans straffbestämmelser. Svensk lagstiftning uppfyller som sagt på det hela taget de krav på möjligheter till lagföring som komplementaritetsprincipen ställer. Trots det kan det finnas skäl att se över lagstiftningen i syfte att göra den tydligare och för att den bättre ska stå i överensstämmelse med utvecklingen på den internationella rättens område. Jag har sagt att det är min ambition att lägga fram förslag kring detta. Tyvärr har det inte kunnat ske så snabbt som jag hade avsett. Men ambitionen ligger fast. 30 (): Jag ska börja med att tacka justitieministern för svaret. Om jag ska säga något positivt är det att justitieministern tydligt signalerar att det finns skäl att se över lagstiftningen för att göra den tydligare och för att den bättre ska stå i överensstämmelse med utvecklingen på den internationella rättens område. Jag är glad att justitieministern säger att justitieministern har en ambition att lägga fram ett förslag om det här, att det inte kan gå så snabbt som man har avsett men att ambitionen ligger kvar. För det finns ju all anledning att vara kritisk mot den svenska lagstiftningen och att vi inte har införlivat Romstadgan på det sätt som faktiskt krävs. Det är två saker som är särskilt viktiga. Det ena är, och det säger justitieministern, att det inte finns något formellt krav på att man ska införliva stadgans straffrättsliga principer. Men i praktiken innebär stadgan att det finns ett sådant krav. Det är ju komplementaritetsprincipen som gäller, och den innebär att ICC bara ska träda in som ett komplement när nationell rättskipning inte fungerar. Därför är det ganska tydligt och självklart att vi måste införliva Romstadgan. Det vore en tragedi om skulle hamna i läget att ICC skulle behöva träda in för att i sin straffrättsliga reglering inte har gått så långt som stadgan gör. De flesta länder har gjort en översyn av behovet av lagändringar, och vi behöver göra det här så snabbt som möjligt. Vi skulle riskera att hamna i samma klass som mer eller mindre skurkstater som inte är beredda att följa Romstadgan på det här området. Visst ser vi att det finns områden i stadgan, bland annat när det gäller förmäns ansvar, där stadgan faktiskt går mycket längre än svensk lagstiftning. Vi har frågan om preskription, där stadgan också går mycket längre än svensk lagstiftning. Internationella brott ska ju undantas från preskription. Där ligger vi långt ifrån det som stadgan har. Visst, har kunnat fälla för folkrättsbrott. Motsatsen hade varit katastrofal, om vi i inte hade kunnat göra det. Att den katastrofen kunde undvikas, vilket var positivt, är inte tillräckligt för att vi inte ska vidta de åtgärder som behöver göras. Justitieministern signalerade att man skulle ta tag i det och att man kommer att återkomma men inte så snabbt som justitieministern skulle vilja. Min fråga till justitieministern blir väldigt konkret. När kommer justitieministern att komma med ett förslag till riksdag där vi lever upp till internationell rätt på det här området? 31 (): är en stor dag. har som andra arabland i beslutat att ratificera Romstadgan. Om kan ratificera Romstadgan torde väl ändå , demokratin, kunna implementera den. Det är för övrigt sjätte gången som jag diskuterar med en justitieminister oavsett färg i denna fråga. Det har varit väldigt många löften om att ska implementera Romstadgan men få konkreta politiska resultat. Man kan för det första fråga sig varför det behövs en ny svensk lag. Som har nämnts bygger ICC på den så kallade principen om komplementaritet, det vill säga ICC ska endast agera om de enskilda staterna varken kan eller vill göra det. Det primära ansvaret för att lagföra personer som är misstänkta för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser vilar alltså på staterna. Mot bakgrund av denna komplementaritetsprincip är det viktigt att det finns en nationell lagstiftning som gör det möjligt att också i nationella domstolar döma personer som har gjort sig skyldiga till dessa grova brott. Det räcker därför inte att har ratificerat Romstadgan. Vi måste också implementera den i den nationella lagstiftningen. För det andra är nuvarande lag som straffbelagt folkrättsbrott inte tillräckligt klar och förutsägbar, vilket gör att domstolar frikänner vid grova förbrytelser. Nuvarande lag är ett så kallat blankettförbud, vilket innebär att den hänvisar till internationella traktat och sedvana. Det finns inga andra sådana exempel i det svenska rättssystemet. Det här kan anses bryta mot legalitetsprincipen, som är en av grunderna för svensk straffrättskipning. hävdar i sitt svar att har blivit dömd för folkrättsbrott och att den nuvarande lagen är av tillräckligt hög kvalitet. Vad man då kan säga är att domen mot faktiskt endast har prövats i underrätt, i svensk tingsrätt. Det är inte säkert att den skulle stå sig i högre instanser. Den sista och i mitt tycke allvarligaste aspekten av att inte har implementerat Romstadgan handlar om att denna förhalning från regeringar, oavsett färg, faktiskt skadar svensk utrikespolitik. har uppmuntrat andra länder att ansluta sig till olika internationella stadgar och till den och att anpassa sin lagstiftning därefter. Med vilken tyngd kan i fortsättningen hävda att andra länder ska lagföra misstänkta förbrytare om vi inte själva anpassar vår lagstiftning? Jag tycker att fråga är på sin plats. Det är otroligt viktigt att dessa löften faktiskt också blir verklighet. Nota bene: Jag har ställt skriftliga frågor till . har det kommit löften om att stadgan ska implementeras, men mycket lite sker. Det är otroligt viktigt att betona att om ska vara ett gott föredöme internationellt måste vi också leva upp till detta. 32 (m): Romstadgan är en milstolpe i den internationella rättens utveckling, och deltog väldigt aktivt i arbetet med att förhandla fram den. Eftersom stadgan bygger på komplementaritetsprincipen är det naturligtvis angeläget att staterna har straffbelagt folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser. har straffbestämmelser för detta. Våra domstolar har också mycket långtgående domsrätt. har, inte minst tillsammans med övriga medlemsstater i EU, en viktig roll att spela för att Romstadgan ska få genomslag i så många stater som möjligt. Det pågår också andra lagstiftningsprojekt som i realiteten anpassar svensk lagstiftning till Romstadgan i viktiga delar. Ett exempel är förslaget om slopande av preskriptionstiden för vissa brott, bland annat mord, folkmord och grova folkrättsbrott, som är ute på remiss. Helt nedlagt är alltså inte projektet. Trots detta kan det precis som interpellanten och även säger finnas skäl att se över lagstiftningen för att göra den tydligare och bringa den i bättre överensstämmelse med den internationella rättens utveckling. Jag konstaterar dock att de framlagda förslagen är omfattande och juridiskt komplicerade och kräver ganska noggrant principiellt arbete. Då fungerar det så på ett departement att man måste avsätta tid, och det handlar alltid om prioriteringar. Jag kan konstatera, vilket gör mig bekymrad, att vi inte har fått fram detta riktigt så fort som jag hade hoppats. kan jag konstatera att den förra regeringen hade på sig att lägga fram ett förslag utan att förmå sig att komma till skott. Jag har förhört mig lite grann om var arbetet ligger. Det har ändå gjorts ett beredningsarbete som ligger på en viss nivå. Jag vet ungefär hur och hur omfattande arbete som krävs för att få fram detta och ska göra vad jag kan när det gäller att titta på prioriteringarna. Det viktiga är ändå att vi är trygga i att den svenska lagstiftningen fungerar som den just nu ser ut. Någon tragedi är detta naturligtvis inte. Jag tror inte att vi kommer att hamna i en situation där vi får rycka ut och tala om att inte klarar av det här. Detta räcker inte. Vi ska också vara ett föredöme. Det arbetet är dock som sagt delvis inlett. Jag får återkomma med exakt besked om när ett förslag kan vara klart, för det har jag inte lyckats få fram. Detta är också en enhet som är väldigt hårt ansträngd av arbete. Det är många viktiga saker vi behöver uträtta. Min ambition kvarstår dock. Jag anser att vi ska ha en översyn av detta och att vi ska införliva Romstadgan i svensk rätt, men jag vågar inte säga exakt när. Det är också en skillnad i förhållande till den förra regeringen, om jag ska tro : Jag ger inga stora löften utan försöker redovisa min principiella inställning och skälen till den. 33 (): Det är bra att justitieministern signalerar den principiella inställningen att vi ska införliva Romstadgan och att det är med denna målsättning som arbetet bedrivs. Ändå kan jag vara kritisk, precis på samma sätt som jag var kritisk mot den förra regeringen, därför att det inte händer någonting. Utredningen om detta kom ju 2002! Med tanke på att ska vara ett föredöme i världen vi kräver ju detta av andra länder, och att flera länder ansluter sig till Romstadgan är en väldigt viktig process där ska vara pådrivare är det beklagansvärt att vi fortfarande inte har kommit längre. när den här utredningen arbetade hade , och antagit eller var precis på gång att anta nya generella straffregler som man utformat så att de var samstämmiga med Romstadgan. I pågick det också ett omfattande arbete med att anta en ny strafflagstiftning . Många andra länder som då var på gång att anta särskilda strafflagar avseende internationella brott , , har valt att inte utforma några egna brottsbeskrivningar utan hänvisar i sin nya lagstiftning helt till Romstadgans brottsdefinitioner. Vi ser alltså att väldigt många länder redan har inlett detta arbete. Många länder har kommit mycket längre än . Just när det gäller den internationella rätten, brottmålsdomstolen och Romstadgan är det otroligt viktigt att länder som är föregångsländer. Det får inte finnas en enda möjlighet jag hoppas att justitieministern delar den uppfattningen för länder som kränker och begår brott mot mänskliga rättigheter att säga: Ja, att vi inte har införlivat detta är inget konstigt. har ju inte heller införlivat Romstadgan. Det är i detta perspektiv det är viktigt att vi ligger i framkant när vi driver de här frågorna. Jag får tacka justitieministern för det principiella svaret. Även om enheten på är ansträngd när det gäller de här frågorna hoppas jag att detta ges en hög prioritet. I det internationella arbetet har denna viktiga roll att spela. Jag vill inte att ska vara ett land som kan användas när länder ska ursäkta sig för att man inte tar itu med de brott mot mänskliga rättigheter som begås. 34 (): Jag vill instämma i förhoppning att justitieminister kommer att lyfta upp frågan till en högre nivå och driva på så att faktiskt också implementerar Romstadgan. Folkmord hör som sagt till de grymmaste barbarier vi sett i världshistorien, alltifrån judeutrotningar till folkmordet i som skördade uppemot en miljon offer på ungefär hundra dagar. Men det pågår också grymma folkmord , exempelvis i där uppemot 300 000 människor har blivit dödade något som förmodligen kommer att komma upp som ett stort fall i den i . Här har vi ett starkt moraliskt ansvar från svensk sida. Det var som ratificerade Romstadgan. Det har gått dess, och det är dags att höja tempot. kan inte ställas till svars för att var ovanligt slapp i denna fråga, men det är viktigt att den nya borgerliga regeringen lägger sig i framkant och väljer att lyfta upp frågan. Andra frågor som rör folkmord och som också bör diskuteras och reflekteras över som denna är exempelvis att vi borde ha en folkmordsenhet vid , något som har lyfts fram tidigare, och att det kanske kan finnas tusentals krigsförbrytare på svensk mark just nu ett oerhört allvarligt problem. har alltid haft en hög svansföring när det gäller internationella traktat och internationell rätt. Därför är det viktigt att man faktiskt lyfter upp den internationella straffrättsutredningen som vi inte har diskuterat . Den kan inte ligga i en frysbox utan måste upp, debatteras och läggas fram. Sist men inte minst: Om ett land som , som är mycket mindre utvecklat demokratiskt sett än vad är, kan ratificera Romstadgan borde kunna implementera den. 35 (m): Först vill jag gärna säga att fortfarande inte är klara med sitt arbete även om de inledde det . När man jämför med andra länder och hur långt länderna har kommit när det gäller implementering ska man också vara klar över att det ibland handlar om hur mycket hemläxa de olika länderna har att göra. Det viktiga för vidkommande är att vår lagstiftning ändå är någorlunda tillfyllest för att vi ska kunna döma människor som har begått den här typen av hemska brott, även om det så att säga finns andra skäl tydlighetsskäl men också förebildsskäl om man kan säga så för att ska göra implementeringen någorlunda snabbt. hade vi 24 förundersökningar om krigsförbrytelser eller något annat internationellt, allvarligt brott i gång i . Endast i ett av dessa fall har en misstänkt person underrättats om misstanken. Den stora svårigheten när det gäller att lagföra krigsförbrytelser och den här typen av brott är inte den svenska lagen utan svårigheterna att genomföra en korrekt polisutredning. När vi engagerar oss för en bättre tingens ordning när det gäller internationella brott är det otroligt viktigt att också arbeta med polisutredningarna och hur man kan få fram underlag rent praktiskt. Det är också något som är viktigt för regeringen: att praktiskt se till att polis, åklagare och andra har de resurser och den kompetens som krävs för att kunna arbeta med dessa viktiga ärenden. Det handlar alltså inte bara om implementeringen av en stadga, utan man måste också få något gjort med regelverken. Vi måste försöka göra bådeoch. Vi har som sagt haft på oss, och man kan väl tycka att det är lite senfärdigt. Problemet är naturligtvis att alliansregeringen gav en rad löften i valrörelsen som berör just straffrättsenheten och en del av dessa områden. Dessa områden är också viktiga att ta fram. Vi har inte hur många experter som helst för den här typen av komplicerat lagstiftningsarbete, men jag tycker ändå att jag på ett tydligt sätt har markerat min ambition och att jag ser de här frågorna som oerhört viktiga. Jag är däremot klar över att vi har en någorlunda bra lagstiftning på plats som gör att vi ändå kan döma personer om vi har tillräckligt bra utredningar för den här typen av grova brott i . Det är viktigt att vi gör detta. 36 (): Självklart är det viktigt att man gör bådeoch. Vi behöver duktiga poliser som kan utreda. Vi behöver domare. Vi behöver hela kedjan för att kunna utreda dessa brott på ett bra sätt. Men även om man inte kan göra bådeoch är det ändå viktigt att ta alla steg man kan, så fort man bara kan. Jag hoppas att frågan om Romstadgan är en sådan fråga där alla partier egentligen är överens, där det inte finns några skilda åsikter om det här ska vara straffbart på det ena eller på det andra sättet utan där vi i stället för att vara kritiska och diskutera om den förra regeringen tog väldigt på sig eller att den nuvarande regeringen har haft den korta tiden på sig kan vara överens. Jag tycker inte att det här är en sådan fråga där vi ska behöva träta om vilken regering som gör vad snabbast. Vi kan snarare vara överens om att vi har ett internationellt ansvar och att vi behöver förstärka vår lagstiftning och implementera Romstadgan. Jag hoppas att det här arbetet kan få hög prioritet i även om inte allmänheten, medborgarna i , direkt frågar efter det. Jag tycker att vi kan lyfta oss och se det större, internationella sambandet. Precis som sade: Folkmord och övergrepp sker , och vi vet aldrig när vi kommer att behöva använda den här lagstiftningen. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2006/07:415 om hyresgästernas inflytande 37 (m):