prot · GU0969 · 2007-02-28 00:00:00 — Det är mycket pengar. Det har både och tagit upp. Det verkar som om de borgerliga i utredningen inte ville se detta. Det går igen i det här betänkandet och svaren på motionerna. Vi anser att staten bör underlätta så att upphandling verkligen blir ett praktiskt verktyg. har valt att bara gå på EU-direktivet och inte ha en särskilt lagreglering för de värden som är under EU:s gränser. Det är en annan modell. Från sida tycker vi att det är bra att NOU läggs ned och att verksamheten flyttas till . Men man borde också skilja på tillsyn och utveckling. Att tillsyn av lagefterlevnad ligger på är okej, men att samma myndighet ska utveckla upphandling som verktyg tror jag inte är bra. Att se till att upphandling främjar sociala och icke-kommersiella hänsyn, som det brukar kallas, eller med andra ord, värden som inte mäts i pengar, är inte starka sida. I betänkandet skriver de borgerliga partierna att ändringen bidrar till en stärkt tillsynsverksamhet, men utvecklingsdelen nämns inte alls. Det är ganska typiskt eftersom de borgerliga verkar se upphandling enbart som en fråga om konkurrens och lägsta pris. Man ser inte till vad man får för pengarna. anser att det är viktigt att stärka som ansvarar för EKU-verktyget de som tar fram miljökraven. Men det är också viktigt att staten verkligen ställer tuffa krav i sin upphandling och därmed driver på utvecklingen både inom miljöområdet och när det gäller de sociala frågorna. Vi anser att det är av största vikt att utveckla flera metoder så att upphandlingen kan bidra till en samhällsutveckling som är långsiktigt hållbar. Ett antal motioner berör de här områdena. Jag står naturligtvis bakom båda reservationer, men för att vinna tid här i kammaren yrkar jag bifall endast till reservation 1. I betänkandet finns våra reservationer att läsa. Vi utvecklar där texten kring varför vi anser att det är så viktigt att ställa krav på kvalitet vid upphandling och inte bara på lägsta pris. Antidiskrimineringsklausulen till exempel skulle kunna användas betydligt mer aktivt. Den lydelse som föreslås i motion 218 borde användas vid all statlig upphandling. Hur vi i ställer krav på upphandling påverkar människors situation både i och i andra länder. Det handlar om tillgänglighet på marknaden och om sociala förutsättningar som skäliga arbetsvillkor, fackligt inflytande, respekt för mänskliga rättigheter, kärnkonventioner och antidiskriminering. Det är verkligen beklagligt att de borgerliga inte vill se möjligheten i upphandlingsinstrumentet. Om staten ställde krav på till exempel öppna standarder vid upphandling av programvara skulle det kunna innebära att utbudet på marknaden förbättrades. Det skulle komma såväl konsumenter som småföretagare till del. Det är rimligt att det finns bra spelregler. Men när det gäller sanktioner gör det inte det. Frågan om marknadsskadeavgift till exempel bör ses över. Vi välkomnar att man lyfter upp den frågan. Som det är kan det stå en upphandlande enhet dyrt att göra lite fel. Att helt strunta i ger däremot ingen påföljd alls. Det är inte heller rimligt att upphandling blir för administrativt belastande i förhållande till varans eller tjänstens värde. Det är bra att det troligtvis kommer att föreslås att gränsen för direktupphandling ges ett fast värde. När det gäller affärsmässighet innebär förslaget till ny lag att det ska tas bort. Men styrs inte bara av de orden. Det handlar om procedurregler. De procedurreglerna behöver bli tydligare och det ska av lagen framgå att staten ska ställa krav på social och miljömässig kvalitet. Man ska inte bara stirra sig blind på priset. Som sagt, bifall till reservation 1. 43 (): får man höra hyllningstal till lagen om offentlig upphandling. I stället skulle jag vilja säga att detta nog är en av mest baktalade lagar. Otaliga är de gånger då såväl politiker som tjänstemän i offentlig förvaltning flytt undan medborgarnas kritik med orden: Till detta var jag tvingad av lagen om offentlig upphandling. Sanningen är dock att , som den förkortas, bidrar till att ge medborgarna valuta för skattepengarna. Detta sker genom att upphandlingen genomförs i konkurrens där endast för upphandlingen relevanta aspekter beaktas. Lagen om offentlig upphandling bidrar därigenom till att bekämpa en mängd former av korruption, från oskyldigaste sort till grövre sort. Men lagen i sig själv löser inte problemet med världens orättvisor. Men om lagen förses med alltför många tilläggsuppgifter, som har varit uppe här i diskussionen, finns en uppenbar risk att dess ursprungliga syfte, att ge medborgarna valuta för pengarna, går förlorat. Varje var för sig välment tillägg till lagen riskerar att införa subjektiva värderingskriterier i upphandlingen som skadar lagens funktion och tankegångarna när det gäller lagen. Det är inte heller genom lagstiftning som allt det goda som det talas om i denna kammare kan åstadkommas utan det är också genom hur man väljer att tillämpa lagen. En funktionell och tydlig lag måste förenas med en god tillämpning. När lagen tillämpas finns möjligheter att utforma upphandlingen efter lokala förhållanden. Jag vill också betona värdet av att slå vakt om det kommunala självstyret. Det finns en tendens här i debatten att om kommunalpolitikerna i en kommun inte fattar rätt beslut så ska vi fatta det beslutet här i i stället. Jag vänder mig mot det synsättet. Allt som beslutas i är inte bäst. Oppositionens reservationer berör två ämnen, kollektivavtal och sociala icke-kommersiella hänsyn vid upphandling. I sin reservation signalerar oppositionen en ny politik som jag skulle vilja kalla aktivistisk. Man säger att den offentliga upphandlingen i mycket högre grad än bör användas som ett verktyg för att genomföra sociala förbättringar. Man vill alltså använda lagstiftningen inom upphandlingen för att genomföra sociala förbättringar. Det tycker jag är ett omvänt tankesätt. Om det krävs lagstiftning för att åstadkomma sociala förbättringar kan man lagstifta om dessa saker och inte gå omvägen via upphandling. Ett företag kan inte bedriva verksamhet om man inte följer övrig lagstiftning i landet. Det som också förvånar mig lite grann är hur Socialdemokraterna kan stå bakom detta i mycket högre grad . Detta är någonting som man har kommit till insikt om . i regeringsställning var detta tydligen någonting som låg på tillväxt för att man nu i opposition skulle ha denna mer aktivistiska inställning. höll ett väldigt engagerat tal om aktivistisk lagstiftning. Jag undrar: Delar Socialdemokraterna verkligen uppfattning och deras krav på att minska de kommersiella inslagen i och se den mer som ett politiskt styrmedel, ett aktivistiskt styrmedel? Per lyfter i en motion fram frågan om öppna standarder vid upphandling av programvaror. Det är en mycket intressant motion som handlar om att det delvis bildas en monopolsituation på mjukvarusidan. I den här behandlingen i finansutskottet har motionen avstyrkts. Och jag tror egentligen att motionen har blivit lite felplacerad i utskottet. Detta är en väldigt teknisk fråga. Och frågan är om den handlar om lagstiftning eller om tekniska krav som kommer fram vid tillämpningen av lagen. Jag tror att det är det . Avslutningsvis: lämnade sitt slutbetänkande. Utredningen har varit ute på remiss och bereds i . Regeringen har för avsikt att lägga fram en proposition . Med anledning av det pågående beredningsarbetet yrkar jag avslag på samtliga motioner och reservationer och bifall till utskottets förslag. 44 () replik: Det var intressant att höra inlägg. Han sade att upphandlingen genomförs i konkurrens och att endast för upphandlingen relevanta aspekter kan tas upp i tillägg. Tid efter annan har man till exempel yttrat att produktionsmetoder inte skulle ha med saken att göra. För mig betyder det att man inte kan ställa krav på kvalitet. Vidare talades det om att tilläggsuppgifter kan medföra subjektiva värderingskriterier. Jag skulle vilja påstå att det faktiskt inte är någonting nytt. är kanske lite dåligt påläst. Men i betänkandet som lämnades av den parlamentariska utredningen, Mera värde för pengarna, som var den senaste parlamentariska utredningen i fråga om detta, så hade man en gemensam skrivning om att det fanns möjligheter att använda upphandlingen som ett sådant gemensamt verktyg. Det är precis det som , och pläderar för . Jag skulle vilja höra vad tänker sig kommer i denna proposition eftersom han yrkar avslag på reservationerna och säger att detta verktyg bara är intressant för konkurrens. Är det så man ska uppfatta det? 45 () replik: Konkurrensen omfattar många saker. Och när jag säger relevanta aspekter så är kvalitet en mycket relevant aspekt. Vi har sett ett upphandlingsexempel i som handlar om att den förra majoriteten har handlat upp tolkar. Man hade tydligen ensidigt fokuserat på pris. Och det är väldigt olyckligt. I de relevanta aspekterna finns både pris och kvalitet. Men när jag talar om icke-relevanta aspekter är det sådana som inte påverkar den vara eller tjänst som medborgarna får utan som är tillagd för att man känner extra för någonting. Man ömmar för något. När dessa varor och tjänster produceras lyder de under samma regelverk som all annan varu- och tjänsteproduktion i landet. Det är alltså där som det är viktigt att inte lägga till några extra krav. 46 () replik: Vad skulle då detta extra vara? I det EU-direktiv som föregick den proposition som ska läggas fram skrev man från början att hur elström produceras om det är grön el kanske man inte ska bry sig om. Men sedan ändrade sig EU tack och lov. Man insåg att produktionsmetoderna faktiskt har betydelse för en varas kvalitet och en varas påverkan på samhällsutvecklingen. När det gäller öppna standarder är det bra att ni stöder den idén. Men jag tycker att det är beklagligt att ni då inte vågar gå hela vägen och göra ett tillkännagivande om att staten faktiskt skulle kunna göra en insats i denna fråga. Om man värnar om kvalitetsaspekterna så vore det väl också självklart att staten skulle kunna ställa krav på att man i lagen reglerar vilka spelregler som det gäller att hålla sig inom. är en varm förespråkare av det kommunala självstyret. Men spelreglerna ska vara lika i hela landet. Och spelreglerna för staten, som vi beslutar i denna kammare, borde ändå vara att man ska ställa både sociala krav och miljömässiga krav. Delar inte den uppfattningen? 47 () replik: Det ställs väldigt många krav. Det ställs många krav på tjänsteproduktion och varuproduktion. Frågan är var de lagmässiga kraven ska ställas. Det som vi diskuterar är lagen om offentlig upphandling. För att ha en väl fungerande lag om offentlig upphandling som gynnar medborgarna genom att man får en bra konkurrensutsatt upphandling är det viktigt att hålla lagstiftningen så funktionell och ren som möjligt och inte blanda in mycket annan lagstiftning i den. Det finns en tudelning. Vad säger lagen, och vad tillåter tillämpningen? Vad ska fattas beslut om här i , och vad ska fattas beslut om i kommuner? Om jag tolkade dig rätt är uppfattning att kommunalt självstyre är bra bara så länge man gör likadant överallt. Det kändes något konstigt. Uppdelningen i form av en ren, tydlig och funktionell lagstiftning kombinerat med en klok tillämpning är det som blir bäst. 48 () replik: börjar man känna igen . hör vi att kollektivavtal är vällovligt och någonting som man kanske ömmar lite särskilt för om man till exempel är Vänsterpartist eller så, men de är helt irrelevanta. Så brukar det låta från moderater. Men har det låtit lite annorlunda. gillar man den svenska modellen och kollektivavtalen och vill värna dem. Men på punkt efter punkt fattar man beslut och driver en linje som innebär att man undergräver kollektivavtalens ställning och den svenska modellen. Det är för mig fullkomligt obegripligt vad som skulle vara anstötligt i att ställa krav när skattebetalarnas pengar används för att upphandla varor och tjänster. Det ligger i medborgarnas intresse att de företag som man ger skattepengarna till inte ägnar sig åt lönedumpning eller undergräver den svenska arbetsmarknadsmodellen. Jag förstår inte på vilket sätt detta skulle vara en irrelevant faktor i samband med offentlig upphandling, om man säger sig stå upp för den svenska modellen och vill ha kollektivavtalen kvar. Vad är det som är så irrelevant med att skattemedel inte ska användas för att gynna företag som diskriminerar den som söker jobb där och råkar vara invandrare, kvinna eller funktionshindrad? Ur ett medborgarperspektiv är det väl högst relevant att inte använda våra gemensamma pengar för att gynna sådana företag? Det är samma sak med miljöhänsyn. Vad är det som är så anstötligt i att det offentligas pengar används för att värna och förbättra vår gemensamma livsmiljö? Det övergår mitt förstånd att inte tycker att det kan vara ett medborgarintresse och anser att det skulle vara irrelevant. Det är ett tecken på den gamla klassiska höger-nyliberala antipolitiken att ingenting som vi gör politiskt ska ha några andra mål än rent kommersiella hänsyn. Det är en obegriplig linje för ett parti som säger sig vilja värna om exempelvis den svenska kollektivavtalsmodellen. 49 () replik: Man måste tänka öppet och fritt för att man ska kunna ta till sig vad motparten säger. Är man fast vid vad man vill höra så hör man det. Du tillskrev mig att ha sagt en mängd saker som jag inte tycker att jag har stått och sagt här. Vad jag har fört fram är renodlingen mellan olika lagstiftningar. Du talar om att de vi upphandlar från måste följa miljölagstiftning, diskrimineringslagstiftning och så vidare. Det är självklart. Man måste följa den lagstiftning som finns för tjänster och varor som produceras i . Men vad det nu har varit tal om i debatten om lagen om offentlig upphandling är att göra en dubbelskrivning så att man skriver in bestämmelserna två gånger och både har dem i diskrimineringslagen och sedan har dem en gång till i lagen om offentlig upphandling. Det jag tror är större risk för är att man gör lite extralagstiftning inom lagen om offentlig upphandling. Man lägger till lite extrakrav. Då är vi inne på det sluttande planet som gör att lagstiftningens syfte inte uppfylls. Syftet med lagstiftningen om offentlig upphandling består av två delar. Den ena delen är att medborgarna ska få maximal valuta för sina skattepengar. Det måste vi väl alla tycka är bra. Den andra delen är att lagstiftningen ska se till att det råder rättvisa konkurrensförhållanden på marknaden så att alla kan vara med och tävla om uppdragen på likvärdiga villkor. Vi undviker därigenom korruption. 50 () replik: Att skriva in i lagen om offentlig upphandling att krav ska kunna ställas på kollektivavtal, antidiskriminering, miljöhänsyn och annat handlar om att man i förväg ska kunna ställa de kraven. Man ska inte bara i efterhand kunna konstatera: Oj då, vi köpte varor och tjänster av ett företag som har burit sig åt som svin. Det är en demokratisk kontrollfunktion att man har det i lagen om offentlig upphandling. När det gäller kollektivavtalen talar man om att medborgarna ska få maximal valuta för pengarna. Om den maximala valutan bara har en strikt affärsmässig inriktning, nämligen att det ska vara så lågt pris som möjligt, är risken överhängande att det sker till priset av lönedumpning. Det har visat sig att det är precis så det har gått till tidigare. Det är därför som vi anser att lagen måste ändras. Vi i anser inte att oseriösa företag ska vara med och konkurrera om offentlig upphandling. Vi anser att skattebetalarnas pengar ska användas på ett ansvarsfullt sätt, precis som majoriteten säger. Vi anser att till exempel rimliga löner och anställningsvillkor och försvaret av den svenska kollektivavtalsmodellen ingår i en ansvarsfull hantering av offentliga medel. 51 () replik: Jag återkommer till detta en gång till. Det är en tudelning i en ren, bra och funktionell lagstiftning och en god tillämpning. Det är de två delarna tillsammans som fungerar. Jag ska en gång till ta upp det aktuella exemplet i med upphandling av tolktjänster. Det var inget problem med lagstiftningen. Lagstiftningen fanns som gjorde att man kunde beakta både pris och kvalitet. Men vad jag förstår var det en mycket illa genomförd tillämpning. Ni som lyssnar på debatten kan gå hem och studera vilket parti det var som satt i ledningen och var ansvarig för den upphandlingen. Jag tror att det kommer att vara en överraskande läsning. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 18 §.) 12 § Flytt av försäkringssparande Föredrogs finansutskottets betänkande 2006/07:FiU14 Flytt av försäkringssparande (prop. 2006/07:26). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 18 §.) 13 § En ny indelningsgrund för vissa domsagor Föredrogs justitieutskottets betänkande 2006/07:JuU11 En ny indelningsgrund för vissa domsagor (prop. 2006/07:35). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 18 §.) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till , då aktuell debatt om kärnsäkerheten skulle äga rum. 14 § Aktuell debatt: Kärnsäkerheten 52 PER (): har vi sett hur politiker, energibolag och näringsliv i har spridit myten om den säkra svenska kärnkraften. då det har hänt olyckor i andra länder runt om i världen har linjen alltid varit denna: Det kan inte hända här. Svensk kärnkraft är säkrare än den i andra länder. vet vi att den bilden inte stämmer. Myten om den säkra svenska kärnkraften är död. En lång rad av incidenter och tillbud i alla svenska kärnkraftverk kröntes av elavbrottet på Forsmark , där flera parallella säkerhetssystem slogs ut trots att expertisen hade sagt att detta var omöjligt. Bara slumpen räddade från en härdsmälta. Det är nu fullständigt uppenbart att varken industrin, SKI, som är den ansvariga myndigheten, eller ansvariga politiker har tagit säkerhetsriskerna på tillräckligt stort allvar. Det är detta som har lett fram till den totalt underminerade säkerhetskulturen inom svensk kärnkraft. Men ett ännu större problem inom det svenska kärnkraftssystemet är att man om och om igen medvetet har låtit lönsamhet gå före säkerhet. Det var detta som var huvudkritiken i den interna rapport som visade på stora säkerhetsproblem inom Forsmarks kärnkraftverk. Ledningen prioriterade ökad elproduktion högre än godtagbar säkerhet. Men vi ser denna inställning även från politiskt håll. Just nu planerar man för storskaliga effektutbyggnader av samtliga svenska reaktorer där man minskar säkerhetsmarginalerna ytterligare. Syftet är att öka elproduktionen och därmed vinstnivåerna. Vi i ser den här debatten som en möjlighet för befolkning att få ett svar från partierna i den borgerliga regeringen. Tänker man fortsätta att sätta kärnkraftens lönsamhet före medborgarnas säkerhet? Kommer man att gå vidare med effekthöjningarna trots att man minskar säkerhetsmarginalerna? Kommer man att öka insynen i kärnsäkerhetsarbetet genom att ta bort hemligstämplar och sekretess? Går lönsamhet före säkerhet? Svenska folket har rätt till ett svar. 53 Miljöminister (): Fel hanterad är kärnkraften en farlig teknik. Det påmindes vi om igen om . En kortslutning inträffade i ställverket vid . Reaktorn stoppades automatiskt. Störningen ledde till att flera vitala säkerhetssystem och vissa informationssystem i kontrollrummet var utslagna i omkring . och det är också viktigt att konstatera skedde inget utsläpp av radioaktivitet. Händelsen var allvarlig, men den var inte i närheten av härdsmälta. startade , , granskningen enligt de föreskrifter som finns. Myndigheten beslutade omgående att ingen återstart skulle kunna ske på Forsmarks eget initiativ. SKI måste först informeras, inspektera och ge tillstånd. SKI krävde förändringar som gällde både teknik och organisation. För återstart krävdes bland annat säker drift av de generatorer som används i säkerhetsarbetet och att ledningen fastställt instruktioner till kontrollrum. För fortsatt drift krävdes bland annat bättre rutiner i samband med anläggningsändringar och underhåll, och dessutom krävdes en åtgärdsplan för arbetet med att stärka säkerhetskulturen hos bolagets ledning och anställda. efter incidenten, , beslutade SKI om återstart för Forsmarksreaktorerna 1 och 2. ställdes hela anläggningen vid Forsmark under särskild tillsyn. Det innebär dels att SKI:s inspektörer, som ju redan under vanlig tillsyn har passerkort och rör sig fritt på anläggningen, har en ytterligare ökad närvaro, dels en ökad rapporteringsplikt, bland annat av mötesprotokoll från dagliga driftgenomgångar. Särskild tillsyn innebär också att det krävs anmälan före återstart. Denna särskilda tillsyn fortsätter att gälla till dess att säkerhetskraven har uppfyllts. SKI har också anmält de ansvariga till åtal, dels för att Forsmark har överskridigt effektnivån som regleras i tillståndet, dels för att Forsmarks ledning vid händelsen inte tillräckligt snabbt ställde av reaktor 1. Sammantaget bekräftas bilden: Säkerheten var inte tillräcklig vid händelsen . Säkerhetskulturen är bristfällig vid Forsmark. Det vilar nu en mycket tung bevisbörda på Forsmark och dess ägare för att visa att man rättat till de fel och brister som framgår av SKI:s tillsyn. Låt mig vara helt klar här. Den svenska kärntekniklagen är tydlig. Det är den som har tillståndet och som också har det yttersta och odelade ansvaret för säkerheten och avfallshanteringen vid anläggningen. Lagen innebär entydigt att säkerhetskrav alltid går före vinstkrav. Man skulle kunna uttrycka det så här: Först kommer säkerheten, sedan kommer säkerheten, och så säkerheten igen och först därefter kommer behovet av vinst. Det innebär att Forsmark inte på något vis kan undgå sin bevisbörda. Företaget har ansvaret för att klara säkerheten. Och det måste det göra helt och fullt! Av principiella skäl har regeringen delat ägar- och tillsynsansvaret mellan statsråden. När säkerhetsbristerna uppmärksammades kallade jag som säkerhetsansvarig minister till mig SKI:s ledning för en uppdatering av kontrollen och tillsynsarbetet vid myndigheten. Jag ville få svar på vad som hände på Forsmark , vad SKI hade ställt för krav på Forsmark och vad Forsmark hade vidtagit för åtgärder. Jag informerade efter mötet bland andra försvarsutskott. begärde näringsministern, som i regeringen ansvarar för statens ägande, en redovisning av . Den fick uppdraget att redogöra för styrelsens syn på kritiken mot hur säkerheten fungerade, hur säkerhetsbristerna hanterats och hur företaget som ägare ser till att kärnkraften lever upp till säkerhetskraven. presenterade en ny ledning för Forsmark och en lista med åtgärder för att ytterligare uppmärksamma säkerheten. Jag vill betona att det återstår att se om det här nu är tillräckligt. Också på ligger en viktig bevisbörda. För regeringens del gäller detta: Vi kommer inte att lätta på greppet förrän säkerhetskraven har uppfyllts fullt ut och helt och hållet. Jag vill också nämna några av regeringens slutsatser för att stärka och säkerställa kontrollen av säkerheten vid våra kärnkraftverk. För det första kommer regeringen inte att pröva en eventuell effekthöjning förrän säkerhetskraven har uppfyllts. De brister som konstaterats i säkerheten vid Forsmark får konsekvenser för en sådan bedömning. Det bekräftade SKI i ett kompletterande yttrande till regeringen angående frågan om eventuell effekthöjning vid Forsmark. Myndigheten konstaterade också att även om de tekniska förutsättningarna finns så gör bristerna i ledning, styrning och säkerhetskultur att en prövning måste senareläggas. Varje effekthöjning av det här slaget kräver ett nytt tillstånd från regeringen som föregås av flera steg där förutsättningarna ingående prövas. SKI tar före sin bedömning in yttranden från flera myndigheter och berörda kommuner. En ansökan prövas dessutom i miljödomstol i enlighet med . Det är säkerheten och miljöpåverkan som avgör om en anläggning ska få höja effekten.