prot · GU09129 · 2007-06-19 00:00:00 — Det blir inte begränsat till ett visst antal medlemsländer, utan det är öppet för så många medlemsländer som vill komma med bland de europeiska länderna. Och det är ett bra sätt för framtiden att ha en fast ordning för hur beslut ska fattas, oavsett om vi, som , är 27 medlemsländer eller om vi kanske är 35 medlemsländer eller fler . Det här fördraget är viktigt. Och på tre punkter innebär det betydande framsteg för EU. 4 () replik: Jag vill bara ställa en fråga till . Det finns många frågor som kan ställas, förstås, men jag nöjer mig med en. Du menar alltså att det faktum att röstade nej och att röstade nej inte ska få några som helst konsekvenser vad gäller fördragets substans. Är det så du menar? Ska man strunta i nejen och anta samma fördrag i ny form, samma paket med nytt omslagspapper? Ska man strunta i folkens nej? 5 () replik: För innebär det att vi naturligtvis ska vidhålla de ståndpunkter som vi har haft . Vi ändrar inte ståndpunkt i , oavsett vad som sker i två andra medlemsländer, det vill säga vi framför de ståndpunkter som vi tycker ska vara styrande för hur vårt EU ska fungera. När det sedan gäller om de förändringar som föreslås är tillräckliga för att få ett mer positivt genomslag i och är det ju faktiskt inte eller riksdags uppdrag att avgöra detta. Vi representerar vårt folk, och vi har anledning att med kraft föra fram de ståndpunkter som vi från svensk sida tycker är viktiga och centrala. Och vi vill ju värna det här samarbetet. Det är därför vi står upp bakom detta. Vi tycker att det är centrala frågor. Det handlar om att stärka utrikespolitiken. Vi tycker att det är centralt att stärka brottsbekämpningen och att få en bättre ordning för beslutsfattande, så att vi kan få ett EU som kan ha betydligt fler medlemmar. Då är det väl naturligt att vi står upp bakom det. 6 () replik: Men ni har ju inte ens vilja att stå upp för de ståndpunkter som hade när fördraget förhandlades fram. Vad ni nu gör är bara att ni säger: Ja, innehållet i det fördrag som det folkomröstades om i och och som röstades ned ska dras igenom i alla fall. Jag har frågat er i , i debattartiklar, i utskottet: Är ni beredda att kämpa för de ståndpunkter som hade innan vek sig på förra gången? Det har ni sagt nej till. Ni har inte ens velat kämpa för förbättringar, för saker som ni själva tycker. 7 () replik: Det är mycket enkelt. Vi har kämpat för svenska ståndpunkter tidigare i de förhandlingar som har varit. Vi har vunnit en hel del framgångar. På några punkter har vi haft bakslag. Så kommer man fram till en kompromiss. För de länder som tillsammans formar EU innebär det att man måste ta hänsyn till varandra. Man kan inte vinna allt. Man måste inse att andra måste få igenom ståndpunkter medan en del ibland säger att våra ståndpunkter är kloka. Den här kompromissen har vi inte velat bryta upp. Man kan inte gå tillbaka till sina ursprungliga positioner. Har vi nu förhandlat fram en kompromiss som vi har tyckt varit bra och varit beredda att acceptera tycker vi att det är oklokt att nu gå tillbaka till dessa frågor för att igen kanske förhandla . Det är väl ganska logiskt. Hur ska samarbete annars gå framåt, om man ständigt ska gå tillbaka till startpunkten? Då blir det aldrig något. 8 () replik: Jag lyssnade under inlägg efter nyckelord som demokrati, efter en ambition att skapa ett EU som kommer närmare medborgarna, där medborgarna upplever mer av inflytande, mer av påverkansmöjlighet, där man sätter de sociala och politiska klyftorna i centrum för den förändringsprocess man är inne i. I stället talade om ett kraftfullt EU, ett EU med muskler mot omvärlden, ett EU med utrikes- och säkerhetspolitisk kompetens, bättre rustat för att bekämpa grov internationell brottslighet. Jag hörde ingenting om hur man nu ska hantera det faktum att de holländska och franska väljarna känner sig överkörda och att många i EU står väldigt främmande inför unionens utveckling. Man deltar inte i EU-parlamentsvalen. Man deltar i de folkomröstningar som anordnas, och man har synpunkter på unionens utveckling, men man känner sig främmande inför den nuvarande utvecklingen, den nuvarande processen. Jag har en konkret fråga, eftersom vi också har vårt eget svenska lilla arv. Det gäller EMU-frågan, där svenska folket i en folkomröstning med mycket stort valdeltagande och med ett mycket tydligt utslag, sade nej till ett deltagande i valutaunionen. Då är min fråga till : Varför driver inte att ska ha ett bindande undantag från EMU:s tredje steg? I stället har man låtit texterna om EMU och euron stå som de står, och under pågående förhandlingar har det höjts röster från ett av alliansens partier om en ny EMU-folkomröstning i och röster för att införa euron. Varför har man inte drivit frågan om ett bindande svenskt undantag? 9 () replik: Låt mig först säga att jag beträffande demokratin har svårt att se annat än att detta är det kanske mest öppna och demokratiska vi någonsin har haft i historia. Jag kan inte, om jag tittar tillbaka i historia, se att vi någonsin på detta öppna sätt har diskuterat spelregler som gäller om inte hela kontinenten så ändå en stor del av kontinenten. Vi har haft ett konvent med 28 länder varav ett ännu inte medlem, nämligen . Vi har haft en reflexionsperiod som har varat i varje fall. Vi har haft diskussioner i många olika nationella parlament, liksom i . Vi har behandlat frågorna om och om igen, diskuterat, vridit och vänt på dem. Vi har kommit fram till kompromisser. Kan se i historia då vi har haft en öppnare, tydligare och klarare process? Jag kan inte komma på någon, men jag skulle vara intresserad av att höra det. När det sedan gäller frågan om vi skulle ha ett permanent undantag för EMU måste jag fråga: Varför ska vi ha det? Vi kanske ska ha en folkomröstning och vill vara med i den gemensamma valutan. Vi har sagt att det inte är aktuellt , , men för framtiden kan det bli aktuellt. Vi ska komma ihåg att EMU har gett stora fördelar inte minst för . Den finansiella stabiliseringen av tror jag hade varit omöjlig om vi inte hade haft det stöd som vi hade i stabilitetspakten och en självständig riksbank. Det kanske är ett av de största bidragen till ekonomiska utveckling. 10 () replik: Jag tror att vi är många som är glada att vi står utanför den gemensamma valutan i . Länderna utanför EMU har ju klarat sig väl så bra, i många fall bättre, än EMU-länderna. Framför allt bibehåller man en självständighet när man står utanför EMU som vi skulle vilja bygga vidare på. Vi skulle vilja avlägsna oss från de tvångströjor som EMU-inriktningen innebär. Men just nu handlar det inte om det. Det handlar inte om vad eller jag tycker om EMU-frågan. Det handlar om att frågan redan är avgjord av svenska folket i en folkomröstning, precis som svenska folket i en tidigare folkomröstning avgjorde frågan om EU-medlemskap. När skulle följa upp det beslutet sedan tryckte företrädare på ja-knapparna. Vi röstade för ett EU-medlemskap, inte därför att vi tycker att EU-medlemskapet var det bästa i världen utan därför att svenska folket hade avgjort frågan i en folkomröstning, och folkomröstningsresultat ska respekteras. Det är oerhört viktigt, om nu regeringens partier och även Socialdemokraterna hade respekterat den hållna EMU-folkomröstningen genom att säga: Svenska folket tycka vad vi tycka vill om det har avgjort att ska stå utanför eurosamarbetet. Detta ska följas upp genom ett bindande undantag så att det är inskrivet i , precis som andra medlemsländer har haft undantag för delar som deras länder har ställt sig utanför. Det vore fullständigt självklart att göra så och inte i stället skicka ut dubbla signaler om att vi kanske ska rösta igen och att vi kanske ska ha euron . Nej, demokratin, människors möjlighet att påverka unionens framtid, är viktigare än vad eller jag anser i EMU-frågan. Slutligen fick jag frågan om jag kan hitta något exempel på mer öppna och demokratiska processer kring fördragsändringar. Ja, de flesta, faktiskt! Den här processen tar rekord i snabbhet och slutenhet det är ingen tvekan om det. 11 () replik: Det sista var väl ändå inte korrekt. har det varit regeringsförhandlingar, och sedan har man gått till beslut i de nationella parlamenten eller på vilket sätt man nu tar beslut i medlemsländerna. Här har vi haft en mycket öppnare process, som har tagit , och denna riksdag har varit inblandad mycket mer och mer omfattande . Så det säger kan jag definitivt inte hålla med om. När det gäller frågan om den gemensamma valutan har vi väl alla respekterat folkomröstningen. Det är väl inget parti som har föreslagit att skulle ansluta sig, på tvärs mot folkomröstningens resultat? Regeringen denna regering liksom den förra regeringen har förbundit sig att inte göra det. Det är väl okej? Sedan kan det komma då det kanske blir så att man tycker att det vore klokt att ansluta sig, men då får man ju ta upp den frågan då, och om man vill göra det så måste man väl rimligtvis ha en ny folkomröstning. Om vi ändå tänker en smula på vad det innebär att ha en valutaunion så kanske en av orsakerna till att vi inte har valutastormar och valutaoroligheter på det sätt som vi hade kan vara att vi har en stor, stabiliserande valuta i , någonting som alla länder, både de som är med och de andra, tjänar på. För små valutor kan det vara oerhört känsligt om man får den här typen av snabba växelkursförändringar som vi har sett genom historien. Det är ju inte första gången det har varit valutastormar i världen. Jag tror att eurons roll som stabilisator i nog kan ha bidragit till att vi har haft en oerhört lugn period på valutafronten, vilket betyder mycket för välståndet. 12 (): Det här betänkandet innehåller ståndpunkter inför de regeringsförhandlingar som kanske startar efter toppmötet eller som kommer att ske lite längre fram, där det handlar om att se till att den europeiska unionen får ett nytt fördrag. blir EU-debatten väldigt svårbegriplig, tycker jag, trots att den i grunden egentligen handlar om ganska enkla saker. Det som är avgörande för framtid är ju att EU förmår att fatta kloka politiska beslut som klarar av att tackla de svåra utmaningar som vi nu står inför. Det gäller till exempel klimatfrågan men också den gränsöverskridande brottsligheten. Politiska problem kan bara lösas med politiska medel. Därför är det viktigt att de olika länderna i den europeiska unionen förmår att samlas kring en form och en organisation för hur det här arbetet ska kunna gå till. Det är egentligen det som det här betänkandet handlar om. EU har liksom alla andra politiska organ och sammanslutningar flera olika dimensioner. En är den rent sakpolitiska, den som svarar på frågan om vad EU gör för att uppnå sina mål. Där finns det många olika , och där har vi socialdemokrater ofta en annan uppfattning än den borgerliga regeringen. Vi har i grunden en annan syn på frågor som rör rättvisa och politikens möjligheter att påverka och förändra. Men för att vi ska kunna föra den här sakpolitiska debatten behövs också ett regelverk och en grund att stå på som klarar ut formerna för hur EU ska fungera. Där finns det all anledning att försöka bli så överens som möjligt, på samma sätt som det finns en lång tradition av att söka samsyn när det gäller hur vi i via våra grundlagar hanterar gemensamma rättigheter och skyldigheter, formerna för maktdelning samt det politiska livet i övrigt. Några saker som jag särskilt vill lyfta fram med det här betänkandet rör att det fördrag som vi nu diskuterar och som har legat vilande ett tag förhandlades fram . Det är en kompromiss, en kompromiss som i grunden är bra. Utgångspunkten för oss i betänkandet är att det ska göras så små förändringar som möjligt i denna kompromiss. Jag vill också nämna vad vi säger när det gäller den sociala dimensionen. Där vill vi inte att det genomförs några förändringar. Den sociala dimensionen, med ett skydd för arbetstagare runt om i hela , visar ju väldigt tydligt att vägen mot ökat välstånd ligger i att konkurrera med kunskap och kvalitet i stället för låga löner och social dumpning. Det nya fördraget får inte heller stänga gränser. Länder som står utanför den europeiska unionen måste kunna ha en reell möjlighet att bli medlemmar. Därför är vi också i detta betänkande väldigt tydliga med att vi inte vill ha med de så kallade Köpenhamnskriterierna i fördraget. Det är också viktigt att understryka att fördraget inte heller ska låsa fast ståndpunkter som rör dagsaktuella frågor. Det ska vara hållbart över tiden och vara den form vi behöver för att driva den sakpolitiska debatten vidare. I och med detta betänkande lägger vi fast en ram inom vilken regeringen kan förhandla med de övriga medlemsstaternas regeringar. Innan ett nytt fördrag kan bli verklighet måste regeringen komma tillbaka till och få godkännande för de förändringar som kan bli resultatet av förhandlingarna. Detta kommer vi socialdemokrater naturligtvis att följa mycket noga för att se hur regeringen klarar av förhandlingarna. tycker vi inte att regeringens arbete kring det nya fördraget och det som har hänt direkt har imponerat, men med detta mycket tydliga mandat finns det goda förutsättningar för att det kommer att fungera bra. Jag har även några kommentarer om processen. Vi tycker att den process som vi har sett genomföras för mycket har präglats av hemlighetsmakeri. Vi har allt att vinna på en öppen process. De slutna rummen utgör bara en jordmån för en berättigad kritik, och man spär på uppfattningen om att EU är ett elitens projekt. Öppenhet och delaktighet från så många som möjligt främjar däremot en intressant och nödvändig debatt. Slutenhet och stängda rum måste alltid avvisas. Precis som sade tidigare präglades konventet regeringsförhandlingarna av en mycket stor öppenhet och ett brett deltagande från många. Det var en process som var den rakt motsatta mot vad vi har sett . För oss socialdemokrater är det viktigt att är involverad i arbetet när det tyska ordförandeskapet nu tagit nya tag med att försöka få fram ett fördrag för den europeiska unionen och nå en ny överenskommelse om fördraget. Det är en självklarhet att regeringens mandat ska beslutas i . Detta var också bakgrunden till varför vi i början på detta år begärde en tillsättning av det sammansatta utskottet utrikesutskottet och och att vi i i ett betänkande skulle lägga fast regeringens förhandlingsmandat. Det är en ordning som vi haft tidigare och som är en självklarhet. Därför är det också bra att vi har ett betänkande där mandatet för regeringens kommande förhandlingar läggs fast. Men öppenheten och deltagandet måste gå längre än så. När det gäller detta tycker vi inte att regeringen har levt upp till det ansvar man har. Genom att lägga ned och alltså ta bort de utomordentligt små resurser som har funnits för att folkrörelser och skolor ska få möjlighet att anordna debatter, studier och olika typer av projekt kring att skapa intresse och engagemang kring EU-relaterade frågor, försämrades möjligheten till en bred och ledande debatt och för att stärka den demokratiska processen. Samma sak gäller de fackliga organisationernas möjligheter att följa och delta i EU-debatten. Även dessa har försämrats genom den borgerliga regeringens nedskärning av resurser. Jag tycker att det är upprörande. Det är dessutom feltänkt och korttänkt. Det kan inte nog betonas att regeringen här har ett stort ansvar för att förutsättningarna för öppenhet och debatt har försämrats. Jag utgår ifrån att vi efter den diskussion som vi haft vid ett flertal tillfällen, direkt i utskottet men också i denna kammare, kommer att få se regeringen tänka om och inse att den måste ta ansvar för debatten om EU så att den ges så goda möjligheter och förutsättningar som möjligt att utvecklas. I detta anförande instämde i (s). 13 () replik: Jag har alltid uppfattat Socialdemokraterna som ett maktparti, ett parti som gillar att bestämma och som faktiskt är ganska bra på det. Framför allt när ni får hjälp av partier som fortfarande kommer ihåg att makt inte är ett självändamål har ni en otrolig hantverksmässig skicklighet när det gäller utövandet av makt. Men när det gäller EU är ni inte längre ett maktparti. Då har ni helt plötsligt förvandlats till ett ge-bort-makten-till-andra-parti. EU-konstitutionen innebär att man ger bort väldigt mycket makt från . Det innebär att röststyrka och inflytande i ministerrådet nästan halveras. Socialdemokraterna är ett ge-bort-makten-till-andra-parti i EU-frågan. Det finner jag svårt att begripa. Jag har en konkret fråga till angående klimatfrågorna. EU jobbar redan med klimatfrågorna. De kunde jobba mycket bättre, men de jobbar ändå med klimatfrågorna. Var någonstans i EU-konstitutionen finns något som säger att de skulle göra ett bättre jobb om den antogs? nämnde det i sitt anförande i inledningen, så därför frågar jag: Var någonstans står det? Jag har inte hittat det. 14 () replik: Låt mig för det första säga att makt är ett medel för att genomföra den politik som man strävar efter att genomföra. Det är en självklarhet att vi som har ett politiskt engagemang vill få ett genomslag för den politik vi företräder. För oss socialdemokrater handlar det om att skapa ett samhälle som präglas mer av rättvisa, jämlikhet och solidaritet. Det är det vi brinner för. I det perspektivet är det naturligtvis väldigt viktigt att se till att vi blir tillräckligt många i denna kammare så att vi får möjlighet att få en annan politik för . När det gäller innebär den kompromiss som finns att vi får en större effektivitet i själva beslutsfattandet. Som jag var väldigt noga med att understryka handlar detta om att hitta spelreglerna, formen, skelettet för hur EU-samarbetet ska fungera. I sak har vi självfallet olika uppfattningar kring hur EU-politiken, den gemensamma politiken, ska bedrivas. Det är en självklarhet. Men det finns all anledning att se till att vi har en stor enighet när det gäller formerna för hur beslutsfattandet inom den europeiska unionen ska fungera, och då är det naturligtvis väldigt viktigt att vi slår vakt om den kompromiss som vi nu har nått, och att vi strävar efter att så små förändringar som möjligt ska genomföras i det fördrag som föreligger för diskussion. I det ligger naturligtvis de väsentliga och viktiga frågor som rör till exempel klimatfrågorna. Där är det naturligtvis självklart att ett europeiskt samarbete är nödvändigt för att vi ska kunna uppnå de målsättningar vi har. 15 () replik: svarade inte på frågan om vad i konstitutionen som skulle underlätta arbetet med klimatet. Det har visserligen sagts på olika håll och kanter att man kanske ska göra ett tillägg om just klimatfrågorna för att sockra fördraget lite grann, men i utskottet har vi fått höra att detta inte ska innebära någon ytterligare överföring av makt. Det ska inte innebära några nya kompetenser till EU. Det handlar om att lägga till några vackra ord. Vackra ord är inte betydelselösa. kan de faktiskt spela viss roll. Men det betyder inte så mycket som det lät när du talade om det. Därför frågar jag: Var i fördraget finns det någonting som säger att det med EU-konstitutionen blir lättare att jobba för klimatet? 16 () replik: och måste bestämma sig. Antingen ska vi ha ett europeiskt samarbete kring väsentliga frågor, eller också ska vi inte ha det. vacklar ständigt fram och tillbaka i den här diskussionen. Det är naturligtvis någonting som det är ganska intressant att iaktta. Men för oss som står upp för ett europeiskt samarbete är det givetvis väldigt viktigt att också se att vissa frågor löser vi inte ensamma, utan dem kan vi bara lösa tillsammans. Klimatet är en sådan fråga. Men också andra frågor är viktiga för att vi ska kunna skapa en bättre värld att leva i. Då är det europeiska samarbetet väsentligt. Det ställningstagandet, , väntar vi fortfarande på att ska göra. 17 () replik: Jag tror att det ändå är viktigt att understryka att de skrivningar i klimatfrågan som diskuteras inför toppmötet är till intet förpliktande. De brukar nämnas som något slags legitimering av hela fördragsprocessen. Men låt oss kalla saker vid deras rätta namn! Det är till intet förpliktande skrivningar som diskuteras. Jag skulle vilja ta upp frågan om den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Generationer av fredskämpar många av dem inom de socialdemokratiska leden har demonstrerat och kämpat för fred, för nedrustning, för neutralitet och för avspänning och också hävdat att man inte bygger världsfred genom stormaktsblock, kapprustning och så vidare. står vi inför en fördragsprocess där det återigen slås fast ett antal gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiska deviser. EU ska tala med en röst. Medlemsländerna förbinder sig att militärt upprusta. Man siktar också in sig på att bygga upp en gemensam EU-armé. Min fråga blir då: På vilket sätt gynnar det här fred och avspänning i världen, och på vilket sätt harmonierar det med den tidigare mycket framgångsrika utrikespolitiska doktrin som en gång i världen byggde på neutralitet och alliansfrihet? 18 () replik: Ingenting av det som finns i fördraget innebär inskränkningar i möjligheter att föra den utrikespolitik som vi för. Inte heller beskrivning när det gäller skapandet av en EU-armé överensstämmer med den uppfattning som vi har om hur man ska tolka detta fördrag, utan det är en beskrivning som vid ett antal tillfällen återkommit från och som egentligen inte har någonting med verkligheten att göra. De skrivningar som finns i fördraget står vi bakom. Vår bedömning är att de mycket väl är förenliga med våra ställningstaganden och de grundläggande uppfattningar som vi socialdemokrater har när det gäller den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. 19 () replik: Jag är inte säker på att tolkning av fördragets innebörd stöds av till exempel som tidigare här så varmt talat för ett EU med lite starkare utrikespolitiska muskler så att man kan agera i konflikter i omvärlden och så vidare. Jag tror att man får ha ganska stor fantasi för att tolka fördragets skrivningar om den ömsesidiga lojaliteten och den tidigare skrivningen om en gemensam utrikesminister och om ett gemensamt EU-försvar som att man skulle kunna bibehålla en självständig utrikes- och säkerhetspolitisk linje från svensk sida. Så är fördraget inte tänkt, inte heller dess innebörd. Jag tror att inte heller merparten av de politiker som är inblandade i den här processen skulle göra den tolkningen. 20 () replik: Enligt min uppfattning innebär det inte att det finns en motsatsställning i förhållande till den uppfattning som jag redogjort för och det fördrag som vi nu har framför oss. Den tolkning som nu gör kan jag bara helt kort säga att jag inte delar. 21 (): Den fördragsdebatt som vi nu har här i kammaren skulle kunna handla bara om regelverk. Men regelverk handlar om förutsättningarna för någonting annat. EU innebär möjligheter möjligheter för medborgarna i och möjligheter för stora och små länder i att, fru talman, hitta gemensamma lösningar på våra gemensamma problem som inte någon av oss, inte ens i denna kammare hur mycket vi än skulle önska, har förmåga att själva lösa. EU byggdes för att främja fred mellan gamla antagonister efter erfarenheterna av det första och det . kan vi se hur EU verkat för att främja fred och mänskliga rättigheter på vår kontinent, hur gamla diktaturer såsom , och har byggts starka som demokratier och hur, efter , länder som fått kämpa i kommunistdiktaturer har fått möjligheter att bygga demokrati och mänskliga rättigheter. Mot den bakgrunden är det en viktig uppgift för vårt EU att skapa förutsättningar för att verka för öppenhet i hela för folk och länder men också för öppenhet mot omvärlden där utanför. Det finns nämligen, fru talman, stora förväntningar på EU när det gäller att kunna spela en aktiv roll just därför att vi nämligen står för någonting annat. Just på grund av våra erfarenheter och just på grund av vår mångfald står vi för någonting annat jämfört med många andra stora makter i världen.