prot · GV0924 · 2007-11-14 00:00:00 — Jag ska först yrka bifall till våra reservationer, vilket jag missade att göra i mitt inledningsanförande. Jag vill kort, , korrigera frågan om överskottsinformation. Det var en rättssäkerhetsåtgärd. gick det att använda den, vilket också skedde i en massa olika sammanhang. Vi ansåg att det var viktigt att reglera så att det finns tydliga regler. Detta är inte något som ska utvidgas eller på något sätt försämra rättssäkerheten. Det är precis tvärtom. kunde man också fritt använda alla möjliga olika tvångsmedel, men genom att reglera användandet av överskottsinformationen finns det numera tydliga regler. Det handlar inte om någon utvidgning för polisen på något sätt utan det handlar om att säkra rättssäkerheten. 5 () replik: Det var ett tydliggörande. 6 i (m): Betänkande JuU3 består av tre delar. Det är dels det vilande förslaget i propositionen om hemlig rumsavlyssning, dels det vilande förslaget i propositionen om åtgärder för att förhindra vissa allvarliga brott. Dessa två har vilat ett drygt år. I enlighet med 4 kap. 9 § fjärde stycket riksdagsordningen har utskottet lagt fram ett nytt betänkande i ärendena. Utöver dessa två delar har utskottet i detta betänkande också behandlat regeringens proposition 2006/07:133 Ytterligare rättssäkerhetsgarantier vid användandet av hemliga tvångsmedel, m.m. I betänkandet har utskottet behandlat 33 motionsyrkanden. Utskottet tillstyrker de vilande förslagen med ändringar som syftar till att öka rättssäkerheten ytterligare. Det innebär att utskottet föreslår att förbudet att avlyssna medieredaktioner i lagen om hemlig rumsavlyssning görs absolut, det vill säga utan några undantag. Vidare föreslår utskottet en ändring i lagen om åtgärder för att förhindra vissa allvarliga brott som innebär att de uppräknade tvångsmedlen får användas endast om det finns särskild anledning att anta att en person kommer att utöva allvarlig brottslig verksamhet. Utskottet föreslår också att lagen på samma sätt som lagen om hemlig rumsavlyssning tidsbegränsas till att gälla . Utskottet tillstyrker regeringens förslag om ytterligare rättssäkerhetsgarantier vid användandet av hemliga tvångsmedel. Samtliga motionsyrkanden avstyrks. I ärendet finns 18 reservationer. Inledningsvis vill jag betona att varje avlyssning och varje övervakning innebär en inskränkning av människors integritet. För att tvångsmedel som hemlig telefonavlyssning, hemlig teleövervakning, hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning ska få användas krävs att det är ett yttersta hjälpmedel för myndigheter att inhämta information angående grova brott. Det krävs att åtgärden är av synnerlig vikt för utredningen, och de hemliga tvångsmedlen får bara användas när en mindre ingripande åtgärd inte är tillräcklig. Det är en svår avvägning mellan integritet och brottsbekämpning. För att använda tvångsmedel ska tre allmänna principer vara uppfyllda. Dessa principer är viktiga att betona. Det är ändamålsprincipen, behovsprincipen och proportionalitetsprincipen. Ändamålsprincipen knyter an till att tvångsmedlet ska vara knutet till det ändamål för vilket tvångsmedlet är beslutat, att en myndighets befogenhet ska vara bunden till det ändamål för vilket tvångsmedlet har beslutats. Behovsprincipen säger att det ska finnas ett påtagligt behov av detta tvångsmedel och att en mindre ingripande åtgärd inte är tillräcklig. Myndigheten får alltså använda detta tvångsmedel endast om det finns ett påtagligt behov. Proportionalitetsprincipen innebär att tvångsmedel får tillgripas endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men som i övrigt uppkommer och som åtgärden innebär för den misstänkte eller något annat motstående intresse, det vill säga att tvångsåtgärden i fråga om art, styrka, räckvidd och varaktighet ska stå i rimlig proportion till vad som står att vinna med åtgärden. De två vilande förslagen innebär att hemlig rumsavlyssning införs som ett hemligt tvångsmedel samt att de brottsbekämpande myndigheterna genom en särskild lag ges möjlighet att, i preventivt syfte, använda hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning, hemlig kameraövervakning och postkontroll för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott det gäller verkligen vissa särskilt allvarliga brott. Syftet med vilandeperioden har varit att ska kunna tillgodogöra sig synpunkter och erfarenheter som har kommit fram under den tiden, vilket också har gjort. Under det år som viloperioden har varit har denna regering tillvaratagit möjligheten och föreslår nu en rad förstärkningar av rättssäkerhets- och integritetsaspekterna och stärker rättssäkerheten ytterligare. Redan under den förra mandatperioden framförde krav på ytterligare garantier för att stärka rättssäkerheten för människor. I enlighet med de krav som då framfördes föreslår regeringen nu i propositionen Ytterligare rättssäkerhetsgarantier vid användandet av hemliga tvångsmedel, m.m. dels att personer som har utsatts för hemliga tvångsmedel ska underrättas om detta, dels att det inrättas en fristående myndighet som ska utöva tillsyn över de brottsbekämpande myndigheternas användning av hemliga tvångsmedel. Jag är stolt att kunna säga att de förslag som regeringen nu presenterar utgör en viktig komplettering av de rättssäkerhetsgarantier som presenterades i samband med de vilande lagförslagen. Likväl har utskottet föreslagit tre ytterligare förstärkningar till dessa två vilande lagförslag. Det är förstärkningar som syftar till att tillgodose viktiga rättssäkerhets- och integritetsskyddsintressen. För det första: Förbudet att avlyssna medieredaktioner i lagen om hemlig rumsavlyssning görs absolut utan några undantag. Socialdemokraterna har reserverat sig mot detta förbud mot att avlyssna medieredaktioner. I alliansen anser vi att meddelarskyddet är ett viktigt integritetsskyddsintresse. Vi anser att intresset av att värna meddelarskyddet är av sådan art och tyngd att det inte under några förhållanden bör vara möjligt att använda hemlig rumsavlyssning på medieredaktioner. För det andra: De uppräknade tvångsmedlen i lagen om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott ska endast få användas om det finns särskild anledning att anta att en person kommer att utöva allvarlig brottslig verksamhet. Socialdemokraterna har reserverat sig mot detta. De anser att en högre misstankegrad skulle få till följd att tvångsmedelsanvändningen endast mycket sällan skulle komma i fråga, vilket de anser inte vore lämpligt med hänsyn till ändamålet med lagen. En sådan mer flexibel hållning som Socialdemokraterna förordar för att få ett större utrymme att använda sig av tvångsmedlen är inte någonting vi i alliansen förordar. Därför har vi föreslagit en förändring på denna punkt. För det tredje: Lagen om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott bör, på samma sätt som lagen om hemlig rumsavlyssning, tidsbegränsas till att gälla . Socialdemokraterna har reserverat sig också på denna punkt och anser att förslagen och övervägandena i det vilande förslaget är väl avvägda, det vill säga utan en tidsbegränsning. Vi i alliansen anser inte att en permanent lagstiftning är bra, då det de facto rör sig om en ny möjlighet för de brottsbekämpande myndigheterna att använda hemliga tvångsmedel. Det kan innebära vissa risker för otillbörliga integritetsintrång. Vidare utgår vi från att den regering som sitter, på samma sätt som med lagen om hemlig rumsavlyssning, gör en utvärdering av om lagen fått avsedd effekt och om de rättsgarantier som är förenade med lagen är tillräckliga. Det är viktigt att poängtera att dessa två vilande förslag lades fram av en socialdemokratisk regering som regerade med stöd av och . Man kan tycka att de ytterligare förstärkningar som vi i alliansen föreslår omöjligen kan göra det sämre sett ur ett rättssäkerhetsperspektiv. Jag ska citera från en interpellationsdebatt med just där han sade så här: Sedan får inte det här, som mycket riktigt sägs, missbrukas så att det används i felaktigt syfte gentemot vissa personer. Jag tror att vi är helt överens om att vi tillsammans kan se till att på alla sätt ge ett skydd åt de människor som inte ska utsättas för detta. Om det är sant att vi tillsammans kan se till att på alla sätt ge ett skydd åt de människor som inte ska utsättas för detta kan jag inte förstå varför Socialdemokraterna vill ha en mer flexibel hållning för att få ett större utrymme att använda sig av dessa tvångsmedel. Varför gå så långt? Varför inte sänka misstankegraden så att rättssäkerheten för den enskilda människan stärks? I detta borde ni rösta med oss. fick den dåvarande socialdemokratiska regeringen ett tillkännagivande från om att stärka den parlamentariska kontrollen med hemliga tvångsmedel. Alliansregeringen har återkommit med förslag om att införa bestämmelser om att personer som är utsatta för hemliga tvångsmedel ska underrättas om detta samt att inrätta den nya fristående och självständiga myndigheten med uppgift att utöva tillsyn. Därmed stärks rättsskyddet för den enskilda människan. Nämndens sammansättning ger dessutom en stärkt parlamentarisk anknytning i och med att ett antal ledamöter ska spegla partigrupperna i . Nämnden är också ålagd att till regeringen avlämna en årlig redovisning för sin verksamhet. Genom nämndens årsberättelse kommer regeringen att få ett ännu bättre underlag för sin årliga skrivelse om den hemliga tvångsmedelsanvändningen. Det är av största vikt att stärka rättssäkerheten. Därför är det viktigt att denna nämnd kommer till stånd, och den kommer att vara ett komplement till den redovisning som får på sitt bord . Uppdraget till och att inkomma med redovisning om den hemliga tvångsmedelsanvändningen ska även gälla i fortsättningen. Nämndens årsberättelse till regeringen kommer alltså att utgöra ett värdefullt komplement till myndigheternas egen redovisning. Nämndens uppgift ska vara, och är, att värna rättssäkerheten och enskilda människors integritet inom den brottsbekämpande verksamheten. De iakttagelser och bedömningar som nämnden gör i sin tillsynsverksamhet kommer att komma till uttryck i regeringens skrivelse till . Det är viktigt att betona att redovisningen i de årliga skrivelserna till kommer att fortgå vi kommer fortsättningsvis att få de årliga skrivelserna som arbetet med en fylligare och tydligare redovisning fortsätter. Vi stärker förslaget genom att implementera gedigna rättssäkerhetsgarantier som motverkar missbruk av dessa hemliga tvångsmedel. Som exempel kan nämnas att allmän domstol kommer att avgöra om det är lämpligt att använda verktygen, att användandet tidsbegränsas, att man undantar platser som innehar sekretess, att vi undantar medieredaktioner samt att tydliga regler införs för hur överskottsinformation ska hanteras. Brotten som blir aktuella i spaningshänseende måste vara av mycket grov karaktär, och lagen tidsbegränsas för att den ska kunna utvärderas efter hand. Därutöver inrättas en nämnd under regeringen, bestående av personer som är tillsatta av partier, som kommer att övervaka ärenden som rör medel där den personliga integriteten kan påverkas negativt allt för att en avvägning mellan intrång i människors liv och de ändamål vi vill uppnå blir så rättvis och korrekt som möjligt. Förslagen som vi har på vårt bord innehåller flera rättssäkerhetsgarantier. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. I detta anförande instämde , och (alla m). 7 () replik: Först skulle jag vilja ställa en fråga om den tidsbegränsade lagstiftningen och utvärderingen av den. Hur har man tänkt följa upp den? Det finns en anledning till att jag tar upp frågan och inte känner mig så där jättetrygg och jättesäker när det gäller att vi nu har en tidsbegränsad lagstiftning. Vi har ett annat ärende , som vi egentligen behandlar ihop med det här. Det gäller tvångsmedelslagen och lagen om hemlig kameraövervakning, en fortsatt giltighet av tvångsmedelslagstiftning. Den var också tillfällig. Det skulle prövas varje gång om man skulle ha den kvar. Det har gått 1952. Jag kan inte påstå att jag tycker att granskningen och prövningen av den är så där väldigt stark och intensiv. Ni som är intresserade av att veta hur det är kan läsa betänkandet. Det tar inte många minuter det lovar jag. Frågan är alltså: Hur har ni tänkt att den här tillfälliga lagstiftningen ska granskas? Är det meningen att den ska komma tillbaka till , eller hur är det egentligen tänkt? Den andra frågan som jag vill ställa handlar om . har jag suttit i så länge, . Det var faktiskt och som starkast drev att den här kommittén skulle tillsättas. Det var en lång kamp för att få en majoritet och ett tillkännagivande från . Då sade även : , nu måste vi faktiskt säga lite stopp. Vi måste få en helhetsbild av det här. Hur kan det då komma sig att ni moderater inte tar till er det som kommittén har sagt och att ni inte avvaktar när vi har slutjustering ? 8 i (m) replik: Först och främst vill jag säga att en permanent lagstiftning lämnar ett särdeles litet utrymme för en utvärdering. Därför vill vi att den lagstiftning som vi nu inför det gäller båda de vilande förslagen tidsbegränsas till att gälla . Då möjliggör vi en utvärdering av dessa. Detta är väl någonting som vi gemensamt får följa upp. Vi har båda ett intresse av att dessa utvärderas. Det är nya verktyg som vi inför. Det är viktigt att de utvärderas och att man följer upp nyttan av lagstiftningen. Det andra gällde . Det är mycket riktigt, som säger, en kommitté som vi välkomnade. Vi drev på att den skulle tillsättas. I kommitténs uppgift ingår det inte att uttala sig om pågående lagstiftning, men vi som riksdagsledamöter har väl alla tagit del av de delrapporter som kommittén har lämnat. Och i detta ärende har vi gjort integritetsöverväganden. sedan lämnar sitt slutbetänkande kan det finnas anledning för regeringen att återkomma med justeringar inte vet jag men det är någonting som jag överlämnar åt framtiden att utvisa. I detta ärende finns det ingen anledning att invänta . 9 () replik: Jag blir fortfarande inte riktigt klok på hur den här lagstiftningen ska prövas . Det förutsätter väl att den kommer tillbaka till , precis som den tillfälliga lagstiftningen har gjort. Men det är en fråga som vi får återkomma till. Men jag kan ändå inte låta bli att kommentera det här med att kommittén inte har till uppgift att granska pågående lagstiftningsarbete. Det intressanta är att det, när och drev att vi skulle ha den här kommittén, var just frågan om buggning som föranledde den intensiva debatten. Och när den tidigare justitieministern ville lägga fram ett förslag om buggning signalerade även tydligt att man ville ha den här , och man ville få en helhetsbild av vart skyddet för den personliga integriteten tar vägen. Kommittén, där även representant sitter med, säger: De behovsredovisningar som finns tillgängliga i det här lagstiftningsärendet täcker bara delvis det föreslagna tillämpningsområdet. Någon närmare analys av konsekvenserna för integritetsskyddet har inte lämnats. Underlaget synes därför behöva kompletteras för att det ska bli möjligt att göra en sådan proportionalitetsbedömning som enligt såväl regeringsformen som utgör en förutsättning för rättighetsbegränsande lagstiftning. Hur kan det komma sig att i kommittén är beredda att ställa sig bakom det här men att ni här ändå är beredda att fatta beslut utan att invänta det här? Jag tycker inte att jag får ett svar på hur man egentligen kan ta ställning till en lagstiftning utan att ha ordentligt underlag. 10 i (m) replik: Det är viktigt att betona att kommitténs uppdrag är att lämna förslag på eventuellt generella bestämmelser till skydd för den personliga integriteten. Detta ärende som vi behandlar gäller ett angeläget verktyg för den brottsbekämpande verksamheten. Det är omgärdat av de rättssäkerhetsgarantier som vi anser är tillräckliga. Det handlar om domstolsprövning, medverkan från de offentliga ombuden etcetera. Sedan säger regeringen själv i propositionen om ytterligare rättssäkerhetsgarantier, som ligger på vårt bord: Det kan finnas anledning att, när slutbetänkandet har lämnats, återkomma till frågor om skyddet för den personliga integriteten vid användandet av hemliga tvångsmedel. I det intolkar jag att det är ett vidare perspektiv än just de två vilande förslagen, och det är jag nöjd med. 11 () replik: Vi hörde i ditt anförande, , hur oerhört dåligt det tidigare socialdemokratiska förslaget var. Det brast i rättssäkerhet, och det fanns inte alls de rättssäkerhetsgarantier som finns. Det gällde rumsavlyssning och det gällde den proposition som handlar om att förebyggande förhindra brott. Det finns ett problem för dig, , och . Ni röstade ju för detta 2006. och jag var helt överens om detta. Det var också. Vi tre partier var helt överens om de här sakerna. Vad är det, annat än att vi har haft ett riksdagsval, som har ändrat sig i den moderata uppfattningen från att man helhjärtat stödde förslaget och ville att den lagen skulle införas till det som du säger här ? 12 i (m) replik: De två vilande förslag som ligger på vårt bord innehåller en rad rättssäkerhetsgarantier, som jag också nämnde för . Det handlar om domstolsprövning och medverkan från de offentliga ombuden. Tillståndstiden får inte överskrida en månad åt gången. Möjligheten att erhålla tillstånd är omgärdad med tydliga restriktioner och det finns en reglering för hur eventuell överskottsinformation ska hanteras. Detta är bra. Under den vilandeperiod som har varit har vi kunnat tillgodogöra oss synpunkter och erfarenhet vilket har gjort att vi ytterligare har stärkt dessa rättssäkerhetsgarantier i tre delar. För hemlig rumsavlyssning handlar det om ett absolut förbud att avlyssna medieredaktioner. För förslaget om den preventiva delen vill vi införa att det ska finnas en särskild anledning att anta att en person kommer att utöva allvarlig brottslig verksamhet och begränsa den krets som övervakas. Den ska tidsbegränsas precis som hemlig rumsavlyssning. 13 () replik: Det är bra om du redogör för det som jag frågar efter, . Vi känner till de här förändringarna. Det som vi och sade är att det är bra att den här nämnden kommer. Den kommer , men vi anser ändå att det ska gälla från . Allt det vi sade för bara var ni för. Du måste ju inse att det blir en total kullerbytta om man i majoritetsställning försöker driva ett slags retroaktiv oppositionspolitik. Jag tror att det är bättre, inte minst för trovärdigheten, att ibland säga att vi är överens över blockgränserna. var då i opposition. Vi satt i debatter och var helt överens om de här sakerna. Vi röstade för de här sakerna väl medvetna om att den här nämnden skulle komma. Vi resonerade kring frågan om massmedierna. försvarade den här lagen. Det finns ett minimum av konsekvens hos och som tog det här steget , även om de från början var för. Hela alliansen var för . och röstade aktivt för den socialdemokratiska propositionen. Jag tror, som sagt, att det för trovärdigheten är bättre att inte stirra sig blind på om man är i minoritets- eller majoritetsställning utan faktiskt försöka komma ihåg vad man har sagt tidigare och stå för det. Då kan vi tillsammans bekämpa brottsligheten i de frågor där vi är överens, och ha debatter i de frågor där vi inte är överens. Jag tror att det skulle gagna alla, inte minst rättsväsendets kamp mot brottsligheten. 14 i (m) replik: Det här handlar ju inte om om vi är i majoritet eller minoritet. Det handlar om att vi har två förslag på vårt bord. Det är två vilande propositioner, två vilande lagförslag. som har förflutit har vi tagit synpunkter i beaktande. Därför är det tre delar som vi inte är överens om, . Vi är överens om förslagen i stort, men i tre viktiga delar är vi inte överens. Vi vill ha ett absolut förbud mot att avlyssna medieredaktioner. Vi vill att det ska vara en smalare krets som kan drabbas av den hemliga tvångsavlyssningen eller de hemliga tvångsmedlen. Vi vill också att lagen ska vara tidsbegränsad till och utvärderas. I de delarna är vi inte överens. Det är korrekt uppfattat. 15 () replik: Tack, , för en bra genomgång av förslaget! Flera saker i texten tydliggjordes, tycker jag. Jag vill lyfta fram en av de få bra saker som utskottets borgerliga majoritet har skrivit i förslaget, nämligen att man vill ta bort möjligheten att bugga tidningsredaktioner. Det fanns faktiskt i Socialdemokraternas ursprungsförslag som tidigare bordlades kanske inte av det skälet. har man en reservation om det. Min fråga till är om det ska vara tillåtet att avlyssna medieredaktioner. 16 i (m) replik: Det förslag som vi har på vårt bord handlar om buggning. Där vill vi införa ett absolut förbud mot att bugga. Jag tror att det finns anledning att återkomma till frågan om teleavlyssning som din fråga rör. 17 () replik: Enligt förslaget ska det vara möjligt att avlyssna en redaktion. Det gläder mig att det finns frågetecken kring detta så att vi får möjlighet att diskutera det . De här två sakerna hänger ihop. Att slå sig för bröstet som man tidigare gjorde från utskottsmajoriteten för att man nu har stoppat möjligheten till buggning, vilket ändå inte var möjligt, utan bara ett förslag från Socialdemokraterna, tycker jag är lite förmätet. Det är glädjande att man inte stänger dörren för det helt och hållet. 18 i (m) replik: Jag vill inte på något sätt stänga dörren för en översyn av dessa hemliga tvångsmedel. Jag tror att de alltid bör vara levande i lagstiftningen och något som vi behöver utvärdera. Det har sagts från de här talarstolarna. Jag vill återigen säga att vi anser att meddelarskyddet är ett så viktigt integritetsskyddsintresse att vi vill att det i det ärende som ligger på bordet och som handlar om buggning ska vara ett absolut förbud att avlyssna medieredaktioner. 19 (): Så var det då åter dags att stå här i talarstolen och debattera och besluta om de vilande propositionerna om hemlig rumsavlyssning och åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott. Vi har också den mycket viktiga propositionen om ytterligare rättssäkerhetsgarantier vid användandet av hemliga tvångsmedel att ta ställning till. Det är faktiskt ytterligare några lagförslag som vi behandlar här , bland annat lag. Jag återkommer till det. var, som de flesta säkert vet, ett av de fyra partier som var med och minoritetsbordlade propositionen om buggning och tvångsmedel i förebyggande syfte. Detta gjorde vi inte för att vi ansåg att de här tvångsmedlen inte behövs. Vi gjorde det för att den dåvarande regeringen med justitieminister i spetsen hade lagt fram förslagen utan tillräckligt skydd för den personliga integriteten och rättssäkerheten. Jag tänker inte här säga så mycket mer om varför de hemliga tvångsmedlen behövs. Det har redan talat mycket om. Jag tänker gå igenom lite om vilka förändringar som har gjorts tack vare minoritetsbordläggningen genom den nya propositionen från regeringen och de förändringar vi har gjort i utskottet. Jag ska också säga något om vad jag fortfarande tycker skulle kunna bli bättre. hade ju ett antal invändningar mot de tidigare förslagen. Vi hade två allvarliga invändningar som gjorde att vi inte kunde eller ville släppa igenom propositionerna . Vi krävde att de som blivit utsatta för hemliga tvångsmedel skulle underrättas om det och att den parlamentariska kontrollen av de hemliga tvångsmedlen skulle förbättras. Båda dessa krav uppfylls genom den nya propositionen om ytterligare rättssäkerhetsgarantier. Att hemliga tvångsmedel, oavsett om det är telefonavlyssning, kameraövervakning eller buggning, är just hemliga och att den som blir utsatt inte får veta det är ganska naturligt. Annars skulle åtgärderna bli meningslösa. Men när åtgärderna har avslutats och när det kan skada den brottsutredning som har inletts ska det som huvudprincip ske en underrättelse till den som har varit utsatt för tvångsmedlet. Ett antal undantag från underrättelseskyldigheten kommer att finnas, bland annat när det gäller brott mot rikets säkerhet.