prot · GU09117 · 2007-05-31 00:00:00 — Har ni inte insett det? Just därför klingar argumentationen i betänkandet så falskt. Ni säger att ni vill ha ett blandat utbud och att ni strävar efter att utbudet ska svara mot efterfrågan. Men av svenskarna vill enligt inte riskexponera sitt boende. tvingar ni allt fler att göra det. Varför stimulerar ni inte i stället byggandet av nya hyresrätter, nya bostadsrätter eller ägarlägenheter eller vad ni nu ser som alternativa former? Det får för min del gärna vara kooperativa hyresrätter. Sedan alliansregeringens politik sjösattes har faktiskt byggandet störtdykt . Varför agerar man för att den efterfrågade hyresrätten ska försvinna som ett möjligt alternativ? Jag vill inte spekulera i de bakomliggande motiven, men jag tycker faktiskt att de borde läggas på bordet. Risken är ju väldigt stor att hyresgästerna blir väldigt utsatta, för att inte säga rättslösa, om ni har som mål att den framtida hyresgästen ska hyra av en ägare till en ägarlägenhet. Vilka regler ska gälla i ett sådant fall? Vilka möjligheter kommer det att finnas att kontrollera kanske hundratusentals små hyresvärdar? Det är helt okänt. Det skulle hedra er om ni talade om för hyresgästerna varför de ska tvingas flytta på sig till förmån för dem som bara ser bostaden som en affär. När det gäller hyresgarantin kan jag bara konstatera att det är ett väldigt dåligt berett förslag. Det finns inget underlag som visar hur förslaget korresponderar med den aktuella budgetposten. Jag ser det mest som ett slag i luften och som ett försök att verka handlingskraftig, och jag tycker att det ska bli väldigt intressant att se hur kommunerna kommer att reagera på den nya pålagan. Det blir kanske så att de som inte har råd att köpa en bostad får leta efter helt andra alternativ. Jag har faktiskt träffat ganska originella tågpendlare som har berättat för mig att ganska många människor med nya jobb i löser sitt boende genom att ta tåget fram och åter exempelvis till . Ett årskort på SJ är ju en ganska billig årshyra. Men jag hoppas verkligen att det inte är så regeringen anser att människor ska lösa det här med flexibilitet i boendet och på arbetsmarknaden. Men det är klart att om nu regeringen menar att allt fler ska bo rullande på tågen får jag ju ett nytt argument för mitt krav på upprustning av järnvägen och då inte minst Dalabanan och dubbelspåret mellan och . Det kan bli en ny affärsidé paketresor med fyra timmars sömn till , en nattmacka på en nattöppen restaurang och sedan fyra timmars långsamt tågrullande åter tills jobbet börjar i . Men då måste banan först rustas så att man inte blir väckt av det dåliga spåret. fick jag på det här sättet, fru talman, möjlighet att faktiskt nämna behov av järnvägssatsningar än en gång, även om det kanske kan uppfattas som lite oseriöst. Men den bostadspolitik som förs i det här landet har skapat väldigt många underliga och i mitt tycke oönskade fenomen. Att lösa sitt boende med ett årskort är faktiskt inte ovanligt . och husbilar har också blivit en vanligare lösning, när bostadspolitiken lämnar människorna i sticket. Bostadsbyggandet var faktiskt på väg upp under den förra regeringen, även om det enligt oss i fanns stora brister även i den politik som fördes då. Men resultatet av alliansregeringens förda politik förskräcker verkligen. Jag yrkar bifall till den gemensamma reservationen. (forts. 14 §) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 13 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde AU14 Bättre möjligheter till tidsbegränsad anställning Punkt 1 (Nya regler för tidsbegränsad anställning, företrädesrätt m.m.) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v, mp) Votering: 145 för utskottet 140 för res. 1 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 82 m, 25 c, 19 fp, 19 kd För res. 1: 107 s, 18 v, 15 mp Frånvarande: 23 s, 15 m, 4 c, 9 fp, 5 kd, 4 v, 4 mp Punkt 2 (Beräkning av anställningstid) 1. utskottet 2. res. 2 (s, v) Votering: 164 för utskottet 125 för res. 2 60 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 84 m, 24 c, 20 fp, 20 kd, 16 mp För res. 2: 107 s, 18 v Frånvarande: 23 s, 13 m, 5 c, 8 fp, 4 kd, 4 v, 3 mp Punkt 3 (Information till föräldralediga) 1. utskottet 2. res. 3 (s, v, mp) Votering: 149 för utskottet 141 för res. 3 59 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 84 m, 25 c, 20 fp, 20 kd För res. 3: 107 s, 18 v, 16 mp Frånvarande: 23 s, 13 m, 4 c, 8 fp, 4 kd, 4 v, 3 mp Punkterna 48 Kammaren biföll utskottets förslag. FiU16 Miljöanpassad offentlig upphandling Punkt 2 (Kvantitativa mål för miljöanpassad offentlig upphandling) 1. utskottet 2. res. 2 (v, mp) Votering: 256 för utskottet 34 för res. 2 59 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 107 s, 84 m, 25 c, 20 fp, 20 kd För res. 2: 18 v, 16 mp Frånvarande: 23 s, 13 m, 4 c, 8 fp, 4 kd, 4 v, 3 mp Punkt 5 (Upphandling av mobiltelefoner) 1. utskottet 2. res. 5 (v, mp) Votering: 255 för utskottet 35 för res. 5 59 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 106 s, 84 m, 25 c, 20 fp, 20 kd För res. 5: 1 s, 18 v, 16 mp Frånvarande: 23 s, 13 m, 4 c, 8 fp, 4 kd, 4 v, 3 mp Punkt 6 (Upphandling av livsmedel) 1. utskottet 2. res. 6 (v, mp) Votering: 256 för utskottet 34 för res. 6 59 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 107 s, 84 m, 25 c, 20 fp, 20 kd För res. 6: 18 v, 16 mp Frånvarande: 23 s, 13 m, 4 c, 8 fp, 4 kd, 4 v, 3 mp Punkt 13 (Hänsyn till koldioxidutsläpp och avstånd vid offentlig upphandling) 1. utskottet 2. res. 13 (v, mp) Votering: 254 för utskottet 36 för res. 13 59 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 105 s, 84 m, 25 c, 20 fp, 20 kd För res. 13: 2 s, 18 v, 16 mp Frånvarande: 23 s, 13 m, 4 c, 8 fp, 4 kd, 4 v, 3 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. FiU17 Informationskrav i noterade företag, m.m. Kammaren biföll utskottets förslag. 14 § (forts. från 12 §) Vissa bostadspolitiska åtgärder (forts. CU27) 117 Statsrådet (): Jag vill börja med att tacka kammarkansliet och alliansföreträdarna för att jag har fått möjlighet att komma in tidigt i debatten. Jag har ett länsbesök i de något nordligare delarna av landet som börjar , och jag är glad att jag har fått möjlighet att komma in så här . Tyvärr har jag inte möjlighet att stanna kvar under hela debatten. Jag är glad över att kunna konstatera att en majoritet av civilutskottet har valt att ställa sig bakom den proposition som regeringen överlämnade till för behandling. Vi kan konstatera att det här är den första bostadspolitiska proposition som den här regeringen har överlämnat till . Propositionen innehåller långt ifrån allt som regeringen önskar uppnå , men jag tror att den är ganska signifikativ för regeringens bostadspolitik i sitt upplägg. I propositionen och i det föreliggande betänkandet finns det framför allt två förslag, som kammarens ledamöter vet. Det första förslaget är att ta bort Allobolagens 2 kap. Det andra förslaget är att göra det möjligt för kommunerna att på ett särskilt sätt stödja vissa hushålls strävan efter hyreskontrakt. De här två förslagen innebär dels att valfriheten i boendet ökar, dels att det blir möjligt att ge stöd till vissa utsatta hushåll. Det är inte möjligt med den skrivning som finns i kommunallagen. som valfriheten ökar får den sociala delen av bostadspolitiken en tydligare och mer träffsäker profil. Den här propositionen är tillsammans med de förändringar som gjordes i budgetpropositionen ett första steg mot en ny bostadspolitik. Regeringen anser att bostadspolitiken för det första ska syfta till att frigöra bostadsmarknadens aktörer. Jag talar om hushållen, fastighetsförvaltarna och byggsektorn. Vi tror att det är på det sättet som vi uppnår bästa möjliga bostadsbestånd i förhållande till vad hushållen efterfrågar. Det är också ett avsteg, fru talman, från den förra regeringens politik, som egentligen via subventioner försökte styra såväl produktion som konsumtion av boende. För det andra ska bostadspolitiken stödja de hushåll som av olika skäl har svårt att få bostad. Det är hushållen som ska få stöd, inte producenterna av bostäderna. I samband med att produktionssubventionerna har börjat avvecklas skedde därför också en kraftig kursändring jämfört med den tidigare regeringens politik på området. kan vi konstatera att kommer med sin senaste prognos. Den visar att politiken har gett resultat, det vill säga ett kraftigt ökat byggande jämfört med vad man trodde tidigare. 41 500 nya bostäder beräknas att byggas . Regeringen menar att de grundläggande förutsättningarna för en fungerande bostadsmarknad finns. Vi har en stor och modern bygg- och byggmaterialindustri. Även om vi har sett att det fortfarande finns mycket att göra för att förbättra konkurrensen och tydligen också kvaliteten, har kvalitetsfrågor fått stort utrymme i det utvecklingsarbete som pågår inom sektorn. Vi har duktiga fastighetsförvaltare, både de kommunala och de privata. Jag besökte i går ett mycket välskött kommunalt bostadsbolag i , Öbo. Det är ett innovativt företag som verkligen har tagit itu med problemområden, som arbetar proaktivt, som försöker öka mångfalden genom till exempel hyrköp. Man kan börja med att hyra och därefter få köpa in sig i en bostadsrättsförening. Det är intressanta upplägg som växer fram också i de allmännyttiga bostadsföretagen. Hushållen ser sina disponibla inkomster öka relativt kraftigt . är det regeringens uppgift att skapa de förutsättningar som krävs för att bostadsmarknadens aktörer ska kunna verka fritt på ett sätt som leder till minskad bostadsbrist och förbättrat bostadsbestånd. Av de skälen menar regeringen att det är orimligt att subventionera produktion av bostäder, vilket också får till följd att politiker bestämmer hur människor ska bo. Detta resonemang har redan fått stöd, vilket vi gläder oss åt. Men även om det grundläggande syftet med propositionen är att föra tillbaka ansvaret för den kommunala egendomen och för bostadsförsörjningen till de förtroendevalda i kommunerna, skapar det bättre förutsättningar för en lokal bostadsmarknad som präglas av bättre balans mellan olika upplåtelse- och ägarformer och en bostadspolitik som utgår från att det är hushållen och inte politikerna som ska avgöra hur man vill bo. Vi föreslår nu att avskaffa tillståndsplikten. Det är en sådan lagstiftning som hindrar hushållen och de demokratiskt valda kommunpolitikerna att fatta egna beslut. Detta ska inte tolkas som att regeringen föredrar att människor bor i bostadsrätter. Det ska tolkas som precis vad det är, nämligen en möjlighet för fastboende hyresgäster att bilda bostadsrättsförening om tillräckligt många vill det och den kommunala ägaren också vill det. Vi för ned beslutanderätten till lokal nivå. Vi stärker det kommunala självstyret på centrala politikers bekostnad. Hyresrätten, fru talman, har och måste också ha en viktig roll på bostadsmarknaden, inte minst för att arbetsmarknaden ska fungera i . Den här regeringen vann, av allt att döma, det senaste riksdagsvalet på sin jobbpolitik. Hyresrätten spelar en central roll för att denna jobbpolitik ska få de effekter som vi önskar. Den som säger att alliansen hotar hyresrätten har därför på ett grundläggande sätt missförstått vår politik. Det är också viktigt att i det sammanhanget komma ihåg att av bostäderna i flerbostadshus i just utgörs av hyresrätter. Om vi ser på de områden som verkar vara mest aktuella för ombildningar i utgör hyresrätten av beståndet. Ryktet om att hyresrätten skulle vara död är något överdrivet. Skulle den andelen minska med några procentenheter nationellt när hyresfastigheter ombildas till bostadsrättsföreningar är det milt sagt alltjämt fel att tala om hyresrättens avskaffande. Det kan inte nog understrykas att hyresrätten tvärtom är central för alliansens syn på bostadsfrågorna. Det är vår bedömning att bildandet av bostadsrättsföreningar inte i någon större utsträckning kommer att hota den viktiga flexibiliteten och rörligheten på bostadsmarknaden. Att bilda en bostadsrättsförening är ett ganska omfattande projekt som bara mogna och bofasta hyresgäster tar sig för. Det är ofta hushåll som har bott i samma bostad förhållandevis länge och som längtar efter att också kunna äga sin bostad känna den tryggheten. som jag gärna hyllar hyresrätten vill jag också säga att jag har full förståelse för att många hushåll strävar efter att äga sitt boende. Det är faktiskt en legitim och fullt förståelig strävan. I en del bostadsområden i vårt land är det svårt att uppnå de förutsättningar som krävs för ombildning av en hyresfastighet till bostadsrättsförening. Så är det. Det har ofta att göra med utanförskap, som hindrar hushållen från att kunna fatta de beslut som de kanske helst skulle önska. Det har skapat tydliga hinder mot den mångfald i bostadsområden som är önskvärd. Hyresrätten blir av helt naturliga skäl dominant i dessa bostadsområden. Det tillhör inte förslagen i betänkandet, som alla känner till, men alliansen anser att så kallade ägarlägenheter också bör bli möjliga i . Regeringen menar att det skulle utgöra en möjlighet för människor i mer socialt utsatta områden att faktiskt äga sin bostad utan att man också behöver bilda en bostadsrättsförening, som ofta kan bli svag i ett sådant område. Jag kan nämna att det man bland annat såg i , Öbo, är att det kommunala bostadsbolaget håller på att bilda en bostadsrättsförening där hyresgästerna får en återköpsgaranti. De kan under en få tillbaka exakt vad de har betalat. De ska inte bli hyresgäster hos sina grannar, utan det är det kommunala bolaget som äger bostäderna. Man sänker alltså tröskeln. Jag tror att de bostadskreditgarantier som vi också arbetar med kommer att vara ett bra instrument så att flera människor i utsatta områden kan känna den trygghet som det innebär att äga sin egen bostad. Det är regeringens uppfattning att allmännyttan inte ska förvandlas till så kallat social housing. Det framkommer tydligt i de tilläggsdirektiv som har lämnats till regeringens utredare för allmännyttan, . Bakom denna målsättning står inte bara regeringen, utan vi har också haft samtal med parterna på marknaden. Alla står inte bakom detta fullt ut, men jag tror att huvudinriktningen ändå är tydlig. Vi har en gemensam strävan att från den europeiska unionen ta hem svensk bostadspolitik, att hitta en svensk lösning på denna utmaning som vi har i och med att kommissionen har två starka anmärkningar mot inriktningen av svensk bostadspolitik. Jag har berört betänkandets förslag utifrån ett upplåtelseformsperspektiv, men det handlar långtifrån bara om kommunala hyresfastigheter som omvandlas till bostadsrättsföreningar. Det handlar lika mycket om att kommunala bostadsbolag ska kunna sälja delar av sitt bestånd också till privata fastighetsförvaltare. Återigen handlar det inte om att regeringen nödvändigtvis vill att hyresfastigheter ska säljas till privata hyresvärdar, utan om möjligheten för kommunerna att göra det. Jag vill säga att jag är tveksam till om det verkligen ligger i samhällets intresse med till exempel ett kommunalt bostadsbolag som har mellan av en hyresmarknad i sin egen kommun. Vanligtvis brukar man anse att en sådan aktör är för dominant, oavsett vilken marknad det rör sig om. Det som definitivt kan sägas är att regeringens politik syftar till en social bostadspolitik. Vi har redan lagt fram förslaget om en hyresgaranti som kommunerna har möjlighet att ge till sina hyresgäster. Vi arbetar också på en kreditgaranti, som kan komma antingen i budgetpropositionen eller i en särproposition . Jag tror att varje krona av de 100 miljoner som har anslagits kommer att vara till mycket god nytta. Här har regeringen lyckats lägga ett övergripande uppdrag på BKN utan någon extra kostnad för staten, vilket gör att de avsatta 100 miljonerna kan gå oavkortat till kommunala hyresgarantier. Slutligen, fru talman, kan jag konstatera att just förslaget om hyresgarantier tycks få stöd av hela civilutskottet, inte bara av alliansens partier. Det är glädjande. Det är regeringens förhoppning att vi i så stor utsträckning som möjligt ska kunna besluta om bostadspolitik i en anda av samförstånd. 118 () replik: Jag tänkte få diskutera kommunala bostadsföretag som riskerar att bli socialbostäder, med ansvarigt statsråd. Bostadsforskarna visade i en studie att ju mindre de kommunalägda bostadsföretagen är, desto mer segregerade blir de. När allmännyttan är liten blir den social housing av samma snitt som på kontinenten, ett särskilt boende för fattiga människor eller människor med sociala problem. Då blir det ett boende som pekar ut dem som bor där. Då blir det ett boende där sociala problem samlas. Jag trodde att det var åt andra hållet alliansen ville gå, att alliansen ville bryta utanförskapet. kommer i stället utanförskapet att öka. När det gäller bostadsbyggandet har bostadsministern uttryckt att han ser det som centralt för en flexibel bostadsmarknad att utveckla hyresboendet. Jag ställer mig verkligen frågande till hur ni borgare vill utveckla hyresboendet genom att ta bort allt stöd till detsamma och öppna för ohämmade utförsäljningar. Vilka styrmedel vill bostadsministern ha när allmännyttan försvinner i de attraktiva områdena? Hur ska du utveckla allmännyttan om allmännyttan bara finns och kan erbjuda bostäder i slitna områden? 119 Statsrådet () replik: Hur bryter man utanförskapet? Ja, låt oss konstatera att den förra regeringen inte lyckades göra det. Den segregation vi ser är resultatet av den bostadspolitik som har förts , med en ökad segregation undan för undan. Det vi vill göra är att skapa en ökad mångfald också i problemområdena. Det är en ambition som vi delar med de privata fastighetsägarna och som vi delar med de allmännyttiga bostadsföretagen. Till min glädje ser jag nu att de allmännyttiga bostadsföretagen ser sig ha en ny roll med den nya bostadspolitiken, när de får nya möjligheter, exempelvis på ett så kreativt sätt som jag såg i går i , att gå in och se till att det inte bara blir hyresrätter i ett område som människor snabbt flyttar ifrån när de har fått fast mark under fötterna, har fått ett arbete och så vidare, utan där man vill stanna kvar och får chansen att äga sin bostad. Jag tycker att skulle överväga lite grann om det inte är en kraft i arbetet mot segregationen att ta vara på människors vilja att känna den trygghet som det är att äga sin bostad. Ohämmade utförsäljningar, säger . Jag tycker att det är en ganska märklig formulering, som använder gång på gång. Det vi har gjort är att skapa förutsättningar för de lokala politikerna, de som finns närmast människorna, de som finns närmast hyresgästerna, att tillsammans med hyresgästerna, om de vill, ombilda till bostadsrätter. Det skulle vara intressant att höra: Tycker inte att det är bra att den möjligheten finns att det ska ske lokalt? Vi har en lång tradition i av att det här har kunnat ske lokalt. Det som är ett brott i denna långa tradition är de stopplagar som ni tillsammans med framför allt drev igenom under den förra mandatperioden. Det är detta som är ett brott i den svenska bostadspolitikens långa tradition. 120 () replik: Regeringen säger att den vill öka integrationen genom att tillåta ombildningar av kommunägda hyresrätter. Det kommer att bli precis tvärtom. Segregationen kommer att öka. Det kan minsta barn förstå. Drivkraften bakom ombildningarna är möjligen att göra ett klipp, inte att man ivrigt längtat efter att få bo i en bostadsrätt. Det visade utvärderingen av den förra ombildningsvågen i . Ombildningarna kommer alltså att ske där det finns möjlighet att göra de ekonomiska klippen. Det är i de mest attraktiva områdena och där det redan finns många bostadsrätter. I dessa områden kommer människor med låga inkomster inte att ha någon möjlighet att få en bostad. Segregationen och utanförskapet kommer att öka. Jag tycker att regeringen ska lära sig skillnaden på integration och segregation. Hur blir det med hyrorna i storstäderna om allmännyttans hyresnormerande roll försvinner? Om vi inte har någon allmännytta att jämföra med, hur behålls då hyrestaket? Jag vill bara avslutningsvis fråga om statsrådet vill ha de 36 000 protestunderskrifterna från i region eller om han vill att vi ska ta hand om dem efter debatten. 121 Statsrådet () replik: Integration blir det inte, säger , om det sker ombildningar som förhandlas fram. Om av de boende vill bilda en bostadsrättsförening och de lokala politikerna tycker det kommer integrationen att ta fart, enligt bedömning. Det där stämmer inte. Jag återkommer till erfarenheterna från , där Öbo är ett företag som har av hyresrätterna men som har förvaltat detta väl. I de bostadsrättsombildningar som planeras bland de 23 000 lägenheter som man har ska 400 bli bostadsrätter. Då kommer kostnaderna att sjunka hörde det? för dem som bor där. Hur det hindrar integration skulle vara intressant att veta. har någon sorts ideologisk låsning i detta: Att äga sin bostad blir bara dyrare och sämre. Han får gärna hysa den uppfattningen. Men förhindra då inte för dem som vill att kunna äga! Detta tycker jag inte hör ihop med en traditionell socialdemokratisk politik. Ni vänder om på något sätt när ni hamnar i opposition. Jag tror att det ändå är alldeles uppenbart att integrationen kan ta fart om människor har chansen att bo kvar och ändå känna tryggheten i att äga sin bostad. Jag tror att de allmännyttiga bostadsföretagen och de privata hyresvärdarna är beredda att arbeta kreativt och aktivt för att bryta segregationen. Jag vill göra det jag kan för att ge dem förutsättningar för detta genom bostadspolitikens olika verktyg. Det finns väldigt många människor, inte minst de som kommer från andra länder, som är vana vid att kunna äga sin bostad och känna en trygghet i detta. De ska få chansen att göra det utan att behöva flytta från dessa områden så fort de har fått ett fast arbete. Det är det som sker , och det är det som driver fram segregation. 122 () replik: Jag försökte i mitt kanske något för långa inledningsanförande förklara och visa vilken värld kommer från som negativt för hyresgäster när vi ska utforma en ny bostadspolitik. Den enda värld som existerar för är människors valfrihet att köpa något. Men valfriheten för människor som inte vill, kan eller tycker att man ska behöva köpa sin bostad är det som vi i ytterst vill slå vakt om. För den här gruppen har det varit viktigt att ha den begränsning som har funnits i Allbolagens andra kapitel. Det är rimligt att man värderar hur stor andel hyresrätter man ska ha i relation till andra upplåtelseformer till exempel när det finns en vilja att göra en ombildning. Detta kallas för en stopplag. Det är en rimlig begränsning i ombildningshänseende just för att kommunen har bostadsförsörjningsansvaret. Kommunen måste tillsammans med staten ansvara för att det finns en balans i upplåtelseformerna. Det är också märkligt att använder exempel från områden där det finns en stor andel allmännytta. Det finns faktiskt redan kommuner som inte har någon allmännytta. Det finns kommuner som inte har några hyresrätter, utan de har en ensidig upplåtelseform där man måste äga sin bostad för att bo där. Hur kan som bostadsminister så ensidigt se på valfriheten för de hyresgäster som vill fortsätta att hyra? Man vill inte förstå och titta på deras oro. Ser du inte att det finns en oro bland hyresgäster som är på väg att bli av med möjligheten att hyra sin lägenhet? 123 Statsrådet () replik: Ett par principer är väldigt viktiga. Ingen ska tvingas att köpa sin bostad. Man ska med goda villkor kunna bo kvar som hyresgäst. Där tror jag att och jag är helt överens. De mest segregerade områden är de som domineras av hyresrätter. Det saknas en mångfald.