prot · GU09108 · 2007-05-16 00:00:00 — Det är ett viktigt anslag. Det är det allra största på miljöområdet och ett av de större anslagen inom olika sektorer. Därför kanske man ändå måste ta upp det lite slarviga sätt att uttrycka sig som både och representanter hade här. säger att vi tar bort pengarna från biologisk mångfald och i stället satsar på havet eller vad vi nu satsar på. uttryckte sig på liknande sätt, en mycket stark oro för att vi tar bort pengar. Så är ju inte fallet. Det handlar om att det sammantaget finns ca till biologisk mångfald . Av det tas 88 miljoner. Av 1 963 miljoner går 88 till det som vi tycker är andra viktiga aspekter på biologisk mångfald och miljöarbete. Det här är ingen ovanlig hantering. Jag kommer ihåg många socialdemokratiska regeringsbudgetar där för oss viktiga konton, som sanering av förorenade områden till exempel, dränerats på pengar som gått till andra områden som man tyckt vara angelägna. Så sker ju alltid. Vi hoppas att resurserna ska räcka, och vi arbetar för att de också ska öka på olika sätt och på olika konton. Det sker nu också ett viktigt arbete, som flera har varit inne på, för att konstatera hur vi får fram de mest kostnadseffektiva åtgärderna. Hur når vi målen bäst och snabbast? Sådana uppdrag har både och Statskontoret. ska redovisa sin fördjupade beskrivning av miljömålen 20082009 också på det här området. Jag ser fram emot det här arbetet. Vi har ju i debatten ibland mött olika intressanta förslag, till exempel hur andra länder hanterar frågan om avsättningar och biologisk mångfald. I finns det exempel på att man mer har en upphandlingsversion. Visst vore det intressant och mer av dynamik om staten kunde säga: Vi behöver de här nyckelbiotoperna, vi behöver de här naturtyperna och vi behöver den här biologiska mångfalden just . Det är brist på det. Det behöver vi skydda. Då får man anmäla de av sina arealer som innehåller de här olika behoven, och det kan ske ett upphandlingsförfarande som bygger mer på ett gemensamt, ömsesidigt engagemang. Det räcker inte, som svar på fråga. Visst behöver vi ha statliga avsättningar, inte bara frivillighet. Det behövs naturreservat och annat. Men jag ser fram emot att fortsätta arbetet på det här området. Jag ser också fram emot förslag. Alla vi som har mött utredaren och lyssnat till hans sätt att gripa sig an frågan svävar inte i tvivelsmål om att detta blir oerhört ambitiöst, med stor hänsyn till populationer, till utveckling, till framtid samt till genetisk variation och styrka. Den utredningen kommer säkert att kunna läggas till grund för en fortsatt bra rovdjurspolitik. Det är glädjande att Socialdemokraterna numera har en mer realistisk syn på § 28, på säl och skarv och på utvärdering av tumlare, drivgarnsfiske och bifångster. Man har i reservationen ett annat språkbruk än man hade under förra mandatperioden, om jag säger så. Det är glädjande. Några ord om genmodifierade organismer. Man kan ju tänka sig att en del tycker att vi kristdemokrater borde hänga på några reservationer eftersom vi har drivit just den politiken tidigare. Ursäkta mig, herr talman, att jag drar över talartiden till. Det finns ett antal motioner och reservationer som vi kristdemokrater har stor förståelse för. Men jag kan bara säga att vi i det här läget prioriterar arbetet inom alliansen för att där förändra och arbeta med frågan. Det hade inte heller blivit någon skillnad, eftersom det inte har blivit något skifte i politik när det gäller genmodifierade organismer sedan Socialdemokraterna hade regeringsmakten. Det här är ett område som är totalharmoniserat inom EU, så det är ganska bökigt och svårt att förändra. Jag tycker ändå att den nya regeringen bygger på den gamla regeringens ambition. Jag är inte säker på vem det var som gav de olika uppdragen, i varje fall har olika myndigheter och verk i uppdrag, till exempel, att se till hur till exempel herbicidtoleranta, genmodifierade organismer stämmer överens med uppfyllandet av miljömålen. Jag tycker att man också ska kika på insektsresistenta genmodifierade grödor och relationen till miljömålen. Det finns också ett arbete vad gäller samexistensregler och skadeståndsfrågor. Dessa frågor måste lösas. Jag ser också fram emot regeringens hantering och beredning av frågorna från och . Det gäller alltså framställan till angående myndigheternas sätt att arbeta med genmodifierade organismer. Sammantaget ser jag det som möjligt att inom regeringen arbeta för att få en vettig väg framåt även med GMO-frågan. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 43 () replik: har påpekat att man satsar lika mycket pengar på biologisk mångfald som tidigare och att det inte är som och Vänstern säger. Men det står klart i budgeten att man tar pengar från biologisk mångfald till att satsa på havet. Det är inte fel att satsa på havet, men man ska inte ta pengarna från biologisk mångfald. Det säger alla som håller på med dessa frågor, och det har vi fått klart för oss i miljö- och jordbruksutskottet. Du säger också att vi ska vidta kostnadseffektiva åtgärder i det här arbetet. Jag ser inte att det är så påtagligt med havssatsningarna. Övervakning, satellitövervakning, luftning på några små platser och mer dialog är alltid bra. Du får gärna utveckla vad de kostnadseffektiva åtgärderna innebär, , och sedan får jag se om jag får någon mer klarhet i detta. Jag tycker inte att det är kostnadseffektivt att ta bort 450 miljoner från biologisk mångfald och satsa på övervakning. 44 () replik: Jag hade synpunkter på att man uttryckte det så att vi tar pengarna i bestämd form. Det var kanske mer ett semantiskt påpekande. Vi ökar inte anslaget, i stället tar vi pengar men inte pengarna. Det lät som att hela anslaget försvinner, att det dramatiskt minskar. Men av nästan används i de andra väsentliga miljöområdena. Det är på samma sätt som alla regeringar har gjort . När det gäller kostnadseffektiva åtgärder var det inte den förändringen jag hänvisade till utan till och Statskontorets översyner och utredningar om hur vi ska arbeta med frågor om biologisk mångfald och olika skyddsåtgärder. Jag ser fram emot de resultaten. Jag är nog inte mannen att utveckla detta ytterligare. Vi får avvakta de olika rapporterna från Statskontoret och . 45 () replik: Det är intressant att få veta vilka åtgärder man kommer fram till. sade i ett anförande att han hoppas att resurserna räcker. Det hoppas jag också. Jag är mån om att vi inte tullar på resurserna. Vi vet att de är oerhört viktiga för att stå emot klimatförändringar. Både och jag sitter i och brottas mycket med genteknikfrågorna. Vi har ofta likartade uppfattningar i frågan. Det är intressant att du nämner att du avvaktar ett pågående arbete. Jag tänkte höra var skadeståndsfrågan ligger och om vi kommer att få diskutera den i . 46 () replik: Jag kan inte svara på hur långt regeringen har kommit i den senare frågan. Jag tror inte att den frågan är riktigt färdigutredd. Vad gäller samexistensreglerna håller på att lägga fast dem för att notifiera EU. Rättare sagt har regeringen en förordning om detta, vilket innebär att har fått i uppdrag att ta fram mer konkreta riktlinjer. Jag tror att de har antagits i regeringen. Men den senare frågan kan jag inte ge dig svar på. När jag säger att jag hoppas att pengarna ska räcka inbegriper detta det arbete som regeringen gör för att hitta de mest kostnadseffektiva vägarna att få ut mesta möjliga skydd för pengarna. Jag tror att det finns en utvecklingspotential om man lyfter ögat från hektarbegreppet och ser på träffsäkerhet och kvalitet. Jag tror att det skulle vara spännande att pröva modellen där staten, det offentliga, preciserar mer den naturtyp, nyckelbiotop, man söker och anser ska skyddas eftersom det inte finns ett tillräckligt skydd. Då får skogsägare och markägare anmäla sitt intresse att vara med i processen för att ge ett skydd. Det blir på så sätt ett upphandlingsförfarande. Det är en effektiv metod för samråd i stället för hiskeligt utdragna processer där man är osams och inte har förståelse för varandras motiv. 47 (): beskrev den genomskinliga stackaren utan tarmar. Jag kom att tänka på att det är kanske någon som är anpassad efter de nya a-kassereglerna! Men det var inte riktigt det jag skulle ta upp här. Allemansrätten är för oss socialdemokrater en central del i välfärdspolitiken. Ett av dess tydligaste uttryck i svensk lag är just strandskyddslagstiftningen, som på ett avgörande sätt har bidragit till att de flesta svenskar har goda möjligheter till ett strandnära friluftsliv och rekreation också runt storstäderna. Men det finns också brister i lagen. Strandskyddet är inte tillräckligt i vissa delar av landet, som det är alltför strikt i andra. Lagstiftningen påverkar kommunerna på olika sätt. Den är en tillgång för turismen, som den ofta framställs som en hämsko i planeringen av bostadsbyggandet. I områden med högt bebyggelsetryck och krympande tillgång till de obebyggda stränderna privatiseras allt fler stränder. Trycket längs kusterna är särskilt högt. första strandskyddsbestämmelser har bostadsbeståndet längs kusten dubblerats. Många kommuner utnyttjar alltför generöst möjligheten till dispens från strandskyddet. uppfattas strandskyddet som onödigt hårt i många glest bebyggda områden där tillgången till stränder ofta är god. En större flexibilitet i strandskyddslagstiftningen efterfrågas för att främja regional utveckling. såg jag ett reportage om hur kommunerna planerar sin bebyggelse runt . De flesta är medvetna om att klimatförändringarna bidrar till allt fler översvämningar. Men den kunskapen tillämpas inte när det gäller att planera bostadsbyggandet. Det framkom med all önskvärd tydlighet att de kommunala politikerna förväntar sig att problemen ska lösas genom nationella beslut. Till dess så sker fortsätter byggandet i områden som med all säkerhet kommer att översvämmas . Många av de debattörer som vill flytta strandskyddslagstiftningen till PBL hävdar att våra lokala politiker naturligtvis tar sitt ansvar. Jag säger inte emot detta. Men ansvaret kan ibland vara av det kortsiktiga slaget där de lokala politikerna väger in ett eventuellt antal arbetsplatser som kan förläggas till kommunerna om de gör avsteg från strandskyddet. Detta har hänt, och detta kommer att hända. Att det blir några arbetsplatser är långt ifrån säkert. Strandskyddets stora betydelse för allemansrätten kräver att eventuella reformer genomförs med varsamhet. Våra fritt tillgängliga stränder har ett oskattbart värde, inte minst för turismen som ofta är kommunernas stora inkomstkälla. Utgångspunkten för en ny lagstiftning måste vara att strandskyddet, liksom , är ett områdesskydd enligt med en grundregel om förbud mot nybyggnation. De politiska företrädare som vill förändra strandskyddslagen till en angelägenhet och införa den i rekommenderar jag att göra ett besök i vårt grannland i väster. Jag har framfört det förut från denna talarstol, men det är värt att upprepa. I har de en strandskyddslag som är kommunaliserad. Om ni åker båt en fin sommardag från jag rekommenderar det också; där är det fint, rent vatten och inga alger och norrut kan jag lova er att ni inte behöver fundera över var landgränsen går mellan och . Det är bara att notera var staketen börjar ringla sig från landbacken ned i havet och var skyltarna om privat mark är uppsatta. Just där går gränsen mellan och . Detta revirpinkande är följden av att har ett kommunalt strandskydd. Jag menar att strandskyddsfrågor mycket väl kan hanteras i den kommunala översiktsplaneringen utan att lagstiftningen för den skull förs över från till . I den här åsikten har vi fram till , och även fortsättningsvis hoppas jag, haft på vår sida. Det har varit garanten för att detta ska bestå. Jag hoppas att jag sedan får höra att står fast vid de här åsikterna. Jag blir väldigt orolig när jag hör alliansens starke man i frågor om biologisk mångfald prata om strandskyddet med visioner från de småländska skogarna. Då blir jag rädd för att vi inte har mycket möjlighet att vandra runt våra stränder hädanefter. Ska vi behålla ett strandskydd och en allemansrätt måste vi också värna att de ligger kvar i skyddslagstiftningen. Jag yrkar bifall till reservationerna 3 och 11. I detta anförande instämde (). 48 (): Vi ska nog inte dramatisera förhållandena inom alliansen. Vi är väldigt eniga om vissa utgångspunkter. Det står även i betänkandet att miljöministern tillkännager att det behövs en reformering med större inflytande för lokala intressen men att det inte ska ske på bekostnad av olika naturvärden. Jag får väl hålla med om verklighetsbeskrivning från den är naturligtvis riktig. Det har väl aldrig varit någon tanke att vi i skulle ha ett system där vi börjar flytta ned staketen i strandkanten. Problemet är att den förra regeringen aldrig lyckades få fram någon konstruktiv lösning på det här. Problemställningen är att vi har en angelägenhet med ett väldigt stort nationellt intresse, och på något vis måste man ha ett regelverk som löser problemet. Det misslyckades man ta fram. Jag vet inte om det var regeringskonstellationen då som inte lyckades enas det kan man misstänka. På något sätt måste det lokala intresset in. En annan utgångspunkt är att vi måste ha regler som är generella, som går att använda både i ren glesbygd och i högexploaterade områden. Det var en av de saker som den förra regeringen aldrig lyckades komma till skott med. Man försökte dela in kommuner i olika kategorier, och de gränsdragningar som då gjordes var inte rimliga. Precis som var inne på saknar dagens system flexibilitet. Det krävs att man skaffar ett system där det lokala intresset kan komma in mer. Från sida har vi inte fastnat så väldigt mycket i att man måste ändra lagar och sådant. Vi tycker att detta kan ligga kvar inom ram. Det är egentligen inte det som är den stora frågeställningen, utan det är hur man på ett ansvarsfullt sätt kan få in det lokala intresset. Vårt förslag var under den förra mandatperioden att man ska fånga upp det som vissa kommuner har försökt göra, bland annat på , men inte kunnat föra i hamn på grund av att lagstiftningen har hindrat det. Det är att en kommun som vill ändra sin strandskyddslinje ska kunna göra det utifrån ett lokalt perspektiv, men i ett otvunget läge. De dispenser som vi alla kanske kan vara oroliga för ges när det finns ett projekt, och det vägs aldrig mot att det skulle kunna ligga någon annanstans det är antingen där eller inte alls. Då finns det en risk för att det ges en del ganska olyckliga dispenser. Men om en kommun går in lite mer planmässigt, typ i sin översiktsplaneprocess, och diskuterar frågan kommer de flesta kommuner helt klart att upptäcka att det finns skyddsvärda områden och mindre skyddsvärda områden. Om man då med den stora inventeringen som grund kan rita in sin egen lokala strandskyddslinje ska vi säkert upptäcka att den kanske är på vissa ställen och på andra ställen och uppfyller de krav vi har. Vi får inte glömma att det här är ett nationellt intresse. ska vara med i processen , och ska fastställa detta som statens representant. Då har vi den lösningen att vi kan kombinera den kommunala angelägenheten med det nationella intresset utan att på något vis riskera att naturvärden och tillgänglighet till stränder går till spillo. Utifrån den utgångspunkten, med den diskussion som förs på , tror jag att vi kommer att komma fram till en väldigt bra lösning och kan få ett system som fungerar för alla kommuner i . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2006/07:MJU14 Fiskeripolitik. 49 (): Jag ska börja med att tacka för det tydliga ställningstagandet när det gäller strandskyddet. Vi ska säkert komma överens på den punkten, bara ni står fast vid det ni tycker. detta år, alltså för sedan, deltog förre LRF-tjänstemannen, numera statssekreteraren på vid en träff med livsmedelsindustrin. Han framförde där en världsnyhet som inga medier tog upp. Han framförde: är torskbestånden i räddade. sade alltså detta . Man skulle kunna tro att det var en av valaffischer där de pratar om lag och ordning i ett folkpartistiskt . Båda sakerna är lika otroliga. Att en statssekreterare framför detta budskap säger tyvärr mer om kompetensen hos politiska ledning än om torskbestånden i . Det handlar alltså om en ledning som accepterar ett uttag av torskbestånden som ligger skyhögt över vad forskarna rekommenderar. Ett alltför omfattande fiske har medfört att flera fiskbestånd, framför allt torsken, har minskat i och i . Så är det, oavsett vad statssekreteraren har för uppfattning. Följderna av utfisket har stört hela havsekosystemet. När beståndet av torsk minskar ökar mängden skarpsill, som utgör föda för torsken. Skarpsill är nu den dominerande fisken i . Flera andra fiskarter, som ål och plattfisk, har decimerats kraftigt. Det utbredda fisket har även andra förödande konsekvenser, till exempel trålningen, som skadar bottenfaunan, att stora mängder bifångster slängs överbord och att fiskekvoterna överstiger det tal som rekommenderas av forskarna. Det illegala fisket är också ett mycket allvarligt problem. Den tidigare socialdemokratiska regeringen insåg och uppskattade fiskerinäringens betydelse för en stor grupp människor i vårt land. Man hyste förståelse för yrkesfiskarnas önskemål om fortsatt arbete och för kustsamhällenas kamp för överlevnad. var tillämpningen av försiktighetsprincipen och ekosystemansatsen självklara faktorer i arbetet på ett långsiktigt hållbart fiske. Grunden för den socialdemokratiska fiskeripolitiken var, och är, den helhetssyn som omfattar alla aspekter på ett fiske i kris. Det övergripande målet är en ekologisk, ekonomisk och socialt hållbar produktion som speglar konsumenternas efterfrågan. Den socialdemokratiska regeringen beslutade bland annat att införa miljökonsekvensbeskrivningar för nya fiskemetoder. Ett försöksprojekt initierades i med så kallad effortreglering, vilket innebär att danska och svenska fiskare ska kunna ta upp allt som de fiskar , så kallade havdagar. Fiskarna slipper slänga tillbaka den fångst som inte ingår i kvoten, enligt den gamla kvotregleringen. Beräkningar visar att av all fångst slängs tillbaka i havet, skadad eller död. Miljö- och jordbruksutskottet är enigt om att det krävs en långsiktigt hållbar fiskeripolitik för att det svenska fisket ska kunna fortleva. Överfiske och illegalt fiske måste förhindras, och, hävdar vi, forskarnas råd måste följas. Det är det internationella havsforskningsrådet som har kunskap om de biologiska gränserna och som vet var riskerna finns. har vi till exempel förstått att sex av tolv viktigaste fiskbestånd ligger utanför de biologiskt säkra gränserna och att torskbeståndet på bara är av vad det var . Vi måste lyssna på forskarna och se till att det skapas en bättre dialog mellan dem och näringen. Alla aktörer måste vara överens om problembeskrivningen för att vi ska kunna dra åt samma håll. De många sport- och fritidsfiskare som finns i omsätter mer pengar än samtliga yrkesfiskare. De utövar sin verksamhet som hobby eller som affärsrörelse på hel- eller deltid. Som företrädare för en växande fisketurism har de goda utvecklingsmöjligheter. Fisketurismens förutsättningar kan dock ytterligare förbättras genom ett utvecklat licenssystem för fisketurismföretagande, en lösning på frågan om fiskevårdsavgifter, nya möjligheter att bilda fiskevårdsområden etcetera. Även vattenbrukarna har framtiden för sig som livsmedelsproducenter. De kan bidra till nya arbetstillfällen och fler utkomstmöjligheter i mindre tätbefolkade områden av landet. Ett miljöanpassat vattenbruk kan ha stor betydelse för konsumenternas efterfrågan av fisk och skaldjur. Musselodlingarna bidrar dessutom till både livsmedelsförsörjning och miljöförbättringar. Den klimat- och ursprungsmärkning som efterfrågas alltmer av konsumenterna ska givetvis omfatta även fiskeriprodukter. Märkningen ska kunna ge information om varifrån fisken kommer, hur långt den har transporterats och hur färsk den är. Konsumenten ska kunna avgöra om den är fångad på ett lagligt sätt. Därmed blir ursprungsmärkningen ännu en del i arbetet mot svartfiske. En enhetlig klimat- och ursprungsdeklaration har också stor betydelse när det gäller miljöanpassad offentlig upphandling. I den offentliga upphandlingen bör hänsyn tas till miljöeffekter och till sociala effekter under hela produktionskedjan. För att värna den känsliga havsmiljön lät den socialdemokratiska regeringen inrätta ett antal skyddade kustområden, reservat, på fem platser i , Fifång i , i , , Knähaken i och Kronören i . Ett fiskefritt område etablerades också vid . Vi menar att detta är en framkomlig väg för att skydda fisket och fiskemiljöerna. Vi ser gärna att regeringen förverkligar planerna på de 14 nya reservaten fram . Vad gör då de fyra högerpartierna nu när de har fått möjlighet att genomföra alla de förslag som de fört fram i opposition? efter öppnande tog de brutalt död på en av sina hjärtefrågor. Det handlar om yrkesfiskeavdraget som har varit överens om att införa. Den första gången beslutade om avdraget kunde vi införa det utan att fråga EU. styrde också högerpartierna, men de genomförde aldrig beslutet. i sin första budget dödade de förslaget på ett par rader efter att ha drivit frågan under så gott som hela oppositionstiden och hävdat att de kommer att införa avdraget. Återigen visar det sig att tolkningen av vilket mandat de fyra högerpartierna har fått av folket bestämmer de själva. I denna bedömning har varken folket eller vallöftena någon betydelse. De hade ingen vilja eller ambition att driva frågan när de kom i regeringsställning. Det var bara ett svek i fiskeripolitiken bland de andra. Det ska bli intressant att se hur det går med 100-kilosregeln. har ni inte åstadkommit ett dyft i denna fråga som var så lätt att lösa i opposition. Och vilka åtgärder ska ni vidta för att underlätta det kustnära fisket? Hur snabbt vill ni införa drivgarnen? När försökte införa ett ensidigt torskfiskestopp så kokade inte bara högerpartierna. Även reagerade och påtalade att även svenska fiskare är EU-medborgare. är detta glömt. inför och de fyra högerpartierna ett ensidigt ålfiskestopp. Man kan undra om det är flera sådana här åtgärder som ska rädda det svenska kustfisket. Då kan ni svenska fiskare utefter kusten ta och söka upp de borgerliga riksdagsledamöterna som for land och rike runt och talade om vad en borgerlig fiskeripolitik skulle innebära. Ni ska veta det, fiskare runt . De som styr tror att de har fått mandat av er att införa ett ensidigt fiskestopp på ål, för de vann valet . Det är grunden. Ett riksdagsår har gått. Inga som helst beslut har fattats som gynnar det svenska fisket. Min frustration och det är inte bara min över att ingenting sker gäller också fisketurismen och vattenbruket. Vattenbruket är en mycket stor näring i världen, men i är vi ett u-land på området. Än värre blir det. finns det förslag på att lägga ned avelsstationen i , där har intressen. Det kunde vara intressant att få ett svar från regeringsmakten om hur det går med . Hur ska ni ha det? Ska den få vara kvar, eller ska den läggas ned? Ska vi gräva ned vattenbruket i ? Vilka åtgärder har ni arbetat fram för att stimulera en av världens snabbaste växande näringar, vattenbruket? Blir det någon utveckling i ? Jag har varit i kontakt med vattenbrukets branschorganisation. Om den är kvar är osannolikt. Något som helst stöd till en utveckling av branschen har inte den sittande regeringen kommit med på . Det verkar inte som om den kommer med något stöd de kommande tre åren heller. Ett annat viktigt område är fisketurismen. Fisketurismen omsätter betydligt mer pengar än det vi vanligtvis kallar yrkesfiske. Vad har ni för åtgärder inom detta område som skapar möjligheter till en bra tillväxt? Har ni några ambitioner över huvud taget inom fiskets område skulle det vara intressant att ta del av detta. Jag står bakom alla våra reservationer naturligtvis, men yrkar bifall till reservation nr 4.