prot · GV0911 · 2007-10-17 00:00:00 — Många ser kultur som en liten lyxsak, som marsipanrosen på tårtan. Det är alldeles fel. Den genomsyrar allting. Och jag menar att den offentliga sektorn, konsten och pengarna naturligtvis ska finnas. Men jag tror att i den vårdande delen skulle kulturen kunna få en fantastisk genomslagskraft i hela samhället. Då skulle man förstå att den har en ännu större betydelse än att bara titta på konst eller att uppleva den, för man är själv med och har den läkande delen. 304 () replik: Jag håller med om att skapande kultur är oerhört viktig för alla, äldre som unga. Kultur inom äldreomsorgen har funnits, inte bara i , jag har hört talas om detta . Men det stora avbräcket i sammanhanget var när vi hade den statsfinansiella krisen . Vad var det man strök först? Det var kulturen, precis som sade i sitt anförande. Jag blir därför orolig att talet om de kompletterande finansieringarna är ett sätt att krypa undan sitt ansvar i både riksdag, regering och ute i landet. 305 () replik: Jag tror inte det. Jag tror tvärtom. Den kompletterande småföretagsamheten skulle kunna stärka kulturlivet i mycket hög grad. Jag tror att man kan få en stolthet över att man kan bygga kultur på nya sätt och inte i förstenade former som det lätt kan bli om det bara är offentlig sektor. Det är min övertygelse. 306 i (fp): Jag vill börja med att instämma i det mesta som kulturministern har anfört. Jag vill också passa på att ta tillfället i akt att tacka alla kolleger i kulturutskottet för ett fint samarbete. har vi allmänpolitisk debatt. Budgetdebatten kommer , tror jag, och ska vi gå in i siffror och detaljer. tycker jag att vi ska ägna oss åt en övergripande ideologisk debatt eller ett samtal om kulturpolitik och politikområdets villkor. Som mitt bidrag vill jag delge er en berättelse som utspelar sig . Jag var präst i . kom flyktingar i hundratal till den lilla bruksorten från ett i sönderfall och krig. En ung man som jag mötte har jag aldrig glömt. Ur hans ögon strömmade sorg och förtvivlan. Han räckte mig ett papper på vilket det stod: etnisk rensning. Detta var efter slut. I mannens hemstad hade kriget förstört precis allting. Det var brist på mat och medicin. Skolor och sjukhus fungerade bara delvis. Det fanns en enda samhällelig institution som var starkare än före krigets utbrott. Det var teatern. krigsteater spelade som aldrig . Vilka var drivkrafterna? Den frågan sysselsatte mig . Svaret fick jag över en lunch med , chef för . När jag berättade vad jag hade varit med om, svarade han med låg röst: Jag var där. Jag spelade teater oupphörligt. Så förmedlade han till mig vad det var som gjorde teatern så stark i av kaos och misär. Jag citerar honom nästan: Vi ville vara en motkraft mot det som förråar människan i krig. I det primitiva letandet efter mat och tak över huvudet behövdes andra bilder, bilder för att förmedla hopp och intellektuellt motstånd. Andemeningen i det han sade var att de spelade teater för livets skull, för att trotsa kriget och dödandet, för att ge hopp till människor. kom vi överens om att detta är kulturens uppgift också för oss som lever i en demokrati som har åtnjutit fred . I handlar det om att ge en annan typ av motstånd, ett motstånd mot förenkling, stereotyper, ytlighet och historielöshet. Det handlar om att visa på vägar till fördjupning, mognad, mänskligt växande och reflexion. vill jag slå fast i kammaren att kulturen är och förblir ett liberalt åtagande. För oss som är liberaler handlar det om att värna kulturens frihet och oberoende, att skapa förutsättningar för ett starkt kulturliv i hela vårt avlånga land och att tillhandahålla ett kulturutbud för kvinnor och män, för friska och sjuka, för barn och gamla överallt i vårt land. Detta är alliansens utgångspunkt för kulturpolitiken. Vi vet att kulturen kan spela en viktig roll, inte minst i skolan. Därför måste skolan prioritera kulturen också i undervisningen. Ett första steg mot detta genomför regeringen nu genom en satsning på kultur i skolan. Det är inte ett litet steg. Det är ett paradigmskifte i svensk skol- och kulturpolitik. Det är ett litet steg, skulle man kunna säga om man tycker att pengarna ska räcka till hela förskolan, och gymnasieskolan. Men det är ett paradigmskifte eftersom varje unge på högstadiet kommer att få möta professionell kultur inom reguljär undervisning. Det är en rättvisefråga eftersom satsningen når alla barn oberoende av hemförhållanden och tidigare kulturvanor. Vi välkomnar att regeringen nu också har aviserat en litteraturpolitisk översyn. Boken har fått ett stort uppsving . Det har blivit accepterat att tycka om och läsa böcker. Det har till och med blivit accepterat att ge ut klassikerserier. Annat var det . Jag hade fått nog av att se hur läsning blivit sällsynt bland skolelever och tyckte att det var dags att skolan skulle titta på att genomföra en kanon. Därav blev inget. Jag blev uthängd i medierna och tillmättes de mest groteska tillmälen. Men debattmotståndarna har lugnat ned sig. betraktas inte längre kvalitetslitteratur som något dammigt eller förlegat. Över 30 bokförlag ger ut klassikerna på nytt. Vem har missat kanon satsningen på att sälja 30 av världens främsta boktitlar i vacker utgåva tillsammans med tidningen en ? är det legitimt för skönlitteratur igen. Jag tycker att det är en liberal seger. Bildningen måste uppvärderas i vårt samhälle. handlar det om att göra kulturarvet tillgängligt. Alliansen anslår 90 miljoner till kulturarvet i form av den kyrkoantikvariska ersättningen. Vad är det som gör att håller fast vid beröringsångest med allt som handlar om kyrkor, andlighet och kulturarv och i en fullständigt orealistisk budgetsatsning med över 70 miljoner vill strypa 10 miljoner i anslag till trossamfunden? Det tycker jag är en skandal. 307 () replik: Den fråga som ställde till mig kommer jag att svara på i budgetdebatten. talar om paradigmskifte när de 55 miljonerna för kommer. Hur kan man på det sättet osynliggöra det arbete som kultur- och musikskolorna har gjort ? Det brukar i mina kretsar kallas för härskarteknik, detta sätt att osynliggöra det fantastiska arbete som jag också fick ta del av när jag var och fick lära mig spela ett musikinstrument. Om en elev i ska åka till det är räcker inte ens för att komma till och ta del av någon form av kultur. 308 i (fp) replik: Det är ett paradigmskifte därför att det inte har varit möjligt att över huvud taget uppleva kultur inom reguljär skolundervisning. Den kommunala och är fortfarande frivillig, vilket innebär att det är de barn som har föräldrar som ställer dem i kö, som hyr instrument och satsar pengar på att köpa noter som får del av detta. Jag var ett sådant barn. Jag lärde mig tre instrument. Jag har spelat dem sedan jag var och gör det än i denna dag. Jag vill inte på något sätt undervärdera den kommunala . Jag är en produkt av den skolan. Den har tagit mig hit och till andra delar världen. Men jag vill slå fast att kultur i skolan är något som ska nå alla barn. Jag vidhåller att det är ett paradigmskifte. Vi går vidare. Vi säger att vi ska genomlysa litteraturens ställning i skolan. När gjorde en socialdemokratisk regering det? 309 () replik: Den socialdemokratiska regeringen får ta ansvar för vad den har gjort. Jag upplever att det de har gjort har varit mycket mer än de per elev som vill kalla för ett paradigmskifte. Till saken hör att om jag inte är alldeles fel underrättad har hållit på med sådant här arbete i kanske . Så det är ingenting nytt under solen. Det hade varit bättre att göra kultur- och tillgänglig för alla. För mig, och kanske för dig, var den faktiskt gratis eftersom vi var i . 310 i (fp) replik: Det finns nya faktauppgifter som visar att var tredje 22-åring i uppger att de aldrig har hört levande musik spelas för dem i real tid. Man har perfekt mottagning via Ipod, datorer och perfekta cd-skivor, men man har inte fått uppleva musik spelad här och . Det är en tragedi, ingenting annat. Med den här satsningen kan alla skolor i beställa ett turnerande teatersällskap eller en orkester och på så sätt kommer instrumentalister att kunna komma till . Själv kan jag erbjuda mig att åka dit alldeles gratis och . Jag tar gärna med mig en kollega. Det är klart att det ska vara möjligt, men det krävs en satsning. per barn är ingen liten satsning. Man kan få mycket kultur för de pengarna. 311 () replik: Låt mig börja med att gratulera till framgångarna på landsmöte när det gällde fri entré till de statliga museerna. Jag hörde inte något om det här, men det är glädjande att vi nu är flera som kämpar för den goda saken. Jag vill ställa en fråga till som representant för . talar ju väldigt mycket om kunskap i skolan och att det ska finnas kompetens hos lärarna. När det handlar om kultur hör jag väldigt lite talas om de estetiska ämnena. Varför denna tystnad? Jag tror att vi är många som har upplevt levande musik i skolan eftersom vi har fått höra den i musikundervisningen. Jag tycker att det skulle vara klädsamt om också kunde tala någonting om de estetiska ämnena och om betydelsen av välutbildade musiklärare, bildlärare och idrottslärare, som också undervisar i dans. Varför måste det komma någon annan till skolan även när det handlar om kultur i skolan? När vi talar om ett kulturprojekt handlar det om samverkan mellan skola och kulturliv. 312 i (fp) replik: Det här är en underbar fråga som jag vill tacka för. Jag vill bara rekommendera läsning av idéprogram som lades fram vid landsmötet och som heter Kulturen lyfter . Där finns punkt efter punkt av kompetensutveckling för lärare i just estetiska ämnen, punkt efter punkt av hur man så att säga lyfter lärarkompetensen och hur lärarlyftet också ska kunna handla om musik, bild, teater, form och vad man vill. Det är den ena satsningen. För övrigt vill jag säga att landsmöte inte i programmet lyfte fram frågan om fri entré på de statliga museerna. Det gjordes i enskilda motioner. Och jag hade inte personligen en sådan motion. blev det landsmötes beslut att successivt verka för att detta ska genomföras i . Personligen tycker jag att det vore väldigt bra. Och jag har sagt förut alla vet det att jag tycker att det var en bra reform. Man fick mycket kultur för förhållandevis lite pengar. Men jag kan försäkra att droppen urholkar stenen inte genom sin kraft utan genom att ständigt falla. 313 () replik: Detta kulturpolitiska program låter bra. Om jag får följa upp elever i låter det som att de får en musiklärare i stället för besök. Men det kan finnas möjlighet till samtal ändå. Jag hoppas väldigt mycket på en fortsatt diskussion om hur de estetiska ämnena ska lyftas fram i skolan. Det ser jag fram emot. 314 i (fp) replik: Det var egentligen inte någon fråga i detta, utan vi konstaterar att vi ser lite olika på vissa saker inom alliansen. Jag vill ta tillfället i akt att säga att det är varje partis skyldighet och ansvar att förnya det egna partiets ställningstaganden, att jobba vidare och att hitta samförståndslösningar. Jag är övertygad om att det kommer, även om jag inte hyser någon förhoppning om att det ska ske , men kanske innan mandatperioden är slut, vem vet. Det står skrivet i stjärnorna, men det är mot stjärnorna som vi ska sikta. 315 (): Svensk film har utvecklats på ett mycket positivt sätt. Produktionen av ny film har visserligen dragits med vissa ekonomiska problem, men bredden och det konstnärliga innehållet imponerar. Det gör att svensk film också uppmärksammas internationellt, nu senast levande. Filmskapandet har varit och är en stor tillgång för . Men svensk film är hotad, och hotet kommer från ett för många oväntat håll, nämligen från de inhemska aktörerna. När nådde sitt mål att ta över Astoriabiograferna skapade man en monopolliknande ställning. SF har av svensk biografmarknad i stort och av biograferna i storstäderna. Detta är helt unikt internationellt. Inte i något annat europeiskt land hittar vi en liknande situation. Varför är då detta ett hot mot svensk film? Det är framför allt därför att SF kommer att få en totalt dominerande roll även när det gäller distributionen av film. Det blir en helt dominerande aktör som avgör vad som är gångbart och som därför tas upp på repertoaren. De få konkurrenter som finns kommer i stället att få kämpa med monopolet om att över huvud taget få färska filmkopior, och de filmer som inte visar går knappast upp alls på landets biografer. Risken är stor att svensk kvalitetsfilm hamnar i strykklass. De folkrörelsedrivna och fristående privata biografer som finns i landet kommer att få stora svårigheter att överleva om inget görs. Det gör att svensk film som trots vissa internationella framgångar framför allt visas i för svensk publik får svårare att nå ut. Den nedåtgående spiralen förstärks. Ekonomin i filmbranschen urholkas ytterligare, och stöd räcker till allt färre filmer. De filmer som produceras utan stöd av , så kallad oberoende film, får naturligtvis än svårare att göra sig gällande. I det här läget krävs politisk analys och politiska initiativ. Analysen att monopolet är skadligt för konkurrensen och därmed för mångfalden är inte särskilt svår att göra. Den regering som vi har har på många andra områden uttalat sig mycket kritiskt mot monopol. Varför är man så tyst på detta område? Vad kan då göras? Som jag ser det måste de få konkurrenter till SF som finns kvar ges förutsättningar att långsiktigt finnas kvar på marknaden, inte genom driftbidrag men däremot genom ett stöd till den nödvändiga teknikövergång till digital visningsteknik som redan har startat. En enig riksdag ansåg att just denna teknikövergång var värd att stödja och gav regeringen i uppdrag att arbeta med det. fick därefter regeringens uppdrag att ta fram förslag i frågan. Uppdraget är fullgjort, och dessutom har SFI på den nya regeringens uppdrag lämnat ett förslag på hur detta skulle kunna starta genom stöd till investeringar i digital biografteknik, och då riktat till de mindre biograferna utanför storstäderna. , och även SF, är helt på det klara med att SF klarar detta helt på egen hand. Man behöver inget stöd för denna övergång. Men det klarar inte SF:s konkurrenter. De behöver stödet. Utan ett samhällsstöd till investeringen är risken mycket stor att det finns endast biografer i de större städerna i varje län, på de platser där SF har sina anläggningar. Är detta scenario realistiskt, eller är det bara någon sorts skräckbild? Enligt min mening är det i allra högsta grad realistiskt. Det räcker med att göra en utblick i vår närmaste omvärld för att förstå sambandet och allvaret i situationen. I kommer man att digitalisera alla drygt 400 biografer. I och investeras det stort i ny teknik, likaså i . Det kommer att ha det goda med sig att priset på projektorer och kringutrustning går ned. Men det innebär också att de som inte hoppar på tåget nu kommer att tvingas slå igen. Det är min och många andra bedömares bestämda uppfattning att svenska SF bara väntar på att digitaliseringen ska ta fart. Då sätter även de i gång med den följden att deras konkurrenter inte har en chans att hänga med. Det scenario som jag just har tecknat blir då verkligt. Jag vill slå fast att film är bäst på bio och att det ska vara möjligt att gå på bio i hela landet. För att det även ska vara möjligt måste regeringen nu ta fram förslag ur byrålådan och därmed starta investeringen i ny digital biografteknik. Det är inte bara ett stöd till biografstrukturen utan också en viktig förutsättning för svensk filmproduktion . Sedan kan man med denna digitala teknik göra mycket annat. Man kan visa så mycket mer, till exempel opera direkt från Metropolitan i , teater direkt från ni har fått inbjudan till de digitala visningarna runt om i landet direkt från författaraftnar från , idrottsevenemang från , eller kanske . Det är bara några exempel på vad tekniken ger för möjligheter. Rätt använda och med rätt stöd till investeringar kan kultur och andra evenemang nå en mycket stor del av vårt land. Det kommer att berika kulturlivet och därmed människors vardag. Jag förväntar mig att regeringen tar initiativ i denna fråga. I detta anförande instämde (). 316 HANS () replik: Jag tycker att förde ett rätt intressant resonemang. Det var just ett resonemang eftersom det var både för- och nackdelar. Jag tycker att det som gör är glädjande, nämligen att peka på digitalbions möjligheter. Jag tror att vi båda är ett svar på spåren när det gäller hur svensk filmbransch förändras. Jag tror också att det är viktigt att tänka på att även om det nu är en väldigt dominerande aktör som vi har i i form av SF är också SF en dominerande finansiär av det filmavtal som vi har, så att pengarna som går till svensk film via filmavtalet där privata aktörer och staten bidrar med pengar kommer från båda källorna. Folkets Hus och Parker är en av de stora fina aktörerna när det gäller digitalbio. De har kunnat arbeta med digitalbio utan den typ av statligt stöd som pekar på. Dessutom: Socialdemokraterna pekar nu på rätt många utgifter. Taxametern är i gång, men man måste också kunna finansiera allt man nu lovar. 317 () replik: För mig är det naturligtvis självklart att peka på de aktörer som finns i och som jobbar med digital teknik, exempelvis Folkets Hus och Parker. Men även de på som är väl insatta i frågan pekar på det nödvändiga i att samhället är med och bidrar till investeringen inte att staten ska ta hela kakan. En hel del av de investeringar som tidigare gjorts har skett med samhällets stöd i olika former. I några fall har det till och med varit EU-bidrag. Det kan vi väl bara tycka är bra. Men vi ska också komma ihåg att den teknik som det i investerats i inte håller måttet enligt vad de amerikanska filmbolagen faktiskt kräver. Vi har en teknik med för låg kvalitet förutom på 2 av de 60 biografer som finns. 318 HANS () replik: Ja, det pekar på är alldeles riktigt. Det är bra att han för debatten i en resonerande ton. Dock vill jag säga att jag som förtroendevald tycker att man om man anger möjliga utgiftsområden också i ärlighetens namn måste berätta hur det ska finansieras. Det är lätt att lova men svårt att leverera. En liten detalj som man också skulle kunna fundera på som en möjlig källa för digitalbiograferna när det gäller att kunna ta en ökad kostnad för en investering i utrustning är det så kallade tillståndskortet. Jag tycker att det är lite märkligt att de som har digitalbio måste ha det tillståndskort som censurmyndigheten kräver. Det gäller för vanlig film. Tillståndskortet berättar hur lång filmen är och så vidare. Det kostar att ha tillståndskortet. Digitalfilm är per definition inte förhandsgranskad som vanlig film är, så ett avskaffande av kravet på tillståndskort för dem som har digitalbio skulle kunna vara ett sätt att möjliggöra att det finns pengar som i stället kan användas till investering i utrustning. 319 () replik: Det kan möjligen bidra. Det får man kanske titta närmare på. Politik handlar alltid om prioriteringar; det vet också . har sittande regering valt att sänka skatterna i stället för att satsa på olika, som vi tycker, angelägna områden. Det här är faktiskt småpengar i sammanhanget. En liten del av de skattesänkningar som regeringen har föreslagit skulle räcka till långt mycket mer än den här investeringen. När det gäller kultur i hela landet måste vi, menar jag, ha med biografstrukturen i ett sådant resonemang. Då kan man inte liksom bara titta åt andra hållet och säga: Detta får marknaden lösa. I princip är det vad nu säger. 320 (): Det är härligt att också talmannen lyssnar på denna mycket intressanta debatt. Jag vill tacka för att ändå få se någonting positivt. Jag tänker på när hon gratulerade till hennes framgångar på . Jag vill dessutom instämma i gratulerandet eftersom fyller år. Är det inte så? (i (fp): Ja.) Har den äran! För övrigt tycker jag att oppositionspartiernas framföranden här har gått i moll. Inget är bra. Allt är dåligt. Det är så fruktansvärt. Vi har dock inte fått höra något om de egna visionerna. De har kanske inte några visioner. , det var en lång ödslig vandring i något träsk i . Så beskrevs kulturen. Jag fick också en inre syn av att kulturen är som ett överbeskyddat barn som föräldern håller hårt om. Måtte ingen göra sig besväret att försöka hjälpa eller stötta eller öppna detta barns ögon! är utan visioner. Jag var intresserad av att få höra vad som är Socialdemokraternas nya politik. Men ingenting sådant fick vi höra. I stället fick vi höra en tidig budgetdebatt, men det blir kanske bättring i den delen. betraktade regeringens satsning Skapande skola som en monumental besvikelse så föll orden. När det gäller detta paradigmskifte, för att låna uttryck, får vi äntligen en möjlighet för kulturen att komma in i skolans ordinarie verksamhet. Man kan också titta på den långsiktiga delen. uttryckte att satsningen Skapande skola inte är långsiktig, men det är just vad det är. Det handlar om 50 miljoner . Kommer ni ihåg barnkulturåret? Det var ju inte ens ett finansierat projekt vi däremot har tagit fram pengar och gällde bara . Det var ett projekt som inte skulle vara långsiktigt. Men Skapande skola är just långsiktigt. Låt mig också påminna om den norska kultursäckens barndom! Vad startade man med? Det var väldigt små pengar även i norska kronor. Men är det fråga om . Ja, vad vet vi om hur väl detta kan utvecklas? Vi tar i alla fall ett första steg. Jag har försökt att se vad Socialdemokraterna vill med sin kultursatsning riktad till barn och unga. Men jag har inte kunnat få någon ledning. Jag hade hoppats på att få det av . Men inget har sagts om vilka barn det här ska gå till och om hur det ska se ut. Och vilka åldersklasser handlar det om? kan kanske ge mig besked om detta. Men den är inte ett förbud mot fri entré utan en möjlighet att ta ut en entréavgift. Våra institutioner har bedömt att de behöver mer pengar till sina institutioner för att kunna visa upp de vackra objekt som de har. Men Socialdemokraterna tycker att det är viktigare med öppna dörrar än att ha intressanta välvårdade samlingar. Det är ett faktum att bristen på underhåll inte minst när det gäller våra museer är skriande. Men det tycker inte Socialdemokraterna är viktigt. Att värna föremålen är mindre viktigt än att ha fri entré. Ta , för att nämna ett exempel. Det regnar in genom taket. Man får stänga av trappor därför att det inte går att gå i dem. Ska vi ha det så? Socialdemokraterna har inte sagt ett enda ord om det bristande underhåll som de sprang ifrån. De tog en springnota. De öppnade dörrarna men struntade fullkomligt i att vårda det kulturarv som det är ett gemensamt ansvar för oss att vårda. Jag tycker att detta är oansvarigt. Det budgetförslag som vi kommer att diskutera längre fram visar på samma tendenser. 321 () replik: Jag måste säga att det var patetiskt, . inte har tagit del av mitt anförande. Det hon betecknar som träsket i handlade faktiskt om en utvärdering av kulturpolitik. Resultatet av den redogjorde jag för. Man kan jämföra regeringens satsning på skapande skola med . I satsar man fyra gånger mer än . har man en befolkning som är hälften så stor. I ett sådant läge talar man om paradigmskifte! Jag berättade i mitt anförande om skolteaterföreställningar och musikskola som startade för . Att komma nu dragandes med att det här skulle vara något nytt är oförskämt! 322 () replik: Om det var en utvärdering av kulturreform har jag nog missuppfattat det. Men jag försökte lyssna väldigt noga. Det är skrämmande med den retorik som hade i sitt anförande och i replikerna. Ingen annan än staten, kommunen och landstingen ska röra någonting i kulturen. Varför inte låta kulturen växa? Kulturutövarna kan få bidra i samhället och vara en del av tillväxten. Vad är det för fel på det att man som konstnär, artist, faktiskt kan leva på sin lön? Åter när det gäller skolsatsningen: Man startade med lite medel i också, och sedan har det växt. Så kommer det att göra även i . 323 () replik: Det som jag redogjorde för kan upplevas som skrämmande, men jag hade faktiskt ett tema i mitt anförande.