prot · GU0952 · 2007-01-23 00:00:00 — Dessa behöver vi kompensera ytterligare genom att vi i våra kommuner faktiskt måste ta ett större ansvar för dem genom våra kommunala bostadsföretag men också genom att bygga fler bostäder. Jag välkomnar en fortsatt positiv utveckling på bostadsmarknaden där det byggs för alla våra grupper i samhället. Jag välkomnar också att det kommer en bra och socialt inriktad hemlöshetsstrategi från regeringens sida som har det här helhetsgreppet, som jag också hoppas att regeringen kommer att ta i och med att både statsrådet och har ansvaret för de här frågorna. 62 Statsrådet (): Systemtänkande behöver inte vara fel, säger . Jo, om systemen blir för fyrkantiga så att individerna oberoende av form inte passar in. Då har det blivit fel. Och jag tycker att det har varit utmärkande för en hel del av den förda politiken . Däremot behöver vi mycket av systematiskt arbete, bra metoder, utvecklade strategier med sammanhållet tänkesätt och ett helhetsgrepp utifrån individsynpunkt. Det tycks vi vara överens om. Det är min målsättning när jag arbetar med strategin. kommer regeringen också att presentera den. Tack så mycket för debatten! Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2006/07:147 om växtförädlingens framtid i 63 Jordbruksminister (): , , har frågat mig dels vilket värde jag tillmäter den svenska förädlingens roll i ett nationellt och globalt perspektiv, dels vad jag avser att göra för att underlätta svensk växt- och skogsförädlings överlevnad och utveckling. Svenskt och internationellt jord- och skogsbruk står inför stora förändringar och många utmaningar där de globala klimatförändringarna och den globala konkurrenskraften tillhör de största. Framtidsinriktad svensk växt- och skogsförädling kommer att ha en stor roll att spela i dessa sammanhang. Forskning och utveckling är en mycket viktig förutsättning för att kunna möta och skapa beredskap för framtiden. Staten har en roll vad gäller långsiktig och grundläggande forskning. är det viktigt att betona nödvändigheten av att näringen tar sitt ansvar för produktionsnära forskning. För växtförädlingens del har förutsättningarna avsevärt förändrats. En ökad konkurrens med nya sorter från andra medlemsländer i EU har bland annat bidragit till att lagt ned delar av sin växtförädlingsverksamhet. Allt fler sorter som finns på marknaden är bäst anpassade till de klimatförhållanden som råder i de centrala delarna av EU. De medlemsstater som är belägna i EU:s ytterkanter har av ekonomiska skäl fått det svårare att upprätthålla den organisation och kompetens för sortprovning som krävs för att säkerställa att det finns sorter som passar dem. EG:s växtsortsmyndighet har bland annat därför initierat en översyn av den framtida sortprovningen inom EU. kommer i samma syfte att möta ansvariga myndigheter i bland annat och för att diskutera utökat samarbete på området. Regeringen överväger möjligheten att inom ramen för det vidare nordisk-baltiska samarbetet ta ett liknande initiativ. Staten har , som ett komplement till den verksamhet som bedrivs på kommersiella villkor av näringen, stött svensk växt- och skogsträdsförädling. Staten finansierar genom för miljö, areella näringar och samhällsbyggande, Formas, tillsammans med näringen 20062008 ett forskningsprogram inom växtförädlingsområdet omfattande . Vid bedrivs forskning om hur man kan öka avkastningen från våra grödor och motståndskraften mot virus-, svamp- och insektsangrepp. Skogsträdsförädlingen genomgår också förändringar, med stora globala skillnader när det gäller villkor och förutsättningar. möjligheter att bedriva en konkurrenskraftig skogsträdsförädling utgår från ett skogsbruk med företrädesvis inhemska trädslag och relativt långa omloppstider. arbetar med skogsträdsförädling med finansiering från staten och näringen. Forskningen kring skogsträdsförädling finns också vid . Vid , som är ett samarbete mellan och , bedrivs världsledande grundforskning inom området som kommer att spela en stor roll i växtförädlingsarbetet. Skogforsk arbetar med två stora forskningsprogram som avser mer traditionell skogsträdsförädling, Förädling nord och Förädling syd. Programmen har som huvuduppgift att ha en långsiktig och effektiv förädling av tall, gran och björk. Förädlingen bedrivs enligt en strategi som kombinerar långsiktig anpassning och genetisk förbättring med bevarad genetisk variation. Testat material finns tillgängligt för Skogforsks intressenter och uppdragsgivare vilka själva svarar för frö- och plantframställningen till sin skogsodling. Avslutningsvis vill jag betona växtförädlingens och skogsträdsförädlingens betydelse för den framtida utvecklingen av jord- och skogsbruket. Det krävs forskning och en långsiktig anpassning och förbättring av växt- och skogsmaterialet. Det gäller bland annat att möta behovet av ett minskat kemikalieberoende och nya produkter samt att kunna möta den ökade efterfrågan på biomassa. Näringarnas betydelse för att driva på utvecklingen är som jag sagt helt avgörande. Staten kan bidra genom att initiera samarbete med andra länder och fortsätta att stödja forskning via Formas. 64 (): Först vill jag tacka jordbruksministern för svaret. Jag uppfattar det så att vi är överens om förädlingens betydelse för jord- och skogsbruket. Det känns också bra att ska ta kontakt med bland andra och för att diskutera ett ökat samarbete. Att regeringen dessutom överväger att bredda kontakterna till övriga baltstater gör inte saken sämre. Jag vill dock med utgångspunkt från svaret komplettera med ytterligare några frågor. Som det mycket riktigt påpekas i svaret är de flesta sorter som finns på Europamarknaden anpassade till andra klimatzoner än dem som finns i vårt land. Om förädlingsarbetet i försvinner blir ju effekten att avkastningen och kvaliteten här blir lägre på grund av att sorterna inte är lämpade för vårt klimat. Det är förödande ur konkurrenssynpunkt för svenskt jord- och skogsbruk. Det finns andra länder utanför EU som har förhållanden som är likartade våra. är ett sådant exempel, och jag vet att har förädlat raps på . Stora delar av har också odlingsbetingelser som liknar våra. Hur ser jordbruksministern på möjligheten att vidga ett internationellt samarbete till att även omfatta länder utanför EU? I svaret framgår också att staten satsar en hel del resurser på forskningen, och det är ju vällovligt, lika naturligt som det är att näringen själv får bidra med insatser för att utveckla miljö och affärsmöjligheter. Men det som svaret beskriver tyder också på att vi som ett relativt litet land splittrar resurserna i stället för att samordna dem. Det tyder också på att vi satsar mer på grundforskning och mindre på den tillämpade forskningen och kontakterna med näringslivet. Hur ser jordbruksministern på en ökad samordning av våra gemensamma forskningsresurser? 65 (): Jag får tacka interpellanten för interpellationen och jordbruksministern för svaret. Vi är väl ganska överens över partierna om vad som görs i det här. Men lite grann mer kring framtiden saknar jag. Det nämns i svaret om klimatförändringarna, vilka naturligtvis leder till att södra kommer att få problem. Vi kommer eventuellt att få det lite varmare vilket gör att förädling i södra delarna av kan öka i konkurrensen med till exempel och som är de stora när det gäller spannmål och oljeväxter. Jag saknar lite grann hur man tänker i de här banorna. Det är ändå så att vi har ett annat klimat. Vi har också förädling i just på grund av klimatskillnaderna inom landet. Vi har statliga resurser för att kunna bedriva förädling i de norra delarna. En annan del jag saknar gäller en fråga som jag vet att man inte heller är riktigt överens om inom den nuvarande regeringen, nämligen användningen av genteknik och GMO. Jag anser att det tillhör framtiden att man använder sig av den teknik som finns tillgänglig. Detta är ett område där och har stått tillbaka eftersom man inte kunnat enas om olika överenskommelser och sedermera inte heller om tillämpningen. Ett exempel är , som nämndes här tidigare. På vartannat fält som var besått med raps och rybs kom sorten från , det vill säga från svensk förädling. Sedan gjorde gentekniken sitt intåg, och eftersom inte kunde vara med när det tåget gick minskade vår andel, så att säga, av sådda oljeväxter i mycket kraftigt. Detta är naturligtvis ett problem för branschen. Det här är en stor fråga. Jag vet att den är kontroversiell, men man måste börja fundera över den: Vad kan vi använda tekniken till? Det är ju oftast inte tekniken vi debatterar utan användningen av den. En annan fråga som nämnts lite grann här är energiomställningen. Det som berör växtförädlingen är naturligtvis hur våra tillgångar i form av mark ska användas i . Ska vi använda dem för att producera mat eller för att producera energi? Jag menar att i åtminstone de södra delarna av ska huvuddelen användas till att producera mat eftersom vi har ett mycket bra jordbruk i där vi använder väldigt lite bekämpningsmedel och så vidare. Jag skulle alltså vilja höra lite mer från jordbruksministern när det gäller gentekniken och energiomställningen kopplat till växtförädlingen. 66 Jordbruksminister (): I likhet med övriga talare här tycker jag, vilket jag inte sade i mitt inledningsanförande och mitt svar på interpellationen, att den här frågan är viktig. Den är viktig för ; den är viktig för de näringar den berör. Låt oss konstatera lite hur det var tidigare innan vi diskuterar framtiden. har varit ett föregångsland på detta område över och genom tiden. Som ledamöterna väl känner till har stora förändringar skett som beror på ett antal olika saker. Den kanske mest avgörande förändringen skedde i samband med att vi först avreglerade jordbrukspolitiken i vårt land och därefter gick med i den europeiska unionen. Detta möjliggjorde en del förändringar för statens del. kan vi använda de tillgängliga resurserna på detta område på samma sätt som staten gör på väldigt många andra områden, nämligen till att stötta den grundläggande forskningen. Precis som jag sade i mitt förra anförande får då näringen ta ansvaret för den vidare forskningen och utvecklingen på detta område på samma sätt som det är på jättemånga andra områden. Vi har alltså i huvudsak inriktat vår politik mot detta . Det är inget nytt för den här regeringen, utan så var det även under den tidigare. Därtill kan läggas att statens bidrag till dessa områden har skett i form av program av olika slag där staten och näringen ofta har hjälpts åt. Vad beträffar det internationella samarbetet, som också var uppe i debatten, vill jag påpeka att vi enligt min mening är föregångare när det gäller att ta internationella kontakter. Det beror säkert på att vi har den kulturen i vårt land, men det beror också på att vi i sammanhanget är förhållandevis små. Vi har byggt upp ett kontaktnät över världen, både från statens och det övriga samhället sida och från företagens sida, på ett sätt som gör att vi ändå, tycker jag, kan se framtiden an med tillförsikt. Detta har resulterat i att vi till exempel har en nordisk genbank, vilket kan vara en värdefull resurs den gång man vill gå tillbaka och hämta en gen som inte längre finns i kommersiell odling. Vi har också skapat mötesplatser mellan de nordiska länderna för att främja och förbättra försörjningen av lämpligt skogsodlingsmaterial. Vi har skapat mötesplatser för forskning och praktik och för att förmedla kunskap, utbildning och erfarenheter mellan människor och organisationer. Avslutningsvis i detta inlägg vill jag ta upp frågeställningen kring GMO. har tillämpat och ska fortsatt tillämpa den så kallade försiktighetsprincipen. Vi ska inte sprida växtmaterial som vi inte vet vad det leder till, utan vi ska kunna gå tillbaka. Det är den position som har haft och fortsättningsvis kommer att ha i de här sammanhangen. 67 (): I interpellationen har jag inte berört avelsarbetet med våra husdjur, men jag vill ändå upplysa om att när jag var hemma nu fick jag beskedet att Svincenter i kommer att läggas ned. Det innebär att ytterligare en pusselbit inom forskningsområdet jordbruk försvinner från landet. Det har i högsta grad bäring på växtförädlingen eftersom denna i huvudsak har varit fokuserad på foderutveckling. En bra foderråvara påverkar självklart animalieproduktionen. Jag är allvarligt bekymrad över vad som händer med svenskt jord- och skogsbruk om forskningen försvinner och vill gärna se någon form av helhetsgrepp, att alla berörda parter bidrar till probleminventering och lösningar så att vi även framöver ska kunna ligga i framkant när det gäller bioteknik och i synnerhet bioenergi. Vi har ju ett internationellt sett gott anseende just på bioenergisidan och känner att här finns en potential med ett bra affärskoncept som vi kan driva . Bristande samordning får inte äventyra det svenska jordbrukets framtid. En annan fråga som också berör växtförädlingen är upphovsmannarätten och möjligheten att säkerställa royaltyer till de företag som tar fram nya sorter. Vi vet att det är svårt att få in licensavgifter från ett antal brukare i länder som inte har byggt upp system och regelverk för detta, och det är klart att det påverkar lönsamheten i de svenska forskningsföretagen. Är detta en fråga som diskuteras på den internationella arenan? 68 (): Den problemanalys som interpellanten gör är mycket intressant. Detta är en fråga som regeringen naturligtvis måste ta till sig. Vi har ju ändå en ambition att vara rädda om vårt öppna odlade landskap i , och då krävs det att vi lägger ned lite jobb på att bibehålla det på ett bra sätt. Sedan gällde det gentekniken. Visst, försiktighetsprincipen ska naturligtvis gälla, och det gör den också. Men jag tycker ändå att det är viktigt att lyfta fram detta när man pratar om växtförädling. Växtförädling har ju ändå på det sättet en begränsande spridning, så att säga, och kan och kommer att bli en viktig del i att använda sig av denna teknik både för att framställa energi och för att framställa mat. Vi kan komma till rätta med eller minska bekämpningsmedelsanvändningen. Vi vet att det i en del av de grödor som vi använder till energiframställning ganska utbrett fortfarande finns olika sorters insekter och sådant man behöver komma till rätta med för att minska bekämpningsmedelsanvändningen i den delen. Gentekniken kopplad till konventionell växtförädling är ju oerhört viktig. Och jag tycker att det är vällovligt att lyfta fram även den tekniken. Jag vill avsluta med att i förväg passa på och gratulera jordbruksministern som fyller jämnt . 69 Jordbruksminister (): Tack för vänligheten! Organisationen kring det vi diskuterar , nämligen växtförädling, vet jag diskuteras internt inom . Ett mål som har är att man i ska etablera ett ledande centrum för växtförädlingsforskning och därtill knutna aktiviteter för norra . I detta ingår bland annat växtförädling och framställning av nya växtsorter för näringen och samhället samt förstås sortprovning. Den här diskussionen är på intet sätt avslutad, men vad jag särskilt vill poängtera i den här debatten är att ska detta bli verklighet förutsätter jag att samhället och näringen kan hjälpas åt. Annars kommer inte detta att bli verklighet, vilket jag tror att både jag och interpellanten liksom meddebattören vill att det ska bli. I sammanhanget vill jag igen poängtera att min inställning är att samhället i all huvudsak har att ansvara för relevant grundforskning och därtill för forskarutbildning. Näringen får ta det andra ansvaret. På de här premisserna hoppas jag att vi tillsammans ska kunna göra någonting bra på det här området. Låt mig också tala om, så att inte det ska vara obesvarat, att samhället lägger förhållandevis, i mitt tycke, stora pengar på detta. Man har från sida beräknat att deras samlade kostnader är i storleksordningen . Jag tycker att det är väldigt mycket pengar. Även på den skogliga sidan förekommer det här samarbetet mellan samhället och näringen, vilket det finns skäl att poängtera. Där är summan förvisso inte lika stor, men en ansenlig peng går ändå från samhällets sida för att upprätthålla den här näringen och forskningen på ett för samhället bra sätt. Vad gäller frågeställningen om licensiering kan man konstatera att förädlingen av växtsorter tar och att det är dyrt. De senaste 20 årens facit visar ju att vi har fått en koncentration till färre och större växtförädlingsföretag. Mycket av den egentliga växtförädlingen görs av en handfull mycket stora transnationella växtförädlingsföretag, även om det självklart finns undantag. tycker jag att man kan peka på att utvecklingen är att licensiering av sorter till lokala aktörer blir vanligare. Det visar all statistik. De lokala företagen, aktörerna, kan då antingen välja det som passar den egna marknaden bäst eller korsa det inköpta och inlicensierade materialet med egna sorter. 70 (): Jag vill säga tack så mycket för de positiva öppningarna när det gäller . Det är i alla fall ny information för mig att detta är på gång, och det känns positivt. Man kan säga att det tangerar de andra tankegångar jag har delgett er här, nämligen om samordning och resurser. 80 miljoner är oerhört mycket pengar. Men som äger tror jag har en egen forskningsbudget på ungefär 500 miljoner, bara det företaget. Därför är det så oerhört viktigt att vi använder våra resurser på ett effektivt sätt, oavsett om det är offentliga medel eller pengar från näringslivet, så att vi får ut bästa möjliga resultat. Likaså är vi överens om att man självklart inte kan kräva att staten ska gå in och fixa själva spetsforskningen åt enskilda företag. Men man ska kunna lägga den på sådan nivå att det finns möjligheter för en affärsutveckling i nästa steg. Jag vill tacka så mycket för svaret och känner att här finns möjligheter att utveckla detta , självklart i stor utsträckning med som grund. I övrigt vill jag också instämma i gratulationen. Jag har ingen möjlighet att dyka upp , så det får bli i stället. 71 Jordbruksminister (): Jag vill också tacka för den intressanta och viktiga debatten. Det är en viktig sak att arbeta vidare med för och för de berörda näringarna. Jag tror att vi i den här debatten har funnit ett par ledord, nämligen att vi måste samordna resurser. Vi måste samordna mellan företag så att vi inte spiller resurser. Jag tror också att vi måste samarbeta mellan stat och näringsliv, men också samarbeta nationer och företag emellan. Då tror jag att man kan få det vi alla önskar, nämligen en utveckling av den marknad som har haft och varit framgångsrik på. Jag hoppas att vi tillsammans ska kunna göra det så att vi når de nya mål som vi alla är intresserade av att nå. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2006/07:148 om åtgärder mot import av illegalt avverkat timmer 72 Jordbruksminister (): Per har frågat mig hur jag avser att verka för att staten genom offentlig upphandling inte bidrar till skogsskövling genom att köpa in illegalt avverkat timmer. Han har också frågat mig hur regeringen ställer sig till ett eventuellt förslag från om förbud mot försäljning av importerat illegalt avverkat timmer och illegala träprodukter och om jag kommer att verka aktivt inom EU för en sådan lagstiftning. Låt mig börja med att säga att jag till fullo delar Per oro för de illegala skogsavverkningar som pågår, framför allt i , och de negativa effekter som detta medför på miljön och ursprungsbefolkningar samt relaterade ekonomiska förluster för producentländer och seriösa företag. Allt virke som förbrukas i svensk industri och av svenska konsumenter ska självklart komma från lagliga avverkningar, oavsett om ursprunget är svenska eller utländska skogar. Basen för ett trovärdigt och lagligt skogsbruk är att producentlandet har en fungerande lagstiftning, en trovärdig skogsmyndighet utan korruption och en tydligt definierad äganderätt till skogsresursen. Tyvärr är dessa kriterier inte uppfyllda i många länder. Jag anser därför att den mest effektiva åtgärden är stöd till producentländer för att bygga upp effektiva skogliga institutioner som verkar inom hela skogsbruket. Man ska inte heller glömma den privata sektorns åtgärder. En ökad miljömedvetenhet bland konsumenter har lett till en växande andel miljöcertifierat skogsbruk, större användning av miljömärkningssystem och att allt fler skogsbolag utvecklar egna system för att spåra sina råvaruflöden. Offentlig upphandling kan vara ett kraftfullt instrument för att göra det svårare att sälja produkter som är producerade i strid mot gällande lagstiftning. Det generella regelverket innebär att allt som upphandlas offentligt ska vara lagligt producerat. Frågan här är snarare vilka krav man kan ställa på att den som säljer skogsprodukter kan visa att virket har blivit lagligt avverkat. Flera länder inom EU, till exempel och , har infört olika typer av kravspecifikationer vid offentlig upphandling av skogsprodukter, som inkluderar att säljaren ska kunna visa att produkterna kommer från lagligt skogsbruk. Regeringen bereder möjligheterna till en svensk motsvarighet. Det är viktigt att sådana kravspecifikationer utarbetas så att man inte diskriminerar olika leverantörer, till exempel på grund av produktens ursprungsland eller företagets storlek. EU arbetar med att skapa bilaterala avtal med producentländer för att reducera förekomsten av illegala avverkningar. Producentlandet förbinder sig att med stöd från EU införa ett system med exportlicenser för lagligt avverkade skogsprodukter. Virke och sågade träprodukter som exporteras från ett partnerland till EU måste åtföljas av en exportlicens för att få inträde till EU. Förhoppningen är att en första överenskommelse kan nås med och att licenssystemet ska börja fungera om ytterligare ett eller . har fått uppdraget att analysera och utveckla ytterligare åtgärder för att minska illegala avverkningar. Kommissionen har ännu inte presenterat några förslag, och det finns därför inte heller något konkret förslag om förbud av import till EU av illegalt avverkat virke för regeringen att ta ställning till . Det finns dock frågetecken kring en sådan unilateral lagstiftningsåtgärd. Det är producentlandets lagstiftning som avgör vad som är lagligt eller inte. Därmed måste EU-myndigheter samarbeta med producentländernas svaga och ofta korrupta myndigheter för att visa att virket är olagligt, vilket har visat sig vara mycket svårt. Ett alternativ skulle vara att lägga bevisbördan på det företag som importerar skogsprodukter att visa att virket är lagligt avverkat. Det skulle öka kostnaden ytterligare för företag som följer lagstiftningen och således innebära ytterligare incitament till korruption och leda till ändrade handelsflöden till marknader med lägre krav. Regeringen deltar aktivt i det arbete som görs inom EU, och jag hoppas att arbete kan leda till förslag på ytterligare åtgärder som på ett effektivt sätt motverkar illegala avverkningar. 73 PER (): Jag tackar jordbruksministern för svaret. Precis som jordbruksministern så vältaligt beskriver är illegal avverkning av skog ett stort hot mot den biologiska mångfalden i världen. beräknas det att av världens urskogar är förstörda eller kraftigt påverkade av människan. Den illegala avverkningen står för en väldigt stor del av den skogsproduktion som kommer från vissa länder och påverkar därför även den resterande urskogen. Den illegala avverkningen tar inte hänsyn till några naturvärden eller reservatsgränser. Inte heller respekteras urbefolkningars levnadsutrymmen eller de stora sociala värden som världens urskogar har. Illegala avverkningar skapar också mycket stor miljöförstörelse och föröder ekosystem som aldrig kan återställas, eftersom jorden snabbt eroderas bort efter avverkning. Dessutom beräknas illegal avverkning kosta utvecklingsländerna i uteblivna intäkter . Jag välkomnar ministerns engagemang. Men när det gäller vilka åtgärder som regeringen är beredd att vidta för att minska den illegala avverkningen i världen är jordbruksministern betydligt mer försiktig i sina ordval.