prot · GU0948 · 2007-01-16 00:00:00 — Vi kanske kan få ett svar på om det är så att ideologin är överordnad det ekonomiska ansvaret i den här utförsäljningen. 25 Statsrådet (): Låt mig börja med senaste fråga. Det är spännande att den kommer just från en representant för om man tittar på dess ideologiska historia, statligt ägande och statligt ägande kopplat till medborgarnas ekonomiska utveckling. Jag tycker inte att historien, , ger belägg för att ett stort statligt ägande skulle ha en positiv koppling till goda ekonomiska villkor för medborgarna. Men vi kanske kan utveckla det i nästa replik. tar onekligen upp en del intressanta frågeställningar. Jag tycker att det är bra att vi har en sådan här diskussion, därför att det är inga självklarheter hur man ska ställa sig till de här frågorna. Det finns dock några saker som man ändå kan utgå ifrån. Jag tror att både och jag i våra hushållsekonomier tittar på hur mycket lån vi har. Vad kan vi unna oss? Vad känns tryggt? Just nu har vi en låg ränta bra. Just nu är våra hus värderade väldigt högt. Kommer de att vara det framöver? Om vi tittar på de här företagen historiskt är det ju faktiskt så att vi inte alls alltid har haft så här låg ränta och så här hög avkastning. Jag tror att vi behöver sätta oss ned och räkna på hur det sett ut historiskt. Det räcker med att vi går tillbaka i tiden till dess att regering gjorde en första delprivatisering av Sonera. De här sakerna är inte självklara, för nu blickar vi framåt, och ingen av oss vet hur framtiden ser ut. Men låt oss då börja med den övergripande frågan. tog upp Nordea. Jag vill bara säga att regeringen kommer att agera som en ansvarsfull ägare. Vi strävar efter en affär framöver som är bra både för de svenska skattebetalarna och inte minst för Nordea, detta oerhört viktiga företag, denna bank som har så stor betydelse för hela och faktiskt också nu för och som expanderar in i . Det är en oerhört spännande och viktig utveckling. Vår strävan är att framöver hitta köpare som kan erbjuda både ett bra pris och goda utvecklingsmöjligheter för Nordea och dess anställda. Det är vår övertygelse att den slutliga lösning som ska till också måste vara bra för som helhet. Detta är inte gjort i en handvändning det vet både och jag. Det krävs noggrann analys av detta innan man sätter pennan till papperet och undertecknar ett avtal, och jag är intresserad av att diskutera de här frågorna med . Jag är glad för att vi kan ha en sådan diskussion runt de här viktiga frågorna. frågar: Är det högsta möjliga pris som gäller, eller ska vi ta ansvar? Vi kan titta på de företagsaffärer som ständigt görs över hela jordklotet. Det finns många som livnär sig på att förmedla sådant här. Ofta är det ju så för att inte säga att när man gör en affär så ska den vara bra för både köparen och säljaren. Vi kan titta på ett antal exempel på detta och se att om man hittar rätt industriell partner så kan det vara till stort gagn för alla dessa företag, och de kan utvecklas på ett bra och strukturellt riktigt sätt. Budgetlagen kräver att vi ska söka bästa pris. Det är inte tal om annat. Vi måste annars begära av att få frångå budgetlagen i den delen. Att amortera på statsskulden är viktigt för att ha goda marginaler för välfärden och för den demografiska utmaning som vi står inför. 26 (): Lite grann är det kanske en eftertanke som har kommit över . Man har sett hans utveckling från att nästan lite triumferande ha besökt olika riskkapitalbolag, glatt utropande att han har någonting att försälja, till att börja inse att det här med att sälja inte är någon lätt sak i och med att man av historiska skäl sitter med ett betydande ägande i två av absolut viktigaste företag. Det här är två företag som inte bara är viktiga i sig utan som dessutom spelar mycket stor roll för svensk finansmarknad då talar jag om Nordea. Vi har uppfattningen att ska vara ett land i norra som uppfattas som ett centrum för finansiella bolag och finansiella transaktioner där både infrastruktur och huvudkontor i attraktiva bolag finns och verkar och där en arbetsmarknad växer fram mycket starkt. Där spelar Nordea en alldeles avgörande roll. Sonera har också en mycket stor roll att spela när det gäller att är en av allra starkaste nationer på telekomområdet. Där finns rader av olika företag, men ett så stort företag som Sonera, med huvudkontor och forskning och utveckling i , spelar naturligtvis en väldigt viktig roll. Man har bundit sig för i en valrörelse att det här ska säljas ut. Det är mycket riktigt som säger: Vi har en budgetlag och också egen uppfattning att det här ska säljas ut till högsta möjliga pris. Då blir det inte lätt att ha på sig den ansvarstagande min som nu försöker sig på i talarstolen. Vi vet att finansmarknaden har förändrats på ett sådant sätt att det inte finns något överskott på långsiktiga ägare . Vi har rader av olika ägartyper på både gott och ont, ska jag villigt erkänna. Men det är klart att när man har den här typen av företag väl kapitaliserat och med god likviditet, stora framgångar på marknaden och god intjäningsförmåga då finns det också ett mycket stort intresse från internationella riskkapitalbolag att ge sig in som ägare för att kortsiktigt få ut så mycket som möjligt av detta. Det är just det som exempelvis , vice ordförande i , varnar för. Förutsättningen för att lyckas i den typen av internationalisering för företag som har sina rötter i gamla statliga monopol och som lever på avreglerade marknader är att det finns långsiktiga, tunga ägare som garanterar en viss stabilitet i den förändringen. Hur ska då göra när spekulanterna anmäler sig? Ni har förbundit er inför och inför svenska folket att sälja för 50 miljarder , minst 150 miljarder . Det är klart att kommer att känna, , att här ska säljas för att uppnå målen! Ni är bundna vid att sälja till maximalt pris. Ja, det är klart att annars skulle många medborgare undra: Skänker regeringen bort delar av medborgarnas förmögenheter? Och ni kommer att upptäcka att det finns rader av köpare som är villiga att betala men som kanske inte alls uppfyller det som nu säger är viktigt: långsiktigt ägande med ansvar för att företagen utvecklas i och fortsätter att vara viktiga inte minst för när det gäller finansmarknaden i . Varför inte ta av de ideologiska skygglapparna och se att det kan finnas en roll för ett statligt ägande också i ett börsföretag? Vi har från borgerligheten fått kraven på att sälja Nordea. har aktiekursen stigit mycket kraftigt. Det har inte varit någon dålig placering av medborgarnas förmögenhet. Ta av skygglapparna! Se att det finns en roll som långsiktig ägare! Låt marknaden fungera på ett bra och effektivt sätt, men låt inte ideologisk blindhet leda er. 27 (): Innan jag gick hit råkade jag städa mitt skrivbord, och det var ju rätt intressant i sig. Man hittar alltid en del godbitar, och jag hittade faktiskt en artikel som berörde just banker och deras verksamhet . Man hade gjort en stor Sifoundersökning om trovärdigheten hos bankerna och det missnöje man kände från svenska folket med bankernas service och avgifter. Tidningen uttalade tydligt att bankerna styrde kunderna mycket tydligt med avgifter och belönade de lönsamma kunderna. Man kan säga att bankmarknaden , , inte heller är väl fungerande precis, eftersom den är ett oligopol det är alltså ett fåtal stora aktörer som helt dominerar den här marknaden. För vem är det då bra att sälja ut en bank som vi gemensamt äger? Det är inte bra för kunderna, såvitt jag kan se, och det är inte bra för oss som äger banken. Om staten är en stark ägare så ger det banken goda förutsättningar i och med att man får bättre rating, alltså en bättre kreditvärdighet, som i sin tur ger kunderna lägre ränta och så vidare. Då säger statsrådet att vi ska sälja för att vi ska betala av på lånen. Men faktum är, statsrådet, att vi har en nettoförmögenhet i staten på ungefär 500 miljarder. Våra tillgångar är mycket större än våra skulder. Då kan det mest lönsamma inte vara att sälja ut tillgångar som ger mycket för vår gemensamma välfärd i form av infrastruktur och utveckling, pengar som vi skulle kunna använda för medborgarnas bästa. Jag tycker alltså att ni har väldigt lite på fötterna när det gäller er argumentation. Ni har skrikit länge på någonting som ni egentligen borde inse inte är bra för medborgarna eller för det ansvar ni tagit på er för att leda det här landet. Jag tycker att ni faktiskt borde tänka efter. De siffror som visas, till exempel att Sonera ger staten 12,7 miljarder i aktieutdelning , borde kunna tilltala personer också i den borgerliga regeringen. Det borde vara sådant som man vill ha även framöver för medborgarnas gemensamma bästa. 28 Statsrådet (): Jag tycker att detta är en intressant och givande debatt. tycker att jag skruvat ned tonen från mitt besök på de finansiella marknaderna; jag tror det var . Jag var då ute och lyssnade på hur det hela fungerar, hur mycket värde som skapas för den svenska välfärdssektorn genom detta, och kunde konstatera att det är en oerhört expansiv del av svensk ekonomi. De producerar mycket mervärde, också till hela den offentliga sektorn, genom det mycket höga förädlingsvärdet. Där finns en viktig del av vår välfärdsproduktion och det skulle där håller jag med kunna bli ännu mer av detta. Men måste vara attraktivt för alla företag, oavsett vem som äger dem. Därför handlar det för oss framför allt om att skapa goda förutsättningar. Det är det regeringen vill göra, gärna tillsammans med våra vänner inom socialdemokratin där så är möjligt. säger att vi ska sälja för 50 miljarder och att det blir problem om vi ska ha bästa möjliga pris. Det behöver inte vara så. Vad är bästa möjliga pris? Jag tror att det är för tidigt både för mig och för alla andra här att säga det. Det finns mängder av lösningar på dessa frågor, och därför finns det all anledning för oss att tänka oss för mycket noga innan det görs. Om vi inte gör det är jag övertygad om att och jag kommer att få stå här med betydligt mindre på fötterna än nu tycker att jag har. Självklart kommer vi att vara oerhört noggranna i den här processen, och vi lyssnar gärna på goda råd också från , som ju arbetat med de här frågorna tidigare. En viktig sak att tänka på i det här sammanhanget är det som tog upp, nämligen konkurrensen inom banksektorn. Om vi tittar på de fyra storbanker som vi har i ser vi att de är ganska olika till sin karaktär. De är starka inom olika segment och inom olika produktområden. Därför tycker jag att det är omöjligt att på förhand döma ut en affär mellan några av dessa banker. Det är omöjligt helt enkelt för att en sådan affär till och med skulle kunna förbättra konsumenternas möjligheter att få tillgång till både bra och billiga banktjänster. Därför kommer regeringen att agera på ett ansvarsfullt sätt och självklart i enlighet med gällande konkurrenslagstiftning. En eventuell affär mellan Nordea och någon annan bank måste givetvis granskas mycket noga innan den genomförs eller avfärdas. Det är alltså ingenting som man lättvindigt vare sig dömer ut eller har en uppfattning om innan man verkligen gått i clinch med frågeställningen. Det var ju så att regering hade avsatt, om jag minns rätt, 15 miljarder där man tänkt sälja av statlig egendom. Det skulle vara intressant att höra något beröra hur han hade tänkt sig detta, vilka tillgångar det var fråga om och hur resurserna skulle användas när de väl kom in. 29 (): Det är riktigt att vi hade en sådan schablonintäkt. Det handlade bland annat om att vi var med i återköpsprogram i börsbolag som återköpte egna aktier men där vi behöll ägarandelen. Vi har alltid haft en pragmatisk syn på det statliga ägandet. Det som oroar mig djupt är att den väg som nu beträder trots att han drabbats av rynkan i pannan, som jag tycker att han förtjänar är en mycket komplicerad väg, och när den styrs av den ideologiska föresatsen att staten icke ska äga, att ägandet ska minskas och man ska ha ett program som omfattar hela 150 miljarder, då räcker det inte med bara en utan tre fyra rynkor redan i det här stadiet. Det du utsätter dig för, , är att du bundit dig vid att sälja. Du har rader av intressanta aktörer som kommer och vill köpa. Du börjar redan backa när det gäller priset, att det viktiga inte bara är priset utan också vem som köper. Du kommer att hamna i ett moras av ställningstaganden. Ni har redan börjat. Den stora utrensning som görs i uppfattas av alla som en signal om ökad kortsiktighet för Soneras framtid. Vice ordföranden ställs fullständigt åt sidan, och i anmäler facket vid Sonera stor oro för vad som är på väg att hända. Det rimmar illa med försöken att nu moderera sig och verka lite förståndigare än vid höstens aktioner. När det gäller försäljningen undrar jag: Är regeringen beredd att ta ansvar för Nordeas och Soneras framtid genom att sälja till långsiktiga ägare? Kommer det att vara överordnat, eller är det priset som kommer att vara överordnat? Kan regeringen tänka sig att backa från den ideologiska föresatsen att staten aldrig får äga? Vi har i dessa företag mycket goda och framgångsrika exempel på hur staten som delägare bidragit till långsiktig stabilitet och internationalisering av företagen. 30 Statsrådet (): Det är intressanta frågor som kommer upp. säger att regeringen styrs av ideologin att staten inte ska äga. Det stämmer inte. Jag har i mitt skriftliga svar deklarerat att vi kommer att noga granska varje företag för att se om det finns någon anledning att staten ska vara ägare. Vår principiella uppfattning är, och det tror jag även är Socialdemokraternas principiella uppfattning, att staten i huvudsak inte ska äga näringslivet utan det är gynnsamt för näringslivets utveckling, och därmed för välfärdsutvecklingen, att det finns medborgare av kött och blod som vill satsa egna pengar i olika projekt som sedan blir företag som växer. Om vi tittar på Nordea och historiken bakom det statliga ägandet inom banksektorn är det en mycket speciell historia. Låt oss därför inte fastna i just detta. Vi kommer att granska varje företag. Är regeringen beredd att ta ansvar genom att hitta långsiktiga ägare undrar . Ja, regeringen avfärdar ingen köpare på förhand. En ansvarsfull ägare måste vara redo att granska varje seriöst bud som kommer in under försäljningsprocessen. Det finns många riskkapitalbolag som är duktiga på att förbättra och effektivisera de bolag som de går in i och på så sätt skapa ökat värde för bolagen, deras ägare och kunder. Detta är alltså en komplicerad process. Det tror jag att vi är helt överens om. Men är vi beredda att backa? Nej, vår grundbult, som ju framgår av alla dokument, är att vi ska granska varje företag för sig. Det finns, , en mängd företag som staten, höll jag på att säga, ännu icke äger. Låt oss ägna också dem en tanke och se till att vi gemensamt kan skapa goda förutsättningar. Om dessa företag, alltså de som inte har statliga ägare, lyckas och utvecklas är avgörande för om vi ska kunna se ålderdomen an med någorlunda tillförsikt. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2006/07:83 om utförsäljning av 31 Statsrådet (): har ställt tre frågor till näringsministern om . Den första frågan är om hon avser att ta initiativ till att utbjuds till försäljning och i så fall när det kommer att ske. Den andra frågan är om hon kommer att vidta några särskilda åtgärder för att inte ska köpas upp av någon av de dominerande aktörerna på bolånemarknaden. Den sista frågan rör vilka åtgärder hon avser att vidta för att konkurrensen på bolånemarknaden inte ska försämras vid en utförsäljning av . Ansvaret inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågorna. När det gäller försäljningen av statliga bolag kommer regeringen att göra en bedömning av varje enskilt bolag om det finns övervägande skäl för att behålla dem i statlig ägo. Regeringen har redan tidigare informerat om att ett antal statliga bolag nu befinner sig i en försäljningsprocess, däribland . Någon tidpunkt för en försäljning av är inte beslutad då ännu inte gett något mandat för en försäljning. Regeringen avser därför att först gå till för att söka ett sådant mandat. När det gäller den andra frågan vill jag inte föregripa den förestående försäljningsprocessen, och jag är inte beredd att utesluta någon seriös köpare. Men jag kan försäkra att försäljningen kommer att ske på ett noggrant och ansvarsfullt sätt och med största omsorg om skattebetalarnas pengar. är ett framgångsrikt bolag som på ett förtjänstfullt sätt bidragit till utvecklingen på bolånemarknaden. Jag menar dock att det statliga ägandet inte varit en förutsättning för detta utan att privata aktörer är minst lika bra som staten på att driva företag på fungerande marknader. Min förhoppning är att även kommer att bidra till konkurrensen på bolånemarknaden men då med en annan ägare än staten. Bolånemarknaden kännetecknas av hård konkurrens, många aktörer och en stark prispress vilket inte var fallet för . Bolånemarknaden kännetecknas också av transparens och en hög grad av medvetenhet hos konsumenterna. Detta tvingar aktörerna att erbjuda konkurrenskraftiga villkor. Med tanke på detta och den mångfald som finns på bolånemarknaden är jag tämligen övertygad om att den hårda konkurrensen kommer att bestå även om staten minskar eller avvecklar sitt ägande i . 32 (): Låt mig konstatera att interpellationen är avsänd . Det är inte acceptabelt med svar så här sent. är ännu ett exempel på en annan aspekt av det statliga ägandet. Det är ett statligt, helägt och relativt litet bolag som aktivt bidragit till att skärpa konkurrensen på bolånemarknaden till väldigt stor fördel för vanliga konsumenter. I och med att har gått in med uppdraget att vara konkurrent har man också tvingat storbankerna att agera annorlunda än de skulle ha gjort om inte denna konkurrent hade funnits. Det har lett till sänkta räntemarginaler, förmånligare bostadslån och mindre i bolånekostnader för vanliga hushåll. ska detta bolag privatiseras. Skälet är att staten icke ska äga. Här har vi återigen de ideologiska skygglapparna. Det spelar ingen roll vad det här har inneburit för konkurrensen på bolånemarknaden. Det spelar ingen roll vad bolånekunderna har tjänat på detta, utan med sin regering tycker att staten icke ska äga. Då får man också ta konsekvenserna av försämrad konkurrens. har 250 000 kunder. Företaget har vuxit mycket starkt och verkar under helt marknadsmässiga villkor. Uppdraget är att bidra till konkurrens på bolånemarknaden, och den prispressarstrategin har varit mycket framgångsrik. Man kan ge några exempel. Bedömningar görs att räntemarginalen på bolånen har pressats tack vare en ny aktör på bolånemarknaden. har tagit bort det särskilda bostadsrättstillägget som man förr fick betala med automatik. Man har också avskaffat topplånet och därmed blivit vänligare mot kunden. Jag ska berätta för att jag har bett att räkna på vad dessa tre delar har inneburit för en vanlig bolånekund. Enligt beräkningar från har pressade räntemarginaler, slopandet av bostadsrättstillägg och avskaffandet av topplånet för ett hushåll med ett bostadsrättslån på väldigt normalt i den stad där vi befinner oss inneburit att man har sparat på sin bostadsrätt. Men ideologiska skygglappar, försäljning som ska göras och 50 miljarder som ska nås gör att detta inte spelar någon roll ens för den som är ansvarig för konkurrensen på finansmarknaderna, nämligen . ska alltså leda försäljningen och minska konkurrensen som han i regeringen har ansvaret för att öka konkurrensen. När blir pressad om detta säger han att de inte ska sälja till storbankerna eller någonting åt det hållet. Men ska ni då inte få ut det pris och det värde som har? Har medborgarna gett regeringen ett okej att sälja en tillgång till ett lägre pris och värde än vad den har? I så fall skänker ni ju en del av medborgarnas förmögenhet till någon som ni pekar på och säger: Ni bör ta över detta. Men skygglapparna och att uppfylla 50 miljarder är viktigare än att rationellt och klokt se till att vi har en väl fungerande bolånemarknad. säger att konkurrensen kommer att finnas kvar ändå, men det håller andra inte med om. Enligt banksakkunnige finns det risk för att pressen på bostadsräntorna försvinner och att kostnaderna för hushållen ökar om privatiseras. på Konsumenternas bank- och säger att eftersom har haft ett så tydligt uppdrag att pressa bolånen och om en eventuell ny ägare kanske inte har samma strategi att vara marknadsledande på priset kan det bli dyrare med bolån. Hans Lemker, vd för , varnar för att privatiseringen kan leda till ökade kostnader för vanliga villaägare. Som jag påpekade har bidragit till att minska bolånekostnaderna med för en bostadsrättsinnehavare i . 33 (): Efter detta kan man väl nästan konstatera att statsrådet borde ha fått ännu fler rynkor, eller vad säger ? Jag tänkte börja med att citera en del av svaret från statsrådet: är ett framgångsrikt bolag som på ett förtjänstfullt sätt bidragit till utvecklingen på bolånemarknaden. Jag menar dock att det statliga ägandet inte varit en förutsättning för detta utan att privata aktörer är minst lika bra som staten på att driva företag på fungerande marknader. Så sade ministern i svaret. Sedan tänkte jag citera från . Rubriken är Dyrare bolån om säljs. I artikeln skriver man: Räkna med dyrare bolån om säljs, som de borgerliga partierna kommit överens om att göra om de vinner valet. Med staten som ägare har haft låga upplåningskostnader och lägre påslag än konkurrenterna, visar DN:s genomgång. Bolånebanken har haft som uttalad strategi att göra bolånen billigare i . Vidare står det: Bolånemarknaden är ett oligopol med ett fåtal stora aktörer och bristen på konkurrens har gjort att bankerna har kunnat krama ut stora vinster genom att hålla räntorna uppe. Men sedan kommit in i leken har i alla fall på bolånesidan konkurrensen blivit allt skarpare en utveckling som kan brytas om privatiseras. I samma artikel finns ett flertal andra citat som redan har tagit upp. Man kan också läsa hur en bankanalytiker har uttalat sig. Man säger att det finns en stor risk för att inte kommer att kunna erbjuda dessa förmånliga lån till kunderna längre. Eftersom staten är en så stark ägare har man en bättre kreditvärdighet. I samma artikel kan man också läsa att , om de hade haft samma lånestock som , det vill säga ungefär 170 miljarder, skulle ha tagit ut mer i räntor. Detta säger en hel del om vem som kommer att förlora på utförsäljningen. Det gör mig mycket orolig. ska man sälja ut det institut som har bidragit till en skärpt konkurrens och till att många människor har fått råd att köpa sig en lägenhet eller att kanske göra den största investering man gör i sitt liv, nämligen köpa sig ett hus eller kanske en bostadsrätt i . Visst är det väl en guldkalv för någon stark ägare att lägga beslag på? Ryktena går, det vet vi nog alla, om att det finns ganska många som är intresserade av att röja undan denna konkurrent. Om privatiseringarna i historien ändå hade visat sig lyckade kunde man kanske börja förstå något av strategin. Men det finns knappast någon utredning som visar på att detta har varit gott. Man kan se på de utförsäljningar som har varit här i . Där har själva gjort en utvärdering och sett på hur det har gått. Kanske är det just därför som inte använder denna utvärdering, utan det är i stället som gör det. Resultaten som den visar på är nämligen ganska katastrofala sämre kvalitet i äldreomsorgen, sämre valfrihet, taxorna i fjärrvärmenät har genomgått de största höjningarna i och så vidare. Detta säger en hel del om vad som kan hända. Jag undrar om statsrådet kan svara på vem det är som ska tjäna på den här utförsäljningen. har jag en fråga till : Hur tänker Socialdemokraterna agera om de kommer 2010 och vad har man för intresse av att då återta de här bolagen? Det finns i alla fall från vår sida ett starkt intresse av att göra detta. 34 Statsrådet (): Det är naturligtvis en intressant fråga för att svara på om det är så oerhört lyckat.