prot · GU0965 · 2007-02-22 00:00:00 — Det är som är statsminister. Och det är och hans regering som är ansvariga för att regera detta land. För att få till en debatt är interpellationerna en väldigt viktig del. Min fråga riktar sig till . Jag har inte fått något svar. 77 Statsminister (): Jag tror inte att någon annan i denna kammare eller svenska folket tror att tideräkningen började med att jag tillträdde som statsminister. Det har viss relevans, , vad som har gällt tidigare. Och det var väl bekant för oss som slet i att aldrig svarade på några interpellationer. Och jag hörde aldrig beklaga detta faktum. 78 (): planerar att flytta 90 jobb från norra till och . Jobb försvinner från till exempel och som har en väldigt svår arbetsmarknadssituation. De borgerliga partierna gick ju ut väldigt hårt i valrörelsen och lovade nya jobb. Att flytta jobb från ett område med hög arbetslöshet och därmed ställa ännu fler utan jobb måste väl ändå, kan man tycka, vara ett steg i fel riktning. Jag tycker att statliga bolag bör föregå med gott exempel när det gäller effektivisering och rationalisering och visa att detta med att effektivisera inte är samma sak som att flytta till storstäderna. Det är faktiskt kostnadseffektivt att göra tvärtom. Jag anser att det är viktigt att staten genom sitt ägande är med och påverkar arbetsmarknadsläget i ett regionalpolitiskt perspektiv. Därför vill jag fråga om statsministern avser att fullfölja de utförsäljningsplaner beträffande som de olika regeringspartierna har framfört. 79 Statsminister (): Alliansens besked är att inte sälja . Det har vi mycket tydligt framfört . Vi ser ett fortsatt huvudägaransvar, som vi har kallat det, för som är angeläget, det vill säga: Det är vi som ska styra över under de år som följer, av det enkla skälet att vi inte ser framför oss att en utförsäljning skulle vara bra för vare sig sysselsättning eller utveckling inom denna inte tillräckligt väl fungerande marknad där är en aktör. Sedan måste jag säga att den här beskrivningen av hur statligt ägande ska styras via bolag ställer i grunden inte eget parti upp på. Det är renodlad planhushållning att vi i stat och regering ska sitta och styra över statliga bolagsstyrelser och berätta för dem var de ska förlägga olika former av sysselsättning. Det trodde jag inte att ens socialdemokrater stod för , utan det räknar jag till partier ännu längre vänsterut. Dessutom bör man notera att det i nu är en mycket glädjande konjunktur och goda förutsättningar för att jobben ska kunna bli fler, bland annat i statliga företag. 80 (): En del i programmet var ett besök hos Gotsam. Gotsam är ett mycket lyckat och väl fungerande samarbete mellan polisen, försvaret, , , och kommunen för att hantera frågor och samverka i händelse av allvarliga olyckor och samhällskriser. har beslutat att pröva denna samordning på som går under just namnet Gotsam. Berörda myndigheter på är mycket positiva till resultatet av försöksverksamheten. Men finns risken att Gotsam kan komma att läggas ned då de centrala myndigheterna i det här fallet ägnar sig åt revirtänkande. Det vore mycket olyckligt. Jag anser att vi inte har råd att lägga ned den här typen av viktig myndighetssamverkan. Jag vill därför fråga statsministern om han är beredd att jobba för en permanentning av denna verksamhet på som alltså är en mycket väl fungerande samverkan mellan myndigheter. 81 Statsminister (): Något sådant konkret besked på den nivån har jag inte att ge . Det är riktigt att jag har fått en föredragning. En återkommande diskussion som vi har är den om hur vi ska få en bättre samverkan mellan olika myndigheter. Där bör vi vara lyhörda för att det kan se lite olika ut i olika delar av landet. Huvudparten av mitt besök på syftade till att förbereda det arbete i som regeringen är i färd med att sätta upp och att också komma nära de havsmiljöfrågor som naturligen är mycket kopplade till . I det enskilda fallet kan jag säga: Ja, på plats på finns det en känsla av att detta har fungerat väl. Men jag har ingen möjlighet att här döma av eller hävda att detta ska fortsätta i någon särskild form. 82 (): Jag skulle vilja ställa en fråga till statsministern om den kommande . Hans företrädare, , drog i gång och genomförde på ett förtjänstfullt sätt. Jag tycker att det är bra att den kom till stånd. Där lyftes bland annat skogsråvarans möjligheter fram en del, något som skulle kunna vara en lösning. Jag tror att har sin början . Det finns kvalificerade bedömningar om att man skulle kunna öka den svenska skogstillväxten med kanske . Då är min fråga: Är statsministern beredd att lyfta in detta som en prioriterad del i arbete för att därigenom, genom en förnybar råvara, kunna tillgodose välfärd även ? 83 Statsminister (): Jag är övertygad om att lantbrukets grödor kommer att vara en del av lösningen för att möta både klimathot och framtida möjligheter att driva bilar och lastbilar. Det ser ut som att vi nu har ett teknikskifte som lägger grunden för denna lösning. Detta har vi all anledning att vara positiva inför. Rimligen kommer det att vara en del av arbetet med den kommande miljöpropositionen . Det gäller också det parlamentariska arbete som ska föregå den propositionen. Det är inte alldeles säkert att detta, såsom vi kommer att välja att presentera det, i alla delar kommer att ligga bara i , men den typen av aspekter handlar det absolut om. Jag har själv på resor runt om i landet träffat andra som jobbar med biogas och med RME och som faktiskt lägger en grund för ett visst hopp när det gäller att vi är på väg att hitta lösningarna för det som ska ersätta olja och för det som driver på klimateffekterna. Barntillsyn på obekväm arbetstid 84 (): För att enligt dagens regelsystem kunna stå till arbetsmarknadens förfogande krävs det att man har barntillsynen ordnad. Blir man erbjuden ett jobb löser det sig oftast. Men det gäller inte för alla dem som är i behov av barntillsyn kvällar, nätter och . I ett uppmärksammat mål i Regeringsrätten fastslås att det inte åligger kommunerna att tillgodose det behovet. Det finns också, tyvärr, exempel på att man tvingats att tacka nej till jobb just därför att man inte har lyckats lösa barntillsynen. Hur ställer det sig i förhållande till regeringens vilja att hävda arbetslinjen? Både och jag som föräldrar vet mycket väl vad det innebär att ha oregelbunden arbetstid. I min hemkommun, , har vi tack och lov! gjort den politiska prioriteringen, så där finns nattis. Frågan till statsministern är vilka åtgärder han tänker vidta för att trygga barntillsyn för alla, även för dem med oregelbunden arbetstid. 85 Statsminister (): Detta är en fråga som vi har brottats med och där den tidigare majoriteten hade stora möjligheter att göra förändringar om de ansåg att detta var viktigt. Vi tycker att det i grunden ska finnas en pedagogisk förskola som möter barns vilja till lärande under pedagogiskt riktiga och bra former men som också erbjuder en omsorg för barnen som möjliggör föräldrars arbete. Jag kan bara returnera just detta med att vi som är småbarnsföräldrar naturligtvis vet mycket om detta. Det är svårt vid övergångar . Det kan också gälla tidiga morgnar. Vi har pratat om att föra till också andra delar när det gäller flexibiliteten möjligheter till avdrag som inte existerar. Till och med det vårdnadsbidrag som ofta kritiseras av socialdemokrater ska komma in i det sammanhanget. Allt det där ger föräldrar fler möjligheter att skapa en egen flexibilitet, något som Socialdemokraterna oftast förvägrar. De säger: Det enda svar vi vill se är den enda lösning vi tror på, nämligen dygnet runt. Jag tror att det helt enkelt är fel svar. Jag tror att vi genom mer av det här med att skapa flera möjligheter till flexibilitet kan komma runt många av de problem som småbarnsföräldrar upplever i . 86 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Tack för det! Det blir slutkommentaren i denna frågestund. Vi säger tack till statsministern och till övriga deltagare i frågestunden. Föredrogs betänkande 2006/07:KU14 EU-frågor. 87 (): Gång på gång har förslag om ökad överstatlighet avvisats av EU-ländernas befolkningar. Det skedde bland annat i den danska folkomröstningen om . skedde det i en irländsk folkomröstning i samband med det svenska ordförandeskapet som handlade om . Det skedde också i den svenska omröstningen om EMU-medlemskapet och senast i och som i folkomröstningar avvisade förslaget till . Det förslag som avvisades av och hade inneburit ännu mer maktöverföring till EU från medlemsländerna och flera grundbultar i ett förbundsstatsbygge om det hade genomförts. Det är tal om en gemensam värdegrund, flagga, nationalhymn, något som kan liknas vid en regering, utrikesminister och den sista pusselbiten den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, ett EU med muskler, med ambitioner att spela en roll i omvärlden, att bekämpa internationell terrorism och att tala med en röst i alla utrikespolitiska frågor. Det paradoxala är också att det fallna unionsfördraget sades göra EU mer demokratiskt. Det skulle föra det närmare medborgarna, sades det. Ändå fanns det aldrig en tanke på att ta hänsyn till vad medborgarna tyckte om förslaget. När och sade nej togs det egentligen inte på allvar. Det talades aldrig om att skrota konstitutionsförslaget, trots att det är ogiltigt om inte samtliga länder har skrivit under. Ändå tolkades inte det franska och holländska nejet som man tolkade exempelvis det spanska jaet till samma konstitution. I stället för att skrota förslaget talades det om en tankepaus innan processen skulle ta fart på nytt, som om inget hade hänt. Fransmän och holländare hade helt enkelt röstat fel. Det mönstret går igen. När danskarna röstade nej till sade man att de nog egentligen menade ja, att det borde utlysas en ny folkomröstning. Den dåvarande EU-parlamentsordföranden sade att vi inte kan låta några tusen danskar avgöra EU:s framtid. På invändningen om det inte var demokrati att låta folket bestämma svarade han: Det är inte demokrati det här handlar om, det är politik. Samma tongångar har hörts senare och finns än , utom i de fall där opinionen är tillräckligt stark så att EU:s makthavare inte rår på den. Det gäller det svenska opinionsläget efter EMU-omröstningen och den EU-kritiska opinionen i . tycks tankepausen redan vara över som om folkomröstningarna aldrig hade ägt rum. Samma förslag håller på att dammas av. Samma förbundsstat växer fram. Det tycks vara som den gamle EU-pampen sade: Det är inte demokrati det här handlar om, det är politik. I har moderater och även socialdemokrater traditionellt och konsekvent varit ovilliga till folkomröstningar i EU-frågor. Det har hävdats att EU-konstitutionen är för komplicerad för att kunna folkomröstas om. Det tycker jag är ett märkligt och lite olustigt argument. Det svenska folket ansågs ju kapabla att rösta om kärnkraftsfrågan. Man klarade uppenbarligen av att rösta om . Man klarade av att rösta om EMU-frågan, en folkomröstning som hade ett rekordhögt valdeltagande, och man anses kapabel att ta ställning till det frågekomplex som är uppe till avgörande i de allmänna valen. EU-konstitutionen var på väg att underställas folkomröstningar i en rad länder innan den föll. Är svenskarna dummare än dessa folk? Nej, är man demokrat bör man akta sig för den sortens argument, och man bör passa sig för att värdera vad folk är kapabla till att fatta för avgöranden. Nej, det är bättre att ta bladet från munnen och säga som det är, att man är rädd för debatten, att man är rädd för ett nej, man vill inte ha den här debatten därför att man vet att det finns en utbredd kritik i mot EU och den utveckling unionen är inne i. Svenska folket är besviket på vad svenskt EU-medlemskap faktiskt har inneburit mätsticka för jordgubbar, flygfotograferade åkertegar för att kolla om arealen inklusive uppmätta stenrösen stämmer på millimetern, ett ändlöst antal blanketter som bönder måste fylla i, en stelbent och hänsynslös fiskeripolitik, plågsamma djurtransporter och inhuman asylpolitik, gränsöverskridande människohandel, stora klassklyftor och sociala spänningar. Människor vill inte föra över mer makt till EU, och det finns goda skäl för det. Människorna i vill inte ha ett gemensamt valutasamarbete eller ett polissamarbete och inte heller att ska bli en del av en militärallians. Förslaget till borde nu inte smygstartas i det tysta igen i en ny process, utan det borde hamna i papperskorgen för gott. Man borde ändra kurs helt och börja om från noll i en dialog med medborgarna i riktning mot mindre överstatlighet, mer mellanstatlighet, samt montera ned politikområden där unionen har misslyckats, föra över makt från unionen till medlemsländernas parlament och dess medborgare. I stället tycks regeringen faktiskt vara beredd att smygförhandla fram en ny , tona ned dess betydelse, låtsas som att den inte innebär så stora förändringar och klubba igenom den i utan en föregående folkomröstning. Det skulle öka den demokratiska klyftan ännu mer i . Människors tilltro till möjligheten att påverka politikerna och samhällsutvecklingen skulle få sig ännu en knäck. har inte råd med det, demokratin har inte råd med det. Frågan diskuterades knappt i valrörelsen, och den nuvarande borde ge ett tydligt besked om att man inte tänker medverka till att vare sig hela eller delar av den fallna konstitutionen antas och att det inte kan bli fråga om att skriva under en omförhandlad utan vägledning av en föregående folkomröstning. Det skulle vara intressant att höra varför majoriteten i tydligen inte är beredd att tillmötesgå när det gäller detta grundläggande demokratiska krav. Men det kanske är som den gamle EU-pampen sade: Det är inte demokrati det här handlar om, det är politik. Därmed yrkar jag bifall till och gemensamma reservation nr 3. 88 (): För tydlighets skull skulle jag vilja börja, så att jag inte glömmer bort det, med att yrka bifall till reservation 3, som är och gemensamma reservation för en folkomröstning om EU-konstitutionen. Vi står naturligtvis bakom de övriga reservationerna också, men för tids vinnande, för att det inte ska bli alltför många voteringar och för att några ledamöter inte ska missa sina tåg nöjer jag mig med att yrka bifall till bara en. Det är nu gick med i EU. Saker och ting har förändrats en hel del. har vi sett hur det blev. Löftena som ja-sidan gav kan nu jämföras med verkligheten så som den blev. var det en ledamot från som talade om att vi behöver en ny folkomröstning om EMU därför att så mycket har förändrats sedan den förra folkomröstningen 2003. Man kan argumentera för att det är en och annan sak som har förändrats , men det är mycket mer som har förändrats . Argumenten för en ny folkomröstning blir starkare . kommer det 100 000 nya röstberättigade som inte har fått chansen att välja. eller senare kommer att ha en ny folkomröstning i den här frågan, det är min fasta övertygelse. Vi ser också effekterna, och de har inte varit positiva. I utrikespolitiken har röst i världen blivit betydligt tystare. har slutat att stå på den fattiga världens sida och i stället rättat in sig i ledet och börjat stämma in i den kör vars ton anges av de stora makterna i . På miljöområdet ser vi att inte längre i samma utsträckning är en föregångare, därför att vi inte får gå före när EU väl har fastställt den gemensamma politiken. EU-medlemskapet är en black om foten för svensk miljöpolitik. har vi sett ännu en nackdel med EU på miljöpolitikens område, något som faktiskt är helt nytt och som jag aldrig hade kunnat föreställa mig, vilket visar min brist på fantasi. Vi ser att EU-medlemskapet har blivit en ursäkt för en regering som inte prioriterar miljöfrågorna som man var mycket tydlig med före valet, i alla fall från sida för att inte göra någonting. I stället säger man: Det där ska hanteras på EU-nivå. Vi i behöver inte göra någonting. Som sagt: Man lär så länge man lever. Det finns naturligtvis fördelar på vissa områden, men den övervägande bilden är ändå att EU-medlemskapet har varit till klar och tydlig nackdel för och för världen. Vi tror att kommer att spela en mycket mer aktiv och positiv roll om vi lämnar EU, och det är det jag hoppas att vi ska göra. Den andra motionen som vi har är delvis överspelad. Det är ett förslag om att vi ska ta initiativ till en ny debatt om hur samarbetet mellan länder ska se ut. När vi skrev motionen var det knäpptyst. Det var väldigt mycket paus det fanns ingen debatt alls. har debatten börjat, men det är inte som har tagit initiativ till den. Och de initiativ som har tagits är ganska små. Vi tror att man behöver tänka nytt och tänka stort. Vår motion innehåller en hel del kanske något visionära krav, som att EU ska omvandlas till ett samarbete, att ska tvättas rent från alla angivelser om vilken politik som ska föras, att det skrivs in i grundlagen att så här ska det vara. Man borde tvätta bort det, för det känns inte som ett vettigt sätt att styra ett land att skriva in i grundlagen att de militära resurserna ska öka. Jag har svårt att förstå hur någon svensk politiker, oavsett om man gillar nedrustning eller ej, kan tycka att det passar i en grundlag. Det finns mycket av den sortens saker i , och det borde tvättas bort. Sedan finns det andra saker som man borde ha med. Jag tycker att man borde göra någonting åt tanken som finns hos många, att det ska vara lika för alla överallt. Vi förespråkar någon form av samarbete i flera rum, det vill säga att man inte ska ha som mål att allt som några länder samarbetar om ska förr eller senare alla andra länder tvingas vara med och samarbeta om. Det sägs inte alltid öppet, men det är ändå en tanke som genomsyrar mycket av det arbetet. Jag tycker att det skulle vara bra om de länder som har problem med sina ekonomier på grund av att de är med i hade rätt att lämna EMU. Det vore bra om länder hade rätt att lämna den gemensamma fiskeripolitiken, hade rätt att ställa sig utanför EU:s tullunion som är så skadlig både för dem som ligger innanför murarna och för dem som står utanför. Det behövs den sortens saker som flexibilitet, inte bara i riktning mot mer integration utan också i riktning mot mindre. Så till huvudfrågan, och det är kravet på folkomröstning om EU-konstitutionen. Konstitutionen innebär stora förändringar. Den innebär en utrikesminister, en EU-president och att man flyttar makt inte bara till EU från medlemsstaterna utan också inom EU, från små länder till stora. Det innebär en risk för att de största länderna upprättar vad som kallas ett styrande direktorat där det mesta av det största kommer att avgöras av , , och kanske något land till i slutna rum, utanför de formella kanalerna. Vi har ett förslag, kanske inte det ultimata men i alla fall ett konkret förslag om hur röstfördelningen borde se ut i stället. Det kan vara värt att fundera över. Framför allt innebär det här stora förändringar. Rent juridiskt sett lägger man faktiskt ned EU och upprättar en helt ny organisation, som också ska heta Europeiska unionen, i och med fördraget om en , som det formellt heter. Denna förändring är så stor att det vore otillständigt att inte fråga folket vad de tycker. Om ni som har majoritet i tror att ni har stöd av folket för ett fördrag i ungefär den form som gäller, då borde ni väl ändå våga fråga folket vad de tycker. 89 (): Det är mindre än kammaren debatterade yrkanden som i princip motsvarar dem vi har i detta betänkande. I sak har vi socialdemokrater samma uppfattning som vi hade , när frågorna senast debatterades. Det är det som är bakgrunden till att vi inte har några reservationer i betänkandet. Trots det känns det angeläget att göra några små korta reflexioner. Jag har länge tyckt att det är beklagligt att debatten så ofta blir polariserad när vi diskuterar EU. Det blir antingen svart eller vitt. Vi lever och ser på världen olika, men i min värld är det sällan en fråga är kristallklar, sällan det är antingen himmel eller helvete. För mig finns det både plus och minus. Det gäller att väga plus och minus mot varandra och inse att ett val som innebär fördelar också kan innebära nackdelar; det är sällan bara det ena eller det andra. Jag påstod i förra årets debatt att jag betraktade mig själv som kritiskt positiv till EU. Jag försöker göra konststycket att vara för EU och inse dess fördelar men vara kritisk. Jag kan faktiskt vara bådeoch. Mot den bakgrunden är det för mig mer konstruktivt att diskutera hur EU-medlemskapet kan utvecklas än hur det ska avvecklas. Vår grundinställning är att vi möter framtiden tillsammans. För att komma framåt kan vi inte gå baklänges. Men en förutsättning för att kunna utveckla EU tror jag är att vi får ett nytt konstitutionellt fördrag. Jag har några frågor som jag utgår från att vi kan få svar på . Det har varit en kaotisk situation , med hemliga brev, uteblivna samråd och därmed en otydlighet om vad den vill. Den rimliga frågan att få svar på är just nu vad regeringen vill beträffande innehållet i ett nytt fördrag. Vi har kunnat ta del av uttalanden i medierna och i samband med samråd med statsministern inför EU-toppmöten om att det konstitutionella fördraget sannolikt inte kommer att se ut som det förslag som ligger. Det har kommit upp och förts fram idéer om innehållet, till exempel om komplettering med ett socialt protokoll och om ett smalare fördrag, eller hur man har uttryckt det. Då ställer jag mig frågan: Vad betyder det? Om man företräder intressen och är övertygad om att det inte blir det förslag som finns, men att det ändå ska bli något, undrar jag: Betyder det att ska avvakta vad andra kommer fram till och sedan passivt ansluta sig till det? Eller ska aktivt driva de förändringar som bör komma till stånd? Det sistnämnda vore väl det mest logiska, sett mot den utrikespolitiska deklarationen som presenterades . Där står det att regeringens önskan är att ska tillhöra kärnan i det europeiska samarbetet. Då borde vi väl också ta någon form av ledande roll i hur vi vill att fördragsförslaget ska förändras. Jag återkommer då till frågan: Vad vill regeringen i sak? Mina frågor till utskottskollegerna från alliansen blir: Vad vill regeringen innehållsmässigt med ett nytt fördrag? Vilket förhållningssätt har i den nystartade processen? Avslutningsvis, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i KU:s betänkande nr 14. 90 () replik: inledde med att säga att en fråga sällan är kristallklar. Jag hajade till när jag hörde det. Jag menar att Socialdemokraterna och andra partier har gjort ett kristallklart ställningstagande, nämligen att man , när arbetet med att få fram en ny konstitution är i sin linda, är beredd att avvisa förslaget till folkomröstning. Det kallar jag ett kristallklart ställningstagande. Jag vill fråga : Varför är man så kategorisk på den här punkten? Anser att den nuvarande kan anses ha mandat att fatta beslut och föra processen framåt i de här frågorna efter en valrörelse då EU-frågan och frågan om EU:s framtid fullständigt lyste med sin frånvaro? Vad vill regeringen med EU, frågade . Jag vill ställa samma fråga till Socialdemokraterna. Vad vill Socialdemokraterna med Europeiska unionen? Vill man ha ett mer överstatligt EU som går i riktning mot ett där man för över ännu mer makt från medlemsländerna till EU? Vill man bygga vidare på det gemensamma polissamarbetet? Vill man ha en gemensam utrikesminister och ta det sista steget i arbetet för att skapa en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik? 91 () replik: När jag sade att en fråga sällan är så kristallklar att den är antingen svart eller vit var det mer ett exempel på komplexiteten i frågor över huvud taget och att det sällan är det ena eller det andra. Jag fick en mängd frågor som jag inte hann skriva upp. Jag ska försöka kommentera dem ur minnet. Var står vi i frågan om konstitutionellt fördrag? socialdemokrater anser att borde kunna ratificera det förslag som finns till konstitutionellt fördrag. När det gäller om vi behöver en folkomröstning eller inte kan jag säga att om det gäller det förslag som ligger anser vi att det inte behövs någon folkomröstning av flera skäl.