prot · GU09120 · 2007-06-05 00:00:00 — Ja, jag pekar med hela handen därför att jag menar att det handlar om goda affärer med kompetenta människor som ska se till att det blir ett värdeskapande i de här bolagen. Var så säker på att det här arbetet kommer att fortsätta med oförminskad styrka. Jag har nått en bit på vägen, men jag har en högre ambition än så. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2006/07:523 om barebacking och smittorisker 10 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder som jag avser att vidta för att öka kondomanvändningen bland män som har sex med män samt vilka åtgärder som jag avser att vidta för att öka kondomanvändningen bland alla unga. I Nationell strategi mot hiv/aids och vissa andra smittsamma sjukdomar, vilken antogs av , fastslås att det förebyggande arbetet utgör grunden för vårt gemensamma arbete mot hiv/aids. har, i linje med sitt ansvar för det totala smittskyddsarbetet, ansvar för att genomföra den nationella strategin mot hiv/aids. har påbörjat sitt arbete, och bland deras prioriterade områden är en handlingsplan mot klamydia vilken inkluderar insatser för att öka kondomanvändning och motverka det ökade sexuella riskbeteendet bland unga vuxna. En förutsättning för ett framgångsrikt arbete mot hiv/aids är att det hivförebyggande arbetet på ett bättre sätt integreras i de lokala huvudmännens ordinarie arbete i enlighet med det landstingskommunala åtagandet. Ett sätt att stimulera till intensifierat arbete mot hiv/aids på lokal nivå är de medel som regeringen avsätter för att fördelas i enlighet med en årlig överenskommelse mellan regeringen och Kommuner och Landsting. Regeringen och Kommuner och Landsting har i årets överenskommelse bland annat fokuserat på insatser för att minska förekomsten av oskyddat sex, för att förebygga förekomsten av klamydia och andra sexuellt överförbara sjukdomar samt oönskade graviditeter. Vid finns även Rådet för samordning av insatser mot hiv/aids, och ordförande för rådet är . I rådet sitter representanter för Kommuner och Landsting, , , , Myndigheten för skolutveckling och samt för frivilligorganisationerna Somaliska hälsoteamet och . Dessutom deltar frivilligorganisationerna , och Noaks Ark-Röda Korset som adjungerade. Rådet kommer att kunna utgöra ett viktigt forum för dialog mellan nyckelaktörer inom både den statliga sektorn och det civila samhället. Genom närheten till sina medlemmar har de ideella organisationerna unika möjligheter att nå ut med ett förebyggande budskap till människor med gemensamma intressen och livsvillkor. Genom denna roll har de även en viktig uppgift att fylla för att öka kondomanvändningen samt påverka attityderna till sexuellt riskbeteende. Sammantaget pågår alltså en mängd insatser för att öka kondomanvändning och minska sexuellt riskbeteende. 11 (): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Statsrådet avslutar sitt svar med konstaterandet att det pågår en mängd insatser för att öka kondomanvändning och minska sexuellt riskbeteende. Det vet jag. En del av insatserna beskrivs också i svaret. Mina frågor var direkt riktade till statsrådet. Jag menar självklart inte att ska i väg till ungdomsmottagningar eller för att informera om kondomanvändning. Men jag menar att som ansvarig minister borde lyfta upp frågan på den politiska agendan. Det finns anledning till oro. rapporterar om liten kondomanvändning hos ungdomar. i märker en kraftig ökning av syfilis, gonorré och klamydia. Också antalet insjuknade i hepatit C ökar, och mer än dubbelt så många nya hivpositiva har påträffats jämfört med . Jag tycker att det finns all anledning för oss politiker att fundera över vad detta kan bero på och vad som kan göras för att påverka attityderna så att användandet av kondomer ökar. Jag är ingen expert på barebacking men har lärt mig en del av att studera synpunkter som delas ut på nätet. , utredare på , uttrycker sig så här på en sida: Denna form av barbackaridande i bland annat amerikanska storstadsgaymiljöer, där betydande andelar av homo- och bisexuella män har hivbehandling, riskerar att sprida resistenta hivstammar inte bara till tidigare osmittade personer utan också till män som har framgångsrik behandling. Begreppet superinfektion med resistenta hivstammar är bevisligen något som har verklighetsgrund. Om barebacking skulle ha eller få den spridning som man kan befara av gaypressens skriverier om företeelsen finns det risk att vi som hitintills endast ser någon enstaka patient då och då som blivit superinfekterad med multiresistenta hivstammar utan att hela situationen för hivbehandling till en del kan åttiotaliseras i den meningen att behandlingsalternativen blir färre i stället för fler. Det skulle i så fall innebära många steg bakåt. Folkhälsoarbetet handlar också om påverkan av attityder, eller hur, ? Min fråga i interpellationen är fortfarande obesvarad: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta för att öka kondomanvändning bland män som har sex med män och bland unga? 12 Statsrådet (): Ja, , regeringen arbetar väldigt mycket via sina myndigheter. Det kan inte ha undgått trots allt. Här har jag i svaret redogjort för en mängd uppdrag som vi har lagt på våra myndigheter. Det är vad statsråd vanligtvis brukar göra. Vi har myndigheter som står till förfogande för att genomföra uppdrag. Det är självklart att vi använder myndigheterna för den här typen av uppdrag. När det gäller attityder kan jag bara hålla med om att ökad kondomanvändning är en viktig faktor för att också minska klamydiasmittan och för att minska risken för att hiv sprids via det ökade antal personer som är smittade med klamydia som vi ser . Däremot kan jag vara lite förvånad över att just pekar ut homosexuella män som de största smittspridarna det ligger som en undertext. Så är faktiskt inte fallet när det gäller hivsmitta. Jag pekade på arbete med en handlingsplan mot klamydia, och jag tror att det är en väldigt viktig faktor för att öka kondomanvändningen. Det ligger också i deras uppdrag. Jag pekade på uppgörelsen mellan regeringen och Kommuner och Landsting, som är det nya sättet för regeringen att arbeta med de medel som vi har till förfogande, vilket är ganska stora medel, för hiv/aids-bekämpning och preventivt arbete. Det som görs på lokal och regional nivå är det som blir verksamt och som får genomslag hos de många människorna. Därför är det av stor vikt att vi har kunnat arbeta på ett nytt sätt, att vi träffar årliga uppgörelser med Kommuner och Landsting. Det är något som vi avser att fortsätta med. För det nya rådet som vi har inrättat, som består av många olika parter, flera olika myndigheter, är samverkan en nyckelfaktor för ett framgångsrikt arbete men också samverkan med det civila samhället. Det är precis på det här sättet som det är möjligt för ett statsråd att arbeta. Utöver detta deltar jag naturligtvis i nationella och internationella sammanhang. Senast talade jag på en konferens om samarbetet mellan asiatiska och europeiska länder kring hiv/aids-förebyggande arbete. Det är en stor konferens som äger rum i just nu med många gäster från som har varit ute på studiebesök i våra verksamheter i går, och gör det också , för att just utbyta erfarenheter och goda exempel på ett preventivt aktivt förebyggande arbete. Också inom WHO:s ram förekommer mycket. Det är naturligtvis så att jag delger svenska erfarenheter, vårt sätt att arbeta på, för att det ska kunna användas också på andra håll. Vi har också stor anledning att lyssna in andra länders sätt att arbeta och andra länders erfarenheter för att hämta positiva och goda exempel, så att vårt preventiva arbete kan vara så omfattande och så framgångsrikt som möjligt. 13 (): Jag finner ingen anledning till den anklagelse som kommer med om att jag skulle peka ut homosexuella män som största smittspridare. Tvärtom är de homosexuella männen den grupp i som sedan hiv blev känt och sedan de första insjuknade i verkligen har tagit sitt ansvar för att se till att den gruppen har använt sig av säkert sex, som det kallas för, och använt kondom. Det som jag tar upp i interpellationen handlar om en företeelse som kallas för barebacking. Det är en större företeelse i det är sant men det finns också signaler om att det förekommer i . Och för den delen finns det undersökningar som visar att kondomanvändandet i minskar och speciellt bland ungdomar. Jag sökte inför den här debatten kunskaper om och synpunkter på barebacking på nätet, för jag är inte heller expert i frågan, utan jag har fått lära mig mycket utifrån synpunkter som läggs ut på Internet. Och det finns synpunkter där som oroar mig. Men en sak är jag säker på, och det är att vi inte ska generalisera och att det finns otroligt många förklaringar till att användandet av kondom minskar. Det finns till exempel en kille på nätet som har haft hiv och som mest har sex med andra hivpositiva killar. Han beskriver på det här sättet hur han ser på den här företeelsen: Jag tror att det är lite av en myt att man kan smittas av andra virusstammar. Jag har frågat en del läkare, och de säger att det är extremt ovanligt. En annan kille säger: Det kanske låter konstigt, men får man hiv så är det ju inte mycket man kan göra. Då gäller det bara att se till att inte smitta någon annan. Jag känner ingen som har hiv eller som har gått bort i sviterna av hiv. Dessa åsikter stämmer väl överens med mångas åsikter . Om man får hiv gäller det att se till att inte smitta andra, men man kanske inte tänker på att skydda sig själv alla gånger. Vi har gjort otroligt stora framsteg när det gäller behandlingen av hivpositiva. var hiv dödsdomen. Det är det inte , i alla fall inte hos oss i där vi har tillgång till effektiv behandling. Hotet att bli smittad är inte längre så skrämmande. Personer som arbetar med hivprevention märker själva att folk har tröttnat på viruset och att man tycker att det i och med kombinationsbehandlingarna inte är så farligt. Vad kan då vi politiker göra när vi märker att användandet av kondom, som är det bästa skyddet, minskar? Som alltid när det gäller att påverka attityder gäller det att ha kunskaper. Här handlar det om kunskaper om alla könssjukdomar. Det råder alldeles för stor okunskap om syfilis, gonorré, klamydia och också om hiv. 14 Statsrådet (): Man kan naturligtvis som underlag för sina interpellationer söka enstaka synpunkter på nätet. Men jag tror att det är viktigt att vi i interpellationsdebatter använder oss av så faktabaserade underlag som möjligt. Sedan kan man alltid exemplifiera med enstaka synpunkter. Men det som vi använder oss av i den nationella hivpreventiva politiken är naturligtvis kunskapen om de riskgrupper som är tydligt identifierade. Där ingår ungdomar, unga vuxna, män som har sex med män, gravida kvinnor och personer som är prostituerade, personer med injektionsmissbruk, personer med utländsk bakgrund och utlandsresenärer. Det är alla dessa grupper som är föremål för riktade insatser. Det handlar väldigt mycket om det vill jag hålla med om ett attitydskapande arbete. Vi ser en förändring mot en minskad kondomanvändning. Den ligger väldigt lågt i vårt land vid en internationell jämförelse. Därför är det oerhört centralt att arbeta på ett attitydskapande sätt. Att använda kondom är att ta ansvar både för sig själv och för sin partner, och det är en grundförutsättning för en positiv sexualitet. Att arbeta för att ändra attityder är därför väldigt centralt, och det görs i allra högsta grad inom ramen för det hivpreventiva arbete som regeringen står bakom och driver. Jag vänder mig emot att pekar ut bara en grupp, för om man tittar på hur hivinfektionen sprids ser man att den vanligaste smittan faktiskt är heterosexuell smitta. Av fallen föregående år, 2006, hade 198 blivit smittade vid heterosexuellt sex, 93 fall vid sex mellan män och 35 fall vid intravenöst missbruk. Det var de tre stora smittgrupperna. Hivspridningen i ligger på en internationellt sett låg nivå, även om jag kan se oroväckande tendenser i statistiken för innevarande år. Invandring av heterosexuellt smittade personer från högendemiska områden står fortfarande, trots en viss minskning, för en betydande del av de rapporterade fallen. Även av dem som är bosatta i är ungefär en tredjedel smittade utomlands. Detta är viktig kunskap att ha med oss i bagaget när vi diskuterar och debatterar denna svåra fråga, som ytterst handlar om väldigt mycket attitydskapande åsikter. Där är vi fullständigt överens. Men jag tror som sagt var att det är viktigt att ha ett underlag för hur situationen ser ut som helhet och att man använder sig av det för sina bedömningar i både frågor och svar. 15 (): Därför vill jag påminna om att mina frågor handlade om kondomanvändning hos män som har sex med andra män och hos unga. Där finns det undersökningar som visar att kondomanvändningen har minskat. I min interpellation tar jag inte upp heterosexuella relationer eftersom jag där inte vet om kondomanvändningen minskar eller ökar. När det gäller ungdomar måste kunskapen om smitta öka. Det handlar om attityder, och kunskap är viktig när man påverkar attityder. Svenska ungdomars kondomanvändning är liten jämfört med ungdomar i andra länder. Det kom en undersökning som visar att av de svenska ungdomarna använde kondom vid det senaste samlaget. Motsvarande siffra bland spanska ungdomar i samma ålder var . Det är alltså mycket stor skillnad. Svenska och finska ungdomar var de som använde kondom minst. Som jag skriver i interpellationen är sexualiteten en viktig drivkraft för både människor och samhällsutveckling. Sexualiteten ska vara en källa till livsglädje, gemenskap och lust. Det är synd om sexualiteten överskuggas av rädsla för att bli smittad av sjukdomar. Jag har ställt interpellationen eftersom jag är orolig över trenden att kondomanvändningen minskar. 16 Statsrådet (): Också jag är orolig över den ökade smittspridningen av flera sexuellt överförbara sjukdomar. Också jag är orolig över att kondomanvändningen har minskat. ligger dåligt till i europeiska jämförelser. I en WHO-studie som gjordes rörande tonårsgraviditeter, inklusive aborter, ligger i mitten. Samma studie visar att kondomanvändningen var minst i . Detta är allvarligt och oroande, och det är en fråga som vi behöver arbeta mer aktivt med. handlingsplan mot klamydia har en mycket tydlig inriktning på att stimulera ökad kondomanvändning. Den ska vara klar . Den emotser jag med stort intresse, och jag ska naturligtvis ta väl vara på den. Det här är ett område som behöver ökade insatser. Inte minst att se till att graviditeter är önskade är en angelägen fråga. Vi får säkert skäl att återkomma till detta ämne i en eller annan form. Därmed vill jag tacka för debatten. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2006/07:560 om våld mot missbrukande kvinnor 17 Statsrådet (): har frågat mig om jag är beredd att verka för att pengar avsätts för utbildning om mäns våld mot kvinnor med missbruksproblem inom missbruksverksamhet, övrig socialtjänst och hälso- och sjukvården. Hon har också frågat vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att säkra att dessa kvinnor får samma skydd och stöd som andra våldsutsatta kvinnor, även om de inte klarar av att avsluta sitt missbruk. Slutligen har frågat om jag kommer att vidta några åtgärder för att stimulera utbyggnaden av könsseparerad avgiftning och behandling. Regeringen tar frågan om mäns våld mot kvinnor på största allvar och avser att presentera en nationell handlingsplan för att bekämpa detta våld. För att lyckas med detta krävs ett helhetsgrepp med insatser inom flera olika politikområden samt bättre samverkan så att inte den enskilda kvinnan kommer i kläm. Nationellt för frågor om mäns våld mot kvinnor vid , , har ett brett ansvar för att sprida kunskap och information om mäns våld mot kvinnor och följa, sammanställa och sprida forskningsresultat samt analysera behovet av forskning inom området. Centret ska också vara ett stöd för myndigheter och organisationer i frågor om mäns våld mot kvinnor och därvid särskilt stödja myndigheterna i deras metodutvecklingsarbete och verka för en effektiv samverkan mellan berörda myndigheter och organisationer. NKC har till exempel anordnat utbildningar för yrkesverksamma inom bland annat socialtjänst och hälso- och sjukvård i ämnet Att möta kvinnor som utsatts för misshandel och våldtäkt och efterutbildning för gynekologer, allmänläkare, psykiatriker och tandläkare med temat Hälso- och sjukvårdens ansvar för våldsutsatta kvinnor. Regeringen gör just nu en omfattande satsning på att förbättra stöd till våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnar våld. Alla kvinnor som utsätts för våld ska ha rätt till det stöd och den hjälp de behöver, oavsett om de klarar av att avsluta sitt missbruk eller inte. träder en ändring av 5 kap. 11 § socialtjänstlagen i kraft. Ändringen innebär att ordalydelsen i lagen skärps från bör till skall så att ansvar för att ge stöd och hjälp till våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld framgår tydligare. I propositionen presenterar regeringen även en rad andra åtgärder som tillsammans med lagändringen ska bidra till att stärka stödet. I propositionen lyfts också vissa grupper av kvinnor fram som i många avseenden är dubbelt utsatta och särskilt sårbara, till exempel kvinnor med missbruk. Kunskapen om deras speciella behov är förstås mycket viktig. Regeringen fattade beslut om särskilda utvecklingsmedel till kommunerna i syfte att kvalitetsutveckla och förstärka arbetet på detta område. Av de riktlinjer som ingår i beslutet framgår till exempel att alla kvinnor som behöver ska ha tillgång till skyddat boende, bland annat kvinnor med missbruksproblem. Det är viktigt att kommunerna tar sitt ansvar. Vi kommer noga att följa utvecklingen. har fått i uppdrag att utvärdera satsningen och ska lämna sin redovisning . Avseende fråga om könsseparerad avgiftning och behandling kan följande nämnas: är LVM-vården separerad mellan män och kvinnor. Det är viktigt att alltid se till den enskilda individens särskilda behov, både inom hälso- och sjukvården och . Då är det förstås viktigt att också lyfta fram våldssituationen när en missbrukande kvinna blivit misshandlad. Jag vill också poängtera att ansvarar för att tillhandahålla såväl det stöd som kvinnan som brottsoffer kan behöva som behandling för missbruket. framhåller vikten av en vårdkedja för kvinnor utifrån deras villkor. Jag instämmer i att en väl fungerande vårdkedja är avgörande för ett lyckat vårdresultat. En fungerande vårdkedja förutsätter samverkan mellan bland annat kommunerna och landstingens beroendevård. Länsstyrelserna pekar även här på att samverkan mellan olika aktörer inom missbrukarvården utvecklas positivt i många kommuner och att det särskilt gäller samverkan mellan kommunerna och landstingens beroendevård när det gäller abstinensbehandling. satsar regeringen till kommunerna för förstärkt vårdkedja. Som framgår är detta en prioriterad fråga för mig och regeringen. Vi har redan vidtagit en rad åtgärder och avser att verka för en fortsatt utveckling på området. 18 (): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret när det gäller min interpellation om mäns våld mot kvinnor med missbruksproblem och om avgiftning och behandling för kvinnor utifrån deras behov och villkor. För mig och är det en oerhört viktig fråga att mäns våld mot kvinnor finns högt på den politiska dagordningen, att det erkänns som det stora samhällsproblem det är, att utsatta kvinnor och barn får skydd och att kvinnojourerna får stabila och långsiktiga villkor som stat, kommun och landsting tar sitt ansvar. tar i sitt svar upp Nationellt vid . Det är en mycket viktig och bra verksamhet. Initiativet till verksamheten togs när samarbetade med Socialdemokraterna och . Då lades också förslaget om den utredning om förbättrat stöd hos för våldsutsatta kvinnor fram den utredning som regeringen nu har lagt fram ett förslag på. Jag vill tala lite om mina egna erfarenheter och om bakgrunden till denna interpellation. När jag jobbade kommunalpolitiskt i med den här frågan kom en rapport från som visade att kvinnor med pågående missbruksproblem var väldigt svårt utsatta. En väldigt stor grupp hade råkat ut för sexuella övergrepp och grov misshandel, ofta . Ofta var det av någon man tidigare bott tillsammans med, men även av andra bekanta och i vissa fall också av personer från myndigheter som egentligen skulle hjälpa dessa kvinnor. Problemet är att det inte finns någon struktur till hjälp, skydd och stöd för dessa kvinnor. I många kommuner har man lagt stödet på kvinnojourerna. Där kan man bland andra våldsutsatta kvinnor, som ibland har barn med, ta emot kvinnor som har ett pågående missbruk. När man jobbar med stöd och behandling till kvinnor med ett pågående missbruk är attityden att det inte finns någon speciellt uppbyggd verksamhet dit de kan ta vägen. Man saknar kunskap om mäns våld mot kvinnor. Det finns inte alltid en tydlig vård- och behandlingskedja hela vägen för kvinnor. Man är ibland ganska villrådig, även om man vill väl och vill ta tag i problemen. Vi har lagt fram ett uppdrag som håller på att verkställas i , och min erfarenhet är att man måste ta ett helhetsgrepp. Man måste öka kunskaperna om mäns våld mot kvinnor hos den personal som jobbar med missbruksfrågor. De har inte automatiskt den kunskapen. Man måste också se till att det finns jourplatser dit kvinnor som behöver komma bort från en man som misshandlar dem eller utnyttjar dem sexuellt kan komma. måste man se till att kvinnor har någonstans att bo och någonstans att vara så att de inte behöver sälja sin kropp för att få sova över hos en man till exempel. De måste ha någonstans att ta vägen utan att de först måste sluta med sitt missbruk. Då måste man bygga upp en hel vård- och behandlingskedja som fungerar. De behöver någonstans att bo, någonstans att vara, någonstans att göra vettiga saker och även avgiftningsplatser inom sjukvården. Allt detta är en helhet, och det är det som är så speciellt när man ska ge stöd till kvinnor som har ett pågående missbruk, en utsatt livssituation och som ibland blir både slagna och sexuellt utnyttjade. Man måste ta ett helhetsgrepp. Man kan inte jobba med den ena eller den andra frågan. Jag skulle vilja fråga vad hon vill göra mer konkret. Väldigt mycket läggs på den kommande handlingsplanen, och den har vi inte sett . 19 Statsrådet (): Låt oss först slå fast att missbrukarvården och socialtjänstlagen i första hand är kommunernas ansvar tillsammans med landstingen. Det gläder mig att höra om erfarenheter från , och detta är naturligtvis ett viktigt arbete som ska göras ute i varje kommun. Jag håller med om att kvinnor som är dubbelt drabbade av både missbruk och misshandel av en våldsam man lever med en särskild utsatthet och att det är samverkan mellan olika parter som kan lösa en sådan problematik. ensam kan inte alltid göra detta, och vi säger tydligt i vår hemlöshetsstrategi att , för att också kunna trygga en bostad om bostadslöshet har inträffat, måste samverka med fastighetsägare och med kronofogdemyndigheter. Man måste ta ett helhetsgrepp. beskriver en utsatt grupp, men lösningen är tillämpbar på väldigt många individer som har hamnat i en särskilt utsatt situation beroende på omständigheter i livet. Lösningen är alltså tillämpbar på många problem som drabbar individer på ett särskilt sätt i många av våra kommuner. Men vi kan inte bortse från att den här problematiken faktiskt inte går att lösa från nationell nivå. Här krävs ett stort antal engagerade kommunpolitiker, och jag vet att det finns många kristdemokrater runt om i landet som har agerat för och jobbat med dessa frågor, både när det gäller missbrukarproblematiken och kvinnor som utsätts för våld. Det vi har försökt att göra på det nationella planet är att skärpa socialtjänstlagen och kommunernas ansvar när det gäller kvinnor som utsätts för våld, och också barn som bevittnar våld. Vi skickar med resurser för ett utvecklingsarbete. Vi nämner särskilt kvinnor med missbruk i skrivningarna i propositionen.