prot · GU09118 · 2007-06-01 00:00:00 — Jag tror att varje individ innerst inne ändå inser och tycker att det är förfärligt bra att det nu finns en organisation, en beslutsfattande myndighet eller hur vi nu uttrycker det, som kan ta hand om miljöproblemen. Det var någon som i sitt anförande undrade det var visst hur vi skulle ha kunnat agera om inte EU hade funnits när vi nu alla är överens om att miljöproblemen är ett av de allra största hoten. Sedan tycker jag att försöker plocka billiga poänger. När jag talar om dialog menar jag inte att vi politiker ska uttala ukaser och pracka på människor kunskap. Det är klart att vi ska lyssna. Men vi kan ändå vara ganska överens om att för att man ska ha en dialog och kunna ta ställning är det inte fel om man har så bred kunskap som möjligt. Jag lade handen på mitt eget hjärta eller i varje fall på bröstkorgen och sade att vi alla har varit för dåliga på att föra ut kunskapen om EU. Jag vill till och med påstå att de folkomröstningar som har ägt rum om konstitutionen egentligen inte har handlat om konstitutionen eller författningsfördraget, även om de har gjort det nominellt, utan de har i mångt och mycket handlat om huruvida man är för eller emot EU. 16 HANS () replik: Här upprepar något jag skulle vilja beteckna som förakt för vanliga människors åsikter. Han säger att det beror på okunskap. Vi som är EU-kritiker den stora majoritet av svenska folket som inte vill att mer makt ska flyttas till är okunniga och bara väntar på att upplysas av information som ska komma någon annanstans ifrån. Han pratar om att de som röstade i folkomröstningarna i och egentligen inte riktigt förstod vad de röstade om. De röstade om något helt annat än det som de gick till valurnorna på. Jag tycker att detta är ett märkligt sätt att se på människor. Jag är helt övertygad om att både de som röstade ja och de som röstade nej både i och i var väl insatta i frågorna och tog ställning. Jag tycker att det är viktigt att respektera och inte nedvärdera människors engagemang. Både i och i fanns det ett brett folkligt engagemang bakom det nej som uttalades. Det fanns en bred informationskampanj där man spred, diskuterade, stötte och blötte frågorna om EU-konstitutionen på ett sätt som jag önskar att vi skulle kunna göra i . Uppenbarligen gäller den okunskap som talar om inte bara och . I EMU-folkomröstningen var det en majoritet av väljare som röstade nej. Var de också okunniga? Var de också oinformerade? Är du beredd att fälla ett sådant omdöme även om dina egna väljare, ? 17 () replik: Jag ska vara så rak att jag säger att jag tror mig veta att en del av de kristdemokratiska väljare som röstade nej till EMU tog tillfället i akt att uttrycka sitt ogillande gentemot EU generellt. Det var inte enbart EMU det handlade om. Du står här, , och gör gällande att det skulle finnas ett förakt för okunskap. Jag hävdar kunskapens roll. Det trodde jag att vi kunde vara överens om. Jag tror inte att kunskapen är särdeles komplett i en sådan utomordentligt stor och svår fråga som EU-frågan. Därför menar jag att vi måste ta ansvaret att föra ut information och kunskap på ett bättre sätt än vi har gjort. I nästa andetag talar du själv, , om hur dåligt det är beställt med informationen i i . Då inser man att i leden utanför är möjligheten att skaffa sig information om möjligt ännu mindre. Jag pläderar för mer kunskap och mer information. Det är inte alls något förakt för väljarna. Om det finns något förakt är det i så fall för oss själva för att vi är dåliga på att informera. 18 Statsrådet (): Regeringen arbetar för ett EU som är öppet, effektivt, demokratiskt och dynamiskt. Vi ser EU som det viktigaste verktyget för att hitta lösningar på de problem som vi har tillsammans i . om EU 2006, som tas upp i utrikesutskottets betänkande, ger en god bild av det omfattande arbete som EU bedrev med särskilt fokus på de svenska regeringarnas agerande. Det har både sagts och gjorts saker i EU-samarbetet som skapar förutsättningar för en vardag där vi här i kan känna oss trygga och fria. Vi kan konstatera att det fattas beslut som gör att EU tar en mer aktiv roll för att skapa fred, demokrati och utveckling i världen. Låt mig nämna några exempel. EU:s omfattande kemikalielagstiftning, Reach, slutförhandlades . deltog aktivt i förhandlingarna och drev bland annat frågan om krav på ökad kunskap om kemikalier och skärpta regler för de mest skadliga ämnena. Med Reach minskar riskerna för hälsa och miljö som vi förbättrar kemikalieindustrins konkurrenskraft. Och precis i detta nu träder faktiskt Reach i kraft. Den börjar gälla från och med . Vid i bekräftade EU sina åtaganden i Kyotoprotokollet och att EU är redo att bidra till att hitta lösningar. EU har fortsatt höga ambitioner att minska utsläppen av växthusgaser när protokollet löper ut . har varit pådrivande i dessa förhandlingar inom EU och också direkt i förhandlingarna. kom vi överens om tjänstedirektivet. Här var vi också aktiva i förhandlingarna. Det har stor betydelse för en ökad tjänstehandel inom unionen och kan bidra till ökad konkurrens och tillväxt. Precis som tidigare talare har nämnt vill jag nämna att vi hälsade och välkomna som EU-medlemmar. har fortsatt att kraftfullt stödja . EU är en efterfrågad aktör i fredsfrämjande sammanhang. har bidragit med personal till samtliga insatser. Även om skrivelsen handlar om viktiga frågor är detta ett bra tillfälle, som många talare har valt, att tala lite grann om ett antal frågor som ligger framför oss. En sådan är naturligtvis fördraget. Det tyska ordförandeskapet har här höga ambitioner. De innefattar både en uppgörelse om huvuddragen i hur ett nytt fördrag ska kunna se ut och en regeringskonferens, som förhoppningsvis kan inledas , som leder till att ett nytt fördrag träder i kraft . Från svensk sida stöder vi dessa ambitioner. EU behöver ett nytt fördrag för att göra unionens funktionssätt effektivare, öppnare och mer demokratiskt. Vi vill bevara så mycket som möjligt i det konstitutionella fördraget när det gäller de institutionella reformerna. Det är också den linje som det tyska ordförandeskapet och en förkrossande majoritet av de andra medlemsländerna driver. Så till utvidgningen: har, som sade, genomgått en anmärkningsvärt snabb ekonomisk och politisk reformprocess. Här har EU-medlemskapet tjänat som piska och morot. Det gjorde det också möjligt att inleda förhandlingar med landet . behöver dock öka tempot för att konkret genomföra reformerna, särskilt i fråga om stärkt respekt för mänskliga rättigheter och minoriteter, skydd av yttrandefrihet, kvinnors rättigheter och den socioekonomiska situationen i de kurdiska områdena. stöder anslutning i denna process, både genom EU och på egen hand. Det är viktigt att förhandlingarna gör konkreta framsteg. Ju längre arbetet fortskrider, desto svårare blir det att växla in processen på ett annat spår. När EU diskuterade fortsatta förhandlingar agerade kraftfullt mot en överreaktion. har framsteg skett. Ytterligare ett kapitel har öppnats i förhandlingarna, och ytterligare några till kommer att öppnas . Det finns ett brett stöd i för utvidgningen. Det är oerhört viktigt. Frågan är av strategiskt intresse både för EU och för . Utvidgningen ställer också krav på kandidatländerna och är ett exempel på EU:s så kallade soft power eller mjuka makt som bidrar till reformprocesser och ökad stabilitet i vårt närområde. Därför måste dörren hållas öppen för fortsatta europeiska demokratier som i teori och praktik är beredda att anamma de principer som EU-samarbetet bygger på och genomföra viktiga reformer för att uppnå detta. Man kan säga att det råder något slags ödesgemenskap mellan EU och västra . Å ena sidan finns inget realistiskt alternativ till EU-integrering för , och å andra sidan har unionen inget alternativ om vi vill undvika instabilitet och ett svart hål mitt bland EU:s medlemmar. Nyckeln till stabilitet på heter EU-integration. Unionens politik gentemot regionen kan sammanfattas med just detta, stabilisering genom integration. Det vilar ett stort ansvar på oss i EU som motpart i denna process. Utvecklingen på är därför också av stor vikt för vår trovärdighet som utrikespolitisk aktör och för EU:s roll på den globala arenan. Den inre marknaden är kärnan i EU-samarbetet. Det är världens största marknad med en halv miljard konsumenter och 20 miljoner företag. av export går till EU. EU är vår hemmamarknad. Vi måste arbeta för att förbättra, stärka och utveckla denna marknad eftersom vår ekonomi är helt beroende av att den fungerar väl och att alla EU-länder följer sina åtaganden. Kommissionen har precis inlett en stor översyn av den inre marknaden, som ska landa vid toppmötet . Vi har för avsikt att aktivt bidra till denna process. Genomförandet av tjänstedirektivet är centralt för utvecklingen av den inre marknaden. Det är ett av de största genomförandeprojekt som har haft sedan medlemskapets början. Direktivets framgång avgörs av hur väl medlemsländerna genomför det. Vi prioriterar detta och har avsatt särskilda resurser för genomförandet. EU:s framtida välfärd och ekonomiska utveckling är starkt beroende av hur medlemsländerna tillsammans skapar bättre förutsättningar att ta vara på globaliseringens möjligheter och tackla de stora utmaningar som vi har på miljöområdet. Här är Lissabonstrategin ett av våra allra viktigaste verktyg för gemensam strävan mot hållbar tillväxt och hög sysselsättning inom unionen. Men Lissabonstrategin har varit alltför ostrukturerad och har haft svårt att leva upp till de målsättningar som vi har satt. Det har lett till svag förankring och bristande genomförande. Medlemsländernas nationella handlingsprogram och uppföljningen av dessa har varit ett viktigt steg för att stärka genomförandet av strategin i den nationella politiken. Men vi behöver göra mer. Lissabonstrategins slutdatum närmar sig. Med få undantag kommer målsättningarna inte att uppnås. Vi har kvar stora utmaningar när det gäller global konkurrens, åldrande befolkning och klimathot. kommer vi därför att behöva diskutera hur vi ska ställa oss till en uppföljning, ett II eller en follow up efter 2010. I det arbetet är det naturligt att vässa Lissabonstrategin och minska antalet indikatorer och prioritera satsningar för att fullfölja arbetet med den inre marknaden, tillväxtskapande reformer, avregleringar och så vidare. I det sammanhanget ska vi också se över hållbarhetsstrategin och hur den bättre kan integreras med det övriga i Lissabonstrategin. Vi står inför stora utmaningar. Därför krävs det också en omprioritering av de gemensamma utgifterna. EU:s budgetram ska ses över 2008/09. Översynen ska täcka alla utgiftsområden inklusive jordbrukspolitiken. På inkomstsidan ska bland annat den brittiska rabatten diskuteras. Kommissionen kommer , troligtvis , att presentera ett diskussionsunderlag. Det ska ses som en inventering av alla relevanta frågor och som startpunkten för en lång och bred debatt om EU:s budget med alla intresserade parter. Det är ett oerhört viktigt tillfälle att brett diskutera vad unionen ska syssla med, hur det ska finansieras, vem som ska finansiera vad och vilka frågor som vi vill prioritera. Vi kommer att lägga stor vikt vid budgetöversynen. Om möjligt vill vi att vissa beslut och reformer inleds innan den nya budgeten börjar gälla 2014. Det viktigaste är dock att det verkligen blir en genomgripande reform som leder till strukturellt viktiga och riktiga förändringar. Vi närmar oss med ett nytt Europaparlament, en ny kommission och ett svenskt ordförandeskap. Det är en stor och spännande uppgift som kommer att kräva ett omfattande engagemang. Förutsättningarna för vårt ordförandeskap 2009 blir ganska mycket annorlunda än det förra ordförandeskapet 2001. Vi kommer att inleda arbetet som ordförande med ett helt nyvalt Europaparlament eftersom valen äger rum . Det nyvalda parlamentet ska på sin första session besluta om sin egen sammansättning. De politiska grupperna ska formeras, ordförandeskap i de olika utskotten ska utses och så vidare. Parallellt befinner vi oss i processen att tillsätta en ny kommission. Den nuvarande kommissionens mandatperiod löper ut , och kommissionen ska i sin helhet godkännas vid omröstningar i både och rådet. utfrågningar av varje kommissionär är naturligtvis ett oerhört viktigt och känsligt skede för de nominerade kandidaterna. Vi vet av erfarenhet att denna granskning kan dra ut . Det kan alltså dröja november innan kommissionen är godkänd och finns på plats. Först då kan man till fullo koncentrera sig på sakfrågorna i EU-samarbetet. För del kommer alla dessa tillsättningar att bli en stor utmaning. Å ena sidan finns en förväntning att vi som ordförande ser till att det går smidigt till. Å andra sidan kan ett ordförandeskap aldrig garantera att det inte uppkommer politiska svårigheter av olika slag. Utöver detta är det de politiska frågorna som kommer att kräva stora svenska arbetsinsatser. Vi har inte helt landat i ett färdigt arbetsprogram, men några frågor kan redan nu identifieras. Först och främst kommer klimatfrågan att vara högt prioriterad. kommer de internationella förhandlingarna om uppföljningarna till Kyotoprotokollet att vara inne i ett mycket intensivt skede. EU:s ledarskap kommer att sättas på prov, och det ställer krav på handlingskraft, internationellt och inom EU. En stor arbetsinsats kommer att förväntas av oss som ordförande om det skulle bli så. Vi kommer att behöva hantera energifrågorna. Det blir ett flertal viktiga förhandlingar som rör bördefördelningen när det gäller att uppnå de mål som vi har satt upp för användning av förnybar energi. Lissabonstrategin kommer att hantera ett antal delfrågor. Den inre marknaden, regelförbättring, sociala frågor och forskningsfrågor kommer att stå på dagordningen. Kanske fortsätter vi den diskussion som jag tidigare refererade till, alltså vad som kommer efter Lissabonstrategin. Därutöver ska ordförandeskapet göra en översyn av . En annan fråga som kommer upp är Haagprogrammet som ska följas upp 2009. Budgetreformen och utvidgningsfrågorna kommer naturligtvis också att finnas på dagordningen. Det är några av de viktigare frågor som vi räknar med att behöva hantera. Samtliga processer kommer att vara avhängiga utvecklingen i och eftersom vi tillsammans med dem utgör en EU-trojka fram till vårt ordförandeskap. Inför våra mer formaliserade diskussioner med och ska vi naturligtvis skaffa oss en mycket tydlig bild av de frågor som vi kommer att lägga vikt vid. I den frågan hoppas jag att få återkomma till längre fram . 19 () replik: talar väl om EU och och de båda regeringarnas politik. Det är svårt att vara emot något av det som rekapitulerade hade hänt eller det som pekade ut som en möjlig framtid och möjliga händelser. kan det vara viktigt med det som inte sägs. Det är bra att man har möjlighet att fråga om det. I skrivelsen står det inledningsvis: Därför bör EU långsiktigt ägna sig åt färre och genuint gränsöverskridande frågor. Det kan vara en alldeles utmärkt formulering. Det kan också vara en oerhört dålig formulering. Det beror på vad man menar med den. Vad menar och den borgerliga regeringen med den formuleringen? Jag kanske förlorade mig i någon text så att jag inte hörde, eller sade för en gångs skull ingenting om att ska tillhöra EU:s kärna? Jag uppfattade inte det. Har det skett någon positionsförändring, eller har det skett något uppvaknande så att har insett det som forskningen pekar på, nämligen att redan tillhör den kärnan och är en stormakt i EU som påverkar mycket och bra? Vad tycker och den borgerliga regeringen? Ska vi ha ett krämarnas eller ska vi ha ett folkens ? Är det en viktig fråga för den borgerliga regeringen att vi får ett socialt ? pratade lite om vad ska prioritera under ordförandeskapet. Vad är det mer än miljön och klimatet som det är viktigt att prioritera under ordförandeskapet? 20 Statsrådet () replik: Det var många frågor. Jag hoppas att jag hinner svara på alla. Vi menar att i takt med att EU utvidgas det är 27 länder , kanske 3035 inom en överskådlig tid måste man koncentrera sig på färre frågor för att det ska fungera. Man måste lägga sitt huvudsakliga krut på genuint gränsöverskridande frågor där det är uppenbart att vi inte kan komma fram på egen hand. Vi nämner sex sådana områden i skrivelsen: utrikespolitik och inre säkerhet, den inre marknaden med , utvidgningen, miljö- och klimatfrågorna, budgeten och de konstitutionella fördragen. Det konstitutionella fördraget och budgetöversynen är frågor som kanske kommer att vara avklarade . Det handlar om . Hur ska EU styras? Hur ska EU finansieras? Vi behöver göra en del reformer för att göra EU mer modernt och mer anpassat till hur det ser ut . Det finns en massa angelägna frågor som och ägnar stor del av sin tid åt. Det gör också jag och våra kommun- och landstingspolitiker i landet. Man måste fundera på om EU är den rätta nivån att diskutera på. Det finns risk för att vi annars lägger så mycket krut på frågor som avgörs bäst i kommunerna, eller till och med hemma vid köksbordet att vi tappar fokus, kraft och energi för de riktigt stora gränsöverskridande frågorna. ska tillhöra EU:s kärna. Jag kanske inte nämnde det i detta tal. Jag har nog nämnt det i alla andra, så det kanske fanns behov av vissa retoriska förnyelser, men det betyder ingen ändring i politiken. Vi menar att vi ska vara aktiva och pådrivande. Vi ska komma med förslag tidigt i debatten och alliera oss med länder och andra EU-institutioner. Vi ska också vara aktiva när det gäller förankringen av EU-medlemskapet, vilket också talade om, och söka stöd hos svenska folket, söka dialog och visa på hur EU-medlemskapet påverkar oss på olika nivåer och vilket samband det finns mellan hur vi agerar nationellt och på EU-nivå. 21 () replik: Jag är medveten om att det var många frågor, men du får ju ännu en möjlighet att svara. Färre och genuint gränsöverskridande områden handlade det om. I den uppräkning som och regeringen gör tar man inte konkret upp frågan om jobben. Hur kan vi klara frågan om arbete i en globaliserad ekonomi utan att samarbeta med andra länder i EU om arbetsmarknadsfrågor, och hur ska vi skapa tillväxt och nya jobb? Det måste rimligen finnas med på listan. Att ska tillhöra EU:s kärna och vara aktivt, ställa förslag, skapa kontakter och vara pådrivande är en bra fortsättning på det arbete som har utförts . är en del av EU:s kärna, menar jag. har i andra debatter försökt bygga bilden av och skapa poäng på att vi nu ska komma in och vara en del av EU:s kärna. Vi är redan där. Det är bra om och den borgerliga regeringen ser till att vi fortsätter att vara där. Då har vi en hel del att samarbeta om. Jag delar uppfattning att det är viktigt med diskussionen i om EU-politiken, EU-medlemskapet och EU-frågorna, men jag förstår inte varför den här regeringen har monterat ned resurserna till det för olika organisationer som har ägnat sig åt det utan att ersätta det med något annat. Att saker byter skepnad är jag helt bekväm med, men när man avskaffar saker och inget nytt kommer blir jag orolig. Hur är det? Ställer och den borgerliga regeringen upp på tanken om ett socialt ? 22 Statsrådet () replik: Det är naturligtvis jätteviktigt att vi samarbetar om jobben. Som jag sade i mitt inledningsanförande är EU vår hemmamarknad. Vår ekonomiska utveckling är beroende av vad som händer där. I Lissabonstrategin och den inre marknaden som är en av prioriteringarna ingår naturligtvis jobben. Det handlar om att utveckla Lissabonstrategin, att förbättra den inre marknaden och att få bort en massa hinder som finns där . Det handlar om regelförenkling, förbättring av infrastruktur, forskning och så vidare. Det handlar om frihandel och tjänstedirektivet. Allt detta som vi gör tillsammans gör vi för att stärka den ekonomiska utvecklingen i hela EU och för att garantera jobben. Man behöver naturligtvis göra en hel del på nationellt plan också. Det kan vi debattera i ett annat sammanhang. frågade mig vilket jag vill se krämarnas eller folkens. Jag vill se medborgarnas . I det ingår att försöka underlätta vardagen på de sätt som vi har talat om och långsiktigt se till att spelar en viktig roll när det gäller att bekämpa miljöhoten, spela en roll i de globala frågorna, bekämpa brottslighet och så vidare. Många sociala frågor är av den karaktären att de bör avgöras nationellt. Vi har lite olika system i och så bör det vara. Det ingår däremot i Lissabonstrategin också en social dimension, som väl känner till. Den ser till att man inte ska diskrimineras när man rör sig mellan länder, att man får ta med sig ett antal förmåner från hemlandet och så vidare. Den sociala dimensionen är ett uttryck som tolkas olika i olika länder. Den har sin plats i EU-samarbetet, men är i huvudsak en nationell fråga. 23 HANS () replik: Jag observerar att ingen i majoriteten under sina 28 minuters talartid har nämnt EU:s relationer till den palestinska myndigheten. Jag tycker att det är väldigt synd att vi inte utnyttjar detta tillfälle för att diskutera denna fråga. Tiden börjar nämligen rinna ut för samlingsregeringen. Om vi skjuter fram diskussionen om denna fråga kan det mycket möjligt vara så att vi har försuttit vår möjlighet. Den avvaktande inställning som EU har haft i frågan är i realiteten en fortsatt isolering av den palestinska myndigheten. Det är det som det de facto betyder på marken. Och det har satt en oerhört hård press på samlingsregeringen som vi redan nu ser börjar krackelera i kanterna, och det är oerhört oroväckande eftersom vi vet att alla alternativ till den nuvarande demokratiskt valda samlingsregeringen är sämre. När vi diskuterar den palestinska myndigheten och EU brukar det lyftas fram att EU ger ett omfattande humanitärt bistånd till den palestinska myndigheten. Det är helt sant. Men humanitärt bistånd kan aldrig ersätta en fungerande offentlig sektor eller ett fungerande samhällssystem. Därför är det så avgörande att man får i gång ett budgetbistånd och att det kan återupptas så fort som möjligt för att man ska kunna betala ut löner till de anställda och för att man ska kunna bygga upp samhällsstrukturerna inom den palestinska myndigheten. Den norska regeringen har visat att det går att föra en annan politik mot den palestinska myndigheten. Man valde omgående efter att samlingsregeringen bildades att totalt normalisera förbindelserna med den palestinska myndigheten. Varför kan inte EU följa exempel, eller anser statsrådet att den isolering som vi har sett har varit framgångsrik? 24 Statsrådet () replik: Det är en jätteviktig fråga, , som vi verkligen skulle kunna diskutera här. Situationen i de palestinska områdena är naturligtvis dramatisk. Den sociala situationen och den humanitära situationen är mycket allvarlig. Men det pågår också intensiva ansträngningar både från EU, kvartetten och från svensk sida. Utrikesministern var där, biståndsministern har precis kommit hem, och utrikesministern åker dit igen eller för att diskutera situationen. är alltså mycket aktivt i detta sammanhang, och är också en mycket stor biståndsgivare på den humanitära sidan. EU har ställt krav på regeringen det är de tre krav som man ställer på Hamas att erkänna , att ta avstånd från våld och att acceptera ingångna avtal. Och i väntan på detta försöker man ha diskussioner med de andra ministrarna i samlingsregeringen men inte direkta kontakter med Hamas. Det är en gemensam EU-linje. Och om vi ska kunna påverka i denna fråga tror jag att det är oerhört angeläget att alla EU-länder har samma linje eftersom vi då kan påverka bättre. Det förekommer också intensiva diskussioner med den israeliska regeringen. Frågan är känslig och diskuteras naturligtvis i . är just nu ganska svag, och det finns en inrikespolitisk turbulens där som naturligtvis inte förenklar situationen. Men vi har framfört det väldigt tydliga budskapet att det är viktigt att den israeliska regeringen också fördjupar dialogen med den palestinska samlingsregeringen, eller i alla fall med vissa ministrar.