prot · GU09128 · 2007-06-18 00:00:00 — Det är klart att det är väldigt olika på olika delar av kuststräckan. Närmast centrum är det allra mest exploaterat, och lite längre ut är det mindre. Men jag menar att vi måste se till vad strandskyddet är till för. Om vi bygger hela vägen längs kusten finns det inte någon möjlighet för vare sig friluftslivet eller för djur- och naturarter. Det som kanske är allra mest oroande gäller djur- och naturarterna. Ofta pratar vi i diskussionen om strandskydd och beviljande av dispens om att det finns lucktomter där man kan bygga för att det i alla fall inte är tillgängligt för människor att gå där. Men då måste man tänka på att vi måste ha korridorer för djur att kunna ta sig från strandlinjen och uppåt mot skogen som kanske ligger lite längre bort. Lucktomterna är alltså väldigt viktiga de också. Jag var en gång i diskussion med en man som jobbar på i vår vänort i . Han tyckte att det var besvärligt med strandskyddet; de hade väldiga problem med det. Det visade sig att strandskyddet var . Vi har , och på vissa håll har vi till och med . Ministern säger att man ska se över strandskyddet, men tänk på hur det faktiskt ser ut i landet! är ju inte någon jättekommun och där finns också delar av landsbygd, men ändå är det väldigt exploaterat. Så ser det ut runt om i landet. Däremot kan det i vissa glesbygdskommuner vara väldigt lite exploaterat, men glesbygden är ju egentligen en liten del av . Däremot har vi väldigt mycket landsbygd. Jag tycker att vi ska fortsätta värna vårt strandskydd i den mån det går, och jag hoppas att miljöministern vill göra det även om ekonomisk tillväxt ska skrivas in i . 11 (): diskuterar vi strandskydd. Det är precis som miljöministern säger att det är en nationell angelägenhet, men det har ett väldigt stort kommunalt intresse. Det är väl därför det diskuteras så mycket som det gör. Jag delar helt uppfattningen att strandskyddet även fortsättningsvis ska ligga kvar som en skyddsbestämmelse i . Det får dock naturligtvis inte lägga en död hand på vissa bygder. Det kanske är det som har varit problemet att det har fått en dålig acceptans i vissa områden på grund av att systemet har varit lite för rigitt. Jag vill verkligen framhålla, herr talman, att reglerna måste gälla både högexploaterade områden och landsbygd. Det blir väldigt lätt så att man talar om glesbygd, det överflöd av sjöar som finns där och att detta är ett litet problem i glesbygden. Jag vill nog påstå att problemet med att ta ställning till hur man ska använda sina stränder är minst lika stort i högexploaterade områden. Huvudpunkten är på vilket sätt man ansvarsfullt ska kunna lyfta över detta och få in det lokala intresset i sammanhanget. Jag tror väldigt mycket på diskussionen om översiktsplaneprocessen, och jag tror på ett system där man i varje kommun skulle kunna se över sina stränder, inventera dem, skaffa sig sitt eget strandskydd och få det fastlagt. Jag är helt säker på att det i många kommuner skulle sluta med att man har på vissa ställen och kanske på andra ställen. Hemma i min valkrets har vi i princip längs hela kusten. På vissa ställen känns som att man klart är på stranden, och på andra ställen känns det som att man är väldigt långt från stranden. Om man på ett planmässigt sätt kan titta på detta tror jag att mycket av problematiken i dagens dispensförfarande skulle försvinna. går man in och tittar på ett enskilt fall vid ett enskilt tillfälle. Man har egentligen aldrig sett till helheten och vad som är alternativen i sammanhanget. Jag har en känsla av att just detta leder till många olyckliga dispenser, för kommunen har de facto inte sett över var det skulle kunna var lämpligt att etablera saker och ting. Argumenten är ofta att det i glesbygden finns sjöar i överflöd. Man kan ju undra vad som menas med begreppet överflöd. Det jag tyckte var väldigt märkligt med det förslag som den förra regeringen sysslade med var att man försökte dela upp kommuner i olika typer av kommuner kommuner med kilometer strand per invånare och sådant. Det blev en mycket märklig diskussion. Det fanns kommuner som skulle få enklare regler och andra kommuner som inte skulle få det. Vi har en kommun hemma i till exempel, , med en högexploaterad kust och ett inland som mycket väl skulle kunna jämföras med en Dalslandskommun. Man har så olika förhållanden inom samma kommun, så det var en fullständigt omöjlig väg att gå egentligen. Det var väl därför som mycket av detta föll. Jag ser verkligen fram emot att vi tar tag i den här frågan och då inom ram kan skaffa generella regler där vi kan få in ett lokalt intresse på ett ansvarsfullt sätt. Det är ett så stort nationellt intresse så staten kan inte släppa sin hand från detta. Jag tror att det är därför vi har så pass obebyggda stränder . Det är just för att staten har haft intresse i det hela. 12 Miljöminister (): För det första vill jag slå fast det vi verkar vara överens om, nämligen att slå vakt om ett nationellt strandskydd. Det tycker jag är en viktig utgångspunkt för debatten. Jag har inte heller uppfattat att det egentligen finns några invändningar mot det besked som jag nu har gett för regeringens räkning, det vill säga att strandskyddet också i fortsättningen ska vara en del av . Därmed är en viktig grundförutsättning klarlagd för den fortsatta diskussionen om strandskyddet. Jag delar på många sätt de synpunkter som förde fram. Jag tror att det är viktigt, just med utgångspunkten att det är en nationell angelägenhet att ha ett bra strandskydd, att också undvika att systemets legitimitet och acceptansen för systemet undergrävs steg för steg och delvis totalt på grund av alldeles för rigid tillämpning. När vi försöker ta oss ur det tycker jag att det är intressant att utveckla lagstiftningen så att det finns större möjlighet till ett lokalt inflytande. Jag vill precis som är inne på undvika ett renodlat klassificeringssystem för kommunerna och är intresserad av möjligheten att använda översiktsplanerna som ett av instrumenten för att underlätta i det arbetet. En annan viktig utgångspunkt som också framgår av svaret är att jag vill närma till . Jag tror att det är viktigt att vi inte har två lagstiftningar med helt separata utgångspunkter som också tillämpas delvis i strid med varandra. Den enskilde kommer i kläm vid myndigheternas lagtillämpning om det får gå för långt. Då vi ökar möjligheterna till lokalt och regionalt bestämmande och därmed åstadkommer en del lättnader när det gäller landsbygds- och landsortsområden där exploateringstrycket inte är högt kommer det att vara viktigt att ha ett starkt skydd i områden där trycket på exploatering är högt. Jag menar också att vi behöver göra en del förtydliganden i lagstiftningen. Till exempel vore det en fördel om man mer direkt i lagtexten kunde ange ramarna för undantag från strandskyddet. När det gäller fråga om genomgång av hur vi ska uppfylla miljömålet på området vill jag framhålla att det är i själva verket inte alls så stora delar av yta som har fått intryck av. Många av de områden som har kartlagt sammanfaller delvis och överlappar varandra. Så geografiskt sett handlar det sammanlagt om kanske 400 områden i . När det gäller hur skyddet av dem nu ska genomföras är det en fråga som kommer att avgöras regionalt i länsstyrelserna, lokalt av kommunerna och i andra sammanhang i arbetet. Vi ska se till att den strategin fullföljs, men den lägger inte fast hur strandskyddet ska genomföras. vill jag säga om mer vidlyftiga diskussion med ett lite mer övergripande angrepp på ekonomisk tillväxt att det inte är något som jag delar. Jag tycker att det är lite väl långsökt att för människor i eller i andra glesbygdskommuner ha som utgångspunkt för hur vi borde diskutera strandskyddets utveckling. Så där tänker jag förbehålla mig att ha en mer jordnära syn på frågan. 13 (): Jag tror att vi är ganska överens om vikten av att behålla ett starkt strandskydd i . Vi är nog också överens om vikten av att få ett mer flexibelt förfaringssätt i vissa delar av , framför allt i inlandskommunerna från Bergslagen och uppåt, även i en del söderöver. Det intressanta är trots allt de starka skrivningar som har i sin rapport och den hotbild som man ser framför sig när det gäller just miljön kring våra vattendrag och sjöar. Det är därför man preciserar de här delarna och vill ha ett långtgående skydd som sträcker sig i generationer. Det blir, som jag ser det, en konfliktsituation för statsrådet när han också ska försöka precisera här och ge möjlighet till något flexiblare. Jag tror att det vore bra om statsrådet kunde vara lite mer tydlig . Framför allt: När kommer svaret på det här arbetet och översynen av strandskyddet? Det andra arbetet pågår ju nu för fullt. När det gäller strandskyddet är det en diskussion som har pågått i den här kammaren , . Jag har noga följt det här ända och också verkat ute i kommunerna för att få en förändring. Jag har faktiskt en större tilltro till den kommunala kompetensen och de lokala krafter som finns att kunna hantera en sådan här fråga än vad statsrådet tycks ha. Jag ser fram emot att det blir en samordning mellan och . är det två ibland motstridiga lagstiftningar. Om vi på det sättet också kan lösa den här frågan om strandskyddet är jag tacksam för den delen, att det går att göra det. När man får ett folkligt engagemang kring en översiktsplan blir det, tror jag, skarpare bestämmelser på vissa områden än vad politikerna skulle önska. Folk som bor och verkar i de kommuner som jag representerar vet vilka värden som står på spel. De har gjort det här i generationer och ska göra det i generationer framöver. Så jag är definitivt inte rädd för ett större politiskt inflytande i de glesare delarna av landet. Det handlar om tiden. När kommer det här arbetet? Det har pågått alldeles för . Det här är en långbänk, som någon uttryckte tidigare. Medan tiden rinner i väg jobbas det för fullt med den andra processen. Jag vill inte se att vi har två processer som ska sammansmälta där den ena sticker i väg och hamnar i beslutsförfarande långt innan frågan om strandskyddet kommer upp här och förändringar här i . När kan vi förvänta oss någon form av besked från statsrådet? 14 (): Jag har en annan uppfattning. Jag menar att det inte är en särskilt rigid tillämpning av strandskyddet . Vi i kommunerna begär dispenser från strandskyddet i alltför många fall. Det säger jag med erfarenhet av min egen kommun som alltså är mer exploaterad än och där vi diskuterar det här, hela och alla kommunstyrelseordförandena tillsammans. Man uppvaktar regeringen. Under förra mandatperioden var det, vet jag, just för att man skulle luckra upp strandskyddet. Då har vi alltså ett län där åtminstone delar av det är mer exploaterat än . Det är inte en så rigid tillämpning av strandskyddsreglerna. Det finns ett stort lokalt inflytande i och med att det är kommunerna som begär dispenserna och beviljar byggloven. beviljar sedan dispensen. Om ingen överklagar så att frågan kommer till blir det så. Jag har trots allt stor tilltro till . Jag tycker att vi ska ha kvar de strikta reglerna för strandskyddet, med kanske en viss variation för de kommuner som verkligen har en liten exploateringsgrad. Man ska tänka på att många anser att de har en låg exploateringsgrad trots att de har en hög sådan. Enligt miljöbalkspropositionen skulle det vara en strikt tillämpning av strandskyddet. Jag jämförde med det var ett exempel men det innebär inte att jag menar att vi ska ha framöver. Däremot måste vi tänka på att inte är mycket. Vi har klimatpåverkan att ta hänsyn till i vårt arbete med strandskyddsreglerna. Det borde också finnas med i strandskyddsreglerna framöver. 15 (): Jag har också stort förtroende för den kommunala kompetensen. Det är därför jag ser en så stor öppning i att man tar in översiktsplaner i processen. Jag märker att vi i debatten gång på gång faller tillbaka i att prata om att de glesa områdena ska ha speciella regler. Vi behöver flexibilitet över hela . Inom vissa skärgårdsområden kommer det att vara en oerhört stor restriktivitet, och det ska det vara även i fortsättningen. I arbetet med översiktsplanen går det att dela upp och lyfta fram mycket skyddsvärda områden och mindre skyddsvärda områden. Då har kommunen ett grepp om var det går att exploatera. Jag är övertygad om att dispensverksamheten kommer att sjunka i det läge man själv har varit med och påverkat processen. Man måste alltid ha vissa utgångspunkter när det gäller strandskydd och flexibilitet, nämligen att strandremsan alltid ska vara fri för passage. De ska vara en viktig utgångspunkt. Där har ingen annan någon annan utgångspunkt. Det är skillnad att bygga strandnära och på stranden. Vi ska väl inte tillåta att någonstans i bygga på stranden. Även här måste vi se över att det blir en likställd process över hela landet. har en viktig roll i översiktsplaneprocessen att tillsammans med kommunerna föra en dialog i detta ämne. Sedan ska olika länsstyrelser i behandla frågan på samma sätt. Det är naturligtvis en stor skillnad att jobba på en länsstyrelse vid ett högexploaterat område där det är ett ständigt tryck på att ge dispenser än i en glesbygd där sådant dyker upp sällan. Jag har en vag känsla av att det blir lättare att få dispens i ett högexploaterat område konstigt nog. Jag tror att den nuvarande regeringen med dessa utgångspunkter har alla möjligheter att föra frågan i hamn på ett bra sätt. 16 Miljöminister (): Låt mig betona vad vi är överens om, det vill säga att vi ska ha ett starkt strandskydd även i fortsättningen. Det är en nationell angelägenhet, och det sammanfaller med riksintressen som vi vill slå vakt om. Därför är kopplingen till viktig. Vad de flesta av oss också verkar vara överens om, även om det inte tycks gälla , är att öka möjligheten till flexibilitet. Jag vill hålla med på den punkten också, nämligen preciseringen av ökad möjlighet till flexibilitet inom kommunen. Det är därför jag tycker att det är intressant med möjligheten att använda översiktsplaneringen som ett instrument. För alla som har varit med om att göra sådana är det en möjlighet att i helhetssammanhang väga in hur utvecklingen i kommunen ska klara att gynna företagande och slå vakt om orubbliga miljövärden som inte får hotas. Jag ser också en viktig roll för länsstyrelserna i fortsättningen när det gäller att bevaka och se till att systemet verkligen leder till en ökad likabehandling i landet det är man inne på i remissvaren och att de nationella intressena bevakas. tog upp den andra frågan, det vill säga hotbild. Återigen vill jag konstatera att det har skett i ett helt annat sammanhang. Det är inte i sammanhanget fråga om tillämpningen i strandskyddslagstiftningen utan det är i sammanhanget fråga om hur miljömål ska genomföras. Där har verket slagit fast att det finns ett antal områden med mycket höga skyddsvärden. Låt oss inte blunda för att det kan finnas konflikter på grund av intressen som inte sammanfaller. Det är därför vi har , för att slå vakt om vad som under alla förhållanden ska skyddas, och dessutom som en avvägningslagstiftning. Jag kommer att se till att vi har möjlighet att med hjälp av lagstiftningen slå vakt om det som under alla förhållanden orubbligt ska skyddas. tycker jag att det är viktigt att arbete med att uppfylla miljömålen bedrivs seriöst. Annars blundar vi om det skulle uppstå problem och konflikter. Det är länsstyrelser, kommuner, organisationer och andra lokala och regionala aktörer som ska genomföra det långsiktiga skyddet i nästa steg. Man måste självklart väga in hur man behandlar strandskyddet. Men det är två olika processer. Den ena gäller strandskyddslagstiftningen och den andra gäller miljömålen. Jag delar uppfattningen att det finns ett folkligt stöd för bevarande av kusterna. Därför är jag inte heller orolig, precis som säger. Jag delar också uppfattningen att det sannerligen har varit en långbänk på området. Jag har inte tänkt att sitta kvar på den långbänken. Det är därför som regeringen så snabbt har agerat, till skillnad från den tidigare ganska tröga regeringen. Den var lite räddhågad, vag och försiktig, visste inte hur man skulle gå fram och gav olika signaler. Jag siktar på att lägga fram en proposition jag lovar inte under första halvan av vår valperiod, inte som för den förra regeringen inte ens . Sist vill jag säga till att vi har olika uppfattning i en del av frågorna. Det hör jag. Det bygger på den skräckbild där för att kunna motivera sin oro måste fråga hur det skulle bli om vi bebygger hela kusterna. Det var precis så som sade. Jag konstaterar att det över huvud taget inte är det som är aktuellt. Det är skillnaden. Jag bygger inte detta på skräckbilder utan på hur det faktiskt ser ut i verkligheten. 17 (): Jag får passa på att tacka för svaren från statsrådet. Jag har delvis blivit något nöjdare. Det finns vissa frågetecken som har tagits upp. Det gäller framför allt problemet med de olika bedömningar som görs vid överklaganden av dispenser från olika länsstyrelser. Jag uppfattar att ni tänker ta tag i den frågan och se till att det blir en mer enhetlig bedömning runt om i landet. Det jag inte har fått riktigt bra svar på är den hotbild som målas upp av i arbetet med miljömålen. Skogsbruket är den stora hotbilden för vattenmiljöer, stränder och sjöar. Delar ni uppfattningen att det utgör en stor hotbild eller ser ni det som en resurs för tillväxt i ? Skogsbruket i vid bemärkelse genererar exportintäkter netto i motsvarande . Det är stora värden, inte bara arbetstillfällen. Strandskyddet är en pusselbit för regional utveckling. Det är en del som är nog så viktig att vi har med oss i det fortsatta arbetet om vi ska få ett där hela landet lever. Andra delar är givetvis infrastruktursatsningar. Jag ser fram emot att de ska komma . Men utgör skogsbruket en sådan hotbild som skriver i rapporten? 18 Miljöminister (): Låt mig direkt på den frågan svara att jag självfallet ser skogsbruket som en mycket stor tillgång för , såväl ekonomiskt, för jobbens skull, för den lokala och regionala utvecklingens skull, som för miljöns skull. Däremot vore jag dum om jag blundade för att det ibland kan uppstå konflikter mellan en del av sättet att utveckla skogsbruket och miljöintressen. Då vill jag lösa de konflikterna i första hand i samband med skogsbruket men också med tydlighet om vilka bestämmelser som gäller och vilka regler som ska tillämpas. Jag ser redovisning som en tillgång just för att öka förutsättningarna för en nationell strategi för att skydda våra vattenanknutna natur- och kulturmiljöer. Det är ett led i miljömålsarbetet. Men det ska inte vara en strategi för att åtgärda brister i den nuvarande strandskyddslagstiftningen. Så är det inte heller menat. Så ska det inte tillämpas. Därför ser jag det som viktigt att vi klargör i lagstiftningen vad som gäller för strandskyddet, och där siktar jag, som jag har sagt, på en proposition 2008. Som diskussionen här har låtit kan jag konstatera att det bör finnas möjlighet att genomföra en sådan förändring med ett brett stöd i riksdag. Det ser jag fram emot, därför att med det kan vi skapa långsiktiga regler på området. Jag tror att det är viktigt. Det ligger i miljöns intresse. Då kan vi, med det folkliga stöd som vi långsiktigt kan garantera för strandskyddet, se till att vi har ett bra strandskydd här i landet som en del av ett nationellt skydd och också som ett sätt att skydda riksangelägenheter för framtida generationer. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2006/07:631 om ångermånaden för asylsökande 19 Statsrådet (): har frågat mig om jag är beredd att ta initiativ till att förändrar sitt regelverk så att flyktingar kan få hjälp med att få en ny placeringskommun även efter och möjligen tills de fått uppehållstillstånd. Ansvaret för mottagande av asylsökande i ligger i huvudsak på staten enligt vad som framgår av lagen om mottagande av asylsökande med flera. Av detta ansvar följer att ska ordna lämpligt boende i anläggningar för de utlänningar som ansökt om asyl eller uppehållstillstånd på grund av skyddsbehov eller som har tillfälligt skydd och som inte ordnar boendet på egen hand. Detta medför att en asylsökande som valt att ordna boendet på egen hand kan vända sig till som asylsökande för att få hjälp att ordna ett nytt boende på en av verkets anläggningar. Den asylsökande upplyses genom om de olika boendealternativ som är möjliga som asylsökande i . Information om möjligheten att bo hos vänner eller släktingar eller att få hjälp med ett boende anvisat av lämnas både muntligt och skriftligt av handläggare. Asylsökande i så kallat eget boende informeras om möjligheten att han eller hon när som helst som asylsökande kan vända sig till för att få hjälp med att flytta till ett anläggningsboende. Såvitt jag kan bedöma är den flexibilitet som efterlyser fullt möjlig inom ramen för nu gällande lagstiftning, och initiativ till förändringar för tiden som asylsökande behövs därför inte. Personer som har beviljats uppehållstillstånd och som har ordnat boende på egen hand asylansökan prövats har rätt till ersättning från under en månad från den dag tillståndet beviljades. Under tillfrågas dessa personer om de vill få hjälp med bosättning i en anvisad kommun. Kritik har framförts att är en för att planera sitt framtida boende. bör den framtida boendesituationen vid ett eventuellt uppehållstillstånd inte vara en ny fråga för den enskilde. De problem som är förknippade med det egna boendet kommer att utredas. förbereds en utredning som bland annat ska se över asylsökandes boendesituation. 20 (): Tack för svaret, statsrådet! Det här är inte en helt lätt fråga. Som Södertäljebo brottas jag nästan med dessa frågor. Jag måste medge att reglerna inte var helt klara för mig när jag ställde interpellationen, och har jag blivit betydligt klokare. Jag tackar för klargörandet. Det som klargörs i svaret är också stora ansvar när man söker asyl. Det är just det som jag upplever som ett problem, på så sätt att inte alltid, i alla fall inte i , verkar vara så bra på att kommunicera med kommunerna. Den fråga jag fick med mig från flera asylsökande i Solrosen, som är den verksamhet som kommun bedriver tillsammans med i , gällde att man inte får den här kommunikationen. Kommunen har också haft problemet att man försökt informera asylsökande vid sina första möten med flyktingar och fått nej till att informera om till exempel bostadssituation och annat. Eftersom detta rör en kommun som tar emot flest flyktingar per invånare i , och som i amerikansk press utnämnts till lilla eller något liknande, är det en svår fråga. Det här innebär att det ligger ett väldigt stort ansvar på att inte bara ta till sig det första beskedet att de asylsökande väljer eget boende utan även, i samråd med de kommuner där man väljer eget boende, vara med och påverka för att på frivillig väg försöka få till en större spridning. Det är till exempel att även fortsatt informera om möjligheten att välja andra kommuner i när man vill ha ett eget boende än de som är starkast utvalda. Därför är min fråga fortsatt till statsrådet: man tänka sig att intensifiera den här kommunikationen just mellan och de kommuner där de väljer eget boende, för att på frivillig väg råda bot på den starka koncentration som vi ser i ett fåtal kommuner ? 21 Statsrådet (): Det här är naturligtvis viktiga frågor, och det gläder mig att jag får möjlighet att tydliggöra regelverket i diskussionen med . Först och främst vill jag understryka att självfallet bör upplysa om såväl bostads- som jobbsituation och samverka med kommunerna. Jag förutsätter självfallet att så sker på lämpligt sätt. Alla asylsökande informeras som asylärendet prövas om möjligheterna att få hjälp med bosättning vid ett eventuellt beviljande av uppehållstillstånd. Frågan om den framtida bosättningen bör således inte vara ny, som jag sade i mitt svar, för ett eventuellt uppehållstillstånd. Det måste vara den viktiga frågan i den här diskussionen.