prot · GU0988 · 2007-04-11 00:00:00 — Jag instämmer i det som sägs i den första meningen det tror jag att vi alla här gör alltså att etableringen av nya friskolor inte får leda till sämre undervisning i den kommunala skolan. Men då ska vi också veta att de fristående skolorna har en mycket positiv inverkan på hela skolsystemet. De har också inneburit höjd kvalitet i hela skolsystemet och ett ökat tryck på att satsa mer på den kommunala skolan. Dessutom tror jag att vi alla kan vara ganska överens om att segregationen och utanförskapet i framför allt beror på den mycket låsta situationen på bostadsmarknaden och på det stora utanförskapet på arbetsmarknaden. Fristående skolor har inneburit en boom i antalet aktiva val. Vi vet , efter att ha haft reformen att de fristående skolorna inte är något exotiskt, lite pittoreskt system vid sidan om för några procent av eleverna ett system där man har lite alternativ pedagogik och sådant, utan friskolorna är en etablerad och normaliserad del av det svenska skolsystemet. Det har inneburit att när det här systemet etablerats och blivit en mer betydande faktor har också fler än bara de som har varit mycket aktiva i sina individuella val också börjat välja friskolor. Det innebär att det är bara de välbeställda, de från starkt akademiskt drivna hem och så vidare som utnyttjar den här valfriheten. Sedan finns det en till sak som är viktig. Om man vill stärka den kommunala skolan i den situation vi nu har finns det en rad verktyg för att göra det. Alliansregeringen har lagt fram flera förslag som om de genomförs skulle innebära att den kommunala skolan förstärks och förmodligen också skulle innebära att färre elever söker till fristående skolor. Jag tänker till exempel på tidigare utvärderingar. Det gäller då betyg från sexan, satsningar på arbetsro och möjligheter att stävja våld och mobbning samt profilklasser för talangfulla och extra studiemotiverade elever, något som införs i många borgerliga kommuner. Oppositionen säger nej till allt detta. Ni fortsätter i samma riktning som förut. Men det är ju just den politik som ni vill fördjupa, förstärka och utveckla som har lett till denna explosion av friskolor. Jag kommer ihåg hur det var när jag satt i utbildningsnämnden i och vi införde 20 profilklasser i matematik och svenska i grundskolorna i . Vänsterpartisten i nämnden röstade då faktiskt med den borgerliga majoriteten, av det enkla skälet att han ansåg att den kommunala skolan var så viktig att den måste vara stark och erbjuda de här eleverna möjligheten att gå i en profilklass, för annars skulle de söka sig till fristående skolor. Vi i och alliansregeringen har tillsatt en rad nya utredningar det brukar nya regeringar göra. har arbetat mycket med direktiv. Man har också lagt fram en rad propositioner på det skolpolitiska området. Detta innebär att det kommer att bli fler stora förändringar. Steg för steg kommer också den politik att genomföras som vi fått väljarnas förtroende att driva. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i utbildningsutskottet betänkande rörande samt avslag på samtliga motioner. 218 (): Det händer något. Jag tycker att vi från mina allianskamrater har fått bra redogörelser om en hel del insatser som vi i den nya alliansregeringen gör. av larmrapporter händer äntligen något. Vi har en regering som gör det som många i har väntat på. Vi vågar se problemen men också ta fram åtgärder. Den socialdemokratiska regeringen var bra på att prata skolpolitik. Den var rätt bra på att beskriva bilden av skolan, men det var en bild som inte alla uppfattade som verkligheten. Det var en bild som socialdemokratiska politiker hade skapat enbart utifrån vad de själva ville se. Man var också rätt bra på att ignorera de problem som många rapporter visade fanns och som finns. Trots att rapport efter rapport och utvärdering efter utvärdering visade att allt inte stod rätt till i svensk skola fortsatte den socialdemokratiska regeringen att prata. Men man gjorde nästan ingenting. Jo, man ökade resurserna för att skolorna skulle kunna anställa mer personal. Det var bra men långt ifrån tillräckligt. Dessutom öronmärkte man de här resurserna. Jag skulle ändå vilja passa på att rekommendera att prata med sin om inte partikamrat så blockkamrat, , och fråga vad hans partikamrater i hans hemstad tycker om de öronmärkta Wärnerssonpengarna. För ett sådant samtal, ! Så får du ta den diskussionen med och höra vad man tycker i hans parti. Den socialdemokratiska handlingsförlamningen har ersatts av en alliansregering med handlingskraft som inte heller blundar för problemen. Vi låter oss inspireras av det som är bra men vi ser också med öppna ögon vad som behöver rättas till. Vi kristdemokrater, och den nya regeringen, vill något med svensk skola. Vi har en vision, och vi har ett mål som vi arbetar med. Det är en skola där kunskap och tydliga värden står i fokus, en skola som lärare och elever kan känna sig stolta över. Det är en skola där man känner trygghet, där man känner sig respekterad och där varje elev får möjlighet att utvecklas till toppen av sin förmåga. Det är en skola som ger eleverna de nödvändiga verktygen för att möta samhällets krav. Jag är fullt medveten om att vi inte kan åstadkomma denna förändring enbart genom politiska beslut. Vårt uppdrag är ju att ge engagerade och duktiga lärare och skolledare, som vi har gott om , stöd för att genomföra en förändring, att se potentialen hos varje elev och låta det vägleda arbetet. Vi får inte vara nöjda förrän varje elev går ut med godkända betyg. Att man har fått de kunskaper man har rätt till måste vara den absolut största och viktigaste uppgiften för varje regering och varje ansvarsfull politiker. Men det här är ett mål som den tidigare socialdemokratiska regeringen aldrig vågade sätta upp. I stället lät man år passera utan att ta tag i det faktum att var fjärde elev lämnar utan fullständiga betyg och att var tionde elev inte ens är behörig att påbörja ett gymnasieprogram. Hur kunde det bli så, ? Hur kunde detta bli möjligt? Berätta det för kammaren. Berätta det för mig. Jag är mycket intresserad av det. Hur kunde det bli så? måste problemen hanteras. Vi måste våga sätta in åtgärder, och det är det som regeringen, , nu gör. Jag kan förstå att det är svårt för den tidigare regeringen att se att det här finns en regering som lyfter upp de problem som skolan brottas med och som också vågar ta tag i problemen och komma med förslag till lösningar. Vad man gör i Socialdemokraterna och på hela vänstersidan jag räknar faktiskt inte in här, det vill jag vara tydlig med att säga är att man fortsätter med det som inte fungerar. Mer av det det är det recept som jag ser i dagens betänkande. problem måste lösas i . Varje lärare måste få förmåga och tid att se varje elevs styrkor och svagheter. Det går inte att flytta problem till gymnasieskolan och hoppas på att det individuella programmet ska lösa det som inte klarade av. Nationella regler och uppföljningssystem kan aldrig ersätta lärarens kompetens på det här området, men de kan vara ett stöd. Därför vill vi införa en tydligare kontrollstation, redan i årskurs 3, och betyg tidigare, från och med årskurs 6. Det har mina kamrater beskrivit så väl att jag bara vill instämma i det som är sagt när det gäller den delen. För oss kristdemokrater, och för regeringen, är kunskapsförmedling ett av skolans två ben. Det andra är värdegrundsarbetet. Värdegrundsarbete är ett svårt ord som används ofta men sällan ges innebörd. Värdegrundsarbetet handlar om att skolan ska förmedla en grundläggande känsla för vad som är acceptabelt och inte acceptabelt. Skolan måste i ord och praktisk handling förmedla vilka grundläggande värden som utgör basen för vårt samhälle. Det handlar om människors lika värde, om det okränkbara människovärdet, om omsorgen om de svaga och utsatta, om individens frihet och integritet. Detta är grundläggande värden som vuxit fram inom många kulturer och traditioner, men det är också värden som utnyttjats och förvanskats genom historien. Därför är det viktigt att ge dessa värden en förankring. Det är ett arbete som måste pågå, , varje timme, i klassrummet, på rasterna, i skolan. Man löser inte det arbetet genom olika kampanjer, olika projekt och värdegrundsår. Det måste pågå , , varje timme, i skolan. Det här tycker och alliansregeringen är ett väldigt viktigt arbete, och jag vill understryka det. I det betänkande som vi behandlar finns det många motioner. Jag kan bara notera att från Socialdemokraterna och är det ett väldigt tydligt varnande finger när det gäller friskolor. Ja, säger , vi kan tänka oss friskolor, men de ska se ut så här, så här och så här. säger rakt av nej till det, och konfessionella friskolor vill varken Socialdemokraterna eller ha. De ska bort. Jag tycker att det är ett viktigt budskap till våra skolor ute i landet, som både är friskolor, konfessionella skolor och kommunala skolor, att beskedet från vänstersidan är att de här skolorna ska läggas ned. Åtminstone är väldigt tydligt på den punkten. kommer att innebära många nya beslut. Vi kommer att ställa nya krav på skolan men också skapa nya möjligheter. Vi ska göra vårt bästa, vi kristdemokrater, tillsammans med våra allianskamrater, för att undvika att våra förslag ska bli nya pålagor för lärare och elever. De ska ses som en framgång och en möjlighet till utveckling för både elever och skolor. Vi har en hög ambition när det gäller att förverkliga en skolpolitik som sätter varje enskild elev i centrum, en skolpolitik vars mål är att alla elever ska känna sig trygga och uppskattade och där varje elev får en möjlighet att nå skolans mål. Jag vill avslutningsvis, fru talman, yrka bifall till förslaget i betänkandet i dess helhet och avslag på samtliga reservationer. 219 (): I går och har skrivit ganska mycket om friskolor, de många nya alternativ som växer fram i . Friskolor är också det enda som Socialdemokraterna egentligen vill att vi ska rösta om när det gäller grundskolepolitiken. Jag tänkte också ägna mitt anförande här åt att prata just om valfrihet och friskolor. När friskolereformen infördes av den förra borgerliga regeringen var det nog ganska få som trodde att det skulle få en sådan omfattning och sådana positiva effekter som det har fått . I vissa delar av vårt land finns det numera en praktisk möjlighet att välja skola, en möjlighet för alla oavsett vilket bostadsområde man bor i, vilken bakgrund man har, vilken inkomst föräldrarna har och vilket namn man har. Friskolereformen blev en verklig valfrihetsreform för alla. kunde bara de med riktigt tjocka plånböcker välja skola. Friskolereformen har mottagits olika i olika kommuner. Några har välkomnat den här utmaningen. De har insett att det öppnar för eleverna att välja alternativ som passar just dem. Min kommun, , utanför , tillhör den kategorin. Där har vi sett två väldigt positiva effekter. Den första är att eleverna blir mer och mer nöjda med skolan. Det visar alla de enkäter och utvärderingar som vi gör. Det är väl ganska naturligt att man också blir mer nöjd med något man har valt än något man tvingats till. Alla kan nu hitta något som passar just honom eller henne. Det handlar inte bara om en annan pedagogik utan det handlar kanske också om storlek på skolan. Det handlar om att välja kompisar, eller byta kompisar kanske. Det kan handla om en inriktning med musik, idrott eller något språk. Vi har en helt annan mångfald . Fler elever kommer till sin rätt numera. Den andra positiva effekten är att kvaliteten höjts både i friskolorna och inte minst i de kommunala skolorna, skulle jag vilja säga. Resultaten är naturligtvis ett viktigt kriterium när man väljer skola. Man vill veta vad det finns för förutsättningar att lära sig det man ska lära sig på de olika skolorna. Konkurrensen om att få erbjuda den bästa möjliga utbildningen för eleverna leder till att alla måste skärpa sig och bli lite bättre, och det har vi sett mycket tydliga effekter av. Sedan finns det en annan typ av kommuner, företrädesvis socialdemokratiskt styrda, som har motarbetat friskolorna efter bästa förmåga. Många säger nej av principskäl, andra försöker få fram mer eller mindre krystade argument om ekonomi eller segregation, men inga har några egentliga sakliga belägg när de vill stoppa nya friskolor eller sänka ersättningen. Det innebär faktiskt att Socialdemokraterna vill hindra elever från att välja skolor som passar just dem, för det är ju inte så att någon tvingas att gå i en friskola, utan de existerar uteslutande därför att det finns elever som vill gå där. Det är lite magstarkt, tycker jag, när man hör säga att Socialdemokraterna alltid har varit för friskolor. Det måste vara en miss i ordvalet. Det måste vara aldrig för friskolor, för det är ju mer med sanningen överensstämmande, tycker jag i alla fall. Sanningen är att ni har röstat emot varenda reform för att öka valfriheten och förbättra för friskolorna. lyckades mycket förtjänstfullt under förra mandatperioden och den också, tror jag, att stoppa de flesta socialdemokratiska propåer om att försämra villkoren. Men Socialdemokraterna har aldrig lagt två strån i kors för att försöka förbättra villkoren för friskolor. Därför ser vi ett ganska kluvet . I 116 av våra 290 kommuner i går av eleverna i friskolor. En anordnare, den kommunala, har i princip totalt monopol på att driva skola där. Det som Socialdemokraterna utmålar som det stora problemet och hotet mot den svenska skolan är alltså en ganska liten företeelse i det stora hela. Jag är glad att vår nya regering , före påsk, tillsatte en utredning om friskolorna. Uppdraget är att skapa lika villkor för kommunala skolor och friskolor och att förenkla regelverket. Frågor som överklagande av ersättningen, enklare tillståndshantering, där konkurrenternas inflytande minskar, och möjligheter för kommuner att kanske gå in och bli delägare i friskolor ska också ses över. De positiva erfarenheterna som jag pratar om bekräftas inte bara av mina egna bilder från utan också av många andra. Senast läste jag en rapport från som kom . Man har gått igenom samtliga 157 inspektionsrapporter från utbildningsinspektioner och jämfört kommunala skolor och friskolor. Och vad har man sett? Jo, man konstaterar: Inom sex av de åtta områdena är värdena väsentligt bättre för de fristående skolorna än för de kommunala. Det handlar bland annat om undervisningens innehåll och elevernas trygghet. I ett av de inspekterade områdena var de kommunala skolorna bättre och i ett var de likvärdiga. Det finns däremot väldigt lite som styrker Socialdemokraternas ständiga påhopp på friskolorna. Egentligen är det ganska svårt att få grepp om vilken som är den officiella socialdemokratiska uppfattningen om friskolor. De verkar tycka allt , och det gjorde här i kammaren alldeles också. Den förre finansministern , känd socialdemokrat jag vet inte om han är det längre, men han var i alla fall ordförande i gillar friskolor och valfrihet. Förre skolministern kom med ständiga påhopp på friskolorna. Det finns också de i partiet som helt vill förbjuda friskolor, tror jag. säger att Socialdemokraterna alltid har varit för friskolor. Sedan kommer han med raljanta påhopp om marknadstänkande och tvångsprivatiseringar i Stockholmskommuner. Varför ska man svartmåla dem som vill lägga ned hela sin själ i att starta en ny skola och förverkliga sina idéer som man brinner för när det gäller att erbjuda eleverna en bra utbildning? försökte jag inför valet utröna vilken som är den officiella socialdemokratiska ståndpunkten. Jag sökte då vägledning på Socialdemokraternas officiella webbsida. Då läste jag det här: Vi socialdemokrater anser att det måste finnas en balans mellan offentliga och fristående skolor i en kommun. Det låter alldeles förträffligt. Jag tror att vi kan stämma in i det från moderat sida. Men det stämmer ju inte alls med den reservation som ni har skrivit. Tvärtom vill ni strypa och försvåra. Var någonstans i finns det balans mellan kommunala skolor och friskolor? I vilken endaste kommun finns denna balans som ni säger er vilja eftersträva? Finns den inte efterlyser jag i så fall era förslag till åtgärder för att skapa denna balans. I över 100 kommuner i finns det knappt en enda friskola. Det finns ett ytterst fåtal elever. Hur ska vi åstadkomma balans i dessa kommuner, ? Är det dagsuppfattningen, dagsformen, som avgör vilken som är den officiella skolpolitiken när det gäller friskolor för Socialdemokraterna, eller vad är det? Vill ni ha en balans eller inte? Jag hoppas att vi kan få ett svar på den frågan . I detta anförande instämde (). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2006/07:UbU9 Gymnasieskolan. 220 (): När jag fick kommittédirektivet En reformerad gymnasieskola i min hand gick mina tankar osökt tillbaka i tiden till min egen skoltid och 70-talet. Jag gick i en sexårig folkskola och kunde sedan välja mellan en treårig eller fyrårig realskola. Efter realskolan kunde jag välja en tvåårig yrkesutbildning, gymnasiestudier eller att börja jobba. känns det som om den borgerliga regeringen försöker lösa framtidens utmaningar med gårdagens lösningar. Borgerlig skolpolitik luktar gammaldags skola lång väg, framväxt ur en skola som tidigt sorterar elever och som skapar återvändsgränder genom möjligheter till skriftliga omdömen från årskurs 1, nationella prov i årskurs 3, tidigare och fler betyg, olika inträdeskrav till gymnasiet, sänkt ambitionsnivå i gymnasieskolan och höjda trösklar till högskola och universitet. Vi socialdemokrater vill blicka framåt. Vi vill forma en modern och framåtsyftande gymnasieskola, en skola som kan möta morgondagens möjligheter och krav. är gymnasieutbildning en förutsättning för att kunna få ett jobb eller för vidare studier. Därför är det synnerligen viktigt att ha en gymnasieskola som präglas av hög kvalitet och goda kunskaper. Vi socialdemokrater vill att alla ungdomar som går i gymnasiet ska lämna utbildningen med minst godkända betyg. Målet måste vara att ska lyckas ta sig igenom och klara målen för gymnasieskolan. Den svenska gymnasieskolan håller i ett internationellt perspektiv en hög kvalitet. har undersökningar visat på brister som måste åtgärdas. I är andelen elever med oavslutade studier relativt hög, och det kan vi naturligtvis inte acceptera. Resultatet blir dock bättre om man mäter andelen slutförda gymnasiestudier efter fler än . Andelen 2024-åringar med avslutade gymnasiestudier uppgår till i åldersgruppen och ligger över genomsnittet för EU-länder. Studerar man närmare studieresultat kan man på goda grunder konstatera att många gymnasieelever har klarat av stora delar av sina studier, men inte nått ända fram. Det är särskilt angeläget att närmare studera gymnasieskolans inre arbete för att förstå varför avhopp sker. Den fråga som vi måste ställa oss är vad vi kan göra för att alla ska ta sig igenom och klara målen för gymnasieskolan. På den frågan har vi socialdemokrater ett annat svar än den borgerliga majoriteten. I syfte att flytta fram positionerna presenterade den tidigare socialdemokratiska regeringen gymnasiereformen GY-07. Kunskap och kvalitet var två honnörsord i denna gymnasiereform som i elva steg ville utveckla gymnasieskolan. Reformen var modern, framåtsyftande och efterlängtad. Gymnasiereformens syfte var att utveckla gymnasieskolan så att alla elever fullföljer sin utbildning och når de gemensamma målen och därmed får de kunskaper som krävs för personlig utveckling, ett aktivt medborgarskap, ett utvecklande arbetsliv, vidare studier och ett livslångt lärande. Reformen ville särskilt förstärka kvaliteten för elever inom de yrkesförberedande utbildningarna och inom det individuella programmet. Den ville forma en modern gymnasieskola som tar sikte på morgondagens krav och möjligheter. Den borgerliga alliansen har slängt en efterlängtad och beslutad gymnasiereform i papperskorgen. Men tydligen har inte skolminister tömt den papperskorgen eller kört dess innehåll i en dokumentförstörare. har rotat i papperskorgen och hittat GY-07 och rivit ut avsnittet om frisök. Det avsnittet dög och ligger nu på bord för beslut. Vi socialdemokrater hoppas att även övriga sidor i gymnasiereformen finns på skolministerns bord i syfte att återanvändas i en ny proposition. Vi socialdemokrater anser att alla gymnasieprogram ska vara treåriga och hålla en hög kunskaps- och ambitionsnivå. Kraven på omfattningen av kärnämnena ska bibehållas, och undervisningen i kärnämnena ska präglas av den utbildning som eleven går, så kallad infärgning. Det innebär ökad satsning på integration mellan kärn- och karaktärsämnen, så att eleverna ser nyttan med att få kunskaper i kärnämnena. Kärnämnesstudier är viktigt även på de yrkesförberedande programmen och på lärlingsutbildningarna, dels för elevens egen personliga utveckling och bildningsresa, dels för att möjliggöra ett bra sätt att tillgodogöra sig studierna i karaktärsämnena och dels för att ge en bra grund för kommande yrkesliv. Ta exempelvis ämnet religion. I ett arbetslag möter man förmodligen personer från andra kulturer eller så reser man ut i världen för olika jobb. I båda fallen är religions- och kulturförståelse viktigt. Export är oerhört viktigt för och för att kunna sälja utomlands är kulturförståelse centralt. Ska man nu ta bort dessa studier? Vi får inte en kvalificerad yrkesutbildning om kraven på eleverna sänks. En bristfällig yrkesutbildning riskerar att skapa mer arbetslöshet. Ökade kunskapsklyftor i gymnasieskolan riskerar att leda till ökade klyftor i arbetslivet. Dessutom spärras möjligheten att göra karriär i sitt yrke på grund av bristande kunskaper i framför allt språk och matematik. Både fackliga organisationer och arbetsgivarorganisationer stöder vår hållning. Svaret kan inte vara att reducera yrkesutbildningarna till en lösning för skoltrötta. Det är därför mycket viktigt med bra vägledning, både inför gymnasiestudierna och under dessa studier, så att eleverna inte i onödan gör felval. Vi är också starkt emot att den borgerliga regeringen vill skapa återvändsgränder genom att endast de studieförberedande programmen ska ge grundläggande behörighet till högskola. Visserligen ska en elev frivilligt kunna studera för att få grundläggande högskolebehörighet eller senare kunna komplettera för sådana studier. Men hur fungerar frivilligheten om man som elev kommer från en studieovan miljö? Och hur lätt blir det att komplettera senare när den borgerliga regeringen kraftigt skär ned den kommunala vuxenutbildningen och tar bort 25:4-regeln? Vi socialdemokrater vill inte stänga dörrar för elever. Unga människor kan ändra sig snabbt, och därför ska alla gymnasieprogram vara öppna för vidare studier vid högskolor, universitet och eftergymnasiala utbildningar. Ett ytterligare skäl till denna hållning är att dagens elever måste vara beredda på förändringar i arbetslivet. Strukturförändringar medför att företag försvinner och nya branscher växer fram. Då är det oerhört viktigt att de elever som utbildas i dagens gymnasieskola har en god utbildning som underlättar omställning. Det är särskilt allvarligt att unga män har betydligt lättare att etablera sig på arbetsmarknaden efter yrkesförberedande studier än unga kvinnor. Det kan vi socialdemokrater inte acceptera. Därför ville vi och vill reformera de yrkesförberedande programmen och lärlingsutbildningarna. Detta är en fråga som måste diskuteras ingående och få högsta prioritet. vill jag säga några ord om vår andra reservation. Vi socialdemokrater anser att skollagens krav på kostnadsfria skolmåltider inom även ska omfatta gymnasieskolans elever. Det är viktigt att alla elever får en allsidig och näringsrik skollunch, inte minst för att man ska kunna uppnå goda resultat i sitt skolarbete. Tyvärr låter många kommuner gymnasieeleverna betala för sin egen skollunch. Det skapar stora problem för många familjer när de får en ny stor utgift att hantera.