prot · GV0946 · 2007-12-18 00:00:00 — Det är väl ändå lite skillnad mellan att lyfta en slägga eller en kula på en idrottsarena och att lyfta gamla människor på ett vårdhem varenda dag på sitt jobb. Det går väl över huvud taget inte att hänvisa det ena till det andra i detta sammanhang. Ministern säger att man i forskningspropositionen tänker satsa specifikt på klimatforskningen och på mäns våld mot kvinnor. Det är jättebra! Precis så kan man göra när man håller på med politik. Man kan satsa på sådant som man anser vara prioriterat. Jag tycker precis som ministern, klimatforskning är i allra högsta grad viktigt. Vi vill satsa mer än vad regeringen vill göra på det. Detsamma gäller mäns våld mot kvinnor. Det är jättebra! Varför inte också då besluta sig för att satsa lite på forskning om klimatet i arbetslivet och om kvinnors arbetsliv som man vet har en rad problem? Diskriminering, arbetsskador och sjukdomar är saker som , i en del andra sammanhang åtminstone, har varit överens med oss i om att det är saker och ting som drabbar kvinnor på grund av att vi har ett ojämställt arbetsliv. Varför inte göra en sådan prioritering också när det gäller arbetslivsforskningen utan bara när det gäller klimat och mäns våld mot kvinnor i andra sammanhang? Det är lite komiskt att man säger att ska få uppdraget att föra ut kunskapen om arbetslivsforskningen. Då var det väl lite tokigt att banta med en tredjedel så att de redan nu har sagt upp hälften av sin personal på huvudkontoret och kommer att gå vidare med att säga upp åtminstone 40 arbetsmiljöinspektörer? Hur ska de kunna göra mer jämfört med tidigare när man har skurit ned? 54 (): Till Finn får jag bekänna att jag beklagligt nog inte har något track record som forskare. Däremot tar jag mig friheten att ha en del synpunkter på vad vi borde göra. Vi kan konstatera när det gäller forskning, som statsrådet också var inne lite grann på, att marknaden inte klarar av att hantera alla och prioritera rätt . Därför är det viktigt att vi gör detta, till exempel när det gäller klimatforskningen. Det är jättebra! Vi kan i alla fall konstatera, och det gör Fas i sin utvärdering, att antalet forskare har minskat . Man backar med ungefär 213 miljoner i resurser när det gäller arbetslivsforskningen. Man vet inte hur länge de som är kvar och som fortfarande jobbar med denna typ av forskning kan hålla på med det. I mitt hemlän tog , och kommun ansvar för ett antal forskare , sedan vet vi inget om finansieringen. Det är viktigt att Fas tillförs resurser så att vi kan bevara denna forskning. När vi nu inte har ett arbetslivsinstitut kan det vara en god idé att lägga ut delar av dessa resurser på duktiga universitet, alltså någon form av centers of excellence när det gäller arbetslivsforskningen. Det är bra om vi kan hitta en sådan lösning eftersom vi nu så att säga har förlorat . Det viktiga är sedan att samordna de forskningsresultat som man kommer fram till. Det skulle möjligtvis kunna göras av till exempel ett partssammansatt råd, alltså arbetstagare och arbetsgivare gemensamt, som tillsammans kunde sammanställa detta och framför allt få ut forskningsresultaten så att de gör nytta i samhället. 55 Statsrådet (): Det ligger mycket i det säger. Det är väl ungefär i sådana banor vi tänker. Skälet till att jag inte kan ge någon julklapp till , även om det nu är julveckan, är att forskningspropositionen ligger mer än framåt i tiden, så vi har helt enkelt inte diskuterat färdigt. Nyårsafton är för en rad instanser i samhället att komma in med synpunkter på vad denna forskningsproposition ska innehålla. Bland annat ska parterna komma in med synpunkter. Jag är övertygad om att i deras brev kommer det att finnas synpunkter på just den fråga vi här har diskuterat. Även om jag håller med Finn om att man ska undvika att låta partsintressen styra forskning är det naturligtvis av intresse att höra vad parterna har för synpunkter på hur detta ska organiseras. Som nämnde är det också så att parterna har en kunskap på detta område, för de har ju försäkringslösningar för sina medlemmar som träder i kraft vid uppsägningar, framför allt på tjänstemannasidan. Där har man en betydande kunskapsbank som också är av intresse i detta sammanhang. Det samtal jag hade med företrädare för , och uppfattade jag som framåtsyftande och konstruktivt. Vi är som sagt inte alls färdiga med beredningen av hur frågan om hur arbetslivsforskning ska behandlas i forskningspropositionen. Men jag är optimistisk och tror att vi ska hitta former för en hög kvalitet på arbetslivsforskningen . Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2007/08:275 om Konfuciusinstitutens verksamhet i 56 Statsrådet (): har frågat har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att universitetens opartiskhet och oavhängighet garanteras med anledning av att ett har upprättats inom . Inledningsvis vill jag betona vikten av att svenska lärosäten ska vara starka, självständiga och ha stor integritet. Med denna frihet följer också ett stort ansvar. Regeringen anser att akademisk frihet och en ökad autonomi för de svenska lärosätena är viktig och att den politiska styrningen av universitet och högskolor bör minska. Det är därför viktigt att avväga utformningen av styrningen av lärosätena så att största möjliga grad av akademisk frihet och kvalitet kan uppnås som statens behov av en övergripande styrning av verksamheten hävdas. Regeringen har därför tillsatt en utredning angående universitets och högskolors organisation och styrning där utredaren bland annat ska utarbeta förslag till hur den statliga styrningen ska utformas. Inom gällande regelsystem är universitet och högskolor fria att inrätta olika former av centrumbildningar och institut utifrån lärosätenas egna bedömningar och prioriteringar. Utbildningar inom universitet och högskolor måste, liksom utbildningsväsendet i övrigt, genomsyras av de grundläggande värderingar som samhället byggts upp utifrån. Dessa gemensamma värden har alla som arbetar i den högre utbildningen ett gemensamt ansvar för att förmedla och förankra. Den högre utbildningen ska bidra till studenternas personliga utveckling, samhällsengagemang, kritiska tänkande och bildning. Enlig högskolelagen (1 kap. 2 och 3a §§) ska utbildningarna vila på vetenskaplig eller konstnärlig grund samt på beprövad erfarenhet, och i högskolornas verksamhet ska vetenskapens trovärdighet och god forskningssed värnas. För att säkerställa hög kvalitet i undervisningen och dess oavhängighet har lärosätena ett ansvar för att följa upp vad som sker i undervisningen oavsett om undervisningen sker inom en institution eller inom ett institut som de själva inrättat. Detta förhållande gäller givetvis också som har upprättats vid . 57 (): Jag får först tacka statsrådet för svaret. Vi har ju ett långt förflutet i olika roller. Ända har vi diskuterat högskolans och akademins frihet och möjlighet till oberoende och en fri forskning. Där är vi alldeles överens. På samma sätt är säkert och jag alldeles överens om att vi vid alla tillfällen och ska vara vaksamma mot och bekämpa totalitära tendenser och totalitära regimer såsom kommunistregimen i . Jag tror egentligen inte att det finns någonting som skiljer oss när det gäller betydelsen av att betona mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstat. Där är vi säkert överens. Då oroar det mig väldigt mycket att de här Konfuciusinstituten har etablerats på i stort sett samma sätt som öppnade italienska språkinstitut. Professor i har gjort en studie på detta och visat att det finns stora likheter mellan Konfuciusinstituten och . En skillnad är dock att språkinstituten i första hand etablerades i . Det finns i och för sig ett antal i , men de är spridda i 50 länder. Det är ca 130 institut totalt i världen, och man marknadsför dem genom en slogan som lyder Chinese speed and efficiency, och det är klart att de har spritts med en väldig fart och effektivitet. Det är över 2 000 kinesiska specialister och lärare som är utplacerade vid de här förmedla, som man säger, språkutbildning men också kinesisk kultur. Jag tror också att statsrådet och jag kan vara helt överens om att öppenhet och utbyte är bra. Öppenhet och utbyte kommer säkert att kunna hjälpa till för att få den kinesiska kommunistregimen på fall. Det är mycket möjligt att vi nu inför de har ett bra tillfälle att sätta ytterligare press på den kinesiska regimen. Jag har ju tidigare förordat att man ska sätta på sig en knapp om man åker dit där det står Demokrati och mänskliga rättigheter. När det gäller Konfuciusinstituten har stora och viktiga universitet som i och tackat nej till verksamheten för att man säger att den ligger utanför kontroll. Jag undrar: Är statsrådet säker på att och eventuellt andra svenska universitet har kontroll på vad som händer inom när det gäller till exempel den samordnade finansieringen? Där är det inte alldeles givet att det revideras på vanligt sätt. Den kinesiska regimen är ju känd för olika former av dolda belöningar. Är vi säkra på att det inte pågår något sådant vid i ? När man nu har startat så här många runt om i världen måste vi komma ihåg att i är tio miljoner barn utan en ordentlig skola. Kinesiska staten satsar alltså miljoners miljoner på att etablera sig lite här och där i världen, men klarar man inte undervisningen av kinesiska barn. Det har vi naturligtvis också ett ansvar för att påpeka. Förkortningen på engelska: CI, , skulle man naturligtvis, om man skämtade till det, kunna uttyda . Det är det kanske. Andra institut, till exempel , Alliance Française och är separerade från universiteten. De är skilda från universiteten. Så har man gjort med avsikt. Vi har senast ett exempel från , där Silk Road Studies vid har flyttat och etablerat sig utanför för att markera skillnaden i förhållande till ett institut som kanske jobbar på ett annat sätt än , som finansieras till stor del av offentliga medel. Därför skulle jag gärna vilja att statsrådet lite grann utvecklar tanken på hur man ska kunna följa upp det här på ett säkert sätt. 58 Statsrådet (): frågar mig om jag kan garantera vissa saker, och där är naturligtvis svaret nej. Jag vill, som jag har gjort i denna kammare i flera sammanhang, betona att när det gäller samarbeten mellan utbildningsinstitutioner och externa bidragsgivare vilar ett stort ansvar på den statliga institutionen, eller den offentliga institutionen, att stå för de värden som ligger i dess uppdrag. Det förekommer att skolor låter sig sponsras av dataföretag och sådant, och till en viss gräns är väl det bra. Men det jag har framhållit här i kammaren när jag fick en fråga som sådant är att ingenting fråntar institutionen det yttersta ansvaret för sin verksamhet. Skulle det vara så att en extern bidragsgivare vill utnyttja exempelvis ett svenskt universitet för att sprida en ideologi måste naturligtvis sätta en gräns. I och med att svenska skattebetalares pengar är inblandade i finansieringen måste ta ansvar för kvaliteten och inriktningen på denna verksamhet. Den får bara förekomma om den är förenlig med högskolelagens krav. Vi eftersträvar ju ett djupt och brett samarbete med . Vi är synnerligen medvetna om att är en kommunistisk diktatur, men vi tror att ett samarbete på lång sikt faktiskt kan främja demokrati och mänskliga rättigheter. Men för varje sådant samarbete gäller ju att man inte får vara naiv. Det är vi som ska överföra demokrati. Det är inte de som ska överföra diktatur till oss. Är man inte varse de risker som det alltid är förenat med att umgås med en diktaturregim är man farligt ute. Det är bra att har väckt den här interpellationen. Det finns all anledning att vara uppmärksam på de risker som en sådan här utveckling medför. Om jag tar en parallell har det ju hävdats att har ett samarbete med universitet i som delvis finansierar sin verksamhet genom att sälja organ från avrättade. Den typen av etiska frågeställningar är naturligtvis oerhört central i varje sådant här akademiskt samarbete. Det krav som jag har framfört i det sammanhanget, och även i det sammanhang som tar upp, är att om svenska universitet ska gå in i sådana här internationella samarbeten måste man vara noga med högskolelagens krav och de etiska principer som gäller för akademisk verksamhet. 59 (): Jag är glad att så tydligt markerar var gränserna går när det gäller samarbete. Jag är, liksom statsrådet, mycket för öppenhet och för samarbete och utbyte med . Jag tror också att det kan leda rätt. Jag är också glad och tacksam över att säger att vi inte får vara naiva. Precis den formuleringen har jag ofta använt själv, bland annat i en artikel då var i . Jag skrev då att det är viktigt med utbyte och att vi inte får vara naiva. hade en bild av med en kommunistflagga i handen på däcket på den båten. Man får alltså inte vara naiv. Vid vid har man bildat ett särskilt med inriktning på business. Det är lite lustigt eftersom var emot allt vad marknadskrafter och business heter. Det är alldeles tydligt att man i inte får bedriva några eller ens tala om eftersom han företräder en annan ideologi än den som står för. Det finns många dubbla och konstiga bottnar i detta. Kineserna talar om att man ska ha en stark nation som har ett starkt språk. Man kan fråga sig vems språket är. Är det regimens språk eller är det folkets språk? En stor risk är att det är regimens språk. I har , motsvarighet till , ögonen på de tre fyra som är etablerade i . Det var en hearing i det kanadensiska parlamentet om den här frågan. Det framkom att man är mycket misstänksam och tveksam när det gäller den verksamhet som pågår. kan givetvis inte svara på och vet kanske inte ens vilken hållning har till i , men det finns anledning att lyfta upp frågan och kanske vid tillfälle påpeka för att man kan se efter vad som pågår. Den tidigare koordinatorn för i har i vittnens närvaro berättat att han har blivit utfrågad av kinesiska säkerhetsagenter, tydligen i . Jag vet inte om det har skett på eller på kinesiska ambassaden eller någon annanstans. Man undrar om även den nuvarande ledningen är förhörd och om man har kontrollerat vilken religion och ideologisk bakgrund de har för att de ska få vara aktiva. Hur är det med belöningarna? Är det så att ordnar resor eller kick-backs av olika slag för dem som är aktiva inom Konfuciusinstituten över hela världen så att det finns någon form av dolda ersättningar? I har ungefär ½ miljon i anslag från det offentliga från . Man har också pengar från . Revisionen görs inte sammantaget, så vi vet inte riktigt vart pengarna går, hur mycket pengar man har eller vilka villkor som är förknippade med att kineserna skickar lärare. Är det några villkor? Jag har fått indikationer på att man säger: Gör ni inte så här drar vi in supporten. Den typen av samarbete måste vi ju vara väldigt försiktiga med. Annars delar jag statsrådets uppfattning att vi ska vara öppna och ha ett utbyte. Sammanfattningen är: Vi ska absolut inte vara naiva. 60 Statsrådet (): Det som talar om i det här inlägget har jag ingen som helst information om. Man kan påminna sig att alla länder har så kallad främjandeverksamhet. har något som heter som har till uppgift att främja svenska intressen i utlandet och skapa en bra Sverigebild. Vi uppmuntrar andra länder att bedriva undervisning i svenska och liknande. När det gäller studier i kinesiska, och för den delen även i italienska som hade anledning att komma in på som parallell, vill vi gärna främja sådan undervisning i . Kinesiska, och i synnerhet mandarin, är ett av världens största språk. Jag tror att det är mycket klokt att ser till att fler svenskar lär sig både mandarin och andra kinesiska språk. På samma sätt är det bra om vi på nytt får en ökning av studierna i italienska. De kinesiska ambitionerna kan ju inte utan vidare dömas ut som spioneri eller vilja att sprida en kommunistisk ideologi. Men om det, som i , blir oegentligheter eller om man på något sätt kan belägga att institutet används på ett otillbörligt sätt har vi naturligtvis anledning att reagera. Låt mig upprepa att ansvaret för det i första hand ligger på . Det är dess ledning som har skrivit på avtalet, och det är de som under den akademiska frihetens paraply ändå, som jag markerade i mitt första svar, som en pendang till friheten har ansvaret att se till att denna verksamhet fullt ut är förenlig med högskolelagens krav och de etiska principer vi har. 61 (): Tack för det tydliga svaret, . Jag ska inte förlänga samtalet mer. Jag tycker att det är bra att vi alla har en väldigt tydlig uppmärksamhet på vad som pågår när det gäller spridningen av Konfuciusinstituten och att vi är observanta på den verksamhet som förefaller pågå förutom den rena språkundervisningen. Vi är helt överens om att det är bra att man läser kinesiska språk, men det är definitivt inte bra att man använder de här instituten som någon form av spioncentral. Låt oss hoppas att det finns en bra revision som kontrollerar att uppfyller sina förpliktelser att kontrollera att undervisningen är fri och oberoende och att man inte har några kommunistiska hantlangare i sina led. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2007/08:233 om kvinnors våld mot män 62 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att uppmärksamma problematiken med kvinnors våld mot män. Jag vill börja med att klargöra att har ansvar för att alla som vistas i kommunen får den hjälp och det stöd som de behöver. Det framgår av 2 kap. 2 § socialtjänstlagen (2001:453) och gäller oavsett vilken hjälp man behöver och oavsett orsaken till hjälpbehovet. Det gäller män likaväl som kvinnor, flickor likaväl som pojkar. Utöver den här allmänna skyldigheten är kommunernas ansvar att bistå just brottsoffer dessutom särskilt tydliggjort i 5 kap. 11 § samma lag. Även detta ansvar gäller oavsett vilket kön offret har. Det går inte att veta den exakta omfattningen av våld i nära relationer och mörkertalet kan vara stort. Enligt , Brå, anmäldes 25 491 fall av misshandel riktad mot kvinnor . Statistiken visar att i av de anmälda fallen är gärningsmannen en person som kvinnan är bekant med. handlar det om att mannen och kvinnan har eller har haft en nära relation. Den anmälda misshandeln mot kvinnor har ökat . Ökningen beror enligt Brå troligen såväl på att kvinnan i högre grad än tidigare anmäler misshandel som hon utsatts för, som att det faktiska våldet har ökat. Eftersom det är vanligare att kvinnor blir utsatta för våld eller andra övergrepp i en nära relation än att män blir det anser regeringen att det våld som riktas mot närstående kvinnor som samhällsproblem betraktat är större än motsvarande våld mot män. Kvinnor söker också hjälp i betydligt större utsträckning än män vilket har lett till att kvinnors behov har synliggjorts på ett helt annat sätt än männens. Regeringen har beslutat att ta ett helhetsgrepp om problemet med mäns våld mot kvinnor. Den handlingsplan vi presenterade är en del i det arbetet. Det är viktigt att våldsutsatta kvinnor även fortsättningsvis synliggörs. Det betyder dock inte att jag förringar allvarligheten i det våld som kvinnor begår mot män. Våld är allvarligt oavsett mot vem det riktas och oavsett vem som utför det och jag välkomnar naturligtvis diskussioner även utifrån ett bredare perspektiv till exempel kvinnor som slår män. 63 (): Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. När man väcker en interpellation blir det alltid olika reaktioner. Någon har höjt på ögonbrynen och sagt att sådant här väl inte förekommer. Det är väl bara i seriernas värld. Man tänker då på mot Lilla och mot Kronblom. Men någon har också visat förståelse för detta. lyssnade jag på ett radioprogram där män som blivit misshandlade av kvinnor intervjuades. Jag blev förvånad över hur många som ringde och ville berätta om både fysisk och psykisk misshandel. Detta program gjorde att jag intresserade mig för problemet. har vi ett tillfälle att utifrån min interpellation diskutera detta i kammaren. Jag ska inledningsvis ge en bild från mitt prästyrke. En man hör av sig och vill berätta om hur hans sambo misshandlar honom. Spontant tänker jag: Detta kan väl inte stämma? Han är storväxt, och hon är en småväxt kvinna. Men han berättar om hur sambon som har drogproblem misshandlar honom psykiskt genom olika otäcka ord och om hur hon i påverkat tillstånd kastar köksföremål på honom. Han skäms, och han vill inte gå till sociala myndigheter och anmäla. Polisen skulle inte tro mig. De tar bara tag i misshandel mot kvinnor, säger han. Vad gör en man som blir misshandlad av en kvinna ? Har ministern några förslag på vart han kan vända sig? Är socialförvaltningen det enda alternativet? uppmärksammar samhället mäns våld mot kvinnor, och vi får som riksdagsledamöter många skrifter som handlar om detta. Men det är inte lika lätt att hitta motsvarande litteratur om kvinnors våld mot män. Jag har hittat två böcker: Gärningsmannen är en kvinna, som är en bok om kvinnlig brottslighet, och Mansförtryck och kvinnovälde. I båda dessa böcker finns några avsnitt som handlar just om hur kvinnor utövar våld mot män. hade en artikelserie om detta. Det är möjligt att jag inte har letat tillräckligt, men det förefaller som om det är få som har forskat på dessa områden. Anledningen till att det är så kan man fundera över. Är det för kontroversiellt, eller vad beror det annars på? Regeringen har kommit med en handlingsplan som handlar om att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. Det kommer att satsas många miljoner på åtgärder . Min fråga till ministern nu är: Var finns kvinnors våld mot män i detta? Görs det inga verbala eller ekonomiska satsningar för att hjälpa de drabbade männen? Från står det i socialtjänstlagen att kommunen särskilt ska beakta att kvinnor som har utsatts för våld eller andra övergrepp av närstående kan behöva stöd och hjälp. Lagändringen innebär att kommunerna inte längre bör utan ska ge stöd och hjälp till kvinnor som har utsatts för våld eller andra övergrepp av närstående. Borde det inte också ha stått män i detta sammanhang? 64 (): Jag är både förvånad och inte förvånad över att vi har denna interpellationsdebatt med statsrådet . Först vill jag säga att jag tycker att det är väldigt bekymmersamt om man lyfter fram seriernas värld som har mycket stereotypa könsroller, som Lilla och , och där man får se Lilla som toffelhjälten som står och väntar på våld och aggressivitet från sin hustru. Så ser inte verkligheten ut. Allt våld ska naturligtvis bekämpas. Men våld kan också ha olika uttryck och olika bakgrund. Det finns mycket i regeringens handlingsplan som är positivt, och det ska vi diskutera i en kammardebatt . Men det finns det som är bekymmersamt, och det är analysen. Ord som patriarkala strukturer, manliga strukturer och feminism är helt bortplockade. Om man tappar analysen kanske man också lätt kan hamna i detta dilemma som innebär att vi står här i kammaren i den här debatten. Jag ser ett samband mellan den här debatten, den här interpellationen, och det som jag kan läsa i någon del i regeringens handlingsplan. Där står det också att det ska finnas insatser och att särskilda medel också ska gå till män som utsatts för våld i nära relationer. Detta har regeringen inte uttryckt tillräckligt tydligt. Jag tror att väldigt många har missat det. De har inte läst handlingsplanen och sett att om detta ska genomföras och implementeras ute i vår verksamhet, i kommuner och landsting och i frivilligorganisationer, får vi en helt ny situation. Många kvinnojourer har trott att de nu ska få del av ökade resurser, vilket jag fortfarande hoppas. Men de har kanske inte läst detta. Om regeringen nu har för avsikt att bygga upp jourer för män som drabbas av våld från kvinnor har vi ett helt nytt landskap och en helt annan fördelningsmekanism. Vi har också ett helt annat sätt att betrakta detta våld som finns i nära relationer.