prot · GU09118 · 2007-06-01 00:00:00 — Handel och entreprenörskap är emellertid minst lika viktigt, kanske ännu viktigare. Det är grundläggande för vårt biståndsarbete, för det utvecklingsarbete som vi bedriver i andra länder, att vi arbetar för trygghet och stabilitet i utvecklingsländerna. Trygghet, rättssäkerhet och politisk stabilitet är viktiga faktorer för att ett land ska ha förutsättningar att bli en fungerande ekonomi och för att invånarna i landet ska kunna höja sin levnadsstandard. Det är därför viktigt att se över biståndet och hur det kan utvecklas. Vi vill ju alla att de som ska få ta del av vårt bistånd också får ut så mycket som möjligt av det. Men det är även viktigt att vi i kan visa för de svenska skattebetalarna att vi använder deras pengar på ett ansvarsfullt och bra sätt så att de som får ta del av dessa pengar också får valuta för dem. Det är positivt att regeringen nu gör en översyn av vårt bistånd. Syftet är att förbättra kvaliteten på biståndet genom att koncentrera det till färre länder. Det känns mycket lovande. Vårt uppdrag är att skapa förutsättningar för fattiga människors förmåga att själva kunna växa och utvecklas. Politiken för global utveckling innehåller två perspektiv, vilket sagts här tidigare, nämligen ett rättighetsperspektiv och de fattigas perspektiv. Vi måste i våra kontakter med andra länder kräva respekt för de mänskliga rättigheterna. Det går inte att kompromissa med yttrandefriheten. Det går inte att kompromissa med tryckfriheten eller organisationsfriheten. Vi måste försäkra oss om att också folk i andra länder kan engagera sig politiskt och stå i en talarstol eller ute på gator och torg och framföra sina synpunkter och åsikter utan att riskera sina liv. Det är en förutsättning för ett värdigt samhälle, men det är också avgörande för utveckling och fattigdomsbekämpning. Det är därför glädjande att det inom regeringen nu händer mycket på utvecklings- och biståndsområdet. Jag har lyssnat på samma linjetal som och gläder mig åt att biståndsministern då sade att tiden har också kommit för att tala klarspråk i våra dialoger med samarbetsländerna också om känsliga frågor som bristande respekt för grundläggande demokratiska värderingar, kvinnors rättigheter och korruption. Alla människor ska ges samma rättigheter och alla ska inkluderas, såväl kvinnor som män. Det är viktigt ur ett människorättsperspektiv. Att exkludera kvinnor i länders utveckling är inte bara fel och oacceptabelt. Det är också till stor del en av grundorsakerna till fattigdom och ett hinder för en hållbar utveckling. Även detta lyfts tydligt fram i politiken för global utveckling. Att regeringen prioriterar insatser för att främja en demokratisk utveckling i länder som och är oerhört glädjande. Att utrikesministern i utrikesdeklarationen nämnde öppnandet av en ambassad i är en del av detta arbete. Det har diskuterats , men ingenting har hänt. kommer vi att få se det hända. Det är också viktigt att vi förebyggande försöker undvika att nya diktaturer skapas. Den utveckling som vi kunnat följa i exempelvis är oerhört skrämmande. Fria medier stängs ned och de som protesterar beskjuts med gummikulor. Allt detta sker enligt i demokratins namn. Det är bedrövligt att en ledare kan agera på det sättet. Ett annat mycket väsentligt område är bekämpningen av hiv/aids och andra sjukdomar som skördar många liv, leder till mänskligt lidande och blir ett kraftigt hinder för både humanitär och ekonomisk utveckling. Det arbetet prioriteras i vår politik. Som jag sagt tidigare, herr talman, har fler människor än någonsin lyfts ur extrem fattigdom, men mycket återstår att göra. Politiken för global utveckling är central i vårt arbete med att bidra till den globala fattigdomsbekämpningen. Det är givetvis bra ju fler vi är som står bakom detta. Vi har en borgerlig allians som är överens i dessa frågor och som jag tycker gör ett bra arbete och kommer framåt. Men det är också glädjande, , att inte bara de borgerliga partierna står enade bakom det betänkande som vi nu debatterar. Även Socialdemokraterna står bakom det. Det finns inte en enda socialdemokratisk reservation. Det är bra, för det innebär att en stor del av riksdag ställer sig bakom betänkandet. Genom ett effektivare och mer välriktat bistånd i kombination med stöttning till det civila samhället, ett ökat fokus på att länder ska leva upp till kraven på respekt för mänskliga rättigheter och ett tydligt fokus på en öppen och fri marknad tror jag att vi har goda förutsättningar att nå målet om att halvera andelen fattiga i världen . 40 HANS () replik: På en punkt kan jag tillstå att jag och är eniga, nämligen att frågan om handel är helt avgörande för om vi ska se en utveckling i syd. Men annars skiljer vi oss åt fullständigt i analysen. Just nu pågår EPA-förhandlingarna om ett nytt handels- och partnerskapsavtal mellan EU och länderna i , och . Det kommer att ha avgörande betydelse för ett stort antal länder. Det kommer att vara avgörande för om de kommer att gå mot utveckling och fattigdomsbekämpning eller om de kommer att få en situation där deras egen småskaliga ekonomi slås i spillror, då fattigdomen snarare ökar. Jag måste säga att namnet EPA, det ekonomiska partnerskapsavtalet, är kraftigt missvisande. Att prata om partnerskap i det här sammanhanget känns oerhört märkligt. Kritiken har varit massiv mot EPA. Man har kritiserat det bristande utvecklingsperspektivet. De afrikanska staterna har kritiserat att det går alltför snabbt, att det ska vara färdigt . Man har starkt kritiserat, och det har också vi från gjort, att man nu försöker trumfa igenom Singaporefrågorna i avtalet, frågor om regleringar av investeringar och upphandlingar. Det är frågeställningar som man lyfte ut ur WTO-förhandlingarna just därför att det var en massiv kritik mot dem. försöker EU få in dem bakvägen genom EPA. Jag tycker att en relevant fråga att ställa sig är: Vem vet vad som är bäst för , är det vi här i riksdag eller befolkning och ledare i ? Mitt svar är entydigt: Det är afrikanerna som vet bäst hur deras länder behöver utvecklas. Därför borde vi också lyssna på dem. väljer den att inte göra det. Inom EU har , och drivit på för att man i större utsträckning ska lyssna på den afrikanska kritiken mot EPA-förhandlingarna. Men har inte valt att stödja den kritiken. Vi har valt att fortsätta att stödja de pågående förhandlingarna just . Varför väljer den att inte lyssna på den afrikanska kritiken mot EPA? 41 () replik: Det var glädjande att höra att tycker att det är bra med handel. Fungerande handel kräver också marknadsekonomi. Hans får gärna stödja oss i vårt arbete för detta. Jag tror att det är oerhört viktigt att man lyssnar och har en dialog med de länder där man har ett utvecklingssamarbete. Det ska inte bara vara ett givar- och mottagarperspektiv, utan vi ska även ha avtal och en dialog, oavsett om det är multilateralt bistånd eller bilateralt med några enskilda stater. Det kan ske på olika sätt. För vår del tycker vi att det är oerhört väsentligt med de här kontakterna för att se hur man kan göra biståndsarbetet effektivt och få det att ske på mottagarländernas villkor. måste vi som givarländer kunna ställa krav på olika områden. Det kan finnas värderingar som vi tycker ska prägla vårt bistånd. Då tycker jag att det är helt och fullt rimligt att vi ställer de kraven. Det kan vara olika former av krav, inte minst krav på respekten för mänskliga rättigheter, krav på fria och demokratiska val och så vidare. Det hade vi också en debatt om . Det kanske är svaret på din fråga. 42 HANS () replik: Nej, jag skulle inte kvalificera det som svar på mina frågor. Jag pratar om att lyssna på kritiken. Kritiken från de afrikanska länderna går inte ut på att vi ställer för mycket krav när det gäller mänskliga rättigheter. Man är besviken och oroad över att vi inte i tillräckligt hög grad lägger vikt vid utvecklingsfrågorna. Man är oroad över att vi försöker trumfa igenom frågor, de så kallade Singaporefrågorna, om investeringar och upphandling. Den kritiken lyssnar man uppenbarligen inte alls på i och med att inte stöder de försök som görs med att reformera EU:s linje i de pågående EPA-förhandlingarna. Det som också är väldigt oroväckande i de här förhandlingarna är att försöker använda EU:s biståndspolitik som en bricka i spelet, som ett påtryckningsmedel, för att påtvinga ett avtal som de inte vill ha. Det är ytterligare ett exempel. Hur kan vi kalla det ett partnerskap när man använder bistånd som en bricka i ett politiskt spel för att EU ska vinna marknadstillträde i ? Jag kan inte se att det här sättet att trumfa igenom sin egen politik står i linje med svensk biståndspolitik. Det är knappast de fattiga ländernas perspektiv man har när man går in i de här förhandlingarna. Får jag nämna kort något om handel. pratar sig varm för frihandeln. Han fokuserar på formen. För mig och är inte det intressanta formen eller hur regelverket ser ut, utan det är vad resultatet blir av regelverket. För mig är det centrala att handelsavtal leder till minskad fattigdom och utveckling, inte formerna. Där skiljer vi oss åt. Du fokuserar på formerna, jag fokuserar på effekterna. Du fokuserar på frihandel, jag fokuserar på rättvis handel. Varför ska vi inte lyssna på de afrikanska länderna? Du har inte berört någon av de punkter de afrikanska länderna kritiserat i de pågående EPA-förhandlingarna. 43 () replik: Investeringar och upphandlingar är en viktig del i samarbetet. Det gynnar givetvis de länder som ger, men det gynnar också de länder som är mottagare. Framför allt gynnar det befolkningen i de här länderna. I kölvattnet av utländska investeringar i ett land kommer oftast lokala entreprenörskap. Det är oerhört viktigt. Vi var båda i och kollade på utvecklingen där. har ett långtgående biståndssamarbete där . Det är fortfarande det land där vi lämnar mest bistånd. Det har inte utvecklats i den riktning som vi kanske skulle ha önskat med tanke på att det rör sig om så mycket pengar. Det är någonting som vi får utvärdera och se hur vi kan göra det biståndet mer effektivt, hur vi kan se till att vi kan motivera att vi lämnar bistånd. Hur kan vi i en dialog med exempelvis diskutera hur de vill gå till väga och vad de tror är bärande för att utvecklingen där ska bli bättre? Men vi måste våga ställa tydliga krav på att landet reformeras, kanske demokratiskt i vissa fall eftersom det är bristande demokratiska system även där. Jag tycker att vi ska diskutera, vi ska lyssna. I en diskussion där man lyssnar är det givetvis inte alltid så att man till kommer överens. Du och jag, vi diskuterar också, och vi kommer definitivt inte alltid att till bli överens. Så är det. 44 () replik: När biståndsministern inte är här och själv kan svara på frågor får du, , bli hennes ställföreträdare i egenskap av partikamrat. Jag ställde en fråga som handlade om just . På vems sida står vår regering? Vår politik för global utveckling utgår från att vi ska bekämpa fattigdom. Är det de fattigas perspektiv vi ska ha, eller ska vi ta de rika européernas perspektiv? Jag menar att EPA har de rika européernas perspektiv, och därför skulle jag tycka att det vore mycket klädsamt om regeringen faktiskt tog de fattigas perspektiv i denna fråga, i stället för att rusa på och få igenom dem. Hans försökte få lite mer information om det här, och jag skulle vilja att du förklarar på vems sida regeringen står. har vi en massa andra frågor. har man tagit 700 miljoner till från budgeten. hade vi stora diskussioner om skuldavskrivningar på 1 ½ miljard plus 1 miljard för flyktingmottagning och diverse andra avräkningar. blev det 700 miljoner till. De pengarna måste tas någonstans ifrån. Var har ni tänkt ta dem? frågade om det tidigare, men det har inte getts några direkta svar. En fråga som är mycket viktig är miljö- och klimatpåverkan. Enligt Röda Korset kan av allt bistånd vara slängt i sjön om vi inte arbetar med att länderna anpassas för att minska klimatpåverkan. Hur tänker regeringen arbeta med bistånd i den frågan? 45 () replik: Det är härligt när vissa företrädare vill måla upp en konflikt mellan grupper och gruppera människor. Ska vi ha de fattigas perspektiv eller de rikas perspektiv? Jag tycker att vi ska ha medborgarnas perspektiv, oavsett om man är fattig eller rik. Givetvis syftar utvecklingsarbetet allra främst till att lyfta upp de delar av världen som har det allra sämst. Det gynnar definitivt dem. Men det gynnar också oss ekonomiskt genom att vi, när alla länder utvecklas, får en tryggare och säkrare värld. Sedan går jag till frågan om miljö- och klimatpåverkan. Vi hade en diskussion tidigare här som jag inte deltog i. Det jag skulle vilja säga är att Europeiska unionen är världens viktigaste miljöorganisation. Den är oerhört väsentlig för en positiv miljöutveckling. Det gäller det som skett i de nya EU-länderna och det som sker i EU:s närhet. Det gäller också allt det arbete som genom EU:s biståndsarbete och EU:s medlemsstaters biståndsarbete hjälper till att öka utvecklingen i utvecklingsländerna. När ett land utvecklas ökar också dess miljömedvetenhet. Regeringen gör mycket på det området. Det gäller både här hemma och också i vårt utvecklingsarbete. När det gäller de till flyktingmottagningen avser det flyktingarna från , som har ökat oerhört dramatiskt. Ungefär hälften av alla irakier som kommer till EU kommer till . Det är viktigt att vi kan se till att de får en bra framtid. Vi kan också konstatera att den nya regeringen ökade biståndet så pass mycket att man inte kan säga att vi har varit inne och karvat och sänkt biståndet. 46 () replik: Jag konstaterar att egentligen inte svarar på frågan. När vi tittar på fattigdomsbekämpningen i tenderar vi att se det med våra europeiska glasögon på oss: Vad är bra för de fattiga? I ser man på problemet med afrikanska glasögon: Vad är det vi behöver för att inte vara fattiga? Vi har tydligen olika uppfattning där. Är regeringen beredd att arbeta för ett ökat miljö- och klimatbistånd inom ramen för det ökade biståndet? Du, , säger att regeringen har ökat biståndet. Det handlar om att vi har ett enprocentsmål. Går det bra för ökar också möjligheten att ge mer bistånd. Det är inte regeringen i sig som har ökat biståndet, utan det beror på att vi har enprocentsmålet att använda oss av. Du säger att vi har tagit de 700 miljonerna till flyktingmottagning för dem som kommer från till . Är det bistånd till vi då drar ned på i stället? Vilka länder är det som blir utan biståndet? En fråga som vi har varit inne på gäller krav på demokrati och mänskliga rättigheter. Det är oerhört viktigt att vi försöker arbeta för att få mer demokratiska system i alla länder. Men vi ser inte på demokrati på samma sätt alla gånger. Jag tänker på den resa som några av oss gjorde till . Där frågade den moderate riksdagsledamoten i en liten by en man från en minoritetsgrupp: Vore det inte bättre om ni hade fler partier att rösta på? Mannen förstod inte frågan. Vad de behövde var fler grisar och fler kor och inte fler partier. De behövde komma ur fattigdomen. Det är ett helt annat perspektiv. Han visste inte vad demokrati var. Vi måste jobba på många fronter. Vi kan inte utgå från att alla förstår vad vi talar om. 47 () replik: Vi kan börja röra oss ut på lite grumligare vatten om vi börjar tala om deras syn på demokrati och vår syn på demokrati. Demokrati är respekt för de mänskliga rättigheterna och möjligheten att rösta på fler partier i fria val. Det är oerhört grundläggande. Sedan kan man ha vilken definition man vill. tycker till och med att det är helt okej att man bara har ett parti att rösta på, eftersom man ändå får rösta. Jag tycker inte det. Det är en galen åsikt, närmare bestämt, från de organisationerna. Jag tror definitivt inte att det är åsikt. Det är oerhört viktigt att vi jobbar för de delarna. Med demokratin finns också möjligheten att den ekonomiska utvecklingen kommer. Parallellt med detta kan man också ge ekonomiskt bistånd för att få i gång fungerande marknadsstrukturer och så vidare. Jag tror inte att man ska göra en sak i taget. Man måste göra flera saker på flera fronter. När det gäller miljö- och klimatpåverkan jobbas det på det. Det gäller huruvida man säger att det ska vara ett miljö- och klimatbistånd eller om man över huvud taget ska ha miljöfrågorna som ett helhetstänk i alla områden. Jag kanske personligen tycker att det är bra att man har miljötänket på samma sätt som när man diskuterar jämställdhet. Man ska ha med det tänket rakt över hela registret i allt man gör. Det tror jag är viktigt. 48 () replik: Det var inte mycket av respons jag fick på nästan någon av alla de frågor jag ställde tidigare. Jag tänkte följa upp dem här. Det första och viktigaste jag vill ta upp är regeringens försök att ändra regelverket för bistånd. Jag vill fråga , som är talesperson här : Varför förankras inte denna viktiga fråga i utrikesutskottet innan man från regeringens sidas åker i väg och verkar för att förändra regelverket? Det är ganska häpnadsväckande förändringar man försöker att ta sig för. Dessutom har man tidigare sänt signaler om motsatsen. Det var bland annat en stor delegation kyrkliga ledare och träffade biståndsministern. Jag tycker att det är fullständigt oacceptabelt att man åker i väg i en så stor och viktig fråga och verkar för att öppna biståndet för säkerhetsinsatser. Det är ganska intressant när man ser till länder som , och andra länder som är involverade i konflikten i och på andra platser som reserverar sig mot detta. De säger: Vi vill inte i ett läge där biståndet har svårt att finna de resurser det behöver öppna för att pengarna kan rinna ut i andra riktningar. Så står det i reservationen. Varför var detta inte förankrat? Det andra gäller själva resonemanget. Om man tittar på till exempel och Sipris siffror går någonstans mellan 10 och 15 gånger så mycket resurser till militära ändamål som till bistånd. Är det då från biståndsresurserna som vi ska ta mer pengar? Är det verkligen moderat biståndssyn att man ska öppna för att biståndspengarna ska kunna användas mer cross over till militära ändamål, må det vara vilka som helst? Jag tycker att vi måste hålla starkt på biståndets integritet. Jag vill ha ett rakt svar på den frågan. 49 () replik: Du ska få ett så rakt svar jag kan ge. Jag tycker att biståndsministern har varit relativt tydlig i både tidningar och i andra medier om vad hon anser om de här frågorna. Exakt varför man inte var i utrikesutskottet innan kan jag inte svara på. Däremot kan jag berätta att den svenska linjen i vad gäller hur man ser på biståndet bland annat handlade om minröjning. Det innebär inte att man ska ge biståndspengarna till att köpa mer vapen och liknande, om jag uttrycker det så. Om vi ser på fallet behöver vi först och främst ha ett samarbete mellan militär och biståndsarbete för att kunna garantera säkerheten. Utan att kunna garantera säkerheten och tryggheten för invånarna i , eller i ett annat land som ligger i konflikt, blir det både omöjligt och kanske bortkastat att jobba med det långsiktiga biståndsarbetet. I så fall begränsar man sig mer till direkta katastrofinsatser av humanitär karaktär. 50 () replik: Detta är helt uppåt väggarna. Om det är någonstans man bör förankra detta är det väl i utrikesutskottet snarare än i medierna. Även i medierna har motsatsen förekommit bland annat som en konsekvens av de kyrkliga ledarnas uppvaktning av biståndsministern då förändringar avfärdades. Vi motsätter oss inte på något sätt en samverkan mellan militär och biståndsinsatser. Det är ett arbete som redan påbörjade. Det är något som vi verkligen tycker är viktigt att man samverkar om och har ett utbyte kring. Det innebär inte att det ska läcka pengar från biståndet till den militära sektorn. Det är det som är viktigt. Om man har synsättet att det inte är så viktigt med resurser kan man resonera på det sättet. Världens fattiga och fattigdomsbekämpningen behöver ju mer resurser, inte mindre. Om vi ska nå upp till millenniemålen 2015 måste det till mer resurser, inte mindre. Jag vill också höra hur ser på sveket mot den civila sfären i , mot journalistsektorn, mot enskilda organisationer i och bristen på mänskliga rättigheter. Här borde och lyssna på internationella center till exempel. De har klart markerat mot denna snabbavveckling av bistånd till . En stor del av det svenska samhället motsätter sig denna snabbavveckling. Jag vill nog säga att det är ett svek mot enskilda organisationer, journalister och människor som jobbar för mänskliga rättigheter och demokrati i med en så brutal neddragning. Jag tror att det handlar om en neddragning av anslaget för enskilda organisationers arbete i . Det är ett svek mot de värden som ni anser er stå för. 51 () replik: Resurserna, som kom tillbaka till, är viktiga. ger ett oerhört stort bistånd. Det är tyvärr många andra länder som inte når upp till vad man har lovat. Då kanske roll blir ännu viktigare, men vi kan ändå aldrig kompensera helt för det. Vi måste jobba internationellt med våra internationella kontakter för att se till att andra länder också tar sitt ansvar. Den här regeringen har också ökat biståndet. Det är ju inte bara beloppet som är viktigt, utan också vad man gör med pengarna och vad man får ut av dem. Det tycker jag är viktigt att poängtera. Östbiståndet har förändrats ganska dramatiskt. Det handlar om att man emellanåt måste välja vart man riktar de starka insatserna och vilket arbete man gör. Det rör sig om ganska mycket pengar. i stort har ju en oerhört skrämmande utveckling inte bara på det området. Vi har en utrikesminister som är ganska engagerad även i de frågorna. Också genom EU arbetar vi för påtryckningar på , kanske främst för att få den och ryska myndigheter att inte bete sig som mot journalister och oliktänkande. På Rysslandsfronten krävs det mycket mer än bara biståndsarbete. Det ska nog till mycket mer av hårda diplomatiska och politiska påtryckningar. 52 (): Jag vill göra några reflexioner runt innehållet i betänkandet ett innehåll som i allra högsta grad är angeläget och inte får förfuskas. Jag tror att alla partigrupper har haft besök, eller åtminstone erbjudande om besök, från . Vi har haft det i internationella kommitté. Vi fick bland andra uppgifterna att fortfarande saknar 77 miljoner barn tillgång till grundläggande utbildning. Miljontals fler går i mycket undermåliga skolor. Särskilt svår är situationen i länder som har drabbats av konflikt. I de länderna förvägras vart tredje barn, totalt 39 miljoner, sin rätt att gå i skolan. Den rätten har de ju stadgad i , som vi vet. I detta sammanhang, som i många andra, utlovas vid givarmötena att si och så många miljoner ska samlas in och komma till användning. Sedan håller man inte de löftena. Det är inte alls ovanligt att man i världssamfundet är dålig på att leva upp till löften. Det tycker jag skulle lyftas fram mer. De som lovar och inte håller skulle hängas ut, för att använda ett strängt uttryck. Det vore i alla fall rimligt att det påpekades med viss styrka. Självfallet ska vi göra det. Frågor ställs till oss som individer om vi kan tänka oss att rucka på vår livsstil, om vi kan åka eller köra bil lite mindre etcetera. Jag vill betona att jag inte har något emot de frågorna, så ta inte replik på mig på det. Jag tycker att det är ytterst angeläget. Jag tror säkert att vi är benägna att både ändra och avstå eftersom, förstå mig rätt, det handlar om vårt eget klimat. Klimatet kan vi inte dela in efter nationsgränser eller kontinentgränser. Med vårt relativt nymornade intresse för växthuseffekten vet vi att barn dör som flugor för att man inte har rent vatten, och för att det inte finns resurser. Gör det inte det? Finns det inte resurser? Jo, resurserna finns, men på fel ställe, om jag får uttrycka det så. Jag tycker att man ska ha all respekt för det som gång på gång lyfts fram och expedieras, nämligen att mottagarländerna inte får vara hur många som helst. Effektiviteten i biståndet kan naturligtvis öka.