prot · GV0938 · 2007-12-06 00:00:00 — är ju ett land som har gjort en hel del av det där som de andra har kvar att göra, annars skulle vi inte ligga på en 40-procentig andel när det gäller användning av förnybar energi. Svaret är alltså: ska inte minska vi ska öka. Frågan är hur mycket vi ska öka och hur mycket vi hinner med . 87 TREDJE VICE TALMANNEN: Klockan är och frågestunden är avslutad. Jag ber att få tacka statsministern för medverkan. 10 § (forts. från 8 §) Ett förstärkt jobbskatteavdrag (forts. SkU11) 88 () replik: Det har gått lite tid sedan vi var inne i debatten, så det kanske är lite svårt att gå in i den igen. Jag har en reflexion jag vill göra och en fråga jag vill ställa. Först har jag en reflexion om anförande. Hon sade att många får en rejäl slant i handen och att var och en ska skapa sin egen välfärd. Jag tyckte att detta var lite talande när det gäller att vi ser lite olika på de här frågorna. Vi har olika ideologiska utgångspunkter. när man lyssnar på er låter det som om väldigt många får väldigt mycket pengar kvar i plånboken, och därmed är allting väldigt bra. Men faktum är att era skattesänkningar också ska betalas på något sätt, till exempel genom försämringar i sjukförsäkringen, genom försämringar i arbetslöshetskassan och så vidare. Den där rejäla slanten man har över blir ju inte så stor egentligen, om man nu skulle råka bli sjuk eller råka ut för någonting annat. Det var en annan intressant ingång, och det gäller just att skapa sin egen välfärd. Det är ju också en ideologisk fråga. Man vill inte ställa upp på försäkringssystemen. Det kan ju vara lite intressant att höra vad säger om sjukförsäkringssystemen och föräldraförsäkringssystemen. I stället ska var och en skapa sin egen välfärd. Innebörden av det är ju att var och en skapar sina egna privata försäkringar. Jag kan inte tolka det på något annat sätt. Då vill jag fråga : Är det så att löntagarna i det här landet förväntas skapa sin egen välfärd, alltså ta egna, privata försäkringar, för att kunna klara av vård och omsorg i alliansens ? 89 () replik: Jag skulle vilja repetera lite grann eftersom det är själva debatten hölls. Det var så här jag sade: Det är självklart att vi alla ska betala skatt för vår gemensamma välfärd. Men vi ska inte ha så höga inkomstskatter att det nästan är omöjligt att få egna pengar över exempelvis till sparande. Vi måste också få möjlighet att skapa vår egen välfärd. Vi har självfallet olika ideologisk grund. Jag vet inte riktigt vad har för ideologisk grund och vad ni kallar den om det är socialism eller så. Men min grund är liberalism, så det är klart att vi har väldigt olika utgångspunkter. Tyngdpunkten för skattesänkningarna är inriktad på låg- och medelinkomsttagare. efterlyste tidigare reella siffror. Jag menar att om ett vårdbiträde får extra över med vår politik är det en stor extra slant. Det måste du väl ändå hålla med om? Jag tycker inte att det är klokt att vi har haft ett skattesystem i som har gjort att man kan skaffa sig ett sparkapital eller bli rik nästan bara genom att vinna på spel eller vara idrottsstjärna eller något liknande. Varför ska inte vanligt arbete löna sig? Jag kommer från en kanske lite gammaldags familj, där mina föräldrar satte en ära i att kavla upp ärmarna och att jobba på. Det har jag fått med mig, och det tror jag att jag delar med många familjer i . Det ska löna sig att arbeta. Även en låginkomsttagare ska ha extra pengar över . Det får man med vår politik. Det är rättvisa för mig. 90 () replik: Jag tror att jag går in på en annan fråga. Det var lite svårt att få någon riktig klarhet i detta. Jag tänker på den jämställdhetsstatistik ni för. Det gäller skatteförändringarnas påverkan på kvinnor respektive män. Jag tog upp det i mitt anförande. Jag menar att ni i bilagor har redovisat tydligt hur skatter och transfereringar påverkar kvinnor respektive män. Skatter och transfereringar har effekten att ekonomiska skillnader kan minska. har ni valt att gå åt ett annat håll och sänka skatter och minska transfereringar. Det har fått negativa effekter för kvinnor. I er redovisning har ni i stället pratat om en familj som man liksom delar på mitten och antar att mannen å sin sida och kvinnan å sin sida får samma utbyte av er politik, vilket inte är fallet. Jag vill bara fråga hur ser på den slutsats som ni har dragit av det som ni själva har skrivit i budgetpropositionen? 91 () replik: Jag tycker personligen att det är bättre att man har ett individperspektiv. Jag tycker alltid att det är bättre att titta på den enskilda personen. Däremot tycker jag fortfarande att man kan dra slutsatser av exemplen med ett kvinnligt vårdbiträde eller en kvinnlig gymnasielärare. Jag tar inte de exemplen därför att alla vårdbiträden eller gymnasielärare är kvinnor, men vi vet att många är det. Om ett enskilt vårdbiträde fortfarande får någonstans mer är det viktiga pengar för den personen oavsett kön. 92 (): Jag vill börja med att försöka besvara den fråga som riktade till mig personligen, men självfallet också till . Jag uppskattar att fördelade sina gracer rättvist, det vill säga portionerade ut lite olika frågor till de olika partierna. Om jag noterade det som sade rätt var det något i stil med detta: Kommer eller jag som företrädare för att vilja höja skatten vid en framtida lågkonjunktur? Jag uppfattade frågan som någonting i den stilen. Först och främst kan ingen teckna in framtiden, och en lågkonjunktur kan slå på olika sätt. Men ambitionen med jobbskatteavdragets steg ett och steg två är att det ska bli bestående. Jag tror att det största hotet mot ett återtagande av jobbskatteavdraget är att Socialdemokraterna åter vill höja skatten och undanröja de reformer vi gör . Jag tror ärligt talat att det hotet är större än en lågkonjunktur. Vår ambition från hela alliansen, i vilken ingår, är att införa jobbskatteavdragets steg två tidigare, tillsammans med ettan, för att det ska kunna vara bestående. Staten har solida finanser med överskott på runt 100 miljarder både och för . Jag har några frågor tillbaka till om jobbskatteavdraget. Den ena handlar om sjömännen. Jag menar att man på något sätt kan säga att Socialdemokraterna vill befästa och faktiskt cementera jobbskatteavdraget när ni vill utvidga det till fler grupper. Ni kommer att göra det svårare för er själva eller för någon eventuell annan att ta bort jobbskatteavdraget ju fler som blir berörda av det och får behålla mer av sin inkomst. Ni vill nu att sjömännen också ska få . Varför ska de få något som är oansvarigt, orättvist och omodernt? Är inte det en olycka att detta orättvisa, oansvariga och omoderna också ska vederfaras sjömännen? Det var en fråga till . Jag har en annan fråga till henne, och sedan ska jag gå in på mitt huvudanförande. Det handlar om att Socialdemokraterna accepterar jobbskatteavdrag ett. Jag respekterar självfallet olika värderingar. Utifrån den kraftfulla kritiken har jag lätt att följa resonemang. Varför vill ni nu behålla det ni kritiserar så kraftfullt i steg två, och i steg ett? Det finns all anledning att prata om det egna partiet och inte bara om andra partier. Syftet med jobbskatteavdraget i dess första och andra steg är att ytterligare stimulera arbetsutbudet och öka sysselsättningen. Vi vill göra det mer lönsamt att gå från fulltidsfrånvaro till hel- eller deltidsarbete. Vi kristdemokrater vill gärna lyfta fram den effekt som finns för dem som har fyllt . Det blir ett extra stort jobbskatteavdrag. I en genomsnittlig kommun kommer det att handla om en skattelättnad på . För den vanliga inkomsttagare som inte har fyllt handlar det om en skattelättnad på i snitt . Det är inte pengar som på något sätt ska underskattas. Jobbskatteavdraget har diskuterats i sin fördelningspolitiska profil. Jag vill återkomma till vad utskottets majoritet säger i sitt betänkande. Vi skriver så här: Jobbskatteavdraget är emellertid utformat så att det ger den största procentuella förändringen av nettoinkomsten och den största procentuella förändringen av skatten för låg- och medelinkomsttagare. Vid en genomsnittlig skattesats för inkomstskatt innebär jobbskatteavdraget med beaktande av det andra steget att nettoinkomsten kommer att öka för den som har i arbetsinkomst. Motsvarande siffra för den som har en arbetsinkomst på blir . Skattesänkningen i dessa båda fall blir med det totala jobbskatteavdraget för låginkomsttagare med 100 000. För höginkomsttagaren blir det . Jag vill lyfta fram detta. Vad gäller sjömännen och att vi inte kan kompensera dem , 2007, har vi i utskottet resonerat utifrån den koppling som finns till sjöfartsstödet. Vi menar att belastningen på statsbudgeten också skulle beröra detta. Vi vill inte bryta den koppling som finns mellan sjöfartsstödet och inbetalda skatter. Ett förstärkt jobbskatteavdrag måste också ses mot bakgrunden av arbetslösheten och det som närmast kan beskrivas som en massarbetslöshet som vi har haft tidigare i vårt land. Då hade vi av den arbetsföra befolkningen som stod utanför arbetsmarknaden. Jag talar om 2005 för bara . Det var ett facit för den jobbpolitik som fördes från Socialdemokraternas, Vänsterns och sida. Jag säger inte det för att vara elak mot er, men det var ändå under den tiden som ni hade regeringsmakten. Det är något som vi måste förhålla oss till. går arbetslösheten ned. Vi får upp skattintäkterna, budgetöverskottet växer och svensk ekonomi visar en egen styrka. I samband med att efterfrågan utomlands mattas av och konjunkturen går in i en lugnare fas bärs den svenska produktivitetstillväxten alltmer av den inhemska efterfrågan. Varje vardag går i vårt land tusen människor till nytt jobb. Vad ger inte det av värde och självkänsla för varje enskild individ? förstärks alltså statskassan rent budgetmässigt på grund av att vi får in mer skatteintäkter och har mindre utgifter för arbetslösheten. Människor av kött och blod går från bidragsberoende och vanmakt till egenförsörjning och egenmakt. Bland alla nödvändiga arbeten från sophämtning till sjukvård finns ingen hierarki. Det ena är inte finare, mer värdefullt eller viktigare än det andra. Alla arbeten behövs. Alla som utför arbeten behövs, och alla ska räknas. I regeringens proposition kan vi läsa att syftet med förstärkningen av jobbskatteavdraget i första hand är att påverka individens incitament att gå från heltidsfrånvaro till att börja arbeta. Detta syfte behöver då kompletteras med arbetets värde i sig och dess psykologiska och sociala betydelse. Tiden går fort. Jag ägnade en del tid åt viktiga frågeställningar som från Socialdemokraterna hade ställt. Jag vill ändå nämna den tyske evangeliske reformatorn som ofta nämns i vårt land i samband med tal om arbetsetik och plikt. Man talar om inom oss. Man ska tänka på att hade en enorm betydelse i värderingen av arbetet och arbetets glädje. Det riktigt stora var att denne man lyfte det vardagliga arbetet till något högt och hedervärt. Alla slags arbeten, inte bara de kyrkliga, var ett slags kallelse. Den kallelsetanken, att man bidrar till det gemensamma, kan det vara värdefullt att nämna i en debatt som denna. Avslutningsvis yrkar jag, för räkning, bifall till förslagen i skatteutskottets betänkande och därmed avslag på samtliga reservationer. 93 () replik: Tack, , för att du försökte svara på mina frågor redan i inledningen. Det är vi inte bortskämda med. Den borgerliga regeringen, och den borgerliga majoriteten här i , fortsätter att arbeta som om högkonjunkturen skulle vara beständig. Det är den ju inte. Vi vet alla att det förr eller senare blir en lågkonjunktur igen. Vi ser redan nu att produktiviteten ligger stilla eller rent av går ned. Räntorna går upp och inflationen går upp. Mycket av det är hemlagat genom den borgerliga regeringens alltför expansiva ekonomiska politik. Ändå fortsätter ni att sänka skatterna och minska statens inkomster inkomster som går till välfärden. Frågan kvarstår: Kommer den borgerliga majoriteten att bryta ännu ett vallöfte genom att höja skatten igen i en lågkonjunktur, eller blir det ännu större försämringar för de sjuka och för de arbetslösa? 94 () replik: Tack, , för kommentarer och följdfrågor. Jag noterade att jag försökte svara; det var kommentar. Det innebär att jag inte lyckades fullt ut. Jag beklagar att jag inte nådde ända fram. Det försök till svar som jag gav ska jag bygga vidare på. Ingen regering, inte heller en socialdemokratisk, skulle hävda att högkonjunkturen är beständig. Ändå har vi omfattande budgetmarginaler på ca för både innevarande och kommande år, som jag nämnde. De skattesänkningar i form av jobbskatteavdraget som vi genomför nu menar vi kan vara beständiga. Vi uppfattar att ert stöd till det första steget, det större steget med dryga , är en inteckning också från er sida för att ni tror att vi klarar den skattesänkningen i en lågkonjunktur. Min fråga tillbaka blir om ni räknar med att det stöd som ni har gett oss i det första jobbskatteavdraget är något som ni kommer att dra tillbaka vid ett eventuellt maktskifte. Välfärd är ett väldigt viktigt begrepp, . Välfärd är också att ha mer kvar av lönen. När fackföreningarna de är viktiga i vårt samhälle och runt om i världen driver att man ska få lönelyft vill vi här i kammaren hjälpa till så att det blir mer kvar efter skatt. Fackföreningarna gör sitt jobb. Vi gör vårt jobb. Jag vill avsluta med följande: Att räntorna och inflationen skulle vara hemlagade i tycker jag inte stämmer med verkligheten. Den enorma kris som finns på bolånemarknaden i har spritt sig över hela världen. Det har tryckt upp räntorna och påverkat inflationen. 95 () replik: Det är rörande att oroar sig för att vi socialdemokrater ska få det svårt att ta bort jobbskatteavdraget. Jag kan lugna med att vi kommer att lägga fram ett nytt förslag till skattesystem före valet . Jag har sagt det förut, och jag kan upprepa det. Det blir ett skattesystem som är rättvist, modernt och ansvarsfullt. För oss socialdemokrater är det fullständigt självklart att inte ska konkurrera med låga löner. Vi ska konkurrera med hög kunskap. Den borgerliga majoriteten gör precis tvärtom. Ni skär ned på högskoleplatser. Ni skär ned på komvux och på arbetsmarknadsutbildningen. Ni satsar i stället miljard efter miljard på lågproduktiva jobb. Tror verkligen att det är den rätta vägen att bygga starkt för framtiden? 96 () replik: tyckte att det var rörande att jag uttryckte oro för Socialdemokraterna. Jag vill nog säga att vi uppskattar ert stöd. I debatten noterar vi naturligtvis att ni hade en annan uppfattning . Vi ser det som en inteckning för att ni om och när ni kommer tillbaka till makten tänker stå upp för det eftersom ni stöder det . Vi får ta det i ett annat replikskifte. har en annan hållning, det är uppenbart. De vill avskaffa både steg ett och steg två. Det är okej att ha olika uppfattningar inom oppositionen. Det har också vi i alliansen haft i en del frågor när vi var i opposition. Jag vet inte om jag övertolkar och läser in för mycket i det som från Socialdemokraterna säger när hon säger att ni före valet det är dit kommer att lämna förslag till ett nytt skattesystem. Jag kanske lägger in för mycket i ordet skattesystem. Jag tänkte att det handlade om skatteskalor, men det kanske är hela skattesystemet. I så fall är det ju en större förändring som är på väg. Dem brukar vi söka lösa i stora breda skatteuppgörelser över blockgränserna. Det vore värdefullt att hitta den typen av lösning. Jag tycker inte att den här debatten riktigt rör om skulle konkurrera i form av låga löner. Ett sätt att upprätthålla konkurrensen och köpkraften i vårt land är att löneökningarna är konkurrenskraftiga i förhållande till omvärlden. Det ökade köputrymmet och den ökade välfärden för den enskilde och för familjen kan skapas genom att det blir mer kvar efter skatt. Kom ihåg båda delarna! Lönerna måste höjas på ett rimligt sätt i förhållande till omvärlden och det måste vara mer kvar efter skatt. 97 (): Vad är rättvisa? Jag återkommer till den frågan. Socialdemokraterna ska, enligt , nu presentera ett rättvist, modernt och ansvarsfullt skattesystem. Det är intressant. Vad innebär ordet rättvist? Vi som är onda på något sätt står då för ett orättvist, omodernt och oansvarigt skattesystem. Jag hör fortfarande ganska bra. Men jag har ännu inte hört en enda svensk löntagare klaga över de skattesänkningar som kommit oerhört många människor till del. Jag har inte hört en enda klaga över det. Däremot har det varit en väldig klagomur i denna kammare. sade i sin bok fyra grundläggande saker om beskattningen: 1.Medborgarna i varje land bör bidra till statens underhåll så nära som möjligt i förhållande till sina respektive förmågor, dvs. i förhållande till de respektive inkomster de åtnjuter under statens beskydd. Jag tycker att det är jättebra sagt. 2.Den skatt som varje individ är tvungen att betala ska vara känd i förväg och inte bestämmas godtyckligt. Tidpunkt och sätt för betalning liksom den summa som ska betalas ska vara klar och tydlig för den som ska betala och för varje annan person. Mycket bra sagt. 3.Varje skatt bör påföras och på det sätt som bäst passar den som ska betala. Mycket klokt sagt. 4.Varje skatt bör vara konstruerad så att den tar så lite som möjligt ur folkets fickor utöver vad den inbringar till statskassan. Också det mycket klokt sagt. Det här är fyra mycket bra principer för beskattningen. I fråga om det förstärkta jobbavdraget måste vi konstatera att det slår väldigt olika. Jag ber om ursäkt för att det nu blir några siffror här. Men eftersom Socialdemokraterna och en del andra partier har velat ge sken av att jobbskatteavdraget är väldigt ojämlikt måste följande konstateras. Om man vet vad ett prisbasbelopp är för är det då vet man att det upp till 0,91 prisbasbelopp, vilket motsvarar eller något sådant, inte blir någon skatt. Då får man inte heller något avdrag; man betalar ingen skatt. Sedan kommer skiktet mellan 0,91 prisbasbelopp och upp till ungefär 2,72 prisbasbelopp . Uträkningen görs enligt ett speciellt system. De flesta människor tjänar 2,727 prisbasbelopp. Under förutsättning att kommunalskatten är den högsta i landet blir grundavdraget för den som tjänar . Det blir en skattelättnad med . Hur mycket kan man maximalt få? Ja, man får maximalt om det är fråga om 7 prisbasbelopp och kommunalskatten är . Då kan man få . Mer kan man inte få. Jag säger detta eftersom i sitt anförande refererade andra siffror. Vad jag här nämnt är det man maximalt kan få; man kan alltså inte få mer än . Hur står det då till med inkomstfördelningen i vårt land, och vad är rättvisa? I Statistisk årsbok från utgåva som är den senaste utgåvan och som i huvudsak handlar om , alltså mitt i förra mandatperioden kan man till exempel se ett diagram över högsta marginalskatten. Allt är ju rättvisa. då statsministern hette var 85 procents marginalskatt den högsta marginalskatten. Sedan sjönk den efter det att Socialdemokraterna och hade gjort upp om marginalskatterna, till . Jag vet inte om det var rättvisa eller inte. Många tyckte i alla fall att det inte var så tokigt. 1995 steg marginalskatten väldigt häftigt. Den höjdes då, som ni vet, . 2006 hade vi 56,6 procents marginalskatt. Vilken av de här marginalskattesatserna är rättvis eller rättvisast? Det är ganska intressant att få veta det när man ska veta vad som är ett rättvist skattesystem. Det finns ytterligare ett problem i , och det är att vi tyvärr inte har så många som tjänar väldigt mycket pengar, något som hade varit väldigt bra. De som jag har sagt detta i denna kammare går till våldsamt angrepp mot fördelningspolitiken när ett jobbskatteavdrag sätts in måste också säga en annan sak, nämligen att de är för platt skatt. Det följer rent matematiskt av detta. Jag har tagit med ett extra exemplar av Statistisk årsbok för att sedan överlämna det till er socialdemokrater så att ni själva kan läsa vad som står i tabell 4.38. Där kan man se att 2004 fanns i 7 148 680 skattebetalare. Det var ungefär 230 000 personer som hade mer än ½ miljon i årsinkomst. Det innebär att 6,9 miljoner personer hade en lägre inkomst. 6,9 miljoner personer är mer än 230 000. Här inkluderas i och för sig pensionärer; det vill jag gärna säga. Pensionärerna är väldigt många inte fullt så många som sade men i alla fall 1,6 miljoner. Jag talar då om ålderspensionärer. Om man ska göra någonting ordentligt åt skattepolitiken måste man angripa dess verkliga orsaker och problem. Ett stort problem har varit att vi under en följd av år haft så höga skatter att det har lett till att många privatiserat skattepolitiken på ett sätt som vi som försöker vara ärliga våldsamt reagerat mot. Resultatet är den diskussion som vi haft om skattefusk och skattefiffel. Jag skulle aldrig påstå att skattenivån är den enda orsaken här absolut inte! Det behövs mycket kontroll. Vi kommer att lägga fram fler förslag om olika kontrollinsatser och så vidare. Men man kan aldrig bortse från att skattenivån och skattekilarna har betydelse. Det är i det perspektivet som frågan om jobbskatteavdrag eller inte måste ses. Jag förstår alla löntagare som inte är så bekymrade som socialdemokraterna, vänsterpartisterna och miljöpartisterna över att skatterna sedan ministären tillträdde kommer att ha sänkts med mer för dem som jobbar. Enligt min mening gör det att vi har goda förutsättningar att se till att också andra grupper, framför allt pensionärerna många ålderspensionärer, särskilt kvinnliga ålderspensionärer, har låga pensioner får väsentliga förstärkningar på inkomstsidan. 98 () replik: Det är alldeles omöjligt att stå här i talarstolen och rabbla en massa siffror. Jag anklagar inte för det. Också jag har väl gjort det, och alla har vi väl med procentsatser hit eller dit försökt visa vad som är sant och vad som är osant. Jag vill bara tala om att de siffror som jag nämnde i mitt anförande är hämtade ur regeringens proposition. Det är alltså inte på något sätt några självsnickrade siffror så att säga, utan det är precis vad som står i regeringens proposition. säger att ingen klagar över skattesänkningarna. Nej, det gör man kanske inte. Men man klagar över höjda avgifter till a-kassan. Man klagar över sänkta ersättningsnivåer i a-kassan. Man klagar över sänkta ersättningsnivåer när det gäller sjukförsäkringen. Naturligtvis vill väl ingen betala mer skatt än som behövs. Men svenska folket vill inte ha sänkt skatt på de sjukas, de arbetslösas eller pensionärernas bekostnad. Det är den sanning som jag möter bland mina vänner och mina väljare. 99 () replik: Jag tackar för det. Jag bad ju om ursäkt för att jag nämnde många siffror, något som man inte bör göra. Men jag tyckte att jag hade anledning att nämna ett antal siffror för att få dem till protokollet. Jag begär inte att den som lyssnar på detta ska ta till sig varenda siffra. Jag har alltså full förståelse för att vi inte kan diskutera siffrorna. Vad tar upp är egentligen en intressant sak, nämligen julaftonsteoremet. I valet mellan sänkta skatter, ytterligare en resa till och bättre sjukvård har svenska folket en tendens att välja alla sakerna. Problemet för politiker är att man inte kan välja alla saker . Det går inte. Man har inte råd. Man får göra lite olika saker. Om jag får vara lite polemisk vill jag säga att man alltid kan diskutera om den hittillsvarande arbetslöshetsförsäkringen alltid har varit perfekt, bra och rättvis. Jag tror att även många socialdemokrater skulle säga att det fanns en del saker i arbetslöshetsförsäkringen som inte var riktigt bra. Det tenderade att bli ett överutnyttjande. Det som den här regeringen har gjort ska säkra en mycket god försäkring för dem som verkligen behöver det. Det är det yttersta syftet. Jag bestrider inte att några människor, kanske ganska många, har drabbats det är rätt verb att använda här. Men jag tror att det kanske hade varit ännu värre att fortsätta att inte göra någonting åt detta. Då hade vi fått ett fortsatt överutnyttjande och till och med något så hemskt som fusk med sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen, vilket vi alla reagerar mot.