prot · GU0969 · 2007-02-28 00:00:00 — Vi tycker att det är rimligt att man ser över regelsystemet vad gäller till exempel egenavgiftens storlek, medresenärsbegreppet, ledsagarbegreppet, vilken myndighet som ska vara ansvarig för tillsynen över färdtjänsten och en rad andra saker. Utskottsmajoriteten ställer sig positiv till flera av förslagen, men är tyvärr inte beredd att ta några initiativ. Vi hoppas att sådana initiativ kommer . Vi har också sagt att det krävs krafttag om vi ska kunna leva upp till beslut att vi ska ha ett transportsystem som är tillgängligt för alla funktionshindrade och andra människor . Det kan vi inte bara önska fram. Det krävs krafttag och inte minst resurser om det ska kunna bli verklighet. Jag vill säga lite grann om Gotlandstrafiken. Det är bra att utskottsmajoriteten återigen säger att det är viktigt att staten tar ansvar för att trygga en tillfredsställande lösning för transport mellan och fastlandet. Men vi menar att den nuvarande ordningen med upphandling via Rikstrafiken ger en accelererande kostnad som inte är vare sig acceptabel, långsiktig eller förutsägbar. Vi menar att vi i stället borde flytta över ansvaret för trafiken till staten och fullt ut och införa det system som Vägpris.nu föreslagit. Det innebär i princip att man får betala samma kostnader för att åka båt till som om man skulle köra motsvarande sträcka med bil. Vi kan inte se några som helst rimliga skäl till att just gotlänningarna ska betala en så hög egenavgift för att man ska ta sig fram och tillbaka till sin ö. Om man vill göra någonting åt det är det rimligt att man flyttar över kostnaden till , som har betydligt större resurser än Rikstrafiken. har räknat fram att det netto skulle kosta staten 220 miljoner . Jag tycker att det är en rimlig kostnad för att långsiktigt säkerställa att gotlänningarna, precis som alla andra som bor i landet, ska känna att man kan ta sig till andra delar av landet och tillbaka på ett långsiktigt hållbart sätt. Det gäller de fastboende och näringslivet på , forskare, Högskolan på och myndigheter som vi har flyttat dit. Alla är de beroende av att vi har en långsiktigt hållbar säkerhet vad gäller transporterna till och från . Avslutningsvis har vi en ännu skarpare skrivning vad gäller alternativ finansiering än vad våra vänner och Socialdemokraterna har. Vi tycker att deras skrivningar är bra också, men vi vill ha en ännu skarpare. Vi tycker nämligen att det finns mycket av hallelujaföreställningar. I var och varannan rad i varje betänkande lyfter man från den borgerliga majoritetens sida fram att man vill se en alternativ finansiering. Bara det privata kapitalet går in med lite pengar, lånar upp och lånar dyrare som det visar sig och sedan ska vi betala tillbaka det kommer allt att bli mycket bättre. Det man egentligen säger är att man är väldigt kritisk till det budgetsystem som gör att man inte kan göra kloka investeringar och betala dem , till exempel i kommuner och landsting. Vi säger klart och tydligt att vi inte tror på att ökad konkurrensutsättning och alternativ finansiering löser alla de problem som man skissar upp och att de är de ekonomiskt, miljömässigt och socialt mest verksamma verktygen. Det kan snarare bli tvärtom: att vi låter våra barn och barnbarn betala till det privata kapitalet för dyra investeringar. Det är inte det bästa alternativet i alla lägen, inte här heller. 72 (): vill yrka bifall till reservationerna 1 och 8. Vi står också bakom reservationerna 6, 7 och 10, men för tids vinnande yrkar vi bifall bara till reservationerna 1 och 8. Klimatet är i fokus för trafikpolitik. Vi skulle önska att det var i fokus för många fler än oss. Klimatet är vår generations ödesfråga. Det säger vi i , och det säger faktiskt också högeralliansen i sin regeringsförklaring, så i den bedömningen skiljer vi oss inte åt. Men det räcker inte med att konstatera att vi har ett problem. Man måste faktiskt vidta åtgärder för att göra någonting åt det det är där vi skiljer oss åt. Det är vårt moraliska och etiska ansvar här i riksdag att göra det, och det är det vi borde ha i uppdrag av väljarna att utföra. De förväntar sig det av oss. Alla som läser insändarsidor i tidningarna ser att många nu är oroliga. Man skriver: Vad kommer att hända med mina barn när jag inte finns längre? Vad kommer att hända med människor i andra delar av världen som inte har råd att fly någon annanstans? Det är detta som borde vara vår utgångspunkt för diskussionen här. Kollektivtrafik är nämligen ett medel att minska klimatpåverkan. Som framgår av utskottsbetänkandet har kollektivtrafikens andelar av de totala persontransporterna minskat. Det har blivit bättre på många håll, men bilismen har ökat desto mer. Det här håller inte längre, det måste vi göra något åt. Vi måste få en så bra kollektivtrafik att fler väljer den i stället för att använda bilen för alla sina resor. Vad är det då som behövs? Enligt vad och andra har satt ihop och enligt vad som framgick av vår utfrågning om kollektivtrafik är kollektivtrafiken snabb, bekväm och tillförlitlig. Det är väldigt mycket viktigare än någonting annat. Det är viktigare än priset på kollektivtrafiken, även om vi tycker att biljettpriserna ska vara rimliga och inte ska öka. Vad har det då att göra med vad vi gör här i riksdag? Jo, vi måste se till att det finns en infrastruktur för kollektivtrafiken. Då kan man undra hur högeralliansen tänker när de i sin budgetproposition skriver att utrymmet för väginvesteringar ska öka, och detta på grund av en ökad tyngd av samhällsekonomiska värderingar. Jag ser mycket fram emot hur de får det att gå ihop att samhällsekonomin skulle må bra av att resurser tas från järnvägen det är ju där resten av infrastrukturpengarna finns och läggs över till vägarna. Blir det mindre luftföroreningar, mindre miljörelaterade sjukdomar, mindre trafikolyckor, mindre förslitning av vägarna, eller vad är det som blir bättre för samhällsekonomin med att vägtrafiken ökar? Det finns också en relation mellan att satsa på investeringar och att satsa på själva trafiken. När det gäller investeringarna tycker jag nog ändå att vi kan vara lite nöjda som vi i , och Socialdemokraterna samarbetade. Vi hade ett intensivt förankringsarbete och värderingsarbete som ledde fram till en proposition med namnet Infrastruktur för ett hållbart transportsystem. I den fanns en klar betoning på att öka järnvägstrafiken och underlaget för den kollektivtrafik som vi resonerar om . Men för att det ska fungera bra krävs det också att man satsar på trafiken, och jag har ännu inte sett minsta lilla tecken på att alliansen har något intresse av detta. Summerar man vad staten lägger på infrastruktur och jämför det med vad staten satsar på trafik är proportionerna till infrastruktur och till trafik. Det bör man betänka när man beger sig ut i kollektivtrafik och ser alla frustrerade resenärer som står och väntar på pendeltåg som inte kommer, som SJ har i uppdrag att lämna vinst till staten snarare än att öka antalet resenärer på bekostnad av de mer klimatstörande transportslagen. Här finns väldigt mycket att göra. Ta bort vinstkravet på SJ! Se till att understödja den regionala och lokala kollektivtrafiken, så att människor kan få ett bra alternativ och lämnar bilen hemma om den inte verkligen behövs. Från sida är vi mycket nöjda med att hela utskottet har kunnat enas om det som står i sammanfattningen, det vill säga: Utskottet förutsätter att inom ramen för det fortsatta transportpolitiska utvecklingsarbetet kommer möjligheten att utveckla den lokala spårtrafiken att tas till vara i syfte att få trafiksystemen kostnads- och miljöeffektiva. Vi får också dra lite lärdom av vad som händer i andra länder i och resten av världen. Man har funnit att lokal spårtrafik med spårvagnar i modern tappning duospårvagnar är ett mycket prisvärt och attraktivt alternativ om man vill att trafiken ska fungera på ett miljömässigt och bra sätt för resenärerna. har också initierat det i en motion. Jag är mycket nöjd med att hela utskottet har insett att om man verkligen ska få fart och öka kollektivtrafikkapaciteten i de större städerna är spårvagnar en effektiv och intressant metod. Vi hade en utfrågning om kollektivtrafik. Vi har också haft en utfrågning om infrastruktur i . Det har med saken att göra på så sätt att det av den diskussionen framgick att det i princip är två problem som dominerar i trafiken i . Det ena är trängsel. Det andra är miljöstörning. Man kan säga att det principiellt finns två metoder för att lösa de problemen. Den ena är att försöka lindra trängseln genom att bygga ut vägsystemet. Den andra är att med trängselavgifter reglera utbudet och efterfrågan på biltrafik och få intäkter till mer kollektivtrafik. Om vi ska förbättra kollektivtrafiken behövs det mer pengar. Det är högst rimligt att den trafik som bidrar till klimatförstöring och övrig förstöring får betala till andra för den skada den åstadkommer och att intäkterna går till kollektivtrafiken. Precis före valet hade vi ett försök som uppenbarligen föll stockholmarna i smaken och som har mycket goda framtidsförutsättningar. Vad händer nu efter valet? Jo, man inser förstås att man inte kan reta upp folk genom att ta bort trängselskatten. Den kommer tillbaka, men intäkterna ska gå till en Förbifart för 25 miljarder. De pengar som skulle kunna användas till att lösa problem i kollektivtrafik ska läggas på att vidga kapaciteten för klimatstörande trafik. Det finner vi mycket upprörande och klart i strid med den passus i regeringsdeklarationen som säger att klimathotet är vår generations ödesfråga. För de 25 miljarderna skulle man kunna få spårväg. Både , , och skulle kunna få sina behov av lokal kollektivtrafik tillgodosett för den summa som man använder till att bygga en stor motorväg förbi . Det visar att man inte tar klimathotet på allvar. Det är dags att tänka om. I den första reservation som vi yrkade bifall till nämner man att det har blivit problem för resenärerna på grund av avregleringen. Den uppstyckning och vinstjakt som har uppstått i kollektivtrafiken sedan man införde mer marknadsmässiga metoder har varit till förfång för resenärerna. Man investerar inte i rullande materiel för framtiden. Man får svåra gränsdragningsproblem när olika operatörer möts på spåren. Systemet är inte överblickbart för resenärerna när det gäller biljetter och tidtabeller. Det är också en viktig faktor att göra något åt om kollektivtrafiken ska vara säker och trygg och fungera både för resenärerna och för personalen. Det ska inte vara så att personal som av hänsyn till resenärerna påpekar säkerhetsmässiga problem ska riskera jobbet. Från sida är vi mycket upprörda över det avskedande som skedde av tunnelbaneföraren . Hans mål är nu uppe i Arbetsdomstolen. Man borde i stället belöna dem som värnar om resenärerna genom att påtala brister i säkerheten och åtgärda dem innan nya tunnelbanetåg tar eld någonstans i . Tillförlitlighet och trygghet är vad resenärerna måste känna när man använder kollektivtrafiken. I en annan reservation som Socialdemokraterna har yrkat bifall till visar man också på hur kortsiktighet och snabb vinstjakt har gjort att man inte har sett till den utveckling som behövs när det gäller rullande material. De korta tider man har för upphandling gör att ingen satsar på mer än den tid man har för sin egen trafik. kan vi inte ha det så om kollektivtrafiken ska fungera bra. Jag ska slutligen säga något om . huvudmotiv för att vilja föra över ansvaret för kollektivtrafiken till är att färjetrafiken mellan fastlandet och ön är att betrakta som infrastruktur. Den är för gotlänningarna vad vägarna och järnvägarna är för oss som bor på fastlandet. Det är den principiellt viktigaste anledningen. En annan viktig anledning är att om det ska fungera med upphandling och konkurrens måste det vara flera som bjuder, annars är det ju ingen riktig konkurrens. Trots att Rikstrafiken har erbjudit betalning till dem som lämnar in anbud har det inte fungerat. Otryggheten när det gäller framtida transporter är ett hinder för nya företag att etablera sig på ön. Det är ett hinder för högskolan att utvecklas om inte studenterna vet att de på ett prisvärt och säkert sätt kan ta sig till och från högskolan när de får en plats där. Vi tycker att det är högst väsentligt att man löser den frågan så att även de som bor på vår största ö har tillgång till hållbara och säkra transporter. Det här är ju en debatt om kollektivtrafik, men jag vill sluta där jag började. Det här är ett medel att nå klimatmålen. Först när man visar att man är beredd att vidta åtgärder har man visat att man tar klimathotet på allvar. Det hoppas jag att vi blir flera i kammaren som gör. 73 (): Ledamöter och övriga lyssnare! Vi ska presentera och debattera ett betänkande som handlar om vår kollektivtrafik och dess trafikupphandling. Majoritetens och alliansens ställningstaganden är väl genomarbetade och välgrundade. Vi ska och vill fortsätta att utveckla en bra och fungerande kollektivtrafik och dess upphandling. Vi ska ha en kollektivtrafik där resenärerna och deras behov ska stå i centrum och styra utvecklingen. Vi ska också ha en väl fungerande och fri konkurrens av utförare. Vi vet att en väl fungerande kollektivtrafik med täta regelbundna turer till rimliga kostnader är en förutsättning för att vi ska få människor att välja kollektivtrafiken som färdsätt. finansieras kollektivtrafiken i stort sett till hälften med skattemedel och till hälften med biljettintäkter. Det är viktigt att vi genom en ökad konkurrens och bra upphandlingar kan ge resenärerna bra och flera valmöjligheter, ett ökat utbud till rimliga kostnader. Det är också viktigt att vi aktivt arbetar med att underlätta för resenärerna när det gäller tidtabeller, biljetter och samordning mellan färdsätten. Många i vårt land bor långt från täta kollektivtrafikturer. Där är man i stället i behov av bil och bra vägar. Det är viktigt att vi har respekt för att förutsättningarna är olika i olika delar av landet. Befolkningen har olika behov och önskemål när det gäller färdsätt i vårt land. Vi måste ge alla landsdelar möjlighet att utvecklas. Det är viktigt att alla har tillgång till bra kommunikationer och bra vägar så att man snabbt och säkert kan ta sig till och från arbete, skola och aktiviteter. Det är också viktigt att våra person- och godstransporter fungerar både effektivt och snabbt. Vår kollektivtrafik måste fungera även när den är utsatt för stark väderpåverkan och stark trafikbelastning. Det måste finnas marginaler i såväl vårt vägnät som vår kollektivtrafik så att resenärer och gods kommer fram . En utbyggnad av kollektivtrafiken så att flera kan använda den för sina transporter är viktig och den ska fortsätta. Men vi får inte glömma bort att vi är ett stort och glesbefolkat land där de flesta bor långt från tunnelbana och spårvägar och är i stort behov av sina bilar och fungerande vägsystem. I betänkandet behandlas 16 motioner med 32 yrkanden från den allmänna motionstiden . Ett stort antal motioner berör ärendet. Majoriteten i trafikutskottet har eftersträvat en så stor enighet som möjligt för att tillmötesgå viljan och andemeningen i flertalet av motionerna. Trots detta har oppositionen valt att reservera sig. Det tycker jag är beklagligt, men det är väl det man kallar politik. Utskottet anser att utvecklingen av en effektiv och samordnad kollektivtrafik väl anpassad till resenärernas önskemål är en viktig del i utbyggnaden av ett framtidsanpassat transportsystem. Utskottet välkomnar därför det initiativ som regeringen har aviserat för att bland annat se över de transportpolitiska målen. Utskottet framhåller vidare att de funktionshindrades möjligheter att resa med kollektiva färdmedel är en viktig fråga. När det gäller trafikupphandling betonar utskottet att staten har ett ansvar för att trygga tillfredsställande transportmöjligheter mellan och fastlandet. Utskottet konstaterar att det från transportpolitisk synpunkt är angeläget att den fysiska planeringsprocessen underlättar planeringen och byggandet av anläggningar för lokal spårtrafik och välkomnar mot denna bakgrund pågående beredningsarbete av och i syfte att bland annat öka samordningen och förenkla prövningsförfarandet. Utskottet avstyrker samtliga motionsförslag bland annat med hänvisning till den aviserade översynen av de transportpolitiska målen och uppdraget till och om att gemensamt ta fram ett nationellt handlingsprogram för kollektivtrafikens långsiktiga utveckling. För utskottets beredning av ärendet anordnades en offentlig utfrågning om kollektivtrafiken och framtiden med företrädare för , , , , , spårvägar, och Länstrafiken . Utskottet har vidare informerats i ärendet av Rikstrafiken om upphandling av Gotlandstrafiken. Rikstrafiken har ett övergripande ansvar för kollektivtrafiken i och har som särskild uppgift att ur resenärernas perspektiv arbeta för en samverkan när det gäller långväga kollektivt persontrafiksystem med buss-, båt-, flyg- och tågtransporter. Målet är att skapa ett tillgängligt transportsystem med hög kvalitet, säker trafik och god miljö samt bidra till en positiv regional utveckling. I Rikstrafikens arbete ingår även att kartlägga brister i den långväga kollektivtrafiken inklusive samordning av tidtabeller, biljettsystem och information. Rikstrafiken ska också för statens räkning upphandla långväga kollektivtrafik som inte bedrivs av trafikhuvudmän eller de kommersiella trafikutövarna men som är transportpolitiskt motiverade, det vill säga trafik som är samhällsekonomiskt motiverad men företagsekonomiskt olönsam, till exempel Gotlandstrafiken. Andra viktiga uppgifter är att fortsätta att arbeta för en ökad tillgänglighet för personer med funktionshinder. Målet att detta ska vara klart ligger fast. Vi ska också verka för att jämställdheten beaktas inom kollektivtrafiken. När det gäller kollektivtrafik på väg har ett ansvar för att främja utvecklingen så att trafiken blir mer attraktiv. har på motsvarande vis ett sektoransvar för kollektivtrafiken på järnväg. Antalet resor i den lokala och regionala kollektivtrafiken i uppgick till totalt 1 126 miljoner resor. Det är en ökning med en halv procent eller ca 5 miljoner resor . Transportpolitiken utgör en integrerad del av regeringens politik, och en process kommer att starta för att skapa en ny framåtblickande transportpolitik där utgångspunkten kommer att vara att förbättra förutsättningarna för tillväxt och företagande samt att trafikens negativa miljöpåverkan minimeras. Konkurrensutsättning och alternativ finansiering kommer att ingå i denna politik. Bland annat mot bakgrund av den regionala miljöns ökande betydelse för företagen och medborgarna ska trafikslagen planeras så att de kan komplettera varandra och effektivt fungera över kommun-, läns- och regiongränser och även nationsgränser. Regeringen kommer att utarbeta en nationell strategi för att stärka utvecklingskraften på landsbygden. Kollektivtrafiken som utgör en viktig del i denna utveckling ska vara attraktiv och anpassad efter de olika förutsättningar som råder i olika delar av landet. Rikstrafiken bör ges långsiktiga och stabila spelregler och därmed ges bättre förutsättningar att utföra sitt uppdrag. Utskottet vill erinra om att regeringen avser att se över de transportpolitiska målen. Utskottet utgår från att en sådan översyn kommer att omfatta en genomgång av målen för transportpolitiken med syfte att utveckla en kollektivtrafik i landet i enlighet med vad utskottet nu anför. När det gäller samordningsfrågor som information, bokning, biljetthantering med mera kan utskottet notera att detta har behandlats av . Utskottet förutsätter att detta arbete kan resultera i att landets resenärer tryggas smidiga och attraktiva kollektiva förbindelser oberoende av om en resa kan förutsätta användande av flera transportföretag. Utskottet har också tidigare uttalat att om detta arbete inte slutförs skulle man inte vara främmande för att överväga en skärpning av lagstiftningen för att få till stånd den åsyftade samordningen. Utskottet har också konstaterat att i regleringsbreven för Rikstrafiken ska villkor ställas i samband med upphandling av ny trafik och förnyande av avtal och att trafikbolag ska delta i ett gemensamt rikstäckande biljettbokningssystem om ett lämpligt sådant finns. Utskottet ser positivt på den regionala samordning av biljett- och bokningssystem som redan har skett på olika håll i landet. Som belystes vid utskottets offentliga utfrågning om kollektivtrafiken och framtiden finns det vidare en rad viktiga frågor att överväga om hur den lokala och regionala kollektivtrafiken bör organiseras och styras för att man ska få fler nöjda resenärer och en effektivare trafikförsörjning. Det gäller bland annat att anpassa kollektivtrafiken bättre till kundernas behov, utveckla konkurrens, ha tydligare roller för aktörer inom kollektivtrafiken samt ersättningssystem som skapar incitament för utveckling och effektivitet. Av utfrågningen framgick vidare samhällsplaneringens betydelse för kollektivtrafiken och vikten av säkerhet och trygghet såväl för resenärer som för anställda. Utskottet förutsätter att dessa frågor uppmärksammas inom ramen för det fortsatta utvecklingsarbetet och lyfter i sammanhanget särskilt fram den strategiska betydelse som forskning och demonstrationsprojekt kan ha för att utveckla landets kollektivtrafik för framtidens behov och förutsättningar. : När det gäller frågan om kollektivtrafiken och miljön kan utskottet redovisa att i sitt betänkande också behandlat denna viktiga fråga. Utskottet utgår från att i den process som regeringen avser att initiera justerande och utvecklande av de transportpolitiska utgångspunkterna kommer miljöfrågan att ha en given plats. Som utskottet ser det kommer detta arbete att involvera alla viktiga aktörer och resultera i en ny framåtblickande transportpolitik. Utgångspunkterna kommer att vara förbättrade förutsättningar för tillväxt och företagande samt att trafikens negativa miljöpåverkan minimeras. Låt oss nu vänta på de utredningar som pågår och de initiativ som regeringen har tagit, och låt oss sedan arbeta vidare med att göra vår kollektivtrafik och våra upphandlingar ännu bättre. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på samtliga motioner och reservationer. 74 () replik: sade att alliansen värnar om kollektivtrafiken och läste högt ur betänkandet flera saker som vi har kommit överens om som handlar om detta. Jag har två frågor som handlar om detta. Varför ska intäkterna från trängselavgifterna gå till att bygga en motorväg för 25 miljarder i stället för till de välbehövliga investeringar som är uppenbara för alla som färdas inom SL:s trafikområde? Om man vill värna om kollektivtrafiken är det rätt så rimligt att dessa avgifter används för de alldeles uppenbara behov som finns. Jag skulle vilja att du motiverar hur det går ihop. Jag förstår inte det. Den andra frågan som jag har handlar om samhällsekonomi. Jag undrar om du kan berätta på vilket sätt det gagnar samhällsekonomin att minska utrymmet för järnvägsinvesteringar och öka utrymmet för väginvesteringar. Är det kostnaderna för miljön som blir mindre? Är det kostnaderna för trafikolyckorna som blir mindre? Är det kostnaderna för underhåll som blir mindre? fick vi en liten skrift från där man berättar att när det blir dyrare med kollektivtrafik så ökar kostnaderna för vägunderhåll. Det är alltså samhällsekonomiskt mycket klokt att satsa på kollektivtrafik, och det gynnar samtliga transportpolitiska mål. Ändrar högeralliansen investeringen och flyttar pengar från järnväg till väg så kommer det att kosta samhället pengar i form av ökat vägslitage, fler olyckor och mer klimateffekter. Jag skulle vilja att du förklarar detta eftersom jag inte alls förstår hur ni tänker. 75 () replik: När det gäller trängselavgifter och den delen tittar man på hur de eventuella pengarna ska kunna användas . Vi måste se till en helhet i både person- och godstransportsystemet.