prot · GU0963 · 2007-02-20 00:00:00 — hade när sexköpslagen infördes invändningar mot den som sådan. Jag ska inte gå in på hela argumentationen kring det. Vi har sedan, efter sexköpslagens införande, också konstaterat att det har funnits lite olika rapporteringar om när den har varit framgångsrik och inte. Men det senaste är faktiskt att den fungerar förhållandevis väl och har varit till hjälp för polisen. var också klara med ställningstagandet att den lagstiftningen ska vara kvar, att vi har fördelar av den. Det är inte på det sättet att det på något sätt har påverkat min inställning till öronmärkta pengar eller huruvida vi ska informera om svenskt arbete mot sexhandel, människohandel och vad det nu kan vara på EU-nivå, tvärtom. Däremot kom i tidningen med förslag om att vi borde slå ihop människohandel och koppleri. Tyvärr medger inte att jag utvecklar tankarna kring detta. Det finns skäl som kan tala för det, men det finns också skäl som kan tala emot det. Det viktiga är dock att vi har en utredning, som tillsatte, som tittar på om man ska utvidga definitionen av människohandel och på vilket sätt lagstiftningen ska kunna bli mer effektiv när det gäller de regelverk som vi ska använda för att bekämpa den vidriga företeelsen. 17 (): Jag har aldrig sagt att det var ointresse från regeringens sida, lika lite som det var ointresse från något parti när det gäller mord. Däremot har man sjabblat bort ett gyllene tillfälle, och det är djupt beklagligt. är väldigt effektivt i bekämpning av människohandel jämfört med andra. Därmed inte sagt att inte vi också har problem, men vi är väldigt bra jämfört med andra, och det handlar inte om det geografiska läget. Vi är mycket mer framgångsrika än till exempel och är. Det kan knappast vara det geografiska läget som ligger till grund för det. Det handlar om kopplingen häremellan. Det var därför vi hade ett unikt tillfälle, som vi hade byggt upp, för svensk polis att berätta om sina metoder och därigenom sprida dem. Dessutom handlade det om mycket mer än bara information vid det här tillfället. Du hade kunnat ta tag i den här frågan och kunnat driva den vidare för att se till att det här skulle kunna spridas till andra länder också. Det här är ju någonting som har diskuterats väldigt intensivt. sjabblade du bort det, och frågan är om den chansen kommer igen. Det är ju beklagligt att du får ta de politiska konsekvenserna av det. Det är många som har varit upprörda över det här. Men det stora problemet är förstås att det är människor som drabbas på grund av de här misstagen. Snabbare information, ja, det är bra. Däremot var vi negativa till att man skulle få direkt tillgång på det sättet. Det kan inte vara särskilt svårt att förstå de logiska konsekvenserna av det. Men det kan vi ta i andra debatter. Däremot hoppas jag att du får bättre information om fördelen med öronmärkning av pengar när det gäller människohandel, just för att det är en så specifik fråga. Jag tycker inte alls att det ska vara öronmärkning av alla delar av brottsbekämpningen, tvärtom, då tar man över polisens arbete. Jag anser att det ska vara så när det gäller människohandel och när det gäller kamp mot barnpornografi. Det är de två frågorna, och det är för att det är så speciella verksamheter, framför allt när vi ser de goda resultaten av det. Hade det gått dåligt, hade polisen sagt att det inte hjälper, hade man kunnat förstå det. Men facit blev en mycket mer framgångsrik kamp mot människohandel. Du hade världens chans, , men du tog den inte. Det är djupt beklagligt. 18 (m): säger att är mer framgångsrikt än andra i kampen mot människohandel. Jag önskar att jag hade den självbilden. Men tyvärr är statistiken inte så väldigt upplyftande. Jag har den framför mig. anmäldes 22 brott, 1 person lagfördes. var det 29 brott, 0 lagförda. var det 44 brott, 7 lagförda. Om man vet något om hur omfattningen ser ut vad gäller den här typen av verksamhet tycker inte jag att man kan slå sig för bröstet och säga att man ska ut och predika för alla andra. Jag konstaterar bara att detta är en vidrig verksamhet där vi har väldigt mycket hemläxa att göra, där vi måste se till att det finns resurser hos polisen så att den kan genomföra de omfattande utredningar som krävs, så att den kan hålla ut med den spaning och de insatser som krävs så att vi faktiskt gör något åt detta. Det är till exempel så att inte kan säga att de har en fullständig bild av hur handeln med barn ser ut i utan konstaterar att det finns väldigt mycket mer att kartlägga. Vi har inte koll på läget. Det är den bistra sanningen. Jag tror att om man i ett internationellt samarbete ska bli trovärdig och nå resultat ska man prata om det som är verkligheten. Vi har ett gigantiskt problem med människohandel i . Vi har erfarenheter att dela med oss av. Men vi ska inte vara styva i korken och påstå att vi är världsbäst eller jätteduktiga och säga att vi har hittat lösningen, för det har vi inte. Jag tycker att det är bra att det finns en utredning som tittar på om det behövs förändringar i lagstiftningen vad gäller människohandelsbrottet. Jag tycker att det är bra att man utreder metoder för att jobba bättre och mer effektivt. Jag tycker att det är bra med internationellt utbyte. Jag tänker fortsätta att arbeta konkret för att vi ska få bättre statistik och faktiskt lyckas lagföra flera av dem som utnyttjar barn och vuxna, särskilt kvinnor, på ett oanständigt sätt i den här typen av verksamhet. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2006/07:235 om preventiva tvångsmedel 19 (m): har frågat mig om jag avser att ta något initiativ eller vidta någon annan åtgärd med anledning av tidsplanen avseende lagstiftningen om preventiva tvångsmedel. I samband med tidigare svar till har jag understrukit vikten av att de brottsbekämpande myndigheterna har tillgång till effektiva verktyg och arbetsmetoder för att komma åt allvarlig brottslighet. I det sammanhanget gjorde jag också tydligt att det behövs noggranna avvägningar mellan effektivitet i brottsbekämpningen och enskildas integritet när nya tvångsmedel införs. I betänkandet Ytterligare rättssäkerhetsgarantier vid användandet av hemliga tvångsmedel, m.m., som överlämnades , föreslås att de som har utsatts för hemliga tvångsmedel i brottsutredningar ska underrättas om det i efterhand och att en oberoende nämnd med stark parlamentarisk anknytning ska utöva särskild tillsyn över tvångsmedelsanvändningen. Betänkandet har remissbehandlats och bereds just nu i . I det lagstiftningsärendet avser regeringen att lämna en proposition till . 20 (): Vi socialdemokrater fick ofta kritik för att vi drev kampen mot organiserad brottslighet, ja, inte för att vi drev den kampen men det ansågs att vi inte kunde införa regler om bland annat preventiva tvångsmedel samt buggning. På grund av splittring bland de borgerliga partierna sköts den här frågan upp. Det är glädjande att den nu kommer. Det är bra. Det finns dock en oro för att reglerna när det gäller preventiva tvångsmedel och buggning ska tunnas ut. Det vore bra om jag kunde få svar på varför detta har skjutits upp , varför man har dröjt med svaret på det här sättet och därigenom sett till att den organiserade brottsligheten fått verka till. De som har fått betala priset för det är naturligtvis oskyldiga brottsoffer. Därför ställer jag den konkreta frågan: Kommer den proposition som sägs ska komma eller att innehålla samma möjlighet att bekämpa den organiserade brottsligheten som det ursprungliga förslaget? 21 (m): Jag blev bara litet fundersam över frågan om varför man har dröjt. Svaret på den är att bestämde sig för att vilandeförklara två propositioner som lade fram som justitieminister. Den vilandeförklaringen tillsammans med det faktum att man tillsatte en utredning för att reda ut det den förra regeringen inte hade rett ut den lämnade sina resultat och de har därefter remissbehandlats är ju skälet till att vi inte har skrivit någon proposition. Jag förstår inte riktigt vad det egentligen är som har dröjt. Det finns ju en beskrivning av hur det har sett ut. Det är riktigt att i den här frågan har och jag, bland andra, haft samma uppfattning om vad som behöver göras och vad som är nödvändigt. Jag har inga ambitioner att försena detta i onödan. Jag har inga ambitioner att förändra det heller. Däremot är det så att vi väntar på en integritetsutredning som naturligtvis kan påverka diskussionen i . Jag tycker inte att det är främmande. Vi väntar på en massa andra diskussioner som säkert kommer. Men propositionen finns som sagt här i . Jag tänker komplettera den med resultat från utredning och eventuella synpunkter som har kommit fram . Förhoppningsvis kommer ni i justitieutskottet att kunna hantera detta med den kvalitativa och snabba process som justitieutskottet är känt för. Jag ser inga större bekymmer med detta. När det gäller all typ av tvångsmedelsanvändning finns det många som känner skäl att lyfta fram integritetsaspekterna och vända och vrida på frågorna. Det har jag i och för sig stor respekt för. Men jag hoppas att vi inte ska få några förseningar i detta utan att vi ska genomföra de förslag som ligger med kompletteringar utifrån det arbete som har gjorts i efterhand. Därmed ska vi kunna ge polisen de verktyg man behöver i kampen mot den grova brottsligheten. 22 (): Att det var formella skäl som var anledningen till att sköt upp frågan tror jag att alla känner till. Frågan var om det fanns några nya frågor jämfört med tidigare. Vilka frågor avgjorde att detta sköts upp? Det var den frågan jag ställde. Om jag uppfattade det hela rätt kommer det att vara på samma sätt som . Det tycker jag är positivt. Det händer faktiskt att även och jag tycker samma sak i någon fråga. Däremot blir jag förvånad över att hon hänvisar till . Den är någonting som man inte på något sätt bryr sig om när det gäller FRA. Vad är det som skiljer sig åt när man bryr sig om när det gäller preventiva tvångsmedel men inte tycker att den är den minsta viktig när det gäller FRA? 23 (m): Förseningen, om det nu var en försening, vad gäller frågan om hemliga tvångsmedel uppstod det glömde jag att säga därför att inte kunde få majoritet i för de förslagen. Då fick vi den stora förseningen som gör att vi är där vi är. Det är det som vi hanterar. Det intressanta med en utredning som vi i oppositionen krävde länge innan den förra regeringen äntligen tillsatte den var att den skulle spänna över många frågor. Vi kände att det händer så mycket inom sjukvården, socialvården, brottsbekämpningen och på andra områden där olika beslut får konsekvenser för enskilda människors privatliv och integritet. Vi tyckte att man skulle fundera över den helheten. Jag tycker att det är bra att det arbetet har gjorts. Jag har ingen aning om vad de kommer att komma fram till. Men jag kommer att noggrant studera det. Jag kan försäkra att i alla frågor som handlar om brottsbekämpning och annat arbete där regeringen är involverad känner jag ett ansvar och engagemang för att lyfta fram integritetsaspekterna. Här lyftes försvarsunderrättelseverksamheten fram. Även i fråga om den verksamheten görs mer än en bedömning, och det är många olika aspekter som sammantaget ska leda till ett beslut. I arbetet för att ta fram sådana förslag finns naturligtvis olika infallsvinklar. Integritetsaspekten är en sådan. Det är också en av de frågor som lyftes fram när vi behandlade frågan om hemliga tvångsmedel i . Man var där grovt missnöjd med hur den förra socialdemokratiska regeringen hade funderat över den frågan, och därför vilandeförklarades propositionen. har vi förhoppningsvis rättat till detta. Frågan om hur vi ska ha det med försvarsunderrättelseverksamheten har vi inte kommit fram till än eftersom vi inte har lagt fram någon proposition . Den frågan får vi återkomma till. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2006/07:228 om överskuldsättning 24 (m): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra livsvillkoren för så kallade evighetsgäldenärer. En självklar utgångspunkt är att alla människor har ett eget ansvar för sina skulder. kan det faktiskt inträffa händelser som man i vart fall inte helt kan styra över. Sjukdom och arbetslöshet eller ett personligt ansvar för sitt företag kan leda till, och leder till, att man hamnar på obestånd. I en sådan situation bör man kunna få sina skulder nedskrivna. Jag tror att det är till gagn inte bara för de skuldsatta utan även för samhällsekonomin att den möjligheten finns. Om skuldbördan anpassas skapas bättre förutsättningar för den enskilde att genom eget arbete öka sina vanliga inkomster till nytta både för sig själv och för samhället. kan svartarbete motverkas. En sådan ordning ligger i linje med regeringens ambition att bryta utanförskapet. Skuldsaneringslagen ger överskuldsatta möjlighet att få skulderna nedskrivna. En ny skuldsaneringslag trädde i kraft . Den nya lagen innebär ett förenklat skuldsaneringsförfarande och kan på så sätt bidra till att komma åt några av problemen för evighetsgäldenärer. I en kommande översyn av vissa frågor rörande skuldnedskrivning bör flera åtgärder utredas, bland annat frågan om att införa absolut preskription. Men skuldsanering är inte möjlig för alla. En stor del av de överskuldsatta är småföretagare med skulder från näringsverksamhet. Företagare är i princip uteslutna från möjligheten till skuldsanering. Jag menar att skälen för skuldnedskrivning kan vara väl så starka för företagare som för andra. Inte minst i ett tillväxtperspektiv är det viktigt att en företagare kan komma tillbaka efter att ha hamnat på obestånd. I den kommande översynen bör därför frågan om en skuldnedskrivning för näringsidkare tas med. Även om det finns skäl som talar för skuldnedskrivningar finns det andra motstående och viktiga intressen som naturligtvis måste vägas in. Det handlar om att jämka avtal och sätta ned privaträttsliga fordringar, det vill säga enskildas egendom. Alla lagändringar på området måste därför ske med beaktande av äganderätten och respekten för ingångna avtal. 25 (): Jag tackar justitieministern för svaret. Frågan om överskuldsättning handlar verkligen om utanförskap och om den situation som människor i utanförskap lever i. Vi har en gemensam uppfattning där. Jag delar också den uppfattning som justitieministern gjorde gällande i början av sitt svar, nämligen att en självklar utgångspunkt för mig och är att människor vill ta ansvar för sina skulder. Det är en viktig markering att göra. har civilutskottet fått ta del av en föredragning från kronofogdemyndigheten om dessa speciella frågor om överskuldsättning och evighetsgäldenärer. Interpellationsdebatten kommer lägligt i samband med den informationen. Målet för oss i och syftet med den här debatten är naturligtvis att hjälpa människor att komma till rätta, det vill säga att komma ifrån utanförskapet och få möjlighet att leva på sin lön samt känna att de gör rätt för sig. Tyvärr ser vi en försvårad situation för överskuldsatta. Evighetsgäldenärerna tenderar att bli flera. Flera hamnar i skuldfällan. Jag känner också för den grupp småföretagare som, som justitieministern nämnde i sitt svar, i sin näringsverksamhet har drabbats av skulder men som inte kan bli föremål för skuldsaneringslagen. De har speciella problem. Vi ser också att på grund av utvecklingen i samhället riskerar många att få sina inkomster sänkta till följd av försämrade ersättningsnivåer. Bland annat sker det en kostnadsökning inom till exempel boendesektorn. Vi ser också en mycket aggressiv marknadsföring av konsumtionsvaror med lånefinansiering som lockar många att köpa dyrt, vilket leder till ökad skuldsanering. Vi vet att över 500 000 personer finns i kronofogdemyndighetens register över indrivningsärenden. Det saknas dock, tyvärr, statistik över hur många som finns registrerade i inkassobolagens verksamheter. Det är därför sannolikt att det finns ett stort antal överskuldsatta i vårt land. Ingen vet heller hur många barn som lever med föräldrar som är så kallade evighetsgäldenärer. Vi vet bara att det är ett stort och växande problem. Vi vet att det är främst hushåll som saknar eller har små ekonomiska marginaler som hamnar i skuldfällan. Det handlar ofta om människor som inte har kunnat betala sina räkningar när de drabbas av arbetslöshet eller långtidssjukskrivningar. Steget från en sådan utsatt situation till att ta ett lån på dåliga villkor är inte långt. Normal skuldsättning blir under vissa skeenden överskuldsättning. Precis som ministern nämnde kan det ske vid skilsmässor, sjukdom, olycksfall eller beroendeproblem. Enligt uppgifter från kronofogdemyndigheten är evighetsgäldenärerna minst 16 000 personer, och då vet vi att det är personer som levt på existensminimum . Det är en oerhört svår situation att ha en begränsad ekonomi . Överskuldsättning är ett allvarligt samhällsproblem, och vi vet att överskuldsatta människor löper ökad risk att slås ut socialt. Vi vet att av de överskuldsatta har mer somatiska och psykiska sjukdomar än befolkningen i övrigt. Vi behöver arbeta tillsammans för att förbättra överskuldsattas situation. En följdfråga till ministern är hur ministern avser att agera för att hjälpa överskuldsatta att bli skuldfria. 26 (): Låt mig inleda med att tacka justitieministern för det svar som har givits på den här interpellationen och som gjort mig mycket glad. Jag har under förra mandatperioden drivit frågor kring de så kallade evighetsgäldenärerna i syfte att få till stånd en utredning, och jag ser nu att vi får den på ett eller annat sätt, inom rimlig tid, hoppas jag. Det är en svår problematik att hitta de rätta åtgärderna i de här ärendena, men vi måste försöka. Vi måste titta på vårt grannland , som beslöt att staten inte ska verkställa fordringar . Fordringarna får alltså leva sitt liv, men man verkställer dem inte. Jag fick höra att nu tar ytterligare ett steg och helt enkelt inför en definitiv preskription av fordringar, på samma sätt som vi alltid har haft i det här landet när det gäller fordringar beträffande skatter och annat från det offentliga. Vi funderar nog ofta på vad det är för personer. Vi har fått höra att det bedrivs lite forskning för att se vilka personer det är som är så skuldsatta och som aldrig kommer ur skuldfällan. Det var inte förvånande att vi fick uppgiften att det är personer som är sjuka eller förtidspensionerade, ofta med psykiska besvär. När det gäller frågan om vad det är för fordringar visar det sig ofta vara konsumentfordringar. Det kan vara från el- och telesidan eller från postorderföretag eller gälla andra konsumtionskrediter. Justitieministern talar i slutet av svaret om att vi måste ta hänsyn till de motstående intressena, intressena av att fordringsägaren får betalt. Då är det väldigt intressant att veta att kronofogden nämner, på en direkt fråga från mig, att det inte är den ursprunglige fordringsägaren som driver in sitt krav ett stort antal år efter att kravet har upphört, utan fordringarna går i handel med finansbolag och inkassobolag, ibland i flera led. Det innebär att det ursprungliga förhållandet inte finns kvar. Det finns då inte möjlighet för den skuldsatte att ta kontakt till exempel med radiohandlaren där han en gång köpte något på kredit och göra upp skulden, utan han har ett inkassobolag som har rent kommersiella intressen att förhandla med. Jag tycker att det är viktigt att man vet det när man ska titta på just relationen mellan den som har fordringen och den som är skuldsatt. Ett jätteproblem är också de väldigt höga räntorna, som växer otroligt mycket år . Det är inte ovanligt att dessa ärenden har räntesatser på mellan . Följaktligen blir den totala skulden en mycket större ränteskuld än kapitalskuld. Förhoppningsvis kommer de ändringar vi gjorde i skuldsaneringslagen att ge en bättring så att vi får lite mer skuldsaneringar, men det är fortfarande så att den inte täcker upp dem som inte har tillräckligt stora skulder. Man måste alltså vara tillräckligt skuldsatt för att få skuldsanering. Jag vill avslutningsvis när det gäller skuldsaneringslagen bara nämna att det 2005 kom in 4 200 ansökningar men beviljades endast 1 500. Det visar att det är något glapp i skuldsaneringslagen. 27 (m): Interpellationen kom lämpligt, med tanke på dragningen i civilutskottet. Det hade varit intressant att lyssna på det. Det här är en problematik som väldigt många människor är i högsta grad berörda av. Det är ett bekymmer att evighetsgäldenärerna blir fler. Det är ett bekymmer att många är överskuldsatta. Det är ett bekymmer både för de enskilda och för företagen att vi har den här utvecklingen. En sak som jag tycker att man ska konstatera är att vi måste vänta lite och se hur den nya skuldsaneringslagen kommer att fungera, om den kommer att hjälpa en del av de enskilda människor som sitter i klistret och på vilket sätt det kommer att fungera. På är vi medvetna om att det finns frågor som inte är hanterade, men vi har sagt att vi kommer att utreda dem. Däremot kräver varje utredning både direktiv, pengar och utredare. Jag vågar därför inte just nu tala om när utredningen ska tillsättas. Men vi vet att vi har en del att göra på det området. Det är också viktigt att göra det av det skälet att vi vet att det här är en problematik utifrån tillväxten för företagen, men också utifrån att utsatta människor, människor som hamnar i arbetslöshet eller som har andra problem löper väldigt stor risk att hamna i den situationen att man inte klarar av sin ekonomi. Det är på det sättet man hamnar i den moment 22-situation som dessa personer sitter i. Därför tror jag och det är regeringens ambition att det finns två saker att göra. Den ena är att se till att vi får fler i arbete, att vi får färre långtidsarbetslösa, att vi får fler som har en ekonomisk trygghet i form av lön för eget arbete som de kan hantera. Den andra är att vi har vettiga regler för skuldsanering framöver. Vi kommer därför att arbeta vidare, som sagt, med en del av de frågorna. Detta med inkassoverksamheten var uppe i inläggen, och jag vill nämna den. Fordringar kan säljas som vilka tillgångar som helst, och och Datainspektionen har på eget initiativ tittat lite grann på handeln med förfallna fordringar, eftersom det kommer fler och fler klagomål om att indrivningen är tuff och man känner att det är besvärligt. Vad man då säger i slutsatserna är att man tycker att den här handeln fyller en sund städfunktion. En del företag kan inte behålla detta därför att de får inte sin likviditet att fungera när folk inte har råd att betala, och därför säljer man det hela. Men det finns naturligtvis en risk i att köparen använder sig av allt tuffare indrivningsmetoder för att själv få lönsamhet i den verksamheten. De här bolagen står under Datainspektionens tillsyn, och en ledstjärna i tillsynen är att gäldenären inte ska orsakas onödiga kostnader och att man ska arbeta på ett vettigt sätt. Man har, som sagt, tittat på det här, och man säger att det fungerar någorlunda bra. Men det finns fler klagomål på den här verksamheten än tidigare från enskilda, och därför har Datainspektionen och en del andra myndigheter inlett ett samarbete där man framför allt ska titta på möjligheten för enskilda att komma med klagomål, att förbättra klagomålsfunktionen. Jag tror att det saknas ett led här. Det här är ett exempel på en problematik som måste hanteras kring detta med de ekonomiska bekymmer som utsatta människor har. Där måste vi både ta itu med grundproblemen, det vill säga se till att folk kommer i arbete och reder ut sin situation, och ha bra, vettiga möjligheter att städa upp i situationer som man inte tar sig ur på annat sätt. 28 (): Jag håller definitivt med om att fler i arbete med en lön som man kan leva på är en viktig förutsättning för ett självständigt liv och för att kunna ta ansvar för sina utgifter. Jag delar också mycket av den oro som känner för de överskuldsattas situation.