prot · GU09121 · 2007-06-07 00:00:00 — Jag har inget emot det, men det visar att man måste söka utomlands. För att klara detta är det samma kvinnor som får sitta i flera olika styrelser. Det är också problematiskt. Fler ska kunna dela på dessa uppgifter. Det är inte så enkelt som du framställde det, . Det kommer att ta för oss att nå jämn könsfördelning, men det är bättre att processen får ta sin tid och att det sker på rätt sätt än att vi går in och rör om i äganderätten. Det är en mycket viktig princip i lagen och i vårt samhälle. Äganderätten är viktig. Går man in och tvingar på företagarna vilka som ska representera dem i ledningsfunktion eller styrelse är vi på farlig väg. 80 (): Jag har aldrig påstått att det är enkelt. Dock är vi väldigt illa ute när demokratiministern underkänner välutbildade kvinnor i detta land och direkt konstaterar att de inte räcker till. Demokratiministern skulle kunna gå i spetsen för att staten återigen bestämmer sig för att statliga styrelser ska ha en viss andel kvinnor. Att det ska vara en viss andel folkpartister i högskolestyrelser har jag förstått, men i övrigt saknas det en målsättning på detta område. Frågan måste besvaras: Vilka konkreta förslag tänker demokratiministern komma med, och vilka mått och steg kommer ministern att ta för att det ska bli fler kvinnor i bolagsstyrelser? 81 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag tror inte att jag har undervärderat svenska kvinnors kompetens. Tvärtom, för den är väldigt hög. Vi kan se, som jag sade i det tidigare svaret, att vissa utbildningar på högskolorna domineras av kvinnor. Vi kan se det inom prästyrket som snart är ett kvinnodominerat yrke. Vem trodde det? Vi kan se det inom offentlig sektor där det finns fler kvinnliga chefer än manliga. Jag måste korrigera dig. Representationen av kvinnor i styrelserummen har inte minskat. Den har bara ökat marginellt, och jag önskar att den ökade mer och snabbare. Vi har åtta kvinnliga ordförande jämfört med en eller noll , och det ser bättre ut när det gäller ledningsfunktioner. Processen går alltså framåt, och ambitionen är att vi ska göra allt vi kan med framför allt familjepolitiken för att män och kvinnor ska ha lika förutsättningar att kunna ha dessa funktioner. Det är svårt för kvinnor att kombinera yrkesliv med familjeliv, och många väljer familjen framför yrket. När vi i till ett antal kvinnor och män har ställt frågan om att ta högre positioner har det visat sig att av dem som tackat nej till högre positioner varit kvinnor. Tid är det man uppger vara den största bristvaran. Alltså finns det anledning att fördjupa oss mer i familjepolitiken och vad vi kan åstadkomma på det området. 82 (): Jag vänder mig till finansminister . Så kom då till slut det glada beskedet att äntligen kommer att färdigställas! En tunnel ska byggas med två helt nya spår, vilket kommer att fördubbla tågkapaciteten genom . Investeringen kommer att kosta ca 16 miljarder och kan vara klar i bästa fall. tecknades ett genomförandeavtal som innebär att och ska finansiera de två nya stationerna City och med sammanlagt och att staten ska stå för övriga kostnader. tycks det inte bli så. Regeringen har i stället utövat påtryckningar mot övriga kommuner och landsting runt om en medfinansiering på annars blir det ingenting av . Därför vill jag veta vilken finansieringsprincip finansminister anser ska gälla vid järnvägsinvesteringar. Är det principiellt rätt att hävda att kommuner och landsting ska medfinansiera riksangelägna järnvägsobjekt? Och undrar jag om det genomförandeavtal som tecknades gäller. 83 Finansminister (): ställer ett antal viktiga frågor om . Låt oss börja med att konstatera att detta är ett projekt som har blivit väsentligt mycket dyrare än vad vi någonsin föreställde oss när det inleddes. Det väcker naturligtvis en del tankar som vi har anledning att ta med oss när vi fortsätter att diskutera infrastruktur framöver. Det är viktigt att vi får en överensstämmelse mellan investeringsbudgetar och de faktiska kostnaderna när man väl får projekten på plats. är det naturligtvis viktigt att vi nu kan lägga fast en trafikpolitik som gör att delar av de trafikproblem som har haft vi vet att en mycket stor del av den samlade trafiken går över nu kan lösas. All offentlig ekonomi även när det gäller infrastruktur präglas av att vi måste göra svåra överväganden. Det har skett ett viktigt förhandlingsarbete med regioner och kommuner i närheten av som också har nytta av . Hur det ska slutföras kommer vi säkert att få anledning att återkomma till. 84 (): Tack för svaret, ! Jag tycker att ministern var väldigt duktig på att undvika att svara på mina frågor. Jag funderade just på vilken finansieringsprincip som ska gälla, och finansministern svarade att det är svåra överväganden som måste göras. Jag undrar då vad det är för överväganden som avser. Tillåter svensk ekonomi inte en investering på de här 17 miljarderna, eller vad är det som gäller? Jag undrar också: Kommer det även , , att ställas krav på kommuner och landsting att vara med och betala när nya infrastrukturobjekt ska anläggas? Kan det i sådana fall strida mot kommunallagen? vill jag fråga om finansministern anser att det är rimligt att till exempel ett ska behöva välja mellan bättre sjukvård och nya järnvägsspår, för det är faktiskt vad konsekvensen kan bli. 85 Finansminister (): Låt mig börja med att konstatera att det inte är någon nyhet att vi har en regional medfinansiering i infrastrukturinvesteringar i . Det är den ordning vi har haft, inte minst i , sedan ledde ett antal förhandlingar. Det är även normalt i andra sammanhang att man gör så. Vad som kan vara en nyhet i detta sammanhang är att kommuner och regioner som inte ligger i direkt anslutning till projektet är med i en delfinansiering. Vi ska dock komma ihåg att detta är en tågförbindelse som, om jag minns rätt, av tågtrafik passerar. Den är alltså av nationell betydelse, och den är central för stora delar av . Då kan jag förstå att man för en diskussion om hur man ska klara av att få i gång ett sådant projekt trots att det blivit väsentligt mycket dyrare än beräknat. Vi ska komma ihåg att är ett land som investerar enorma belopp i infrastruktur, inte minst i järnvägen. av trafiken går på järnväg, och uppemot hälften av de totala infrastrukturinvesteringarna på strax under 400 miljarder går till järnvägen över den totala planeringsramen. Väldigt stora investeringar ryms naturligtvis inom dessa ramar. 86 (): Vad gäller konkreta åtgärder såväl inom EU som inom för att avvärja klimathotet saknas många förslag om att minska utsläppen i den sektor som ökar mest, nämligen trafiksektorn. Vissa förslag som regeringen driver har motsatt effekt. På frågestunden frågade jag miljöministern varför regeringen verkar för att lastbilarnas maxkapacitet ska få öka på järnvägsgodsets bekostnad i EU. har ställt sig helt avvisande till detta med hänvisning till en rapport från miljöministeriet. Man säger blankt nej . Jag undrar om regeringen har för avsikt att tänka om och harmonisera de svenska särreglerna till den EU-norm som gäller i övriga EU. 87 Miljöminister (): och jag är helt överens om hur viktigt det är att öka förutsättningarna för miljövänliga godstransporter. En rad olika åtgärder kommer att spela roll i det sammanhanget. Det handlar om att öka kraven på lägre utsläpp från fordonen, att föra över mer godstrafik till järnväg och att dessutom se till att de godstransporter som ändå måste göras med tunga fordon görs på ett så miljövänligt sätt som möjligt. har fortfarande kvar uppfattningen att det ur miljösynpunkt är bättre att köra genom vårt avlånga land med längre fordon som därför kan ta mer last än att åka fler turer med mindre möjlighet att ta med godset på fordonen. Det skulle nämligen i praktiken leda till fler resor och större miljöutsläpp. Alltså har vi på den punkten en annan uppfattning än . 88 (): Tack för svaret, miljöministern! Regeringen har alldeles gett , , i uppdrag att analysera effekterna om undantag inte skulle gälla längre utan vi i stället skulle ha EU-normer. Man vill att VTI ser på effekterna när det gäller konkurrensen med andra transportslag. Om bara ett transportslag får större kapacitet minskar ju de andras konkurrenskraft. Man vill också ta reda på vad VTI anser om effekterna på olyckstalen och förslitning av vägarna. Enligt leder 60 tons lastbilar som vi har i i stället för på till en förslitning som motsvarar 75 000 personbilar per lastbil. Det kostar skattebetalarna 8,6 miljarder . Transportministern i räknar med att omställningen skulle kosta för räkning, och därför säger de nej. Varför ger ni VTI detta uppdrag om ministern redan vet svaret på frågan? 89 Miljöminister (): Först och främst är vi helt överens om att det är viktigt vilka villkor som gäller för olika transportslag. Därför kommer det att vara viktigt att öka möjligheterna för andra godstransporter än bara tunga fordon. Det är en av grunderna för att det ska bli en bättre miljösituation när det gäller klimatet. Det är helt klart att vi utan att för den skull ändra position i detta läge ska undersöka om det också finns andra lösningar och om det kan finnas andra framkomstvägar. Sedan lägger vi olika uppdrag på myndigheter. Uppdraget till VTI är ett sådant exempel. Det är självklart att om vi också skulle hitta andra möjligheter att komma fram här så kommer det att vara möjligt att pröva dem. Men i det här läget gäller det att inte har ändrat sin position och att vi än så länge tycker oss ha goda skäl för den ståndpunkt som regeringen har intagit. Den ekonomiska situationen för studenter med barn 90 (): Jag vill ställa min fråga till finansminister . har unga högskolestuderande av ekonomiska skäl väldigt små, eller egentligen inga möjligheter alls, att skaffa barn. Även om till exempel pappan tar sin examen och börjar arbeta det år barnet föds så har han inte fått ihop en SGI som gör det möjligt att ta ut pappaledighet . Därför blir min fråga: Är det samhällets ersättningssystem som ska avgöra när jag kan bli förälder och ta ansvar för mitt barn? 91 Finansminister (): tar upp den viktiga frågan om vad vi ska göra med samhällets olika regelverk för föräldraförsäkringen, bland annat för att underlätta för studenter. Ja, låt mig börja med att konstatera att jag inte tror att föräldrar skaffar barn av ekonomiska skäl, utan de skaffar barn därför att de vill bli föräldrar och därför att det finns en önskan att få barn. Det är också på ett sätt rätt viktigt att vi klargör att det finns en del begränsningar i det offentliga åtagandet. Vi har inkomstförsäkringar för till exempel sjukdom, barnledighet och arbetslöshet, och de sammanhänger med att man har en inkomst som är försäkrad och att den bortfaller. Har man inte en inkomst så blir naturligtvis försäkringen väsentligt mer generös, och det gäller i alla våra socialförsäkringar. Det finns många skäl till att det är på det sättet. I föräldraförsäkringen är det uppenbart att om föräldraförsäkringen ska ha en funktion för jämställdheten och bidra till att kvinnor det är ju oftast kvinnor som får ta ett större ansvar för barnen ska vilja vara på arbetsmarknaden så finns det naturligtvis svåra överväganden här. Men det är också rätt uppenbart att om vi tog bort kopplingen till förvärvsinkomst och inkomstförsäkringen så skulle föräldraförsäkringen inte uppfylla det ena av de två viktiga målen som försäkringen har. 92 (): Tack för svaret, finansministern! Jag tror inte att finansministern hörde att jag sade att man av ekonomiska skäl inte skaffar barn. Men blir man gravid när båda studerar så har man ingen möjlighet, och det är flera som av ekonomiska skäl 2007 får lov att ta bort barnet. Det kan inte tillhöra dagens samhälle, tycker jag. Jag skulle vilja höra om finansministern tror att det finns någon möjlighet att finna något sätt som gör att jag inte behöver välja mellan att studera och att skaffa barn. Det var inte så länge sedan vi i dagspressen kunde läsa att av framtida kvinnor inte kommer att kunna bli gravida, just av den anledningen att de har väntat till dess att de är klara, har fått jobb och har kaklat sitt badrum, eller vad de nu ska göra. 93 Finansminister (): Det är naturligtvis av stor betydelse att människor, familjer, ska kunna skaffa barn. Jag tror att vi alla inser att det är ett av de centrala värdena för människor när de vill forma sitt liv att ha en sådan möjlighet. Men det är också så att vi måste ha försäkringsskydd för det som är försäkringsbara inkomster. Att ändra föräldraförsäkringen så att man upphäver kopplingen mellan att man arbetar och att man har en inkomst som är försäkrad har jag väldigt svårt att se skulle vara möjligt. Man ska också komma ihåg att den som studerar har möjligheter att kompensera sig för den perioden med hjälp av en väsentligt bättre inkomst, som de flesta studenter senare får. Jag är inte beredd att säga att det finns några enkla eller omfattande åtgärder som man kan överväga för att underlätta studenters situation när det gäller barn. Man kan naturligtvis titta över studiemedlen, och det är en diskussion som vi ska ta i samband med att vi tittar på studiemedlen generellt. Men jag är inte beredd att säga att det finns anledning att till exempel göra om föräldraförsäkringen för studenter. 94 (): Jag har också en fråga till finansminister . Man kan säga att den lite grann hör ihop med ungdomars ekonomiska situation och situation i stort. Jag tänker på sms-lånen som har seglat upp och blivit ett mycket stort problem. Det finns skrupelfria kreditinstitut som lurar människor att enkelt och snabbt låna pengar som man sedan blir skyldig under en väldigt . Man har svårt att betala tillbaka, och det är dessutom ockerränta som gäller. Kreditinstituten lånar ut pengar utan att ta kreditupplysning, och man följer inte de regler som man borde följa. Det här har blivit ett mycket stort problem. Det finns till och med studenter som mitt på studentfester plötsligt kan ta ett lån på . Det kan ju inte vara meningen att man ska vakna upp och inse att man är skyldig en massa pengar. Det borde vara så att vi andra tar ansvar för våra ungdomar på ett mycket bättre sätt. Jag undrar vad finansministern tänker göra åt de här sms-lånen. 95 Finansminister (): Låt mig till att börja med säga att reser en viktig fråga. Här har vi ett genuint avvägningsproblem. Å ena sidan är det viktigt att flertalet människor har möjlighet att ta de lån de har råd att bära och har en möjlighet att få. Det är viktigt för att man ska kunna jämna ut sina inkomster, för att man ska kunna göra investeringar och för att man ska kunna hantera sitt liv på ett bra sätt. Det är alltså väldigt bra när den finansiella marknaden hittar nya sätt för människor att få krediter. Å andra sidan är det också uppenbart att en överdriven belåning har väldigt stora kostnader med sig, dels för samhället, dels för den enskilde individen. Jag tycker naturligtvis att det är av oerhört stort värde att vi predikar konservatism i alla avseenden när det gäller hantering av den egna ekonomin och när det gäller hantering av lån. Unga människor ska naturligtvis vara utomordentligt försiktiga med att ta på sig krediter, och det gäller väl särskilt krediter som man tar på sig under den här typen av former. 96 (): Ja, men det är väl klart att alla människor har ett eget ansvar, och det ska vi verkligen plädera för. Men de här kreditinstituten tar ju inte ens kreditupplysning på ett korrekt sätt, vilket vi har ställt krav på. Det är till och med så att det finns människor som kan låna i en annan människas namn utan att kreditinstituten kontrollerar det. Man har på det sättet kunnat lura till sig pengar. Det kan inte vara rätt att kreditinstitut får hantera människors utsatthet på det sättet. Jag vill att gör någonting åt det här. 97 Finansminister (): Låg mig återigen understryka att det finns både bra och dåliga saker med att man underlättar finansmarknadens funktionssätt. En bra sak är att fler människor får tillgång till krediter och kreditmarknaden. En dålig sak är om människor inte tar det ansvar som de själva ska ta. Sedan är det naturligtvis självklart att alla företag som är verksamma i denna bransch har ett mycket tungt ansvar för att bedriva utlåning under konservativa och ordnade former. Vi har tillsynsmyndigheter, både och andra, som övervakar att så sker. Jag förutsätter att även de här lånen sker under den typen av tillsyn. Förhandlingarna om de globala klimatmålen 98 (): Min fråga går till , och den gäller position vid det pågående G 8-mötet beträffande motsättningen mellan och och de två huvudfrågor som har diskuterats. Den ena rör en begränsning av de totala utsläppen , och den andra rör själva processen, det vill säga hur förhandlingarna ska ske. Det här med processen kan möjligen låta något formalistiskt, men det har ju en väldigt stor betydelse hur man driver en framtida internationell förhandling eftersom man med rätt utformning kan undvika att en del länder blir fripassagerare och främja att många länder sluter upp. I själva verket är frågan om processens utformning helt avgörande för effektiviteten i en framtida klimatpolitik. Jag skulle vilja att klargör följande: Backar den upp till , eller har vi någon annan hållning i dessa två frågor? 99 Miljöminister (): Det är en mycket viktig fråga som tar upp, och jag delar synen på dels själva utgångspunkten att det kommer att vara mycket viktigt att EU håller ihop i det här arbetet, dels att processen sker på ett sådant sätt att en global överenskommelse verkligen kommer att omfatta världens alla länder eftersom den berör världens alla invånare och människor. Däremot menar jag att om vi siktar på just en sådan överenskommelse inom FN:s ram, med, som jag också sade, långsiktigt ambitiösa och bindande åtaganden så är det mycket möjligt att vägen dit kan gå genom diskussioner i olika sammanhang och till och med en del förhandlingar i olika sammanhang. Det viktiga är att alla aktörer i processen klargör att de syftar till en gemensam FN-lösning. Det är den ståndpunkt jag hoppas att EU nu ska lyckas övertyga om. 100 (): Jag lyssnade noga, men jag är lite osäker på vad egentligen sade, vad som var innebörden i det han sade. Det är klart att man kan ha diskussioner om hur man inom FN:s ram ska arbeta med dessa förhandlingar, men det är viktigt att från början till slut vara mycket klar över att diskussionerna ska föras inom en sådan fastare ram. Låt mig formulera om frågan. Hur kritisk är till det amerikanska förslaget om ett helt annat spår? 101 Miljöminister (): Jag tror att det ligger en fara i om EU redan i utgångsläget är mycket kritiskt och till och med avvisande till de nya positioner som prövas från amerikansk sida. Jag menar att det tvärtom gäller att ta vara på alla de möjligheter som utspelet ger. Det viktiga är att diskussioner, arbete och till och med förhandlingar kan ske i olika sammanhang så länge de syftar till gemensamma bindande åtaganden som etableras och fastställs inom FN:s ram. Problemet är att inte ställt upp på Kyotoprotokollet. De är emellertid folkrättsligt bundna av . Jag och regeringen vill medverka till att det blir möjligt för dem att komma in i ett arbete som sker under och där vi inte splittrar EU utan söker möjligheter att även få med , liksom andra nyckelstater, i det arbetet. Vi behöver en global överenskommelse som gäller alla världens länder. Härmed är dagens frågestund avslutad och vi tackar statsråden och frågeställarna för en intressant frågetimme. 14 § (forts. från 12 §) Vägar till högskolan för kunskap och kvalitet (forts. UbU17) 103 (): Det är härligt att få debattera utbildningspolitik både före och efter statsrådens frågestund. Det är roligt och trevligt. Det man tycker om ska man i det längsta dra ut på. Den högre utbildningens viktigaste uppgift är att förmedla och skapa kunskap. Det kräver kompetenta lärare och forskare, en stimulerande arbetsmiljö och studiesocial trygghet. Kristdemokratisk högskolepolitik har därför sin grund i just kunskap, kvalitet, valfrihet och trygghet. Studenten ska stå i centrum för utbildningen och bildningen. Vår vision är ett kunskapssamhälle där ingen hålls tillbaka och ingen lämnas efter. Goda förkunskaper från gymnasieskola eller gymnasial vuxenutbildning är en förutsättning för framgångsrika högskolestudier. Den proposition som behandlas i dagens betänkande innehåller förslag om tillträdesregler till högskolan och syftar till att få studenter med bättre förkunskaper. görs förändringar som bidrar till ett mer likvärdigt och rättvist regelsystem. Före valet tog partierna i fram en rapport, Mer kunskap en modern utbildningspolitik. Där beskriver vi vad vi vill göra på utbildningsområdet. För att hänvisa till vår arbetsmarknadsminister : Vi sade vad vi skulle göra. gör vi vad vi sagt. De nu gällande reglerna innebär att en elev kan vara underkänd i något eller några av kärnämneskurserna svenska eller svenska som andraspråk, engelska och matematik men ändå uppfylla kravet på grundläggande behörighet. har det visat sig att studenter som inte har godkända betyg i nämnda ämnen avlägger färre högskolepoäng än andra studenter. För att förtydliga: Den politik som den förra regeringen bedrev gick ut på att sänka ribban till högskolan. Alla skulle med. Det är inget fel med att ta bort onödiga krav. Men högskolan är organiserad så att studenterna ska ha rejäla kunskaper med sig i bagaget, och gymnasieskolan och ska lösa sina uppgifter, fylla sin funktion. I den rapport från som nämns i betänkandet har man tittat på det första läsåret och på hur många poäng studenterna då tar. De med godkända betyg i respektive kärnämne har i genomsnitt avlagt närmare 30 poäng medan motsvarande värde för övriga ligger på endast runt 20 poäng. De halkar alltså efter 10 poäng , poäng som de måste läsa in kommande år, trots sämre förutsättningar. Med de tuffa krav på studieprogression som ställer är det lätt att inse att de utan godkända betyg i kärnämnena får problem med att klara av sina studier. Den förra regeringen ägnade sig åt huvudräkning. Då menar jag inte den betydelse som ordet oftast används i utan i den meningen att den socialdemokratiska regeringen inriktade sig på hur många studenthuvuden som fanns i högskolan. Det viktigaste var att kunna säga att man uppfyllde sitt eget kvantitetsmål, att hälften av en årskull studenter skulle ha påbörjat högskolestudier innan de fyllt . Oppositionen anser att 25:4-regeln bör finnas kvar som behörighetsgrund för högskolestudier. Det handlar om behörigheten att söka till högskolan om man är och har arbetat . Vi har förstått, inte minst av den tidigare debatten, att den förändring vi nu föreslår retar en del. Oppositionen bortser i sin retorik från att 25:4-regeln i praktiken kommit att bli en ren åldersbonus eftersom definitionen av arbetslivserfarenhet är bred. De flesta utbildningar har dessutom särskilda krav på behörighet. En stor del av de sökande inom denna grupp har nödvändiga gymnasiebetyg och kan därför även söka in via betygsgruppen. Det är inte rättvist att äldre studenter kan söka i flera grupper. Om man är kan man söka i en grupp, men om man är och en månad kan man söka i två grupper. Det är socialdemokratisk högskolepolitik när den är som bäst. När det gäller den grupp som inte har nödvändiga gymnasiebetyg kan man fråga sig om 25:4-regeln på bästa sätt säkerställer att studenterna har de kunskaper som krävs för att inte slås ut från högskolan. anser att livserfarenhet naturligtvis är ett viktigt tillskott i högskolan och att en åldersblandad studentgrupp är bra. Vi anser dock att kunskapsnivån måste säkerställas oavsett om kunskapen uppnåtts genom gymnasieskolan, vuxenutbildning eller validering av reell kompetens. Därför är 25:4-regeln tveksam. Vi kristdemokrater vill se en politik för högre utbildning som ger de allra bästa förutsättningarna för framtiden. Det handlar om kunskap, bildning och kvalitet, men också om trygghet och valmöjligheter för studenterna och om arbetsro för lärare och forskare.