prot · GU0982 · 2007-03-27 00:00:00 — Det tenderar att vara så här i det moderna samhället: Om man bygger en ny väg fyller man den kapaciteten nästan . Det är ungefär som när man skulle bygga det tredje spåret. Då hade man fyllt kapaciteten. Det dög inte och det räckte inte. Alltså var man tvungen att bygga någonting helt annat. Jag är inte extrem på det sättet att jag säger att det aldrig behöver byggas någon ny väg i något sammanhang. Men jag tycker inte att ni bidrar till framåttänkande när ni så uppenbart på så många ställen och i olika sammanhang säger att vi måste bygga fler vägar. Hur håller det ihop med att ni i andra sammanhang pratar så mycket och så väl om att vi numera måste ta ansvar för vårt gemensamma klimat, att vi måste ändra våra transportmönster och så vidare? Kan det möjligtvis ha att göra med att ni har ett parti i regeringen som i olika sammanhang har sagt att det inte finns något problem med transporter? I den här debatten och i tidigare interpellationsdebatter har jag hört att vi i ganska många andra partier utom erkänner att transporter leder till olika samhällsproblem. Dem måste vi ta hand om. Jag och är övertygade om att vi gynnar miljön och klimatet på en rad olika sätt om vi får fler människor att resa kollektivt i stället för att välja den egna bilen. Då är min fråga igen: Hur ska ni fixa en bra kollektivtrafik? Som svar på frågan om vi har ändrat perspektiv vill jag säga till att vi inte har det. Genom att införa trängselskatt skulle vi se till att de som måste komma fram i gjorde det, till exempel yrkestrafiken. Sjukvårdsresor och alla möjliga resor måste komma fram och då såg vi till att det kostade något att köra bil i , och vi fick en påtaglig effekt. Men som jag sade i mitt anförande måste de människor som väljer andra alternativ också känna att kollektivtrafiken duger och att man kommer fram till jobbet eller utbildningen . Det är precis därför som man även måste satsa på kollektivtrafiken och inte bara säga att man ska ta andra pengar och satsa på kollektivtrafik. Men ni gör inte det, för i budgeten säger ni att ni ska använda mer pengar till väginvesteringar och mindre till kollektivtrafik. Det blir andemeningen, även om det inte står så. Ni vill satsa mer på privata lösningar, OPS-lösningar och privatbilism och mindre på kollektivtrafik. Det är den slutsats som jag, och alla som läser budgetpropositionen, måste dra. 114 (): Jag blir lite konfunderad. Vad ska man säga till ? Vi pratar aldrig om att detta är ett miljöprojekt, utan vi pratar om det som om det bara skulle handla om pengar. Grunden för detta är att det är ett miljöprojekt. Det kan vi väl lägga fast en gång för alla. Jag kan återigen säga att det är ett miljöprojekt så förstår kanske det. Det finns några saker som är viktiga i debatten. En är att man ansåg sig tvungen att säga att samtliga folkomröstningsresultat i inte skulle räknas. Det vore att inte tillmötesgå väljarna i . Efter att ha konstaterat det kunde man ändå inte gå väljarna i till mötes. Då uppstår den intressanta frågan, herr talman, om statsrådet verkligen misstror politikerna i och län att klara av att fördela dessa pengar så som de själva skulle önska. Jag trodde att det var statsrådets partivänner. Andelen är kanske inte lika stor som i men det finns i alla fall partivänner till statsrådet i och län där de borgerliga har en absolut majoritet. Där kan man prata om att de har vunnit valet. I riket är det väl mer tveksamt eftersom de där har vunnit med mycket mindre. Det intressanta med resonemanget som statsrådet för är att man ska ta hänsyn till alla. Men man tar inte hänsyn till någon. Man ger en stor smäll i ansiktet både på dem som röstade i och på dem som röstade i . En annan sak som är mycket intressant i argumentationen är att man säger att man behöver pengar till väginvesteringar. Det tror jag också. Man behöver ganska mycket pengar till väginvesteringar. Men pratar man om det som att detta snabbt skulle lösa problemen i . Det gör det inte. Vi vet att nästan alla planerade vägbyggen i är väldigt tekniskt avancerade. De går över vatten, genom berg och på alla möjliga ställen där det krävs stor planering och hög kompetens för att bygga dem. Hur kort planeringsprocessen än blir kommer det att ta . Det är dessutom så att nu börjar man om med debatten igen och utreder och diskuterar, utreder och diskuterar, men kommer ändå inte fram till en lösning. Man vill inte återföra pengarna till dem som beslutar i utan lägger det till en framtida grundlagsutredning. Och ändra grundlagen kan man tidigast göra efter nästa val, om det inte blir nyval. Jag har svårt att förstå hur argumenten hänger ihop. Man vill tillfredsställa några få som drömmer om Förbifart . Jag tror att Förbifart kommer att bli av, men varken statsrådet eller jag kommer att vara så pass unga att vi kommer att kunna göra annat än att sitta på ett pensionärsmöte och granska detta. Det är tyvärr vad jag tror, trots att jag är en stor anhängare av Förbifart . 115 (): Jag känner mig yngre och yngre för varje inlägg som kommer, så jag är helt övertygad om att vi alla kommer att få uppleva Förbifart . Det kommer att bli ungefär som i där man visserligen fyller motorvägen utanför men slipper mycket trafik inne i centrum, och det är det som är den stora fördelen med dessa vägar som vi har. Inte minst fylls av motortrafikleder på olika håll. Det är väldigt förnämligt. I är det dock lite annorlunda. Där finns det inte så många motortrafikleder. av dem som reser , av dem som stiger på något fordon, reser med ett kollektivt fordon. Det är bussar, pendeltåg eller tunnelbana. Men vi är inte nöjda med detta, vi behöver ännu mer kollektivtrafik. brukar ofta uttrycka detta mycket bra: Tågen ska komma tätt och rätt och det ska vara snyggt och tryggt att åka med dem. Det är ett mycket bra uttryck. SL borde ta det av . Det är ett bra slagord för hur det ska vara. Men då måste man också satsa pengar. Den ansats som finns från regeringen har varit bra. Man har tagit tag i finansieringen och så vidare. Jag slutar med att jag inte känner mig sviken även om jag röstade nej. För mig är det mycket viktigare att vi får en bättre fungerande trafiksituation i . Vi kan inte ha den passivitet som vi har haft . Det måste hända något. Det är mycket viktigare än att jag säger att jag är besviken för att det stod något på en viss valsedel. Vi måste få en bättre trafik i så att kan åka tryggt och i rätt tid . 116 (): När jag hör hur man tolkar folkomröstningsresultatet kan jag inte låta bli att undra. fångar det ganska bra när han säger att några måste få fel. Visst är det så, . Några måste få fel, men inte alla väl? Detta skulle vara en miljöåtgärd. Det var därför som vi tillsammans med och införde detta på försök. Det skulle vara en miljöåtgärd. Man mätte luften på och till och med där kunde man andas utan att bli förgiftad. Miljöåtgärderna är viktiga. Vi satte in en hel del kollektivtrafik, men det gör man inte . Några turer med buss har man fattat beslut om, men det är på tok för lite. Man har inga extra avgångar på pendeln, till exempel. Man har inte satt in extra tunnelbanevagnar och allt vad vi gjorde för något då. Det kommer bara att bli trängre. I svaret från ministern står det att det i detta sammanhang är viktigt att komma ihåg att en väl fungerande väginfrastruktur är avgörande inte enbart för biltrafiken utan även för kollektivtrafiken eftersom även bussar utnyttjar våra vägar. Och det stämmer, det går bussar på vägarna. Är inte färdtjänsten en del av kollektivtrafiken, ? Färdtjänsten går liksom på vägen. Varför ska en rullstolsbunden person från någon kommun utanför , till exempel från där jag bor, som behöver åka med en av färdtjänstens minibussar in till behöva betala trängselskatt när fullt friska direktörer som åker i sina bilar får dra av det? Likaså behöver de friska personer som åker med inte betala någon trängselskatt. Varför är det så? Vad är det för miljöåtgärd i det, undrar jag. Några måste få fel, men varför ska vi låta de gamla och sjuka få fel, de som ändå försöker att åka smart tillsammans. Sedan kan vi alltid hoppas att det går rätt och tätt, men då behövs det fler investeringar, och det har vi redan pratat om. 117 Statsrådet (): Det låter snart som om det bara är jag som är för införande av trängselskatt i igen. Det kanske är så, , att det är alliansregeringen som träder in och inför trängselskatt för bättre miljö i . Det kanske är det som är det problematiska för att erkänna. Jag upprepar att alliansen var mycket tydlig före valet om att vi skulle ha hänsynstagande till dem som genomförde folkomröstningen. Det var därför vi uppmanade alla kommuner att också ge sina invånare möjlighet att vara aktiva i en folkomröstning. Efter valet har vi nu gjort den här balanserade överenskommelsen. träder vi in för att skapa bättre förutsättningar för vägar i , för det behövs bra vägar också i . Det behövs en samlad trafiklösning i . Återigen, vi har diskuterat detta tidigare: SL får statliga medel för sin kollektivtrafik. De har fått det och har ytterligare pengar i de 4 ½ miljarder kronor som är avsatta för detta. Sedan är det en sak som jag, med tanke på att hänvisar till beslut om , måste vara övertydlig med. Det finns ett uppdrag till utifrån den diskussion som finns i en storregion och i kranslänen om behovet av att prioritera . Det är ett arbete som ska utföra för att hitta finansieringslösningar på . Det ska presenteras för regeringen innan beslut fattas. Jag vill gärna upprepa och förtydliga detta. 118 (): Regeringen måste ha ett alldeles eget slags logik, som jag inte riktigt begriper. Det kanske kan vara ideologiskt betingat. Jag kan inte begripa hur ni kan komma fram till slutsatsen av dagens diskussion att det numera bara är den borgerliga regeringen som är för införande av trängselskatter. Det är ett fullständigt häpnadsväckande påstående, måste jag säga. Man kan väl snarare konstatera att sent ska syndaren vakna när det gäller den borgerliga politiken. Jag hoppas att ni ska komma till samma insikt som ni nu har gjort om det förträffliga med trängselskatt på en rad andra områden. Jag väntar fortfarande på det här svaret: På vilket sätt har ni räknat på och beräknat olika kostnader för trafiken för att komma fram till, om man gör en samhällsekonomisk analys, att vi ska satsa mer på vägar än på spårbunden trafik eller kollektivtrafik ? Jag väntar fortfarande på det svaret. Jag märker att ministern inte ens har försökt svara på frågan. Jag utgår från att det finns någon typ av underlag som gör att man komma fram till ett sådant ställningstagande i den egna budgeten. Sedan sade jag att jag personligen skulle tycka att det vore jättebra om man använde de här pengarna till kollektivtrafik. Men jag inser att det stod på valsedeln i att de ska användas till väginvesteringar och kollektivtrafik. Då tycker jag att man ska respektera det. Det gör jag även om jag skulle kunna tänka mig en annan fördelning. Då säger ni att ni har gjort en avvägning. Ni tar in vad de olika aktörerna tycker och kommer fram till att vi nu ska använda pengarna bara till väginvesteringar som dessutom inte på långa vägar kommer att räcka till de förbifarter som ni vill ha. Så fortfarande: På vilket sätt gör ni en samhällsekonomisk bedömning som leder fram till denna prioritering, med mer vägar jämfört med till exempel järnväg? Hur kommer ni fram till att ni ska tolka valresultatet på det här sättet? Det står att man ska satsa på vägar och kollektivtrafik. Då tycker ni att det är en väl avvägd bedömning att bara satsa på vägar. Det är en mycket märklig logik. Jag börjar mer och mer förstå varför jag inte tillhör den borgerliga sidan. 119 (): Jag måste först säga att jag håller med om att det ställs andra krav på den här regionen när det gäller investeringar i infrastruktur. Det har det gjorts . Det är grovt orättvist. Det är en fråga som det finns anledning att återkomma till, för jag tror inte att man i någon annan del av landet skulle kräva att det skulle vara en medfinansiering på flera procent, vilket man alltid har gjort i . Jag tycker väl ändå också att det finns anledning att rätta statsrådet i ett avseende. Det handlar om detta med att man kan söka pengar, att det finns medel som SL kan ansöka om. På vilket sätt har de pengarna ökat, statsrådet? Hur mycket har de ökat med? Och hur mycket har SL fått av dem, som man säger ska lösa det här problemet? Det är lite grann lösningen. Såvitt jag har förstått när jag har tittat på det här har det varit de sedvanliga medlen som har delats ut, framför allt för fordon. De har ju funnits under en och även till viss del till investeringar i spår. Det är ju nästan häpnadsväckande hur man kan komma fram till att det bara är den borgerliga regeringen som vill införa trängselskatter igen. Vem har sagt att vi inte vill införa trängselskatter? Har vi sagt det? Har sagt det? Har någon miljöpartist sagt det? Jag har inte hört någonting om det. I så fall måste man vara i en helt annan värld. Vad vi har sagt är att man ska hålla sig till valresultatet och inget annat. Man ska hålla sig till det som faktiskt sades och inte svika alla väljare. Jag skulle vilja tolka det så här, för att spetsa till det väldigt mycket: Jag skulle vilja säga att denna lösning av frågan om trängselskatterna för egentligen bara är ett sätt för regeringen att kunna komma fram till sin ganska kollektivtrafikfientliga politik. Slutligen, herr talman, vill jag också tacka statsrådet för nästan tre timmars debatter. Jag hoppas att statsrådet får en trevlig natt. 120 (): Jag måste få upprepa detta. SL får alltså inga mer pengar än dem som jag redovisade tidigare. Det räcker till 27 pendeltåg, 10 spårvägsfordon och 25 tunnelbanevagnar. De här pengarna är redan utlagda. Det var dem vi fattade beslut om tidigare, redan i den plan som antogs inför 20042015. Det finns inget mer att söka. Läs på, ministern! Det står tydligt i budgeten att det är på det sättet. Jag måste också få ställa en sista fråga, även om jag förstår att ministern börjar bli trött. Det finns många andra som också är trötta, framför allt de som är berättigade till färdtjänst. Hur blir det med färdtjänsten? Ska vi ta ut trängselskatter på färdtjänst? Är inte det en form av kollektivtrafik? Ska vi ta ut det på färdtjänsten när vi inte gör det på den normala, om jag får säga så, den andra, vanliga, kollektivtrafiken, alltså och sådant? Jag tycker faktiskt att det är dags för ett besked från regeringen också i den frågan. Sedan får jag också tacka för den här debatten. 121 Statsrådet (): Det måste sägas att det är en stimulerande debatt trots att det är . Med tanke på den negativa debatt som ett antal interpellanter trots allt har fört med anledning av införandet av trängselskatt är det klart att min fråga om det är så att det enbart är alliansregeringen som är för bättre miljö i via införande av trängselskatt, att minska trafikflödet i och också få en bättre boendemiljö för alla stockholmare är befogad. SL får pengar via de här avsatta pengarna för kollektivtrafik i planen . Jag har aldrig sagt att det tillförs några nya pengar. Det är medel som är avsatta, bortåt , där 600 miljoner är utbetalade. Det är det jag har sagt . Och så tillbaka till . Jag upprepar att alliansen inför valet sade att vi ska ta hänsyn till 15 folkomröstningar. Det var därför vi agerade för att flera kommuner skulle erbjuda folkomröstning. Alliansen presenterade det inför valet. Det var ett mycket tydligt besked om det. ställde ytterligare en fråga. Taxi och färdtjänst kommer att betala trängselskatt. Jag tror att det framgår av det underlag som har gått ut på remiss. I övrigt vill jag tacka för tre timmars arbete tillsammans med er. God kväll och god natt. Jag hoppas att ni drömmer vackra drömmar om trängselskatten i . Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2006/07:336 om regeringens linje i fråga om arbetsrätten och kollektivavtal 122 Arbetsmarknadsminister (): God afton, herr talman! har frågat mig vilken linje jag avser att driva beträffande arbetsrätten och kollektivavtalen. Frågan är ställd mot en bakgrund där beskriver att andra företrädare för regeringen, bland andra och , skulle ha en syn på arbetsrätten som avviker från min egen. Det är min och regeringens uppfattning att den svenska arbetsmarknadsmodellen och arbetsrätten på det stora hela fungerar bra. Vissa förändringar genomförs i reglerna om tidsbegränsade anställningar i lagen om anställningsskydd i syfte att skapa fler jobb som tryggheten för tidsbegränsat anställda stärks. I övrigt ser jag ingen anledning att föreslå några förändringar i arbetsrätten. Den svenska modellen har inneburit ett lugn på arbetsmarknaden som är få länder förunnat. Vid en jämförelse med andra länder visar sig såväl antalet konflikter som arbetstvister i övrigt på den svenska arbetsmarknaden vara lågt. förlorades färre än till följd av konflikter. Detta är en mycket låg siffra i jämförelse med andra länder. Det lugn och den arbetsfred som råder på den svenska arbetsmarknaden kan vara en förklaring till att mycket uppmärksamhet riktas mot de konflikter som ändå uppstår. Det har vi sett några exempel på . Det grundläggande problemet på svensk arbetsmarknad är inte konflikträtten. Problemet är i stället det stora utanförskapet, som regeringen nu sätter in kraftfulla åtgärder för att bryta. I höstens budgetproposition (2006/07:1) framgår att regeringen slår vakt om den svenska modellen och att grunderna för arbetsrätten bör bestå också framöver. Regeringen har ett kollektivt ansvar för den politik vi bedriver. Regeringens politik, nämligen att den svenska modellen fungerar väl och att grunderna för arbetsrätten bör bestå, är också den politik jag driver. 123 (): Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret. Arbetsmarknadsministern tog inte den boll som jag kastade i frågan. Jag har aldrig, och definitivt inte när jag skrev frågan, tvivlat på arbetsmarknadsministerns inställning i detta. Det har varit ganska klart och tydligt att arbetsmarknadsministern har slagits för den svenska modellen och sagt det offentligt. Problemet och den fråga som arbetsmarknadsministern kanske kan svara på sedan är om arbetsmarknadsministern har drivit detta inne i regeringen också. Det är en sak att driva frågan utåt. Det som jag tycker har varit problemet och som har gjort att det har uppstått en knepig debatt är att regeringen inte har varit entydig i den här frågan. Arbetsmarknadsministerns kolleger som , och har ju haft en betydligt mjukare linje i den här frågan och öppnat för att man skulle kunna tänka sig förändringar. Man har ställt sig på deras sida som har vägrat att teckna kollektivavtal och tyckt att facket har haft hårda och felaktiga metoder. Man har till och med talat om att proportionaliteten borde ändras så att man inte ska kunna bedriva sådan här verksamhet. Det är det som har skapat en näring där den svenska modellen har ifrågasatts. Om hela regeringen hade varit så tydlig som arbetsmarknadsministern har varit hade läget varit ett helt annat. Jag tycker att det är ett problem. En fråga som jag vill ha svar på är: Hur hårt har arbetsmarknadsministern drivit detta inne i regeringen? Det har inte gett den synbara effekt som man skulle önska. Efter det att jag ställde frågan noterade jag i samband med en moderatstämma i att också arbetsmarknadsministern var lite diffus och tyckte att facket kanske hade använt lite fel metoder eller kunde ha gått till väga på ett annat sätt. På vilket sätt skulle man ha gått till väga för att få ett avtal tecknat? Det är precis som det har beskrivits. Möjligheten att ta till stridsåtgärder är ju grundlagsskyddad enligt den svenska modellen. Det finns ingen lag som föreskriver att man måste ha kollektivavtal. Det fungerar utifrån att parterna själva ska komma fram till en lösning med de åtgärder som finns. Den enskilde har inget lagfäst skydd, utan det är kollektivavtalet som är garantin för att man har rättigheter på arbetsmarknaden. Jag har funderat på hur det skulle se ut om man använde en annan metod. På vilket sätt skulle facket ha gått till väga? Jag ser nu att den salladsbar som frågan egentligen handlar om ska byta ägare. Vi vet inte vem som kommer sedan. Jag såg att man har avbrutit konflikten. Det kan jag tycka är bra eftersom det ger en bra chans för den som kommer efteråt. De kanske har kollektivavtal. Om det fortsätter får man naturligtvis förvänta sig att den nya ägaren kommer att konfronteras med att man vill ha kollektivavtal på en arbetsplats för att säkra de anställdas rättigheter. Som sagt: Hur hårt driver arbetsmarknadsministern det här internt i regeringen? Det har varit olika budskap som har gett näring åt den här diskussionen. Vissa borgerliga ledamöter av denna kammare har också drivit det här. Det ger naturligtvis näring. Ett entydigt enhetligt besked från regeringen som har ett kollektivt ansvar, som svaret säger, öppnar för en diskussion där man kan tro att det finns en möjlighet att ändra i den riktning som man tycker att det borde vara. Det skulle jag vilja ha besked om. I detta anförande instämde (). 124 (): När det gäller den svenska modellen och kollektivavtalen har vi ju haft en del diskussioner i den här kammaren tidigare. Det finns anledning att komma tillbaka till detta. har ju i sin interpellation lyft upp varför man känner en oro. Det är inte bara och jag som gör det. Det finns en oro över huvud taget i samhället för om regeringen står för sina ord, om det bara är tomt prat eller om man verkligen står upp för den svenska modellen. har i sin interpellation visat på hur man kan ifrågasätta om uttalanden och ståndpunkter från de övriga medlemmarna i regeringen rimmar med vad arbetsmarknadsministern säger sig vilja uppnå när han slår fast att man ska försvara den svenska modellen. De frågorna får ju arbetsmarknadsministern strax möjlighet att svara på. Jag vill foga till en oro. Det finns ytterligare dimensioner i det här. Man kan naturligtvis fundera över hur uttalande rimmar med arbetsmarknadsministerns. Jag skulle också vilja fråga hur arbetsmarknadsministerns egna åtgärder i regeringen rimmar med hur arbetsmarknadsministern i ord försvarar den svenska modellen. När man ser vilka åtgärder som regeringen har vidtagit i det område som arbetsmarknadsministern är ansvarig för finns det inte en punkt där man har vidtagit någon åtgärd som har stärkt eller tryggat den svenska modellen eller kollektivavtalen. När man har fört verklig politik har samtliga åtgärder på punkt efter punkt syftat till att skada kollektivavtalen och den svenska modellen. Då blir frågan: Hur rimmar arbetsmarknadsministerns åtgärder med den när det gäller a-kasseförsämringarna? Hela den svenska modellen bygger ju på ett batteri av olika delar. Det handlar om a-kassa. Det handlar om aktiv arbetsmarknadspolitik, starka fackföreningar och kollektivavtal. När regeringen på detta okänsliga sätt genomför a-kasseförsämringar är det inte bara ett slag mot den enskilda arbetslösa som drabbas illa utan det är också ett slag mot den modell som arbetsmarknadsministern säger sig vilja försvara. Det är samma sak när det gäller frånvaron av arbetsmarknadspolitik, som också undergräver den svenska modellen. Åtgärderna syftar till att många lämnar a-kassan. Det finns de som lämnar fackföreningarna. En hög organisationsgrad är också en viktig hörnpelare i den svenska modellen. Allt som har gjorts har syftat till att försvaga detta. Sedan finns det flera saker i trollerilådan. Vi som hörde regeringsdeklarationen hörde att man vill underlätta möjligheten att få ut F-skattsedel. Om man skulle genomföra en sådan åtgärd skulle det på ett drastiskt sätt försvaga och försämra allt det som arbetsmarknadsministern säger sig vilja värna. Då blir sammanfattningsvis min fråga till arbetsmarknadsministern: Hur rimmar de åtgärder man har vidtagit i praktisk politik med de ord där man säger sig vilja stödja modellen? 125 Arbetsmarknadsminister (): gör en intressant tolkning av vad den svenska modellen är.