prot · GU09121 · 2007-06-07 00:00:00 — Det krävs ökade satsningar på kvaliteten för att bland annat möta de behov som nya grupper studenter kan tänkas ha. Det behövs ett studiemedelssystem som ger ekonomisk och social trygghet. Dessutom krävs ett öppet, flexibelt och tydligt antagningssystem som inte sorterar bort sökande till högskolan utifrån deras bakgrund. Regeringen föreslår här att man skärper kraven för att komma in på högskolan och portar dem som har studerat inom vuxenutbildningen eller som skulle ha sin möjlighet att komma in genom 25:4-regeln. Man föreslår meritpoäng som ytterligare förstärker de försprång som barn till välutbildade redan har och som kan kullkasta möjligheterna om man väljer fel när man är . Det är inte rimligt någonstans att graden av taktik ska avgöra ens möjligheter att studera vidare på en högre utbildning. Jag yrkar därför bifall till reservationerna 2, 5, 9 och 12. Regeringen menar att kraven för grundläggande behörighet måste höjas. Annars riskerar kvaliteten inom den högre utbildningen att försämras. Därför föreslår man att betyget Godkänd ska krävas i samtliga kärnämneskurser. Till stöd för förslaget hänvisar regeringen till godkänd i gymnasieskolan godkänd i högskolan?, som sägs visa att de studenter som inte har blivit godkända i kärnämnena tar färre högskolepoäng under det första läsåret i högskolan. Jag tycker nog att man kan diskutera vilket förklaringsvärde rapporten har och vilken vikt som ska läggas vid resultaten när ett så principiellt viktigt beslut ska fattas. Ett viktigt resultat i rapporten är att det endast är ½ procent av studenterna som saknar godkänt betyg i de nämnda ämnena och att andelen är sjunkande. Ett så litet antal studerande har knappast någon avgörande inverkan på den generella kvaliteten inom högskolan. Rapporten lider av svagheten att det bara är statistiska samband som redovisas. Den besvarar inte grundläggande frågor som huruvida det är studenternas gymnasiebetyg eller deras bakgrund som bestämmer antalet poäng de tar. Det finns gedigna och omfattande kunskaper om att klass, kön och etnicitet påverkar elevers betyg i grund- och gymnasieskolan. Det är därför inte särskilt långsökt att anta att samma förhållande råder inom högskolan. Bland dem som inte har godkänt i svenska B, engelska A eller matematik A och har påbörjat högskolestudier finns en överrepresentation av män, arbetarklass och personer med utländsk bakgrund som inte har gått naturvetenskaps- eller samhällsvetenskapsprogrammet på gymnasiet. Rapportförfattarna drar själva inga slutsatser av det här förhållandet, men en tolkning är att sambanden i rapporten orsakas av att högskolan bland annat missgynnar studenter ur arbetarklassen. Om det nu är studenternas bakgrund som fäller avgörandet är det givetvis inte rimligt att straffa dem, utan det blir mer angeläget att ställa högre krav på högskolorna att anpassa undervisningen efter studenternas behov. Varför är det så tabubelagt att tala om att högskolestuderande kan behöva stöd i sitt lärande? Det saknas dock nödvändig kunskap om hur högskolan kan och ska möta studenter med olika bakgrund för att ge alla chansen att nå framgång i sina studier. Därför har vi lyft fram frågan om att utreda detta. En majoritet av remissinstanserna avstyrker av olika skäl förslaget att ta bort 25:4-regeln. Det handlar om att regeln är administrativt lätthanterlig och lättbegriplig. Det betonas att ett slopande av regeln skulle innebära merarbete och ökade kostnader. Men en av de kanske viktigaste synpunkterna och farhågorna som lyfts fram är rättssäkerheten. Bedömningar av reell kompetens sker på flera lärosäten, men inte utan problem. Dels är metoderna för sådana bedömningar väldigt olika på olika lärosäten, dels är de svåra att förstå för dem som söker. Eftersom bedömningarna riskerar att bli subjektiva är det svårt att uppnå rättssäkerhet, och eftersom procedurerna är resurskrävande och det inte tillskjuts någonting finns det risk för att vissa lärosäten kommer att prioritera bort det här i urvalet. 25:4-regeln är viktig för att öka mångfalden på högskolorna och universiteten. Genom att ta bort den bygger regeringen fler hinder som förstärker den sociala och etniska snedrekryteringen. 25:4-regeln har dessutom ett stort signalvärde eftersom den visar att även annan kunskap än den som man förskaffar sig genom skolbetyg är värdefull. Det kanske mest ogenomtänkta förslaget i den här propositionen är att sökande med betyget Godkänd från vissa kurser i ämnena moderna språk, engelska och matematik samt områdeskurser ska kunna få upp till två och en halv extra meritpoäng. Förutom att förslaget är oklart, krångligt och svåröverskådligt inte minst för dem som ska söka till gymnasiet i årskurs 9 är det djupt orättvist och kommer att bidra till en ökad social och etnisk snedrekrytering. Det kommer också att missgynna elever som inte tidigt bestämmer sig för att studera på högskolan och som därför inte satsar på att skaffa meritpoäng. Även de som inte bestämt sig för vad de ska studera på högskolan kommer att drabbas, eftersom de riskerar att satsa fel. De som tar studenten och alla de som har gått ut gymnasieskolan tidigare kommer givetvis också att missgynnas av förslaget. vill med sitt förslag sända ut signalen att det måste löna sig att plugga, men effekten blir den totalt motsatta. Man kan till exempel få en halv poäng för en godkänd hundrapoängskurs i engelska. För att få motsvarande meritvärde måste man höja från Godkänd till Väl godkänd i 400 poäng inom andra ämnen. Och vad är det som säger att just kunskap om avancerad matematik och språk skapar de bästa läkarna eller de bästa juristerna? Regeringen presenterar inget underlag som visar på vilket sätt studier i språk är relevant för högskoleutbildning. Finns det till exempel belägg för att tidigare språkstudier generellt gör att studenter tillgodogör sig högskoleutbildningen på ett bättre sätt? Den allvarligaste invändningen mot förslaget handlar dock om att alla elever inte får samma möjligheter att konkurrera om platserna på vissa utbildningar i högskolan. Som har nämnts här har inte alla gymnasieskolor förutsättningar att anordna samtliga kurser i ämnen som kan ge extra meritpoäng. Det kan bero på att det saknas lärare eller att för få elever har valt att läsa ett visst språk. Inom många yrkesförberedande program finns inte ens utrymme att läsa alla meritkurser. Givetvis slår förslaget också mot elever från hem utan studietraditioner. Moderna språk är ofta ett läxintensivt ämne, och de elever som har välutbildade föräldrar som kan ge stöd och hjälp får ett stort försprång framför de elever som saknar möjligheter att få hjälp i hemmet. Det kommer att leda till en ökad social snedrekrytering på högskoleutbildningar med högt söktryck och höga antagningspoäng, till exempel läkarlinjen, där snedrekryteringen redan är väldigt, väldigt stor. Om det är nödvändigt att fler människor är språkkunniga i det svenska samhället bör det åstadkommas genom andra åtgärder, utan att man bestraffar dem som inte har dessa kunskaper. Det krävs andra styrmedel än de som regeringen föreslår. Ett sätt kan vara att avskaffa betygen eller åtminstone införa ämnesbetyg i gymnasieskolan. 9 (): Det är spännande att även debattera skolan. gäller det riktlinjerna för högskoleintagningen. Till att börja med vill jag säga att det är en intressant skrift som vi ska debattera. Jag kan påpeka att det finns vissa saker som vi i tycker är riktigt bra. Vi tycker att det är bra att man ser över det här med ökade möjligheter till lokala kvoter. Vi tycker också att det är bra att man låter titta på mer kvalitetssäkra metoder för bedömning av kompetens och så vidare. Men vi förstår inte alls varför man redan nu avskaffar 25:4-regeln om man ger detta sistnämnda uppdrag. Den här regeringen verkar ha en fallenhet för oplanerade aktioner och att först avskaffa och sedan återställa. debatterade vi bland annat frisöket. Där var det likadant. Först avskaffade man det, och sedan inför man det återigen. Det är samma sak som . ska man först avskaffa möjligheten med intag till högskolan på andra meriter. Sedan ska man börja utreda hur människor ska komma in i högskolan på andra meriter. Det är lite bakvänt. Jag vet inte om man är piskad att så snabbt som möjligt uppfylla sina vallöften. För oss förtroendevalda borde det vara en hederssak även om man känner ett tryck att uppfylla vallöften att det ska ske på välplanerade grunder. Även vallöften bör för den delen vara välplanerade. Samma sak är det med HA-kvoten. Det måste finnas klara underlag när man avskaffar den. Om man inte från alliansens sida menar att vi nu i princip ska ha samma regler för alla oavsett bakgrund måste man titta på det. Hur kan vi även se till att ett verkligt livslångt lärande kan vara en realitet i ? Eller är det så i alliansens att det ska vara exakt likadant för alla? Det innebär att de som har en bättre bakgrund och är bättre bemedlade alltid har en förtur. Även om jag inte är vänsterpartist har jag lärt mig av erfarenhet att om man kommer från en studievan bakgrund och har den traditionen i familjen har man naturligtvis en fördel i vårt studiesociala system med vår utbildning. I har vi ansträngt oss rent generellt att ta till vara den kompetens som finns. Jag trodde att alla partier tyckte att det var viktigt. Det gäller även den kompetens som finns hos de mindre bemedlade och de från familjer utan studievana. Det verkar vara en principiell idé hos alliansregeringen att det inte ska gälla längre. Det ska vara samma sak för alla. Det är därför följdriktigt att ni avskaffar 25:4-regeln. Sedan kan man undra varför ni ska utreda att införa något liknande en gång till. Det verkar ändå finnas en vilja. Kanske det är kompromissvilja, jag vet inte. I varje fall säger vi i nej till detta. Vi vill ha alternativen klara innan man avskaffar regeln så att man kan ta ställning till vad som är bättre och sämre. Den viljan verkar inte finnas hos regeringen. På samma sätt är det med valfriheten. Det gäller möjligheten för eleverna i skolan att planera sina studier och tidigt kunna ta ställning. Det handlar om hur man vill lägga upp dem, vad man kanske vill nå för framtida yrke och så vidare. redogjorde för problemen med detta. Egentligen ska eleverna göra de val som ger resultatet att de ska lyckas . Det är helt omöjligt med er planering. Ni kullkastar återigen elevernas planering av sitt liv. Ni gör det omöjligt att göra medvetna val. Det är just denna politik som leder till en viss irritation hos oss i , att inte de medvetna valen får ge effekt. Vad vi behöver är klara och tydliga regler. Det brukar vara skolministern som annars talar om klara och tydliga regler. Jag tycker att det är väldigt bra med klara och tydliga regler som har långsiktighet. Elever och föräldrar vet vad som gäller. Det är så vi kan bygga framtiden. Tyvärr verkar det inte vara regeringens linje, om man utgår från propositionen. Alliansen brukar säga att man ska gynna yrkesutbildningar. är det just dessa grupper som får det svårt. Det gäller inte minst behörighetskraven. En anledning till att vi i under den förra mandatperioden hade svårt att förlika oss med en skärpning av behörighetskraven var just att dessa gällde även för de kvalificerade yrkesutbildningarna. Man måste reda ut detta så att det inte blir samma problem . Här verkar det som att man agerar först och tänker sedan. Även KY kommer att ha samma krav på sig. Det kommer att drabba de elever som i första hand söker yrkesutbildningar och som drar fördelen av att komma in på andra sätt. Jag vill också påpeka att det verkar finnas en annan tendens i denna proposition och i politiken som jag är lite orolig för. Det handlar också om det livslånga lärandet. Vi går mot ett samhälle där man ska göra allting på vissa platser. Man ska gå från gymnasiet direkt till högskolan och så vidare. Det ska inte vara några kvalitetshöjningar emellan och inte några erfarenheter från yrkeslivet eller så. gäller lite grann löpandebandprincipen. Det jag alltid har uppskattat med tanken på det livslånga lärandet är just möjligheten att gå in och ut i olika utbildningar. Jag brukar i den här kammaren ofta referera mina erfarenheter från . Jag kan väl göra det här också. När jag tittar på hur man i handskas med folkhögskolor och liknande saker vet jag varför jag flyttade tillbaka till . Jag vet också det när jag lyssnar på mina syskon och hör om deras problem med sina barn i . Vi måste värna om denna möjlighet i att kunna gå ut och in i olika utbildningar under hela livet. Den tendens jag ser i denna proposition är att det inte stämmer i allianspolitiken. Det fungerar inte där. Detta är något som oroar mig. Jag vore tacksam om jag kunde få övertygande svar som visar att jag har fel. har jag inte sett något sådant. Avslutningsvis vill jag påpeka vad som står i sista biten av propositionen om Bolognaprocessen och lärarutbildningen. Är det inte pinsamt? Här finns ett riksdagsuppdrag. Den här kammaren har fattat ett beslut att regeringen skulle återkomma till i fråga om lärarutbildningen och Bolognaprocessen. Regeringen gömmer sig bakom en juridisk spetsfundighet och fattar ett beslut på ett torsdagsmöte om lärarutbildningen. Det var ett riksdagsbeslut som alla allianspartier såvitt jag vet stod bakom. Jag tycker att den avslutande paragrafen i propositionen är en pinsamhet. Jag tycker att regeringen skulle ha råg i ryggen och be om ursäkt för detta i stället för att lägga fram ett sådant förslag. Riksdagsuppdraget om riksdagsbehandling av lärarutbildning och Bolognaprocessen som alla allianspartier stod bakom under den förra mandatperioden har man helt enkelt sumpat. För tids vinnande och för att vi inte ska behöva votera alltför mycket yrkar jag bifall endast till reservation 9. Vi står naturligtvis från sida bakom alla våra reservationer. 10 (): Gymnasieutbildade är inte tillräckligt förberedda för högre studier. Det var den oroväckande rubriken i ett pressmeddelande från . Förklaringen var ganska enkel. Under en hade vi åsidosatt det svenska utbildningssystemet och inte gjort de insatser som krävs för att våra studenter ska komma väl förberedda till de högre studierna. Det viktigaste vi gör nu i den nya alliansregeringen är att vi genomför reformer för mer pedagogik i förskolan, tidigare och tydligare utvärdering och särskilda insatser i och i den gymnasiereform som också kommer att bana väg för bättre studenter till våra högre utbildningar. Än mer allvarligt är den slutsats som drog i ett annat sammanhang, nämligen att det svenska skolsystemet inte längre förmår att kompensera för social bakgrund. Det är utifrån den viktiga slutsatsen som vi nu gör stora insatser för att reformera det svenska skolsystemet. Kanske är också citatet av det som sagt en förklaring till att den förra regeringen ganska hastigt fattade beslut om att ändra på tillträdesreglerna för den högre utbildningen. Man tog då några bra steg. Jag tycker att vi ändå ska erkänna att den nya regeringen nu tar ytterligare några bra steg. Det handlar framför allt om att få ett enklare system där vi avbryter tidigare riksdagsbindningar och konstaterar att vi i det här landet nu har en majoritetsregering som också har förtroende att fatta beslut i de här frågorna. Det tycker jag är bra. Det är också bra att reglerna för grundläggande behörighet blir likvärdiga för alla sökande oavsett skolform. Den självklara slutsatsen dras också att man för att läsa på högre utbildning ska ha klarat kärnämneskurserna i tidigare avslutad utbildning, nämligen gymnasieskolan. Att svenska, svenska som andraspråk, engelska och matematik ska ingå som en del i den grundläggande behörigheten är, tycker jag, oerhört välkommet. Vi har en regering som har ett större förtroende för våra universitet och högskolor och som ger dem större frihet. Vi ger dem förtroendet att bedöma reell kompetens, och vi ger dem större frihet att själva bestämma vilka urvalsgrunder som ska tillämpas vid antagningen till nybörjarutbildningarna. Det är då angeläget att möter det förtroendet med ett stort engagemang när det gäller att arbeta vidare med breddad rekrytering. I och med den här propositionen försvinner också urvalsgruppen sökande med resultat från högskoleprovet i kombination med arbetslivserfarenhet, den så kallade HA-gruppen. Det tycker jag och är ett naturligt steg eftersom arbetslivserfarenhet också visar sig ge resultat i högskoleprovet. Att man därutöver skulle få ytterligare en effekt en effekt utöver den man får av arbetslivserfarenhet när man skriver provet bara därför att man räknar så att säga två gånger tycker inte vi är rimligt. Däremot tycker vi att det är rimligt att ansträngning ska löna sig. Därför är det välkommet att vi nu gör så att särskilda förkunskaper också belönas. Det är bra att vi förtydligar och ändrar i de meritpoängsystem som den förra regeringen införde och att vi därmed gör så att kunskaper i engelska men också i italienska, ryska och till exempel kinesiska meriterar för högre utbildning. får därmed ett stort och viktigt ansvar när det gäller att fortlöpande göra bedömningar av områdesbehörigheterna och att utveckla det här systemet. I den här propositionen redovisar regeringen också det som tog upp här på slutet, nämligen ställningstagandet till beslut om inplacering av lärarexamen i den nya utbildnings- och examensstrukturen. Det är bra att vi nu klargör detta och att man därmed möter efterfrågan. har regeringen aviserat en kommande utredning om lärarutbildningen. Där finns det anledning att titta vidare på mer omfattande förändringar. till detta tycker jag att det är märkligt att redan nu kan säga att de har allt de behöver för att föreslå att lärarutbildningen för förskola, förskoleklass, fritidshem och förlängs. Det tycker vi, som sagt, är märkligt. Men är det bra att är tydligt om detta. Socialdemokraterna och däremot skriver bara att lärarstudenterna på alla inriktningar ska ges möjlighet att välja studier på avancerad nivå. Vad innebär det? Innebär det att man ska förlänga, eller har man någon annan lösning? Innebär det att man redan nu lämnar det nya examenssystem bakom sig som man själv var med om att införa? Ett klargörande från Socialdemokraterna och om detta vore välkommet. Hur ser man alltså att det här ska gå till? Med denna proposition tar den nya alliansregeringen några viktiga steg för att skapa rättvisa och vettiga villkor för behörighet och urval till universitet och högskolor. Förkunskaper är viktiga, inte bara för att det ska vara rättvist utan också för att förbättra studenternas möjligheter att tillgodogöra sig studierna. Vi hoppas att detta kan vara viktiga åtgärder för att och andra inte ska vara oroade över att gymnasieutbildade även framöver ska anses sakna nödvändiga förkunskaper. Med detta yrkar jag bifall till utbildningsutskottets förslag i betänkandet. 11 () replik: Två saker skulle jag vilja ta upp med . Den ena är följande. Jag sade i mitt anförande här att det är bara ½ procent av studenterna som saknar godkänt betyg i något av kärnämnena, och den andelen minskar. Tror du på allvar att en så liten grupp har så stor inverkan på kvaliteten? Borde i så fall lösningen inte vara att man faktiskt ser till att de här studenterna får stöd på högskolan under sin utbildning? Den andra saken som jag vill fråga om handlar om social och etnisk snedrekrytering till högskolan. Ni presenterar inga andra förslag om på vilket sätt man skulle kunna bredda rekryteringen, utan det vi ser är snarare förslag i helt motsatt riktning. Det gäller 25:4:an, och det handlar också om att göra det svårare att komma in på högskolan där man underlättar för dem med välutbildade föräldrar. På vilket sätt det har vi ju inte hört här kommer man alltså, , att bredda när det gäller den sociala, etniska och könsmässiga snedrekrytering som vi ser? 12 () replik: Vad gäller den halva procenten blir mitt svar helt enkelt att jag tycker att det är viktigt att vi skickar signalen att gymnasieskolan och gjorda kärnämnesval där är viktiga och relevanta och att vi ställer krav på godkänt. Det kravet ingick också i den gymnasieexamen som redan den förra regeringen tog fram. Vi har tillsatt en ny utredning, och vi ska se över hur gymnasieexamen kommer att se ut i ett nytt system. Vi delade den bedömning som den förra regeringen gjorde, nämligen att svenska, engelska och matte är naturliga ämnen att klara för den som ska klara gymnasieexamen. Därför tycker jag att det är naturligt att ställa det här kravet på grundläggande behörighet. Jag vill också lägga till det oerhört viktiga i att vi nu ökar möjligheterna men därmed också skyldigheterna för att arbeta vidare med den reella kompetensen. Det tycker jag är väldigt viktigt, liksom att vi där ser till att klara av att tillgodose de behov som finns av att gå vidare när det gäller dem som kanske inte har just de här gymnasiebetygen med sig. Vad gäller det andra, det om den sociala snedrekryteringen, vill jag gå tillbaka till det jag i början sade: Den sociala snedrekryteringen bryts bäst genom att vi satsar på mer pedagogik i förskolan och genom att vi gör tidiga utvärderingar i skolan och ser till att vi klarar av att förse eleverna med goda kunskaper genom hela skolsystemet. Därutöver finns det nu utökade möjligheter för högskolan att arbeta med den reella kompetensen. Med detta kan jag vara väldigt nöjd med att vi kommer att fortsätta att arbeta för att bredda rekryteringen till den högre utbildningen i . 13 () replik: Jag vet inte riktigt om jag uppfattade svar på frågan om hur man tänker bredda rekryteringen. Var svaret det här med reell kompetens, något som är väldigt svårbegripligt för den som ska söka till studier? Vad är det som kommer att gälla? Räcker det som jag har med mig? 25:4-regeln var väldigt enkel att förstå. Är jag och har arbetat i säg kan jag tillgodoräkna mig en halv poäng för att söka till högskolan. När det gäller den reella kompetensen pekar även remissinstanserna på att risken för rättsosäkerhet finns. Regeringen kan inte svara och inte heller utskottets majoritet när det gäller den problematiken. I fråga om meritpoängen, som naturligtvis också handlar om hur man begränsar möjligheterna till en breddad rekrytering, undrar jag hur man kommer att svara upp mot de studenter som ska kunna skaffa sig meritpoäng . Det finns väl skolor som inte har den möjligheten. Kanske lyckas man inte skaffa de grupper som behövs för att kunna ha språk eller avancerad matematik. Vad gör man för de eleverna? 14 () replik: För att återgå till frågan om den reella kompetensen kan jag säga att vi nu öppnar upp för möjligheter när det gäller urvalsgrupperna för högskolan. Man får en tredjedel att själv avgöra för. Det är där som arbetet måste ske. Det vi kommer att se är en lärprocess ute i där man konsekvent och strategiskt jobbar för att få en bättre användning av begreppet reell kompetens. Att visa vad det innebär kommer, tror jag, på lång sikt att ha otroligt stor betydelse för den breddade rekryteringen. Vad gäller meritpoängen tycker jag det tycker jag gäller generellt för oppositionen att man stirrar sig blind på den del som handlar om de två och en halv poängen. Vad vi nu pratar om är ett system innebärande att vi egentligen haft tre vägar in i högskolan. Vi har ju en betygsväg, en högskoleprovsväg och en väg för reell kompetens. Att vi stänger dörren genom att vi betygsvägen inför en viss typ av regler innebär att också de andra kanske blir viktiga att använda. Jag ser inte alls något problem i detta. 15 () replik: Låt mig börja med att svara på den fråga jag fick angående lärarutbildningen. För oss socialdemokrater är det väldigt viktigt att vi håller ihop lärarutbildningen och att även de lärare som finns i förskolan har möjlighet att välja kurser på avancerad nivå för att se till att det finns forskningsanknytning hela vägen. Vi talar här i kammaren ganska ofta om att satsa på barnen i de tidiga åren och göra stödinsatser där.