prot · GV0931 · 2007-11-27 00:00:00 — Med den ena handen tar man bort utsläppsrätter från befintliga aktörer i handelssystemet, och med den andra ger man mycket generösa bidrag till nya verk som ger ännu mer utsläpp. Vari ligger den rimliga hållningen här? Regeringens beslut om tilldelning av fria utsläppsrätter till elproduktion från fossilgas i och kommer att leda till nya utsläpp av koldioxid på . De här utsläppen motsvarar en ökning av samlade utsläpp . Räknar man om det här så motsvarar de två miljonerna ton koldioxid de årliga utsläppen från nästan en halv miljon bilar. Är det rimligt att man lägger den potten i elproduktionssystemet, som ju ministern och regeringen vid andra tillfällen har konstaterat är ganska koldioxidfria i ? När det uppenbarligen går att producera el på ett rent sätt, varför ska man då subventionera fossil elproduktion i ? Ekonomiskt är det inte alls små summor det handlar om. , som gasverken beräknar att släppa ut, innebär ju utsläpp till ett värde av ½ miljard kronor. Om det nu är som miljöministern säger i svaret, att han vill ha ny energiproduktion, varför ger han då ½ miljard i subvention till de aktörer som vill släppa ut mer koldioxid i stället för att stödja dem som vill producera ren energi? I regeringens budget får man i stället avvecklade stöd. Det är väldigt svårt att förstå. Förorenare får betalt det är det som är regeringens linje i energifrågan. Jag var på klimatforum och hörde på miljöministerns tal där. Då sade miljöministern att ska vara ett föregångsland på klimatområdet det hoppas jag att det blir också, även fortsättningsvis och att vi ska vara en fossilfri, miljödriven ekonomi i stark tillväxt. Det är ju bara att uppmuntra det. Men hur stämmer de här vackra orden överens med de beslut som har legat på regeringens bord, att före klimatkonferensen på besluta om miljardstöd till några av de största utsläppare av växthusgaser som har? Jag delar verkligen inte miljöministerns uppfattning i svaret att det här kommer att gå obemärkt förbi och inte kommer att påverka trovärdighet i klimatfrågan. Tvärtom vet jag att andra länder följer väldigt noggrant vad som händer internationellt och hur fördelningen ser ut, och jag är väldigt rädd för att det här kommer att minska trovärdighet. Miljöministern hänvisar också till klimatberedningen i svaret. Men i verkligheten är det ju så att miljöministern låser upp klimatberedningen genom att fatta beslut efter beslut som minskar beredningens verktygslåda att verka för minskade utsläpp. Då blir det mycket svårare för klimatberedningen att komma fram till några relevanta förslag. har precis kommit med ett pressmeddelande här om att tilldelningen av utsläppsrätter försenas och att det kommer att ta minst det kommer något förslag på grund av att har väntat. Är inte det ett väldigt bra tillfälle att säga att det här förslaget om tilldelning som man nu kommit med inte var särskilt genomtänkt och att man gärna vill avvakta och höra beredningens synpunkter på det innan man går vidare? Kan man inte avvakta med beslutet tills klimatberedningen har kommit med sina förslag? 79 Miljöminister (): Först vill jag säga att jag uppskattar Per erkännande av delar av beslutet. Det bekräftar också det som jag i själva verket menar: Det finns större likheter mellan den nuvarande regeringen och som helhet än vad det ibland kan låta som under debatten. Sedan kan jag inte låta bli att konstatera att förra gången vi stod här och förde debatt så gällde det industrin. Då målades ut väldiga hot om att vi skulle gynna energisektorn på industrins bekostnad. Jag dementerade det då. Per skrev till och med en stor artikel där det gällde att ytterligare varna för industrins läge. visade det sig i själva verket att det var en fullständigt ogrundad oro. Det kan vara bra att ha det i minnet inför nästa steg, när det nu är ny oro och nya förespeglingar om hot som väntar bakom hörnet. Ja, vi vill ha en fossilfri, miljödriven ekonomisk tillväxt. Det är i själva verket spelregler precis anpassade för det som vi nu bygger upp. Per hela argumentation bortser helt från att inte är i ett ensamt lufttomt rum, utan vi är både en del av samma atmosfär som tar emot klimatutsläppen oavsett om de sker i eller i ett grannland och en del av en integrerad energimarknad. Det skulle tvärtom vara fel för klimatet och miljön om vi drev ut energiinvesteringar, flyttade utsläpp utomlands som dessutom skulle riskera att öka vid än mer ineffektiva energianläggningar. När vi pratar om långsiktiga spelregler kan jag inte heller låta bli att påminna om att det som var grunden för Per fråga på den här punkten var ett uttalande från Eon. Men det är alldeles uppenbart att besluten om inte byggde på några besked från alliansregeringen över huvud taget. Oavsett om det var löften eller inte är det klart att man från sida förväntade sig spelregler byggda på de besked som den tidigare majoriteten hade gett. Det är precis så det är. Den tidigare majoriteten hade redan gett de här beskeden. Det som Per är med och angriper är i själva verket en förbättring i förhållande till det som ni i själva var med och åstadkom i förra läget. Det kan bli tråkigt att hålla på och upprepa sådant, men det är inte helt dumt att ändå vara lite medveten om vad man har gjort tidigare. Historien upphävs ju inte helt bara för att man hamnar ännu mer i opposition . kan jag bara konstatera att nästa steg i utvecklingen blir att vi ska ha en förändring av spelreglerna på europeisk nivå 2013 och framåt. Avgörande för utsläppen är i själva verket inte tilldelningsprinciperna i , utan det är höjden på taket för utsläpp i som helhet. Där driver både att den tilldelningen ska sänkas och att den ska vara mycket restriktiv. Vi skulle tycka att det var av värde och intressant med ett gemensamt tak. Det får den mest verksamma effekten på minskade utsläpp. Vi verkar för att vi ska ha så stor auktionering som möjligt i utsläppshandeln som helhet. Där kommer vi också att vilja att energisektorn i utsätts för hundra procents auktionering. Det kommer i själva verket också att vara det som gör att vi mycket bredare på en energimarknad i skapar de spelregler som ger de förutsättningar som Per vill ha och som trots allt, jag kan inte låta bli att påminna om det, skulle vara svåra att ordna om inte också vore medlem i EU. 80 PER (): Min oro för industrin, som jag också tog upp i en artikel, baserade sig ju på ministerns svar eller kanske snarare bristen på svar om hur fördelningen skulle ske. Det besked jag fick i debatten var just att vi inte skulle ändra någonting, vi skulle bara skära inom alla sektorer. Det var jag orolig för. Som tur är har ministern ändrat sig i det fallet. Det tycker jag är väldigt bra. Miljöministern hävdar som vanligt att var delaktigt i det ursprungliga beslutet om tilldelning av utsläppsrätter. Det är visserligen sant, men ministern missar ju att det har skett en hel del . Utvecklingen har gått framåt. Det har gått det beslutet togs. Med anledning av de senaste årens många klimatlarm, som jag hoppas att ministern inte har missat kommissionens beslut var faktiskt att skära ned på den svenska bubblan finns det väldigt starka skäl att ifrågasätta den tidigare inriktningen. Vi tog vårt beslut med en opposition här i som hade en helt annan inställning i klimatfrågan än den som finns . Det fanns krafter här i som mer än gärna hade slutit upp på en betydligt mer generös tilldelning av utsläppsrätter än den som vi lyckades pressa ned regeringens förslag till. Man kan säga att vi tog vårt beslut när vi hade ett väldigt motstånd, både i opinionen och från politiskt håll medan ni har att fatta beslut med en skådad klimatopinion i ryggen. Att ni inte åstadkommer mer är minst sagt svagt, måste jag säga. Att gå framåt i motvind är betydligt svårare än att stå stilla i medvind, men det är det som regeringen ägnar sig åt , tyvärr. Jag kan garantera miljöministern att vi aldrig skulle gå med på en sådan fördelningsplan som innebär ökade utsläpp från fossil elproduktion. Vi tycker att det är ett steg som gör att går bakåt i klimatfrågan. Det är verkligen inte politik. En intressant fråga gäller utsläppshandelssystemet som ju är en del av klimatarbetet. Men vi har också ett Kyotoåtagande som är det totala målet för hela utsläpp. Om fossil energi ska stå för en ökad produktion av växthusgaser och klimatstationen 2008 konstaterar att med nuvarande beslut kommer utsläppen från energisektorn att öka tycker vi att det vore intressant att höra vilka sektorer som ska göra neddragningar i stället så att kan nå sina Kyotomål. Inte tänker väl ministern släppa Kyotoåtagandet, hoppas jag. Det här motsvarar, som jag sade, ½ miljon bilar. Då är frågan: Är det bilisterna som ska stå för neddragningen och hur ska i så fall det ske? Eller är det kanske jordbrukssektorn som ska sköta neddragningarna i stället, när nu energisektorn uppenbarligen inte ska göra det. Jag blir inte lugnad av ministerns besked. Jag tycker att det är en väldigt konstig politik att dra ned utsläppsrätter för befintliga verk, där investeringar redan är gjorda. Det är i och för sig en bra fördelning, men att sedan ge de utsläppsrätterna till nya verk, där investeringar inte är gjorda, som en ren subvention av ny elproduktion med fossila bränslen som ökar utsläppen från energisektorn i . Det är en väldigt underlig politik. Vi har också sett att det börjar hända saker i EU. står det att kan få krav på sig att ha förnybar energi i sin elmix. Det är någonting som jag välkomnar. Jag tycker att det är ett väldigt bra krav. Men jag vill verkligen gärna veta hur ministern tycker att vi ska kunna uppnå det när man ökar utsläppen på totala utsläpp från just energisektorn. Hur ska vi då kunna uppnå en hållbar energiproduktion ? De här verken kommer tyvärr inte bara att stå här som minister utan de kommer att stå här i kanske 50 eller framåt och fortsätta släppa ut koldioxid. Vi tycker att det är väldigt tråkigt att regeringen nu binder upp oss i en osund energiproduktion som i stället borde verka för att avveckla så fort som möjligt. 81 Miljöminister (): Först ger ju Per en omfattande beskrivning av besvikelsen över misslyckanden från den förra tiden i majoritet. Jag kan ha förståelse för det. Den kan vara värd att komma ihåg framöver också när vi för nya diskussioner. Men jag vill ändå konstatera att vi följer fördelningsprinciperna i riksdagsbeslutet. Det angav jag förra gången, och det kunde jag redan då med säkerhet säga skulle ge de effekter för industrin som också är bevisade. tycker Per att vi i själva verket borde frångå riksdagsbeslutet. Nej, så enkelt ska inte klimatpolitik skötas. Jag menar att många förändringar behövs framöver. Men vi ska inte hålla på och rucka på spelreglerna för enskilda anläggningar eller för sektorer och branscher som måste kunna lita på att förutsättningar som är givna både av tidigare majoriteter och nuvarande har något slags hållfasthet. Däremot blir det ett, ska jag säga orimligt resonemang där det låter som om utsläppen i nu skulle öka jämfört med tidigare. I själva verket är det så att hela effekten av den tilldelning som görs är en väsentlig minskning av tilldelningen av utsläppsrätter jämfört med vad som skedde med den förra majoritetens fördelningsplan. Det är faktum. Utsläppen minskar, och utsläppen minskar dessutom kraftigt för handelssystemet som helhet i . Det bekräftar också oron. Har Per , trots att Per allmänt sett är en mycket väl påläst politiker och skicklig debattör, ändå inte missat en del av grunderna med systemet? Det är inte att vi arbetar med hur utsläppen från den enskilda anläggningen hit eller dit är utan det läggs ett tak. Vi skapar spelregler som innebär en marknad där förorenaren får betala för sina utsläpp och där det sedan sker utsläppsminskningar där de är som mest effektiva. Det är själva grundtanken med utsläppshandeln. Det är ett sätt att få ut största möjliga utsläppsminskning, största möjliga förbättring för klimatet till lägsta möjliga kostnad. Det är precis så vi också inom nu möjliga ramar har fördelat detta, men vi vill gå än längre i nästa period för att vi ska få ett ännu mer effektivt system. Taket ska ligga lägre, vi ska gå mot ett europeiskt tak, i ökad utsträckning europeisk tilldelning och vi ska öka andelen auktionering. Vi inleder detta redan nu genom att utsätta energisektorn för ändrade spelregler i den meningen att den stora delen av utsläppsrätterna nu kommer att hänvisas till marknaden som helhet. Det är i praktiken detsamma som i stort sett auktionering. Där går i själva verket före . Det är effekten av det som sker. Det ska inte beskrivas på något annat sätt. 82 PER (): Det har jag inte heller gjort. Miljöministern uppmärksammade i sitt förra anförande att han tyckte att det var bra att utsläppsrätter har dragits bort från den befintliga energiproduktionssektorn. Men det underliga med beslutet är att man kastar utsläppsrätter på nytillkommande verk. Om jag hade satsat på ett befintligt verk och hade fått borttaget alla rättigheter för utsläpp av koldioxid, och sedan hade mina konkurrenter fått en jättestor subvention av regeringen för ett nytt kraftverk som inte ens är byggt , hade jag blivit fly förbannad. Det är en konstig prioritering av resurser. Det stämmer inte att förorenarna får betala när man ger gratis utsläppsrätter till dem. De får betalt. Det är det som är det underliga. Man planerar för utsläpp av koldioxid och får då gratis tilldelning av dem. Man kan sälja energin som man är tvungen att betala för utsläppsrätterna. Det är den underliga kalkylen. Det är svårt att förstå varför regeringen vill fortsätta med en ohållbar politik med tanke på klimatlarmen. Ministern säger också att utsläppen inte kommer att öka. Men den bedömningen gör inte expertmyndigheterna. Kontrollstation 2008 utgår från vad som kommer att hända med nuvarande beslut. Man säger att efter 2010 bedöms utsläppen öka något. Det beror på att utsläppen från den fossila energiproduktionen kommer att öka. Det är här jag oroas över ministerns svar. Om man inte skänker bort utsläppsrätter till energiproduktionen kommer den att flytta till andra länder. Jag utgår från att ministern menar kolkraft i eller . Men det är inte det som är alternativet. Jag delar ministerns uppfattning att vi behöver en ny energiproduktion i . Alternativet är antingen gas med subventioner eller att vindkraften byggs ut kraftigt. Det finns faktiskt planer på det i som skulle kunna subventioneras ännu mer. Ministern verkar tro att det är antingen fossila bränslen eller ingenting. Så är det inte. Det krävs att man fattar bra klimatbeslut. Det är det som fattas. 83 Miljöminister (): Jag håller med om att vi är överens i stora delar. Jag har också lagt märke till Per erkännande av framstegen i beslutet. Min invändning gäller att mycket av detta resonemang går ut på att vi skulle sitta här med slutna gränser, där det inte är så att spelregler etablerade i också påverkar i vilken grad utsläpp flyttar utomlands. Om vi får utsläppen att flytta utomlands kommer det i många fall att vara värre för klimatet eftersom utsläppen kommer från mer ineffektiva energianläggningar. Här handlar det om högeffektiv kraftvärme och en vartefter alltmer miljösäker produktion. Vi bygger principerna på att förorenaren ska betala, men det är sant att ännu så länge i början av systemet kan vi inte tillämpa det systemet fullt ut. Vi går jämfört med många andra länder före genom att ha tilldelningen till energisektorn. Vi arbetar för att vi i nästa steg ska ha en så bred auktionering som möjligt och en fullständig auktionering från energisektorn. Utsläppstaket kommer vartefter att sänkas. Redan nu sänks tilldelningen till , och utsläppen minskar. Vi arbetar nu för en allt tydligare sänkning också i nästa steg, vilket är förutsättningen för att vi ska nå också våra klimatmål. Självklart ska vi nå våra Kyotoåtaganden. Vi ligger redan långt framme där. Vi ska bli än bättre i nästa steg när vi siktar mot högre mål och mer långsiktiga insatser. Jag konstaterar att utbyggnaden av förnybar energi nu går mycket snabbt. Dessutom satsar vi nu på förenklingar och förbättringar av de ekonomiska spelreglerna som ska skynda på det hela ytterligare. Också på den punkten finns det en stor överensstämmelse. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2007/08:69 om skattekonsekvenser av kommuners försäljning av fastigheter 84 Finansminister (): har ställt några frågor om försäljning av paketerade fastigheter samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att komma till rätta med denna försäljningsmetod. Den skattereform som gjordes innebar att kapitalvinstbeskattningen avskaffades på näringsbetingade andelar, vanligen aktier i dotterbolag. Reformen var nödvändig för att förhindra omfattande skatteplanering hos företagen som orsakade stora skattebortfall. Före reformen var det mycket vanligt att företag i vinstsituationer sålde aktier i dotterbolag via länder där det inte sker någon beskattning av vinsten på sådana aktier. I förlustfallen såldes dotterbolagen från och förlusten fick dras av. Staten var den stora förloraren. Detta var en oacceptabel situation. Reformen medförde att det i vissa fall blev fördelaktigt att vid försäljning paketera tillgångar i dotterbolag. Denna fråga uppmärksammades av såväl den utredning som föregick reformen som i propositionen. Bedömningen var att några särskilda regler för att motverka förpackningar inte skulle införas. Det visade sig mycket svårt att skapa effektiva regler som generellt motverkar förpackningar och som inte enkelt kan kringgås. Denna uppfattning bekräftades i det efterföljande betänkandet av företagsskatteutredning, som också avvisade regler mot förpackning. Reformen genomfördes av den tidigare regeringen och antogs av en i princip enig riksdag. Jag ställer mig bakom de avvägningar som gjordes då. Att hitta en hållbar lösning på förpackningsproblematiken har visat sig mycket svårt. Jag vill även understryka att det inte är en lösning att återgå till den helt oacceptabla situation med stora skattebortfall som vi hade före reformen. Jag avser därför inte att föreslå några ändringar beträffande förpackningar av tillgångar. 85 (): Jag ber att få tacka finansministern för svaret. Det som förvånar mig i sammanhanget är den syn som finansministern har vad gäller förpackning av tillgångar. Man är i denna regering helt enkelt inte beredd att göra något mot undanhållande av skatt. Det är häpnadsväckande. Både utredningen och den förra regeringen konstaterade att problemet finns och att man borde göra något åt det. Utredningen stannade dock vid att man inte ska införa några särskilda regler på grund av att det bland annat skulle vara lätt att kringgå dessa. Men att en svensk finansminister skulle vara nöjd med sakernas tillstånd i och med detta är anmärkningsvärt. Låt mig redovisa vad förpackning innebär: Ett säljande fastighetsbolag överlåter en fastighet och aktierna i bolaget var för sig i två simultana överenskommelser, till exempel en bostadsrättsförening. Själva fastigheten överlåts långt under marknadsvärdet medan aktierna överlåts till ett pris motsvarande marknadsvärdet på fastigheten. På detta sätt behöver säljaren inte betala sedvanlig skatt. Ett annat sätt är att det säljande bolaget överlåter fastigheten till en egenkontrollerande ekonomisk förening, ett handelsbolag eller ett kommanditbolag. Den ekonomiska föreningen överlåter sedan i sin tur fastigheten till ett underpris till en bostadsrättsförening som bostadsrättsföreningen köper andelar i den ekonomiska föreningen till ett pris motsvarande värdet på fastigheten. På detta sätt undkommer man också skatt. Tanken är att det ska vara möjligt för köparen att betala skatt. Lagstiftaren har dock utgått från att köparen alltid vill ha rätt pris. Men eftersom bostadsrättsföreningar schablonbeskattas inträder aldrig den tidpunkten för att betala denna skatt. Den tidigare regeringen ville i samband med att jag väckte denna interpellation 2006 avvakta betänkande och ville således inte föregå den. Men har utredningen lagt fram sitt betänkande, och utredningen har inte lagt fram några förslag till ändringar på denna punkt. Det är tråkigt och synd att man inte vill komma åt de luckor som finns när det gäller att undkomma beskattning. På framför allt bostadsmarknad handlar det också om stora belopp. Det råder inget tvivel om att de som bor i hyresrätt som ombildas till bostadsrätt gör en mycket bra affär. Utan tvivel är det så att ett antal miljonärer skapas varje gång en hyresfastighet överlåts till en bostadsrättsförening, särskilt i attraktiva lägen. Men när köparen inte behöver betala den del av skatten som rimligen borde utfalla vid en sådan försäljning känns regeringens politik än mer främmande för att uppfylla kravet om att ha ett modernt och rättvist skattesystem. Det är allvarligt att nu har en regering som inte vill ta itu med de luckor som finns i dagens skattesystem. Det står helt klart att den borgerliga regeringen inte har någon som helst egen bostadspolitik. Men att på detta sätt ha gynnande regler som otillbörligt ger möjligheter att komma undan skatt inom bostadsbranschen hade jag inte förväntat mig. Jag vill med anledning av detta ställa två frågor till finansministern som jag tycker att jag inte har fått svar på: Har statsrådet uppmärksammat det skattesvinn som uppstår genom paketering vid fastighetsförsäljning? Vad avser statsrådet att vidta för åtgärder med anledning av de kommuner som använder paketering vid fastighetsförsäljning, vilket leder till att reavinstskatt inte betalas, medel som i annat fall skulle ha kommit den gemensamma välfärden till godo? 86 Finansminister (): menar att han är förvånad över det resonemang jag för i mitt interpellationssvar. Det är enligt min uppfattning lite förvånande, eftersom jag har tagit del av den debatt som hade med där de resonemang som förde var snarlika dem jag nu förde. anförde till exempel att det i den här diskussionen var väldigt viktigt att ha klart för sig de bakomliggande motiven för den skattereform som genomfördes . Vid det tillfället avskaffades beskattningen av kapitalvinster och avdragsrätt för kapitalförluster på näringsbetingade andelar. Det var en nödvändig reform, framhöll , därför att det fanns ett stort problem med att det bortföll skatteintäkter. Därefter hänvisade till att man då gjorde bedömningen att man ville invänta . har vi fått den, och där gjorde man samma bedömning som jag gör, nämligen att det var svårt att skapa särskilda regler för att motverka förpackningar inom det här specifika området och att det var svårt att skapa effektiva regler som inte kan kringgås. Det var den uppfattning som bekräftades i och, såvitt jag kan bedöma, av remissinstanserna i sammanhanget. Vad efterfrågar att jag ska göra är att lösa ett problem som han själv, såvitt jag kan bedöma, eller någon annan inte har kunnat se någon vettig lösning på. Vi kan inte specialreglera i skattelagstiftningen i varje enskilt fall. Sedan har vi en annan diskussion, och den rör bostadspolitiken. Där har jag stor respekt för att och jag inte har samma uppfattning. är skeptisk till att hyresrätter omvandlas till bostadsrätter. Det kan man vara för eller emot, och det är en i huvudsak lokalpolitisk diskussion, enligt min uppfattning, som bör föras i . Jag tycker personligen att det är viktigt att vi värnar hyresrätten, och hyresrätten som boendeform. Den är en viktig del av en flexibel bostadsmarknad. Vi vet att har en stor andel hyresrätter och att det bidrar till att vi har stor rörlighet på bostadsmarknaden. Jag är alltså inte beredd att föreslå några specifika regler för att ändra detta med förpackningar. Jag vill inte skapa en situation där vi hamnar i den sitsen att det blir mer regler som man kan kringgå eller att vi går tillbaka till regler som skapade stora risker för skatteförluster. Jag gör i princip samma bedömning i den här frågan som den tidigare regeringen gjorde.