prot · GU0959 · 2007-02-13 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollen för samt för . Talmannen meddelade att () avsagt sig uppdraget som ledamot i trafikutskottet. Kammaren biföll denna avsägelse. 3 § Anmälan om val av vice ordförande i socialutskottet Talmannen anmälde att () valts till vice ordförande i socialutskottet . Talmannen meddelade att () ansökt om föräldraledighet den 13 februari31 mars. Kammaren biföll denna ansökan. Talmannen anmälde att () inträtt som ersättare för . Talmannen meddelade att () ansökt om föräldraledighet den 19 februari18 mars. Kammaren biföll denna ansökan. Talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för . 5 § Anmälan om kompletteringsval till miljö- och jordbruksutskottet samt näringsutskottet Talmannen meddelade att riksdagsgrupp anmält som suppleant i miljö- och jordbruksutskottet samt näringsutskottet under föräldraledighet. Talmannen förklarade vald den 13 februari31 mars till suppleant i miljö- och jordbruksutskottet () suppleant i näringsutskottet () 6 § Ny ledamot i Upplästes och lades till handlingarna följande från inkomna Berättelse om granskning av bevis för ny ledamot i har från inkommit bevis om att () utsetts till ny ledamot i fr.o.m. sedan () avsagt sig sitt uppdrag. har denna dag granskat beviset för den nya ledamoten i och därvid funnit att det blivit utfärdat i enlighet med 14 kap. 28 § vallagen. 7 § Meddelande om utrikespolitisk debatt Talmannen meddelade att utrikespolitisk debatt skulle äga rum . Meddelandet hade delats ut till kammarens ledamöter. 8 § Meddelande om frågestund Talmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsråd närvara: Arbetsmarknadsminister (), statsrådet (), jordbruksminister (), statsrådet () och statsrådet (). 9 § Meddelande om aktuella debatter Talmannen meddelade att på begäran av Socialdemokraternas riksdagsgrupp skulle en aktuell debatt om statliga bolag anordnas . Från regeringen skulle statsrådet () delta. Den inkomna skrivelsen hade följande lydelse: Till talmannen om aktuell debatt med anledningen av regeringens utförsäljning av statliga bolag förklarade i sin budgetproposition att statliga företag för ska säljas och presenterades de sex företag som förklarades stå högst upp på försäljningslistan. klargjordes också att fler företag kunde komma att bli aktuella för försäljning. Den statliga bolagssfären utgör med sina 55 hel- och delägda bolag, cirka 190 000 anställda och sitt samlade värde på en mycket viktig tillgång för den svenska staten. Företagen är mycket välskötta och delar ut betydande summor till statskassan. Regeringens utförsäljningar riskerar dock att bli en dålig affär för ägaren. Utöver de direkta ekonomiska förlusterna vid försäljningarna, i form av uteblivna framtida utdelningar, innebär de också en överhängande risk för att viktiga marknaders funktionssätt försämras, ökade inslag av kortsiktigt ägande, att huvudkontor och viktig forskning och utveckling lämnar landet, att viktig infrastruktur riskeras samt att attraktionskraft som nordiskt finanscentrum minskar. Trots ett flertal interpellationsdebatter om det statliga ägandet och det faktum att försäljningsprocessen för de tre företag där regeringen redan har bemyndigande att förändra innehavet redan har inletts, har regeringens syn på principerna för och genomförandet av de kommande utförsäljningarna i viktiga delar förblivit outvecklad. På en hastigt sammankallad extra bolagsstämma i TeliaSonera genomfördes dessutom , med statens aktiva stöd och utan några förklaringar, stora förändringar av styrelsens sammansättning. Förändringarna har av marknaden setts som ett tydligt ställningstagande för en ökad kortsiktighet i ägandet. Även för de företag där regeringen redan har bemyndigande att förändra innehavet är det därför av yttersta vikt att regeringen omgående redogör för de principer som vägleder utförsäljningarna samt hur de kommer att påverka de marknader där företagen verkar samt placeringen av huvudkontor med mera. Med anledning av detta begär vi en aktuell debatt för att belysa alla de frågor som rör utförsäljningen av de statliga företagen. Talmannen meddelade vidare att på begäran av riksdagsgrupp skulle en aktuell debatt om kärnsäkerheten anordnas . Från regeringen skulle miljöminister () delta. Den inkomna skrivelsen hade följande lydelse: talman om aktuell debatt om kärnsäkerhet drabbades av det allvarligaste tillbudet i svensk kärnkrafts historia. Flera av säkerhetssystemen i Forsmarks reaktor 1 slogs ut och flera anställda, kärnkraftsexperter och andra har vittnat om att vi riskerade vår första härdsmälta. publicerades en intern rapport från Forsmark som vittnar om att säkerheten satts på undantag. Rapporten vittnar om en längre tids degradering av säkerhetskulturen till förmån för ökad produktion. Regeringen fattade 2006 beslut om att kärnkraftverken skulle tillåtas öka effekten i kärnkraftverken, något som , , nu gett tillstånd till för reaktorer i och . Denna effekthöjning gör enligt SKI att säkerhetsmarginalen minskar eftersom slitaget ökar. Den senaste rapporten är bara en i raden av flera om att säkerheten i svenska kärnkraftverk satts i andra rummet till förmån för ekonomiska vinstintressen. Regeringen har aviserat att man vill se ökade krav på kraftföretagen. Några besked om en internationell oberoende av svensk kärnsäkerhet har inte regeringen offentliggjort. Med anledning av de nya uppgifterna och allmänhetens berättigade oro begär de Gröna en aktuell debatt om tillståndet för svensk kärnsäkerhet. de Gröna och språkrör meddelade vidare att på begäran av riksdagsgrupp skulle en aktuell debatt om klimatet anordnas . Från regeringen skulle miljöminister () delta. Den inkomna skrivelsen hade följande lydelse: Till talmannen om Aktuell Debatt med anledning av två uppmärksammade klimatrapporter publicerade FN:s klimatpanel (IPCC) sin rapport om klimatförändringar drivna av människans eget beteende, framför allt utsläpp av växthusgaser. publicerades den s.k. Sternrapporten som innehåller en ekonomisk analys av klimatförändringarna. Båda rapporterna har fått stor uppmärksamhet i svenska och internationella media och frågan om vilka åtgärder som bör vidtas på politisk nivå internationellt och nationellt står nu i fokus. Ett första syfte med en Aktuell debatt i skall vara att klarlägga i vilken utsträckning partierna accepterar den beskrivning av klimatförändringen som ges i rapporterna, och att för väljarna lyfta fram problemet. Vetenskapsmännen som författat säger uttryckligen att de nu överlämnar sin rapport till politiker och andra beslutsfattare för åtgärder som minskar utsläppen av växthusgaser. Sternrapporten innehåller ekonomiska bedömningar av vad som händer om inget görs, eller görs senare, samt förslag till åtgärder. Ett andra syfte med en Aktuell debatt är följaktligen att diskuterar vilka politiska slutsatser som bör dras. menar liksom Sternrapporten att minskade utsläpp av växthusgaser inte bara är möjliga utan också går att förena med fortsatt tillväxt. För att det skall bli möjligt krävs en kraftfull användning av marknadsekonomiska styrmedel med ett globalt samhällsekonomiskt pris på i princip alla CO2-utsläpp, effektivisering och utvidgning till hela världen av EU:s system för handel med utsläppsrätter, koldioxidskatt och ändringar i energibeskattningen när det är en effektivare metod, och minskad avskogning. Vilka teknologier som kommer att användas inom energisektorn blir avgörande. Begränsningen är inte tillgången på fossila bränslen (kol, olja, gas) utan kravet att mänskligheten nu övergår till en global låg-fossilenergi-ekonomi. För del innebär både FN-panelens rapport och Sternrapporten nej till ny storskalig introduktion av naturgas och ja till utbyggd kärnkraft och dito forskning. Sternrapporten betonar behovet av privata och offentliga forskningssatsningar för att utveckla ny teknik som kan minska och effektivisera användningen av fossila bränslen, fånga upp och begrava CO2 i berggrunden, mm. Sist och mest: Att fullt ut utnyttja EU som miljöorganisation och det svenska EU-ordförandeskapets 2009 möjligheter till insatser på global nivå för minskade CO2-utsläpp. 10 § Meddelande om EU-debatt Talmannen meddelade att EU-debatt skulle äga rum . Meddelandet hade delats ut till kammarens ledamöter. 11 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2006/07:255 Till Interpellation 2006/07:255 Risk för den personliga integriteten av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är andra inbokade arrangemang. Till Interpellation 2006/07:257 Minskat engagemang mot utanförskap av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor. () Enligt uppdrag och rättschef 2006/07:262 Till Interpellation 2006/07:262 Utvärdering av sexualbrottslagstiftningen av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är andra inbokade arrangemang. Till Interpellation 2006/07:271 Granskningsavgifter av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor. () Enligt uppdrag och rättschef 2006/07:273 Till Interpellation 2006/07:273 A-kassa för säsongsanställda av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor. () Enligt uppdrag och rättschef 2006/07:274 Till Interpellation 2006/07:274 Effekter av neddragningar i offentlig service av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor. () Enligt uppdrag och rättschef 2006/07:279 Till Interpellation 2006/07:279 Plusjobb för personer av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor. () Enligt uppdrag och rättschef 12 § Svar på interpellation 2006/07:241 om genusarbetet i regeringen 1 Integrations- och jämställdhetsminister (): har frågat statsministern om han avser att vidta någon särskild åtgärd för att stödja kvinnliga statsråd som blir utsatta för krav på avgång. Interpellationen har överlämnats till mig. Att vara statsråd är förknippat med stora krav av både personlig och politisk karaktär. Ett hårdnande debattklimat innebär också att det tidigare mer sällsynta kravet på avgång mer frekvent har kommit att användas i den politiska debatten. Detta med argument av både politiskt och personligt slag. Interpellanten har rätt i att en del av de statsråd som avgått har varit kvinnor. avgång som först justitieminister och sedan utrikesminister utgör ett exempel, avgång som vice statsminister ett annat och avgång som skolminister ett tredje. Oavsett om statsråden är kvinnor eller män är det av vikt att de får stöd om de utsätts för avgångskrav. Det är lätt att bli trängd av ett mediedrev. I inget av de fall som interpellanten nämner har någon tvingats att avgå, utan valet att lämna regeringen har varit statsrådets eget. Oaktat detta är det av vikt att alla statsråd bedöms efter sina insatser och utifrån saklig grund. Här faller ett ansvar på statsministern och regeringen som helhet, men även på det debattklimat som grundläggs i mötet mellan regering och opposition. Regeringen avser inte att vidta några särskilda åtgärder. 2 (): Jag vet inte riktigt hur jag ska kommentera jämställdhetsministerns svar. Jag tycker inte att jag har fått något direkt svar på frågan. Ändå verkar det vara tre ministrar som har hanterat frågan och haft möjlighet att besvara den. Först fick jag besked om att EU-minister skulle svara på frågan, eftermiddag att det var statsminister och fick jag beskedet att det var jämställdhetsministern. I sista meningen står det att regeringen inte tänker vidta några åtgärder, och det är i och för sig ett svar. Med den politiska ideologi som jag har är jag definitivt inte nöjd med svaret. Jag tycker att det krävs mer av ett svar från en regering än denna enda rad. I början av svaret försöker man se problemet men har sedan inte någon beskrivande analys eller förslag på vilka åtgärder man ska vidta. Det kanske inte är så förvånande att svaret ser ut som det gör. Men på regeringens hemsida, som har uppdaterats det är alltså inte den förra regeringens kan man läsa frågan: Hur fungerar jämställdhetspolitiken i ? Det står att regeringen bestämmer vilka jämställdhetspolitiska mål som landet ska sträva efter att uppnå och att jämställdhetsministern ansvarar för samordning och uppföljning av jämställdhetsmålen. Vilka är då de målen? De är: jämn fördelning av makt och inflytande, ekonomisk jämställdhet, jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet och att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Jag tänker inte ta upp alla de fyra målen utan dem som jag tycker hör ihop med den här frågan. Om man går till punkten makt och inflytande säger man att ett av delmålen med jämställdhetspolitiken är en jämn fördelning av makt och inflytande. Kvinnor och män ska ha samma rätt och möjlighet att vara aktiva samhällsmedborgare och att forma villkoren för beslutsfattande. Beslutsfattande är definitivt något som man jobbar med och ägnar sig åt i regeringen. Jag tycker att det finns ett ansvar för att göra en analys. Ställs det hårdare krav både i regeringen och i samhällslivet i övrigt på kvinnor? Om man kommer fram till den analysen bör man vidta åtgärder. Av svaret ser det inte ut som om man har gjort den analysen att det är ett strukturellt problem utan mer handlar om individerna själva. Man har märkt ord utifrån det som jag har skrivit. Jag har skrivit att de fick avgå. Jag skulle tydligen ha skrivit att de avgick. Det var ju deras egna personliga val. Därför finns det tydligen inte något ansvar vare sig för jämställdhetsministern eller för statsministern att jobba med de här frågorna i regeringen. Det tycker jag är tråkigt och anmärkningsvärt. Vi har ju kommit en bit på väg när det gäller jämställdhetsarbetet i . Vi är inte ett jämställt land, men vi har kommit en bit på väg. Det är väldigt viktigt att regeringen tydligt visar att man jobbar med de här frågorna och analyserar de konsekvenser som man kan se och utifrån det kommer med åtgärder. Därför är jag missnöjd med svaret där man säger att man inte avser att vidta några särskilda åtgärder. Jag skulle vilja höra mer om det. Är det verkligen så att man inom inte tänker jobba med jämställdhetsfrågorna på det sätt som man kan läsa om på hemsidan? 3 (): Den här debatten handlar egentligen inte om att man ska hålla politiker som missköter sig bakom ryggen. Jag tycker att det ska ställas hårda krav på både kvinnor och män eftersom man ska vara ett föredöme för andra. Däremot tycker jag att det sänder ut fel signaler om kvinnor alltid ska dömas hårdare än män. Visst finns det män som också har dömts och tvingats avgå, men jag upplever att kvinnorna är fler och att det krävs mindre för att en kvinna ska tvingas avgå än att en man ska göra det. Detta är en större debatt i samhället. Naturligtvis speglar regeringen och det övriga samhället, så man kan inte säga att frågan bara ligger på regeringen. Men regeringen har ändå stor makt. Och regeringen kan också föregå med gott exempel. Det blir också symboliskt hur regeringen agerar, och det sänder också ut signaler till det övriga samhället. Något som jag tycker är väldigt viktigt är att kvinnor ska våga anta utmaningar, att kvinnor ska våga bli ledare och chefer. Det är ju en allmän bild att det är svårare att få en kvinna att ta ett uppdrag. Och kanske hänger detta lite grann samman med att man upplever att om man skulle misslyckas eller ifrågasättas så blir fallet så mycket hårdare för en kvinna än för en man. Jag tror därför att det får långtgående konsekvenser om man inte bryter denna utveckling. Vi kunde naturligtvis ha gjort mer när vi var i regeringsställning, men jag upplevde ändå att vi gjorde en del. Och en viktig symbolik var detta med Varannan damernas, inte bara bland våra riksdagsledamöter utan även i regeringen. Det var ett historiskt beslut. Men även då kunde man se att det fanns en tendens att döma kvinnor hårdare än män när någon hade gjort ett misstag. Det handlade naturligtvis om hur man inom regeringen bedömde det men även om den allmänna samhällsdebatten och drevet i medierna. Man kan ofta se att mediedrevet pågår längre när en kvinna har hamnat i blåsväder än när en man har gjort det. Därför kan det bli lite fel att säga att någon frivilligt avgår. Det är klart att om man är utsatt för en långtgående kampanj så är trycket att man ska avgå väldigt hårt. Jag tycker att detta också berör en större debatt. Det ställs ofta väldigt höga krav på en kvinna, inte bara på att man ska sköta sitt arbete. Man ses också väldigt mycket som maka och mor. Man frågar sällan en man hur han kan kombinera sitt uppdrag med att vara småbarnsförälder. Men det är en självklar fråga att ställa till en kvinna. Det riskerar att bli situationen damned if you do, damned if you dont, det vill säga att man riskerar att antingen anklagas för att ha lagt för mycket tid på privatlivet och småbarnen eller för att ha försummat familjen för sitt arbete. Och jag upplever också i debatten att detta lyfts fram i fråga om kvinnliga politiker. från gick ut och vågade faktiskt väcka denna debatt, vilket jag tyckte var väldigt positivt. Till och med hon som toppolitiker kände dessa dubbla krav. Denna vilja att ställa upp för sin familj var väldigt svår att kombinera med toppjobbet som politiker. Det är klart att även män ställs inför detta. Men jag tror att förväntningarna på en kvinna är högre från de närmaste men framför allt från samhället i stort. Jag tycker att detta är en väldigt viktig debatt. Och även om frågan inte bara ligger på regeringen tror jag att regeringen kan göra väldigt mycket för att skicka ut rätt signaler och ha rätt inriktning på jämställdhetsarbetet även i praktisk handling. Men det viktigaste är inte att alla politiker som missköter sig ska stanna kvar utan att inte döma kvinnor hårdare än män. 4 (): Jag instämmer med de tidigare talarna om att det var ett nonsenssvar som vi fick, att regeringen inte tänker vidta några åtgärder. Jag tycker att det är upprörande att vi har en jämställdhetsminister som inte är feminist och som inte ser de strukturella problemen. Allt ansvar är individens. Man ska alltså armbåga sig fram, och man ska som kvinna vara dubbelt så bra som en man för att klara sig i detta samhälle. En kvinna ska åtminstone klara av av vad en man klarar av för att uppfattas som lika duktig som mannen. Och det är mycket upprörande att vi nu har en jämställdhetsminister som säger att vi inte behöver vidta några strukturella åtgärder eller några andra åtgärder utan att det är individen själv som får visa att man är duktig och kan slå sig fram. Det är precis så illa att det kommer att gå bakåt med jämställdheten när vi har en sådan jämställdhetsminister. Socialdemokraterna kunde ha gjort mycket mer absolut. Vi flyttade fram positionerna med Varannan damernas i de beslutande församlingarna. Och vi försökte flytta fram positionerna i näringslivet, i institutioner och vid universitet där det är gamla strukturer som sitter kvar väldigt . Det har det gjort även inom politiken. I politiken har vi lyckats till en del. Men fortfarande måste jämställdheten, precis som demokratin, återerövras . Vi måste visa att män och kvinnor måste få samma möjligheter. Då måste man också lyfta fram kvinnor. Jag tycker att regeringen borde vara ett föredöme och en förebild och visa att man går före. Det går att lyfta fram kvinnor eftersom vi har väldigt många duktiga kvinnor runt omkring oss. Kunskapen finns inte bara hos det ena könet, utan den finns hos båda. Men kvinnor har förtryckts . Om man är feminist ser man de strukturella problemen, nämligen att kvinnor är underordnade män, och är beredd att göra någonting åt det. vet vi debatter att vi har en jämställdhetsminister som inte kallar sig feminist och som alltså inte ser dessa strukturella problem. Och bara det är ett problem i sig. För sedan hade jag en debatt med . Och i samband med det överlämnade jag en redogörelse för de fem härskarteknikerna till honom. Och senare har jag i kammaren också tipsat statsminister om att han skulle ha utbildningar inom , även för regeringsledamöterna, om de fem härskarteknikerna för att man sedan ska kunna vara en förebild. De fem härskarteknikerna handlar, som många förhoppningsvis känner till, om osynliggörande, förlöjligande, undanhållande av information, dubbelbestraffning och påförande av skuld och skam. Det är väldigt viktigt att ha kunskap om dessa härskartekniker. Jag har tipsat både och om att man skulle kunna ha utbildningar om dem. Tyvärr har svaret varit att det inte behövs. vill jag ta chansen att uppmana även jämställdhetsministern att utbilda sina egna regeringskolleger och även övriga på departementen om vad de fem härskarteknikerna innebär och om hur vi ska gå vidare för att män och kvinnor ska få samma chans. Någon har sagt till mig att vi är jämställda när kvinnor får göra bort sig lika mycket som män. Och där är vi inte än tyvärr. 5 (): Jag vill tacka statsrådet för ett alldeles utmärkt svar. Den här interpellationen handlar naturligtvis inte bara om hur det är i regeringen och så vidare. Jämställdhetsarbetet är väldigt viktigt i hela vårt land. Jag ser det på det sättet att de kvinnor som har kommit så långt som till både och regeringen är väldigt starka kvinnor. måste man vända på frågeställningarna. Om det hade handlat om män, hur skulle jag då, som råkar vara den enda mannen i den här debatten, ha uppfattat det? Skulle det vara att vi måste ha ett särskilt jämställdhetsarbete för oss män om det skulle vara på det sättet att kvinnor råkade vara i majoritet? Vi får väl i så fall ta oss samman. Det råkar vara så, herr talman, att i riksdagsgrupp befinner jag mig i genusminoritet. Ska jag börja ropa på strukturella åtgärder för det? Det är en liten grupp. Det är 12 män och 16 kvinnor. Vi män får väl försöka göra det bästa möjliga av situationen. Det säger jag trots att jag är riksdagsledamot, pappa och ordförande i några föreningar, och så vidare. Jag får väl göra någonting själv för att balansera de mycket starka kvinnor som finns. ropar man på åtgärder där åtgärder inte är befogade. Just den här interpellationen är på det sättet. De kvinnor vi har sett i regeringen uppfattar jag som mycket kompetenta. Jag uppfattar det nästan som en skymf att man skulle behöva göra några strukturella åtgärder för dem och mena att de inte skulle klara av sitt arbete alldeles utmärkt. De statsråd vi nu har är inte de enda som möjligtvis kan tänkas avgå . Vi har haft andra statsråd som har avgått, , statsrådet , som var finansminister. avgick på en sakfråga. Det finns en mängd olika orsaker till att män också avgår och inte bara kvinnor. Män avgår också därför att de kanske inte delar regeringens åsikt. Skulle vi under tid ha ropat på åtgärder för att det avgick en mängd män ? Dessutom avgick , som väl i och för sig möjligen var ensam om det. Men hon hade ett gott skäl under den tiden, enligt mitt sätt att se, att avgå på en sakfråga där hon inte var överens med regeringen. Det är bra att vi ska driva jämställdhetsarbetet hårt och intensivt. Men det får ändå vara måtta på de krav man ställer. Det behövs inte några strukturella åtgärder för att skydda oss män som är i minoritet i vår riksdagsgrupp eller kvinnorna om det är så att de är i minoritet i regeringen. Jag anser att kvinnorna är fullt kapabla att klara jämställdhetsarbetet och genusarbetet i regeringen utan hjälp från några män eller några andra. 6 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag försökte faktiskt hålla mig till att svara på frågan. Frågan var: Vad avser statsministern att göra för att stödja kvinnliga statsråd som blir utsatta för krav på avgång? Det var vad jag försökte svara på. Statsministern gav dem sitt stöd. Jag och andra statsråd gav också vårt stöd till dem. kan ställa frågan till de manliga statsråden varför de inte avgår. Du kan ställa frågan till kvinnorna. Varför avgick ni? Varför avgår ni inte? Det svaret har jag inte att ge till dig. Om ni vill diskutera jämställdhetspolitik gör jag det gärna.