prot · GU0980 · 2007-03-22 00:00:00 — Då slipper de att kanske bli utplacerade eller ha någon som kommer hem, med många olika människors pusslande för att få livet att gå ihop. Är det inte dags att se till att också de barnen har rätt till en förskola som alla andra barn? 14 () replik: När det gäller så kallade nattis har utskottet understrukit i betänkandet att det är viktigt att alla familjer ska kunna få sitt vardagspussel att gå ihop. Men vi vill avvakta den familjepolitiska reform som kommer för att se hur det skulle kunna sys ihop. Låt oss gå till vårdnadsbidraget. Precis som sade tidigare vurmar vi för en valfrihet. Vi respekterar att vi är olika som människor. Oavsett om jag bor i eller om jag bor i , där jag kommer ifrån, har jag som vuxen individ och förälder en egen ståndpunkt och ett eget liv att ta hänsyn till, som kanske inte rimmar riktigt så bra med allt vad vi som politiker i andra hand kan bestämma. Att ge dessa människor som stannar hemma upprättelse, ett litet erkännande, en klapp på axeln för att de uträttar ett arbete i hemmet när de väljer att vara hemma med sitt barn är inte heller att förakta. I , som ju har jobbat med ett vårdnadsbidragsförslag, var det 92 familjer som valde att pröva den möjligheten. Det är en handfull som kommer att göra det. Det motsvarar av barnen, men i av familjerna var det pappan som valde att stanna hemma. Jag skulle vilja kontra och fråga varför ni vill sätta er till doms över människors, över föräldrars, fria val. 15 () replik: Jag börjar med att konstatera att det i av fallen var mamman som stannade hemma. Det är en ganska betryggande majoritet, och det visar inte att man på något sätt bryter det här med kvinnors ansvar för barn. Man förstärker det i stället. Du frågar varför vi vill bestämma över andra. Man har alltid ett eget val. Det valet kan ingen ta ifrån oss. Vi lever i ett demokratiskt samhälle. Man röstar på olika partier utifrån att man vill ha olika inriktning på samhället. Man kanske tycker att barn har rätt till båda föräldrarna och att det är viktigt att man ändrar den maktobalans som finns mellan kvinnor och män, där kvinnor står för det obetalda arbetet och män i mycket högre grad för det betalda. Detta påverkar kvinnors inflytande i samhället, kvinnors löner och kvinnors ställning på arbetsmarknaden. Med tanke på detta tycker jag att vi tittar framåt medan ni tittar bakåt i något mischmasch. Det består av något som egentligen kanske vill ha en mer pedagogisk inriktning på förskolan och det som värnar, nämligen den traditionella kärnfamiljen där kvinnan alltid har tagit ett större ansvar för barn och hem. Det är det här vi vill ändra. Man kan bara se sig om ute i , där kvinnorna strejkar i protest mot liknande modeller. De säger: Vi vill kunna vara kvinnor som både arbetar och har familj. Om inte samhället fixar detta så blir det färre barn. Jag ser det nog som tvärtom; ska man ha en modern familjepolitik så ska man skapa utrymmet genom förkortning av arbetstiden och genom att ställa krav så att man ser till att både män och kvinnor kan kombinera föräldraskap med jobb. Men vi ska inte konservera gamla mönster där kvinnor ska fortsätta att ta ansvar för hem och familj medan männen är ute och gör karriär i arbetslivet. 16 () replik: Jag ska avslöja något för dig, : Jag har själv varit en förälder som har valt att vara hemma med mina barn. Jag stannade hemma med mina fem barn . Men det har faktiskt inte hindrat mig från att känna mig fri och jämställd i relationen med min make. Tvärtom har han också backat upp det hela. Och som förhållandet ser ut är det han som får ta ansvar för hemmet medan jag kan få vara här uppe och försöka ändra politiken. Det finns ingen självautonomi i att ett vårdnadsbidrag på något vis skulle permanenta idéer om att vi går tillbaka i samhällstänkandet. Tvärtom möjliggör detta för föräldrar att själva göra de stora valen. Det kan handla om föräldrar som ser att barnen behöver mogna mer. Barnen kanske är infektionskänsliga. Föräldrarna kanske i det läget vill ge barnen en bättre start i stället för att eventuellt utsätta dem för större risk för infektioner. Man kanske vill ha barnen på dagis kortare dagar. Det är det som vi hoppas ska kunna presenteras i den familjepolitiska reformen, där detta sammantaget med den pedagogiska förskolan för treåringar, jämställdhetsbonus och vårdnadsbidrag kommer att ge föräldrar runt om i en helt annan förutsättning för sitt framtida liv. 17 (): När man blickar tillbaka lite grann har det varit spännande och fascinerande att följa förskolans utveckling från att ha varit uteslutande barnpassning och barnomsorg till att ha utvecklats till en förskola med ett pedagogiskt uppdrag. De som var aktiva i politiken vet att förskolan ute i kommunerna lydde under socialnämnden. lyder den normalt sett under de nämnder som har hand om utbildning. Vi i har som helhet både varit med på och pådrivande för ett antal förändringar av förskolan. Vi har varit för att ge förskolan ett pedagogiskt uppdrag. Vi har varit för en läroplan för förskolan. Vi har varit för den allmänna förskolan och vi har varit för förskoleklassen. Jag blev missförstådd när jag talade om skolstart . Men det vi tänkte oss då var just den kombination av lek, skola och skolförberedande verksamhet som förskoleklasserna nu har. I praktiken har vi nu nästan skolstart eftersom går i förskoleklasser. Många frågar varför vi i alliansen nu när vi presenterar så många nyheter på skolområdet inte kräver så mycket nyheter för förskolan. Vi engagerar oss i förskolan, men det är sant att förskolan som helhet har utvecklats positivt medan de stora problemen finns i grund- och gymnasieskolan. Den svåraste och den mest dagsaktuella frågan är faktiskt vad som händer efter förskolan och i skolan. Regeringen har ändå tydligt visat i budgetpropositionen och i andra sammanhang att man tänker starta ett arbete både med skollag och med att förtydliga förskolans pedagogiska uppdrag. Jag har själv barn som fick massor av positiv stimulans i förskolan och jag har barnbarn som verkligen tycker att det är jätteroligt att gå till både förskolan och förskoleklassen. Jag tycker att genomförandet av förskoleklassen är en av de få riktigt lyckade skolreformer som genomfördes under den socialdemokratiska regeringen. fick vi också etableringsfrihet och valfrihet i förskolan. Förskolan fick en roll som mer påminner om fristående skolor. Kommunerna fick mindre möjlighet att godtyckligt säga ja eller nej till en fristående förskola. Det var en fin reform som genomfördes i av de borgerliga partierna och . Valfrihet och mångfald är bra. Svenska barn och föräldrar har inte förlorat utan vunnit på att valfriheten har blivit större inom både skolan och förskolan. Där har vi också en historia. Det var ett enormt motstånd under mot detta. Om vi går tillräckligt långt tillbaka i tiden fanns det någonting som hette lex Pysslingen, som den socialdemokratiska regeringen drev igenom. Den innebar förbud mot både privata förskolor och föräldrakooperativ. Man kan säga att reformen som vi genomförde var den sista spiken i kistan på just lex Pysslingen och det tänkande som fanns bakom den att vara emot alla alternativ i förskolan. När jag har sagt allt detta positiva om förskolan ska ingen förneka att det ändå finns ett stort antal utmaningar. Grupperna är till exempel alldeles för stora på många håll i landet. Bristen på förskollärare, på fritidspedagoger och annan utbildad personal är ett stort problem. Barn behöver både lugna stunder och tid för vila. Barn mår inte bra av stress och de mår inte bra av höga ljudnivåer som pågår. Grupperna är för stora, ljudnivåerna är för höga och bristen på lugn och ro är en stressfaktor. Därför kommer säkert debatten om gruppstorlekarna att stå i fokus , inte minst bland föräldrar. Det finns riktlinjer från , som inte alltid följs. Det är svårt att formulera det här i detalj. Vi från har ibland fört fram att man borde ha strängare riktlinjer, men det är svårt att bestämma hur de ska formuleras. Det är också farligt att göra en alltför ensidig fokusering bara på gruppstorlekarna. Det gör att man glömmer andra kvalitetsfaktorer som också är viktiga. Det är ändå uppenbart att målet måste vara att man följer upp de riktlinjer som finns hos och att kommunerna arbetar starkare än för att ha rimliga gruppstorlekar. De öronmärkta pengar som har gått till att förstärka personalen i har förts över till kommunbidraget. Den borgerliga regeringen förde över 2 miljoner till kommunbidraget för att man på bästa sätt ska kunna jobba med kvalitetsförstärkningar i förskolan. Bristen på förskollärare är också ett mycket stort problem. Som en av många negativa följder av den nya lärarutbildningen som genomfördes för fyra har det visat sig att de allra flesta väljer bort inriktningen mot att bli förskollärare och fritidspedagog. Den inriktningen har blivit otydlig. Jag ser fram emot den reform av lärarutbildningen som den borgerliga regeringen har aviserat. Den ska framför allt leda till en större specialisering mot olika inriktningar i lärarutbildningen, och det behövs. Det behövs naturligtvis också utbildad personal, fritidspedagoger, för att höja kvaliteten i skolbarnsomsorgen. I budgetpropositionen har regeringen redovisat avsikten att göra förändringar för att underlätta och förbättra barnens och föräldrarnas situation. Den familjepolitiska reform som alliansen förbereder kommer att innehålla mycket tydliga krav på hög kvalitet i förskolan som den kommer att öppna för att familjer ska kunna lösa sina vardagsfrågor efter sina egna behov och önskemål i större utsträckning än . I det kommande skollagsarbetet ska också ansvarsfrågorna för förskolan behandlas. Det behövs flera olika personalgrupper i förskolan. Det behövs barnskötare, förskollärare och annan personal. Jag menar att det är väldigt viktigt att vi framhåller betydelsen av pedagogiskt utbildade lärare. Det bör skrivas in att pedagogiskt utbildad personal har huvudansvaret för den pedagogiska verksamheten. Det bör också formuleras tydligare mål och tydligare krav på uppföljning när det gäller pedagogiska mål i läroplanen för förskolan. Det pedagogiska uppdraget behöver bli tydligare formulerat utan att man tappar någonting av de fina metoder med lärande genom lek och så vidare som finns i förskolan. Det är också viktigt att jämställdhetsarbetet utvecklas. Just nu ligger betänkandet från Delegationen för jämställdhet i förskolan ute på remiss. För mig och för alliansen är det mycket viktigt att förskollärare och annan personal är väldigt väl medvetna om hur man arbetar för att inte förstärka sociala könsroller. Förskolan ska fortsätta att utvecklas. Den ska vara en plats för utveckling och lärande genom lek. Förskoleklassen ska fortsätta att förena det bästa av förskolans och skolans metoder. Regeringen har i olika dokument tydligt redovisat hur den vill fortsätta med arbetet att utveckla förskolan. Majoriteten i utskottet stöder det arbetet. Därför yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på samtliga motioner. I detta anförande instämde (), () och (). 18 (): I som presenterades kunde man ta del av ett antal intervjuer med skolbarn. Barnen fick berätta om hur de mindes den tid då de gick i förskolan. En flicka som var vid intervjutillfället sade: Det roligaste var att träffa kompisar och leka och så. sade jag till mamma och pappa att de skulle hämta mig tidigt, men när de sedan kom ville inte jag gå hem för vi hade så roligt. Förskolan ger barn en fantastisk möjlighet att leka och lära. De flesta barnen i undersökning är nöjda med den omsorg de fick de gick i förskolan. Minnena som beskrivs är fyllda av lek och skratt. Även om undersökning inte är heltäckande är det ett glädjande resultat. En trygg barndom skapar trygga vuxna. Där tror jag att vi alla är överens. I har vi en barnomsorg som är unik i sin omfattning. Den har kommit långt i sin utveckling även om det finns mer att göra. Vi i alliansregeringen har ambitioner som är höga på det här området. Den modell med statligt och kommunalt subventionerad barnomsorg som finns kommer inte att ändras, utan den ska enbart utvecklas och kompletteras. Vi kristdemokrater arbetar i alliansregeringen för en barnomsorg som präglas av valfrihet och mångfald. Det ska vara en mångfald av förskolor med olika inriktning, men det ska också finnas plats för andra omsorgsformer, till exempel familjedaghem, tvåfamiljslösningar och föräldrar som själva, under än vad man kan , kan vara hemma med sitt barn när det är litet och så vidare. Målet med barnomsorgspolitiken måste vara att varje barn har en trygg tillvaro. Allt annat är helt otänkbart. Det är föräldrarna som ska besluta om hur det här görs. Mina allianskamrater har gång på gång upprepat det, och jag vill också understryka det och upprepa det. Det valet ska kunna ske utan påverkan av vare sig statliga regelverk eller pekpinnar från myndighetspersoner eller politiker. För att det ska vara möjligt krävs det en mångfald, men det krävs också ekonomiska möjligheter för att kunna göra ett val. För att öka den verkliga valfriheten kommer vi i alliansregeringen att införa en barnomsorgspeng, en jämställdhetsbonus och ett vårdnadsbidrag. Vi kommer också att göra en pedagogisk satsning, något som är nog så viktigt. Vi tror att det här är reformer som ger föräldrar bättre ekonomiska möjligheter att fritt välja mellan olika omsorgsformer. Vi är övertygade om att det är reformer som ger föräldrar en större möjlighet att välja. Det låter från vänsteralliansen som om det skulle ske på bekostnad av förskolorna, men så är det inte. Detta är argument som vi alltid får höra. Jag vill än en gång stryka under att det inte handlar om det. Det är också för att garantera mångfalden som allianspartierna tillsammans med har genomfört en fri etableringsrätt för förskolor. Etableringsfriheten innebär att en kommun inte kan stoppa etableringen av en fristående förskola som drivs av ett föräldrakooperativ. Jag behöver inte utveckla det mer. Det gjorde i sitt anförande. I en av vänstersidans motioner tar man upp varför man motsätter sig detta. Det är och Socialdemokraterna det handlar om, eftersom vi har stöd från som är inne på samma tankesätt. Jag tycker att argumentet att det är svårt för kommunerna att planera sin verksamhet är mycket märkligt. Det är tydligt att Socialdemokraterna och Vänstern tycker att kommunernas planeringsverksamhet är viktigare än att skapa mångfald inom barnomsorgen. Den är viktigare än att möta föräldrarnas behov av barnomsorg. Det är mycket märkligt, men det är ett tydligt och bra besked till väljarna . Föräldrarnas omsorg om det lilla barnet kan aldrig ersättas av andra vuxna runt omkring. Det är i samspelet mellan barnet och föräldrarna som barnets personlighet utvecklas. Men vuxna inom olika barnomsorgsformer och inom förskolan är också mycket viktiga personer för barnets utveckling. De allra flesta barn i förskoleåldern går i förskolan . Vi vet att det är som gör det. Därför är det oerhört viktigt att satsa på en förskola med hög kvalitet. Vi vet att det är det viktigt för framtiden att ge våra barn en förskola som är värd namnet. Därför krävs det en pedagogisk satsning och personal, både barnskötare och förskollärare. Men vad är då hög kvalitet i förskolan? Ja, det är lätt att kräva mer personal och mindre barngrupper. Alla här inne är nog ense om att vårt mål måste vara att försöka minska grupperna i förskolan så mycket som möjligt och öka tillgången till välutbildad personal. Vi kanske har lite olika åsikter om hur vi ska nå dit, men målet tror jag är detsamma för oss alla. Är det så att antalet förskollärare och barngruppernas storlek är det enda måttet på en förskolas kvalitet? Jag tror inte det. Kvalitet handlar om så mycket mer. Det handlar om trivsel, trygghet, omsorg och delaktighet alla lika viktiga mål som barngruppernas storlek, men betydligt svårare att mäta. Här finns också tydliga politiska skillnader. Ofta när jag lyssnar på debattinlägg från framför allt och Socialdemokraterna så tycker jag att det lutar åt att synen på prestationstänk framträder lite väl kraftfullt i stället för att man pratar om barns trygghet och omsorg om barnen. Ett prestationsstyrt tänkande av det slag som jag ibland hör uttryck för är främmande för mig och för när vi talar om förskolan. En förskolas kvalitet får aldrig mätas utifrån ett barns prestation. Målet för förskolan måste i grunden handla om att ta till vara barnets nyfikenhet och lärande genom lek som utvecklas allteftersom barnet blir äldre och som följer barnets egen utveckling. I motioner som vi behandlar i betänkandet finns det också ett socialdemokratiskt förslag om att göra förskolan avgiftsfri. Som ett första steg föreslås sänkt maxtaxa. Jag tror att det bara är en tidsfråga innan vi här i kammaren kommer att möta motioner som handlar om att vi ska ha en kostnadsfri, obligatorisk förskola för alla barn. Jag är glad att vi har en alliansregering i som inte har den inriktningen. Enligt syn styrs kvaliteten i förskolan av barnets egna upplevelser, inte av vuxnas krav på prestationer. En förskola där barnen känner sig trygga, uppskattade och bekräftade är en förskola med hög kvalitet. Vi kristdemokrater kommer i alliansregeringen att även fortsättningsvis arbeta för att stärka och utveckla förskolan, men vi kommer också att arbeta för flexibla lösningar där familjer på olika sätt kan kombinera arbete med mer tid för barnen. Jag vill avslutningsvis yrka bifall till förslaget i betänkandet i sin helhet och avslag på samtliga motioner. I detta anförande instämde (), () och (). 19 (): Svensk förskola är en oerhört fin och uppskattad förskola som lägger grunden för det livslånga lärandet. Förskolan har varit föremål för internationell uppmärksamhet i mycket positiv mening, och är ett land som på det här området uppfattas vara i framkant. Det har särskilt bäring på att föräldrarna kan förena föräldraskapet med arbete och studier. Barnen i förskolan är barn. De är inte elever, och det är mycket viktigt. Förskolan ska utveckla sitt förskolepedagogiska förhållningssätt. Omsorg och lärande bildar en helhet. Utgångspunkten är att leken är grunden. Barnen står i centrum. Vi ska inte utveckla något som kan liknas vid barnskola i . Kvalitetsarbetet står i centrum för oss socialdemokrater när det gäller förskolan. Under tidigare socialdemokratiska regeringar har riktade satsningar på att stärka förskolans kvalitet genomförts, och jag är mycket väl medveten om vilka som röstade emot de förslagen här i kammaren. Det är viktigt att inte åtgärder vidtas som drar resurser, ekonomiska medel, från förskolan till annan verksamhet. Vi avvisar en sådan utveckling, och därför avvisar vi också vårdnadsbidraget. Förskolan ska bygga på en grund som är solidariskt finansierad med allmänna medel. Den ska vända sig till alla barn, oavsett familjernas inkomst, sociala bakgrund eller bostadsort. Barn från olika bakgrunder och miljöer ska kunna mötas. Det är en självklarhet för oss att successiva steg ska tas mot en avgiftsfri förskola. Maxtaxan är det första steget. Däremot har jag aldrig hört talas om att vi skulle införa någon sorts obligatorium. Personer som dryftar den typen av farhågor och slutsatser lever i fantasiernas värld. För att kunna möta föräldrarnas behov av en förskola av god kvalitet krävs det att kommunerna har goda och långsiktiga planeringsförutsättningar. Genom den så kallade fria etableringsrätten försvåras kommunernas långsiktiga planeringsförutsättningar. Vi anser att så länge kommunerna har ansvar för ekonomi och planering av förskolan ska de också ha beslutanderätten när det gäller nyetablering, detta just för att kunna klara behovet av platser och för att kunna klara kvalitetsutvecklingen. Vi anser också att man ska kunna erbjuda en verksamhet som svarar upp mot många olika typer av behov. Också skiftarbetande, ensamstående, helgarbetande föräldrars behov måste man kunna möta. Lagstiftningen måste ses över på ett sådant sätt att kommunerna får en tydligare skyldighet att ordna barnomsorg på obekväm arbetstid. Förskolan måste också klara av att leva upp till insikten om att vi nu lever i ett mångkulturellt samhälle. Många barn lever i familjer där man inte talar svenska i hemmet. Tyvärr är det så att andelen barn i förskolan som får modersmålsstöd har sjunkit. För att utveckla förskolans arbete och värna dess kvalitet måste modersmålsstödet förbättras. I skollagen eller grundskoleförordningen bör det ske en reglering som ger eleverna i förskoleklass rätt till svenska som andraspråk. Förskolan har en viktig roll när det gäller integration och att lägga grunden för ett sammanhållet samhälle. Jämställdhetsarbete är också viktigt. Jämställdhetsfrågorna bör prioriteras högre. Likabehandlingsplaner är ett bra första steg. Vi anser att det ska vara obligatoriskt med praktisk så kallad genuskunskap på förskollärarutbildningen. Det finns anledning att känna stolthet över mycket i förskolan. Vi har nått långt i vårt land. Men vi vill inte vara med om att man vrider klockan tillbaka. Vi vill inte vara med om att dra resurser ur förskolan. Vi vill utveckla kvaliteten, och vi vill göra den avgiftsfri. Jag yrkar bifall till s-reservationerna 1, 2, 4, 7 och 8, och jag vill också notera det särskilda yttrande där vi markerar att vi vill utveckla och värna kvaliteten i fritidshemmen. I detta anförande instämde (). 20 i (s): Det är en fröjd för örat för en gammal fritidspedagog som har jobbat inom barnomsorgen och skolan alla sina yrkesverksamma år att höra de lovord som majoriteten säger om förskolan. Jag har inte hört det ljudet i skällan under alla år här. Det är viktiga frågor som ni lyfter fram i utskottet och som vi kommer att ta beslut om här , både när det gäller omsorg på obekväm arbetstid, utbildad personal och barngruppers storlek. Men det jag begärde ordet för har sin utgångspunkt i min motion 340. Förskolan är det första ledet i det livslånga lärandet. Förskolan ska inte syssla med undervisning. Jag förstår att utskottets majoritet kan bli förvirrad när de läser rubriken och tillkännagivandepunkten i min motion. Det är nämligen så att det står förskolan där, men det ska stå förskoleklass. Det rör ämnet svenska som andraspråk. Vi gjorde en förändring i läroplanen för förskolan 2005 där vi lyfte upp vikten av modersmålet. Vi måste arbeta med detta. Vi såg att det fanns väldigt många förskolor och kommuner som inte arbetade tillräckligt med det. Man kanske inte hade förmåga eller ekonomiska möjligheter. Men vi tryckte på detta i läroplanen. Det är viktigt. Men det är också viktigt, när barnen kommer lite längre upp i åldrarna, att de får undervisning i det svenska språket som kanske är upplagd på ett lite annorlunda sätt än den vanliga undervisningen i . Här kommer lätt sexåringarna i kläm. Vi har inte en obligatorisk skola från , och för min personliga del är jag tveksam till att vi ska ha det. Men däremot går nästan alla sexåringar i förskoleklass och borde ha en rättighet att få ta del av denna sorts arbete med det svenska språket. Det är viktigt att vi fortsätter med modersmålsundervisningen även upp i skolåldern, för vi vet också hur viktigt det är att på ett ordentligt sätt kunna fullfölja sitt modersmål. Man lär sig lättare och har lättare att ta till sig saker. Jag vill därför be majoriteten fundera på om de kan bortse från att det står förskola och i stället tänka förskoleklass, för det är intentionen och innehållet i motionen det sägs också på sista raden och därmed kanske kunna bifalla reservation 7 från Socialdemokraterna, . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 10 § Krishantering och skydd mot olyckor Föredrogs försvarsutskottets betänkande 2006/07:FöU4 Krishantering och skydd mot olyckor. 21 (): ska vi diskutera kriser och krishantering. Redan själva ordet kris används ibland lite väl ofta och kanske i lite väl olika sammanhang. Inte minst innehåller tidningsrubriker ofta uttrycket nu är det kris.