prot · GU09131 · 2007-06-21 00:00:00 — Inom ramen för denna prioritering kan man konstatera att har personer med funktionshinder fått en större del av programmen jämfört med och 2006. Andelen funktionshindrade i program har ökat mer än andelen arbetslösa med funktionshinder jämfört med . Slutligen vill jag påpeka att det finns en speciell insats för personer med socialmedicinska och psykiska funktionshinder nämligen skyddat arbete hos offentlig arbetsgivare. deltog drygt 5 000 personer i denna insats. 115 (): Jag vill (talaren gör tecken liknande teckenspråk). Jag gjorde ett försök att tacka ministern för svaret på teckenspråk. Alla här kunde se att språket var bristfälligt, utan några känslor och utan något större engagemang, helt enkelt en mekanisk rörelse. Exakt så, herr talman, uppfattar jag och upplever jag svaret från statsrådet, utan engagemang. Oavsett hur frågan om funktionshindrade lyder eller vilken ledamot som ställer frågan blir det samma svar: Det är 2 000 nya lönebidragsanställningar. av det totala antalet lönebidragsanställningar är 2 000 anställningar. Enligt den statistik som finns att hämta på Ams hemsida hade 60 289 personer lönebidragsstöd vecka 24 . Jämfört med är det nästan 200 personer färre. Det har alltså blivit färre personer med lönebidrag jämfört med . Antalet i skyddade arbeten hos offentlig arbetsgivare, som statsrådet också redovisar i sitt svar, var vecka 24 4 988. var det 5 153. Det är alltså återigen färre möjligheter för funktionshindrade att komma in på arbetsmarknaden. Som jag sade måste man vänta därför att det inte finns några resurser och möjligheter. För att få en anställning på måste först restförmågan testas. Det måste ske en arbetsprövning. Tyvärr är det så att statsrådet själv har medverkat till att det blivit mindre resurser när det gäller både åtgärdsprogrammen och personal. Det finns nu allt färre arbetsförmedlare som har möjlighet och tid att jobba med funktionshindrade, även i mina hemtrakter i . Jag skulle vilja återkomma till detta senare i debatten, men jag hoppas att statsrådet nu ger mig svar på varför de har blivit färre. 116 (): Det är nästan så att man beklagar att man behöver begära ordet, för vi som gillar det här med arbetsmiljöfrågor inser att arbetssituationen för ministern måste vara ganska svår här just . Jag ska nu gå över till frågan om de funktionshindrade. Vi har haft en sådan debatt tidigare. Antalet arbetssökande funktionshindrade som är inskrivna på arbetsförmedlingarna har ökat . I är det inte ovanligt att en arbetsförmedlare har ansvar för 100150 arbetssökande med funktionshinder. Prognosen är att gruppen riskerar att öka, eftersom regeringen har aviserat en allmän omprövning av alla sjukersättningar för dem som inte fyllt . Även här slår bantningen av arbetsmarknadsutbildningarna och de så kallade förberedande utbildningarna igenom. I har bantningen haft direkta effekter på arbetsförmedlarnas möjligheter att göra så kallade arbetsförmågebedömningar hos funktionshindrade. handlade länsarbetsnämnden upp stora delar av dessa tjänster av externa aktörer, vilket det nu inte längre finns utrymme för. Möjligheten att göra arbetsförmågebedömningar begränsas ytterligare eftersom arbetsförmedlaren själv måste göra hela insatsen att leta upp lämpliga arbetsgivare. Den tid som finns för detta begränsas när man har uppemot 100150 sökande att administrera. Risken är att utvecklingen leder till ett kraftigt försämrat stöd och framför allt till en dålig kvalitet i arbetet med de arbetssökande. Kontakterna med företagen försvåras när resurserna minskar. Detta, herr talman, är ingenting som vi har hittat på eller kommit fram till helt ovetande, utan vi har faktiskt varit runt på en rad arbetsförmedlingar, inte minst i den här regionen, och försökt lyfta fram frågorna om ungdomars situation och funktionshindrades situation. Det är utifrån det som vi för frågorna vidare. 117 Arbetsmarknadsminister (): Jag har debatterat samma fråga med några av och partikamrater tidigare. Och jag vill tacka för att ni tar upp debatten, för det är en oerhört viktig diskussion att föra. Vi vet att arbetskraftsdeltagandet bland funktionshindrade är väsentligt lägre än bland den övriga befolkningen. I grund och botten finns det inget skäl för det. Det kan naturligtvis i det individuella fallet vara så att man inte har hundra procents arbetsförmåga kvar. Jag skulle vilja vända på det och se det ungefär så här: Det ska inte spela någon roll vilken storlek man har på hjulen på sin kontorsstol. Det ska inte vara någon skillnad om man, som vi som inte är funktionshindrade, har små hjul på stolen eller om man är funktionshindrad och har stora hjul. Vår uppgift måste vara att efter bästa förmåga utjämna den typen av skillnader och att få även funktionshindrade tillbaka i arbete utifrån den arbetskapacitet som de faktiskt har. Då tycker jag att utgångspunkten måste vara den individuella möjligheten eller förmågan att ta sig tillbaka. Jag har haft samtal och diskussioner med handikapporganisationer, bland annat DHR och HSO, för att höra deras syn på vad det är för hinder som står i vägen och vilken typ av åtgärder som är viktiga. Och det finns en lång rad åtgärder som de kommer tillbaka till. Den första är naturligtvis att stärka verksamhet det som kommer att bli . Inte sällan kan det förekomma multidiskriminering om man är funktionshindrad man kanske också är kvinna, gammal eller vad det nu kan vara. Vi måste se till att så mycket det går motverka den typen av illegal diskriminering med de legala medel som finns för att beivra den typen av beteenden. Det är ett mer preventivt syfte. Men i ett något mer proaktivt syfte finns det också mer att göra. Arbetsmarknadens parter har olika typer av konstellationer för att hjälpa till med att få in invandrare på arbetsmarknaden, men man har inte motsvarande när det gäller funktionshindrade, vilket skulle vara en önskan från min sida. Varför inte sluta sig samman och gå igenom vilka typer av överenskommelser man kan sluta och vilken typ av proaktivt arbete arbetsmarknadens parter kan göra för att minska den typen av fördomar som finns mot många funktionshindrade? Det gäller både fysiskt funktionshindrade och, inte minst, personer med olika typer av psykiska handikapp. Detta är två parametrar. Det vi kan göra är naturligtvis att bidra till det på olika sätt, dels genom att föregå med gott exempel, dels genom att göra det som vi har gjort. Vi har nämligen anslagit en knapp miljard mer för just till anställningar inom , lönebidrag och annat. Det gör vi för att hjälpa dem som behöver hjälpen allra mest och som inte har en egen förmåga ens i goda tider. Vi kommer naturligtvis att fortsätta debattera matchning och vad det nu kan vara. Här tror jag att vi får fortsätta att ha en bred och öppen dialog, naturligtvis också med de olika organisationer som finns på det här området. En debatt som jag gärna inbjuder till, och som jag hoppas att vi kan fortsätta att ha framöver, är vad vi gör med den så kallade rehabröran som de funktionshindrade själva beskriver det det vill säga svårigheten att få en korrekt beskrivning och handläggning av den rehabilitering man behöver för att kunna komma tillbaka till arbetet. Här finns betydligt mer att göra. Jag hoppas att vi kan få en intressant och spännande diskussion om vad det skulle kunna vara och hur vi bättre ser till att få det att funka. Jag tror nämligen att vi vill samma sak. Det ska inte spela någon roll om hjulen på kontorsstolen är stora eller små. 118 (): Jag blir lite brydd. Det är i en debatt som statsrådet använder små och stora hjul. Jag vet inte hur jag ska uppfatta det. Statsrådet och jag har den förmånen när vi sätter oss i våra kontorsstolar att när vi småningom vill ta en kopp kaffe reser vi oss upp och går och hämtar kaffe. Eller om vi behöver gå på toa kan vi resa oss ur stolen. Men för den som har stora hjul är dessa två hjul den personens ben. Så där tror jag att statsrådet gör en felaktig jämförelse. Man kan tolka detta vidare och säga att okej, då ska vi anpassa arbetsplatsen så att den som har stora hjul kan ta sig till fikarum, toalett, sammanträdesrum och allt. Hur blir det då om vi bygger ut tanken och säger: Okej, hur blir det med de döva som jag började debatten med? Hur blir det för dem? Ska de bara gå runt och vifta med händerna och le och då är allt bra? Eller ska man även anpassa arbetsplatsen för dem? Då måste man lära oss andra på arbetsplatsen teckenspråk. Jag tycker, herr talman, inte om jämförelsen mellan stora och små hjul. Det måste jag säga när jag nu hör den för . Jag tycker faktiskt att det är lite nonchalant att jämföra det. Jag kan förstå att statsrådet har en tanke där om att vi inte ska ha fördomar. Jag hoppas att vi alla jobbar för att inte ha några fördomar. Men vi ska ändå inte säga att det inte är något problem. Vi ska jobba för att förebygga att det inte blir något problem. Men att jämföra med kontorsstolshjul tycker jag var att ta i. Som jag nämnde när det gäller funktionshindrade som är döva finns det 10 000 personer i landet som är från och döva och hörselskadade. De kommer snart ut på arbetsmarknaden. är det så att arbetslösheten bland döva och hörselskadade ungdomar är högre än bland ungdomar utan funktionshinder. Vad tänker ministern göra åt det? Antalet lönebidrag och minskar. Vad tänker ministern göra? Det enda svaret jag fick var att Ams och arbetsförmedlingarna får göra den politiska prioriteringen. Utifrån den debatten som hade tidigare om att arbetsförmedlarna har en utsatt arbetsmiljö tycker jag inte att de även ska göra politiska prioriteringar åt regeringen. Det tycker jag är fel. Regeringen måste själv säga: Detta vill vi prioritera, dessa grupper vill vi prioritera. Jag hoppas innerligt att också funktionshindrade ligger på den prioriteringslistan. 119 (): Man kan ganska tydligt se att där man har satt in resurser och åtgärder har det också blivit resultat. Sätter man in särskilda resurser för arbetsförmedlare att söka upp företagare och förbereda möjligheter för att få ut funktionshindrade ger det resultat. Det finns sådana exempel i andra sammanhang också. Ministern har själv berömt detta med 50- plusverksamheten i en av Hötorgsskraporna i . Vilket fantastiskt resultat, men vilka resurser man har gett! Gör man det på de områden som har det svårast kan det få positiva effekter. Och det är viktigt att de goda exemplen sprids vidare. Det vi ser är att när man skär ned på arbetsförmedlingarnas resurser får det negativa konsekvenser för dem som står långt ifrån. Det är långtidsarbetslösa ungdomar och inte minst funktionshindrade. Det är därför det är så viktigt att hålla denna debatt vid liv. Kontakten med företagarna i dessa frågor är viktig för att få den berömda matchningen att fungera. Där kan vi diskutera socialt företagande, kooperativa företag, kontakter och så vidare för att på så sätt komma till rätta med det. De goda exemplen måste spridas vidare, och vi måste se till att ha tillräckliga resurser där de bäst behövs. Och kritiken mot att man tar bort dessa resurser är knivskarp från , arbetsförmedlingarna och andra. 120 Arbetsmarknadsminister (): Först klagar på brist på engagemang. Sedan får jag kritik för att jag visar engagemang. Jag har lite svårt att veta hur jag ska tolka det. När det gäller liknelsen med hjulen har alla liknelser problem. Jag fick den liknelsen av HSO:s generalsekreterare. Jag tyckte att det var en bra liknelse för den handlar just om de fördomar som finns mot personer som har olika typer av handikapp. Det låg inget mer bakom det annat än att jag tycker att det så väl fångar den typen av känslor som man säkert kan uppleva om man sitter i rullstol. Varför ska jag behandlas annorlunda för att jag har lite större hjul? Och det var det som var min poäng. När det gäller antalet personer med lönebidrag kan jag bara konstatera att lönebidragen beviljas utifrån en individuell prövning. Och det kan skilja sig lite från månad till månad. Men det finns pengar för ytterligare ett par tusen lönebidragsanställda. Jag konstaterar också att 2007 hade andelen personer med funktionshinder i Amsprogram ökat till från . Det visar att det händer saker. Det finns också en stor andel funktionshindrade som får nystartsjobb. Det är också mycket bra. Totalt sett lägger vi 1 miljard mer på , lönebidrag och den typen av åtgärder över de som vi nu pratar om än den socialdemokratiska regeringen gjorde. Det visar på att engagemanget inte bara är i ord utan också i handling. har väldigt rätt i att goda förebilder och exempel talar högst. tog också på ett förtjänstfullt sätt upp det sociala företagandet som exempel. Vi har flera exempel där man har jobbat på ett fantastiskt bra sätt när det gäller funktionshindrade. är ett sådant exempel. De jobbar med ett stort engagemang. Det finns ett företag i som heter Left is right som jobbar med barn som har Aspergers syndrom. Barnens föräldrar har varit med och satt i gång det, och där försöker man jobba med att dra fördel av det som är Aspergersbarnens kännetecken såsom noggrannhet, kontroll och förmågan att leverera samma kvalitet . Man har bildat ett bolag för att kunna tillgodogöra sig de kunskaper och kompetenser som de har. Jag håller helt med och tar gärna emot alla goda exempel. Jag var på Basta för . De jobbar med en helt annan målgrupp, men det är mycket intressant att se det personliga engagemanget som ofta är så oerhört viktigt och att man som enskild individ när man befinner sig i denna besvärliga situation känner sig sedd som människa och inte som problem. Vi kan ha olika åsikter om mycket, men just den utgångspunkten tror jag nog att vi delar. 121 (): har vi fått in i protokollet att ministern berättade om hjulen för att få bort fördomar. Det är bra, för annars kunde man ha uppfattat det annorlunda och lite dubbelsidigt såsom jag gjorde efter att ha hört den jämförelsen för i debatten. Arbetsförmedlingen, inte regeringen, ska prioritera om man har råd och möjlighet att satsa på funktionshindrade. Det tycker jag är beklagligt. märkte jag att det plötsligt passar att säga att den här gruppen inte finns med i den totala arbetslösheten utan man står i program. Det var intressant och en ny upplevelse. Det finns alltså en del grupper som står i den öppna arbetslösheten i program och det finns andra grupper som står bara i den totala arbetslösheten. Jag tror att vi kommer att fortsätta att diskutera detta även . Jag hoppas att ministern får tid att vila ut och att han kommer med kloka förslag så att vi kan ha samma åsikt i politiska frågor. Jag tackar för interpellationsdebatten och önskar både personalen, talmannen och ministern trevlig sommar. 122 Arbetsmarknadsminister (): Jag ska inte förlänga debatten. Jag önskar , , , och talmannen med medarbetare en härlig, skön och avkopplande sommar. Efter elva interpellationer på raken och 78 totalt, kommer jag att göra mitt allra bästa för att, i enlighet med den nya arbetstidslagen, få elva timmars sammanhängande dygnsvila efter jourarbete. Överläggningen var härmed avslutad. 20 § Svar på interpellation 2006/07:611 om sjukvård till asylsökande och gömda 123 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att asylsökandes rätt till hälsoundersökningar ska tillgodoses, vilka åtgärder jag avser att vidta för att människor inte ska nekas vård i , vilka åtgärder jag avser att vidta för att asylsökande lagstiftningsmässigt inte ska hamna i ett sidospår där rätten till sjukvård inte vilar på samma principer som gäller för alla andra. Vidare har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att se över hur en utökad rätt till full sjukvård för asylsökande och gömda ska genomföras samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att sjukvårdspersonal ska förfoga över nödvändig kunskap om sekretesslagens innehåll i fråga om gömda personer som söker sjukvård. Regeringen är medveten om och bekymrad över det relativt låga antalet asylsökande som genomför en hälsoundersökning. För den asylsökande kan hälsosamtalet vara den första kontakten med svensk sjukvård och det är därför viktigt att personer med särskilda behov identifieras på ett tidigt stadium. Enligt överenskommelsen mellan staten och Kommuner och Landsting ska alla asylsökande erbjudas en kostnadsfri hälsoundersökning. Enligt vad jag har erfarit från kommer ett uppdaterat meddelandeblad om hälsosamtal för asylsökande att färdigställas i syfte att informera landstingen om riktlinjer för hälsosamtal och hälsoundersökningar för asylsökande. Enligt hälso- och sjukvårdslagen är landstingen skyldiga att erbjuda omedelbar hälso- och sjukvård till alla som vistas inom , även de som inte är bosatta där. Denna skyldighet omfattar även personer som vistas i illegalt. Bestämmelsen medför inte någon skyldighet för landstingen att tillhandahålla vården kostnadsfritt eller till ett särskilt lågt pris. Ingen får dock nekas omedelbar vård på grund av bristande betalningsförmåga. Det är landstingen som organiserar vården i och det är i första hand deras ansvar att se till att lagen efterföljs. Asylsökande barn erbjuds samma hälso- och sjukvård samt tandvård som barn bosatta i . Detsamma gäller även för gömda barn. För asylsökande vuxna erbjuder omedelbar vård och vård som inte kan anstå det vill säga sådan vård som behövs för att förebygga akuta sjukdomstillstånd. Den hälso- och sjukvård som asylsökande med flera har tillgång till är i överensstämmelse med EG-direktivet om mottagandevillkor för asylsökande och innebär även i vissa avseenden betydligt mer långtgående åtaganden än vad direktivet fordrar. pågår beredning av en lagreglering av asylsökandes och vissa andra utlänningars hälso- och sjukvård. Förslaget som bereds innebär att nuvarande ordning med överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting ersätts av en lag. Frågan om landstingen ska erbjuda något annat än omedelbar vård även till vuxna gömda är föremål för fortsatta överväganden inom . Om vården ska utvidgas ytterligare för asylsökande eller om vuxna gömda ska erbjudas något annat än omedelbar vård krävs att en utredning ser över detta. saknas beredningsunderlag för att ändra innehållet i lagrådsremissens förslag. Sekretess gäller inom hälso- och sjukvården för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men. Det finns en skyldighet för hälso- och sjukvårdspersonal att på begäran av en domstol, åklagarmyndighet, polismyndighet, kronofogdemyndighet eller skattemyndighet uppge om en person vistas på sjukvårdsinrättningen. Däremot finns det inte någon rätt att på eget initiativ lämna sådana uppgifter. Det är naturligtvis beklagligt om det finns brister inom detta område. Kommuner och Landsting och besöker landstingen runt om i i syfte att informera om vad som gäller vid vård av asylsökande och gömda. Frågor om hur sekretessbelagda uppgifter ska hanteras ingår ständigt som en del av den informationen. 124 (): Jag tackar statsrådet för svaret och 16 tidigare interpellanter för uppvärmningen. Vi har en viktig och intressant diskussion framför oss här i kammaren innan sommaruppehållet tar vid. Den rör ganska grundläggande och viktiga frågor. Den rör rätten till hälsa och rätten till liv, den rätt som alla människor borde ha att få den vård man behöver när man behöver den. Här finns det stora brister i och i många andra länder när det gäller hur människor som är gömda och asylsökande får den rätten tillgodosedd. Det är inte jag ensam som påstår det. Det gör många andra också. FN:s särskilde rapportör har gjort det bland annat i en rapport . Vid sitt återbesök i framkom ytterligare kritik mot det svenska sättet att hantera dessa frågor. Centerpartistiska riksdagsledamöter har lämnat den kritiken, även om de sedan inte har röstat för den här i kammaren. lämnade en rapport som handlar om detta. Den var betydelsefull och viktig, tycker jag. Visst har vi bekymmer. Vi kan se på hälsoundersökningarna. Det är av de nyanlända asylsökande som genomgår en hälsoundersökning. Det kan inte vara tillfredsställande. Jag försöker att i statsrådets svar se en försiktig kritik av detta förhållande och inställningen att det borde göras mer och att det borde göras bättre. Visst har vem som helst som befinner sig i rätt att få akutvård. Det går inte att hindra någon i dörren till sjukhuset eller akutintaget och säga: Du är inte välkommen. Du har inte pengar nog att betala. Det problem som man ställs inför som asylsökande eller gömd är att man riskerar att få en räkning i brevlådan när man får uppehållstillstånd. Landstingen gör lite olika, men i flera fall har den som har fått uppehållstillstånd fått en räkning på 20 000, 30 000, 40 000 och upp mot , som är det högsta belopp som jag har sett, för en förlossning eller en operation som man var tvungen att genomgå. Det är naturligtvis inte särskilt välkomnande från det land som man har fått tillstånd i. Här måste staten göra insatser för att försöka hitta ett sätt att subventionera detta. Min något återhållsamma ton i det här första inlägget beror på att jag tror att vi är på väg mot något som skulle kunna kallas en lösning. Jag ska inte förutskicka att jag är säker på hur den kommer att se ut eller att jag kommer att gilla den när den är klar. En annan minister än har alldeles tagit ställning i den här frågan. uttalar sig i dagens . Det är den tidning som, om det är tillåtet att för kammarens protokoll säga det, väl och noggrant har följt hur de här frågorna hanteras. säger att tiden är mogen för att också gömda flyktingar ska få del av svensk vård. Han ger också öppningar för att man som gömd och asylsökande måste slippa få en räkning när man sedan får uppehållstillstånd. Inledningsvis ska jag ge chansen att få ut lite mer av svaret än de ganska allmänna omdömen som står i det skriftliga svaret. Jag ställer en direkt fråga till : Är det så att ni nu är i färd med att komma överens mellan departementen om en ny ordning som skulle kunna ge människor, också gömda och asylsökande, den vård de behöver? Och hur skulle en sådan reglering i så fall kunna se ut? Talar ni fortfarande som den promemoria som tidigare utfärdades om en särskild lag för asylsökande och gömda? Eller anser ni som vi i att de bör omfattas av den allmänna hälso- och sjukvårdslagen och få vård på precis samma villkor som de som är bosatta i landet? 125 Statsrådet (): Ja, rätten till hälsa är en mänsklig rättighet. Det är viktigt att understryka i den här diskussionen att alla asylsökande som kommer till bör ges information om möjligheten till hälsosamtal. Det är å ena sidan viktigt att människor går dit och tar chansen att genomgå en ordentlig undersökning, som ger information om status. Å andra sidan är det också viktigt att peka på att hälsosamtalet faktiskt är frivilligt. Den asylsökande har alla möjligheter att tacka nej till det. Den frivilligheten bör fortsatt finnas med i systemet. pågår tillbaka beredning av lagreglering av asylsökandes och vissa andra utlänningars hälso- och sjukvård. Den nuvarande ordningen är baserad på en överenskommelse mellan å ena sidan staten, å andra sidan Kommuner och Landsting, SKL, tidigare och , som är hopslagna. Förslaget som bereds innebär att överenskommelsen ska ersättas av en lag. I och med en sådan lagreglering kommer rätten till ett hälsosamtal att kodifieras, att lagregleras. Men samtalet kommer fortsatt att vara icke obligatoriskt. Det återstår att se vad som kommer att bli slutresultatet när lagregleringen är färdig. Utöver detta har vi en utredning om mottagandevillkor för asylsökande. Den har haft till uppgift att ta ställning till hur mottagandedirektivet om minimivillkoren för asylsökande ska genomföras i . Utredningen har bedömt att den vård som ges till asylsökande i enligt den överenskommelse mellan staten och SKL som jag precis nämnde motsvarar direktivets krav. Dessutom går överenskommelsen delvis längre än direktivet fordrar, vilket är viktigt att nämna i sammanhanget.