prot · GU0969 · 2007-02-28 00:00:00 — I propositionen står det tydligt och klart att de lättnader för mönstringskraven som är aktuella gäller endast fartyg i inre fart, men bemyndigandet bör utformas så att ett undantag kan göras för intendenturpersonal oavsett vilken fart fartyget går i. Det är det vi har haft att behandla. Då måste vi i så fall ta tillbaka detta igen om vi ska få med att det inte gäller för utsjöfarten. I propositionen står det att det gäller för utsjöfarten. Där är ute på hal is. Vi socialdemokrater kan aldrig acceptera, med tanke på vad som har skett på våra hav, att man ska nagga det allra minsta på säkerheten bara för att några redare ska komma lite lättare undan. Det som har varit positivt där var inte med var när vi gav sjöfartsstödet till redarna. Redarna har alltså fått möjligheter att tjäna pengar det är bra på lika villkor som andra redare utanför gränser. Vi behöver inte göra något sådant. Jag kommer aldrig att acceptera att vi ska nagga på den säkerhet vi ska ha till sjöss. 121 () replik: Jag kan också läsa innantill. läser halva texten innantill, inte resterande del. Jag kan läsa upp resten som står i propositionen. Det framgår att det i sammanhanget hänvisas i propositionen till den promemoria som har utarbetats inom , i vilken det redovisats att det kan finnas skäl att undanta fartyg i vidsträcktare fart eller inre fart. Men , bland annat på grund av internationella åtaganden, finns inte underlag för att införa mer långtgående lättnader i mönstringskraven. Regeringen vill således understryka att de omständigheter som redovisas i denna proposition inte kommer att föranleda något undantag i vidsträcktare fart än inre fart. 122 () replik: Jag vill för tydlighetens skull det gick lite snabbt före voteringen konstatera att Vänstern, och Socialdemokraterna har kommit fram till motsatt uppfattning än majoriteten. Vi anser inte att det finns tillräckligt mycket skäl att undanta en viss kategori från mönstring. Vi konstaterar också att det i betänkandet under rubriken framgår vad som menas med intendenturpersonal, till exempel köks-, serverings- och servicepersonal samt butiks- och ekonomipersonal. Det handlar om de som ganska stadigvarande har en anställning på ett fartyg, inte som är där . Det är en viss skillnad. Om man jobbar stadigvarande i köket eller som servicepersonal är det rimligt att man ska vara en del av kollektivet och känna att man kan och vet vad som ska göras om en olycka skulle inträffa. Det är anmärkningsvärt att det tas bort. Jag måste komma tillbaka till frågan. Om det är som majoriteten säger, varför har regeringen begärt ett bemyndigande om att detta inte bara ska gälla för inre fart utan att det ska gälla all fart? Det handlar om . Men kan regeringen, utifrån det bemyndigande man begär, bestämma att nu ska något helt annat genomföras. gäller det för all sjöfart. Det är det här som vår oro gäller. Varför begär man ett så vidsträckt bemyndigande om man inte avser att eventuellt utnyttja detta? Det är vi kritiska mot. Det ska klargöras. Då borde man på ett tydligare sätt konstatera att om den typen av åtgärder ska vidtas måste man gå tillbaka till och begära ytterligare ett bemyndigande. Men så står det inte i propositionen. Det är därför den måste avslås. 123 () replik: Fartområden är en komplicerad historia. Vi har alltså fartområden som avser fartygs säkerhet. Det är fartområdena A, B, C, D och E. E är minst riskfyllt. Det är till exempel hamnar, floder och kanaler. A är mest riskfyllt. talar vi om inre fart, E-området. Men man har också diskuterat i andra större sammanhang när det gäller klassificeringen av fartområdena att man skulle kunna inkludera fartområde D i inre fart under vissa sommarmånader. Det handlar då om att våghöjden är lägre. Det är det som gör att man inte skulle behöva gå tillbaka till om en sådan klassificeringsändring görs. Det här är inga större konstigheter. Förordningstexten, som jag sade tidigare till , är i stort sett redan färdigskriven, nämligen att det bara handlar om inre fart. Det handlar inte bara om dem som är fast anställda i halva evigheter på fartygen. Ofta går de från båt till båt , , och så vidare. Det finns ingen anledning att registrera sjötiden när de går av och på en båt i ett kör om de till exempel är intendenturpersonal. Den sortens personal ingår inte i säkerhetsorganisationen. De allra flesta peakarna är med mycket extraanställd personal. Antingen ska vi ha lagar som går att följa eller så ska vi inte ha den sortens lagar utan i stället bestämmelser som går att följa. Vi måste ha klart för oss att här följer man inte lagen eftersom det här finns mängder av personal som går av och på som inte registreras enligt dagens lag. 124 () replik: Det är många ord här. Vår huvudkritik går ut på att man inte kan läsa vad regeringen egentligen avser att göra med sitt bemyndigande. Å ena sidan ska det gälla bara inre fart. Å andra sidan begär man ett bemyndigande om att det ska gälla utsträckt sjöfart. Å ena sidan är det inte aktuellt på grund av internationella förpliktelser, men å andra sidan Det är just detta som utgör oklarheten. Vi konstaterar att vi lämnar frispel till regeringen att avgöra hur vidsträckt bemyndigandet ska vara. Vi tycker att det är rimligt att fattar det beslutet. frånhänder vi oss den möjligheten. Det beklagar jag djupt. 125 () replik: Det senaste var ingen fråga utan ett konstaterande och deklarerande. Det här är något som inte på något sätt sätter sjösäkerheten i fara. Det här är att underlätta för rederierna när det gäller lite grann av pappershanteringen. Besättningslistor och sådana saker kommer att finnas både ombord och i land. Vi kommer att ha intyg på hälsa för all personal. Hela personalen i säkerhetsorganisationen kommer att vara mönstrad. Det är ingen fara med detta. Jag yrkar återigen bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs socialutskottets betänkande 2006/07:SoU6 Folkhälsofrågor. 126 (): Vi ska just nu behandla ett viktigt område, och det heter Folkhälsofrågor. I betänkandet behandlas ett hundratal motionsyrkanden från den allmänna motionstiden och två motionsyrkanden som är väckta med anledning av regeringens återkallelse av skrivelsen 2005/06: 205 Folkhälsopolitik för jämlikhet i hälsa och hållbar tillväxt. Motionsyrkandena rör frågor om folkhälsa, narkotika och tobak. Samtliga motioner avstyrks. Vid utskottssammanträdena den 7, 16 respektive har företrädare för , och informerat utskottet om sina respektive pågående verksamheter. Frågor om spelberoende respektive alkohol behandlas i utskottets betänkanden /07:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg m.m. samt 2006/07:SoU5 Alkoholfrågor. I betänkandet finns 24 reservationer och tre särskilda yttranden. Jag välkomnar talarna i denna debatt att ta plats. 127 (): Positiva tecken i hälsoutveckling men fortsatt oro för unga flickor. Så kan man sammanfatta om folkhälsa 2006 som man lägligt nog har presenterat . Vår livslängd har ökat. Huvudvärk, ängslan och trötthet har minskat. Ökningen av övervikt har stannat upp och till och med minskat hos kvinnor. Alkoholkonsumtionen ökar inte längre, och det gäller inte minst bland skolungdomar. Den nedåtgående trenden i rökning håller i sig. På många punkter är det här en glädjande läsning, även om allt i rapporten inte ser lika ljust ut. De unga tjejernas hälsa och de utrikes föddas psykiska hälsa visar att man här måste ta kraftfulla politiska beslut. I våra välutvecklade länder har vi en förmåga att koncentrera oss på ekonomiskt välstånd som det absolut viktigaste, och vi glömmer egentligen bort det som är allra mest betydelsefullt: hur vi mår, alltså hur vi själva upplever vår hälsa. Vårt land är känt för att ha en god folkhälsa, och vi är ett föregångsland för många andra länder ute i världen. Men exempelvis finns inte ens med på den önskelistan, trots att de har en högre bnp än , ett mått som många av oss tror är det allenarådande för ett land och dess befolknings välmående. Men så enkelt är det nu inte. Folkhälsoarbetet är ett förebyggande arbete som till mest initierades av kvinnor på positioner där man inte hade så mycket makt att förändra det man ville och det man brann för. Men kan jag med glädje konstatera att folkhälsan stigit in även i de finaste salongerna. Vi är relativt överens mellan partierna om att folkhälsa är viktigt, men vi är inte överens om vägen dit. Det finns vattendelande diskussioner, framför allt mellan oss socialdemokrater och , när det gäller om vi ska lagstifta för att vi ska må bättre och för att undvika dödsfall. Det kan man se om man tittar på det lite historiskt. Skulle vi lagstifta om bilbälte? Hur var det med att införa en lag om cykelhjälmsanvändning, förbud mot rökning inomhus på våra krogar, höga skatter på alkohol som styrmedel och krav på bilbarnstol för våra yngsta? Ja, listan kan nästan göras hur lång som helst, men gemensam nämnare är att man har varit emot. Alla de här viktiga regeländringarna som vi infört har varit jättebra och har räddat många liv. Det har blivit en självklarhet i vår vardag. Det har blivit så självklart att vi hajar till när vi ser bilder på hur man satt inne och rökte eller när barnen hoppade runt helt obältade i bilen. har alla barn flytväst i båten. Till och med nästan varenda hund man ser ute på sjön har flytväst. Förebyggandemedvetandet i vårt land har verkligen ökat. Visst har det gått framåt, och det är ett gott tecken på att vi bryr oss. Det finns acceptans för ett aktivt folkhälsoarbete. Ett av kammarens viktigaste beslut i bemärkelsen att det har sparat mest liv har varit beslutet att man inte längre får röka inne på krogen. Rökning är något av det allra farligaste som vi kan ägna oss åt. Vi har en bra information, och ingen kan nog säga att vi inte vet hur farligt det verkligen är. Däremot behövs det en del starka åtgärder som kanske är mer handfasta, och då vill jag att de riktas framför allt till ungdomar. I reservation 22 finns det ett förslag om att likställa försäljningen av tobak till ungdomar med försäljningen av alkohol. Om man vid försäljning av exempelvis cigaretter inte håller på åldersgränsen ska man fråntas möjligheten att få sälja tobak, precis som kommunerna kan förbjuda en handlare som inte följer åldersbestämmelserna att sälja öl. Fågelinfluensa är ett ord som får många av oss att känna en väldig olust. Vår oro inför en pandemi är så stor att vi vill säkra alla människors möjlighet och rättighet att ha tillgång till vaccin. Vi ser det som en nationell skyldighet. Produktionen av vaccin i världen är inte alls tillräcklig för att klara behovet vid en eventuell pandemi, så vi vill fortsätta det arbete som vi påbörjade med att hitta en gemensam lösning med våra nordiska grannländer. Det finns bra förutsättningar för en vaccinproduktion i vårt eget land. Vår nuvarande regering delar helt uppenbart inte alls vår uppfattning, för i budgetpropositionen finns det inte någon som helst viljeinriktning eller ambition alls för att kunna lösa det här. Men vi kanske får höra här hur man har lagt upp det arbetet. När det gäller de sexualpolitiska frågorna känner jag en oro över att det arbetet nu kommer att sakta ned och kanske rent av stanna upp på en del områden, att man gömmer undan det allra viktigaste som berör oss. Ska man inte i stället lägga in en högre växel och verkligen arbeta med kraft med HBT-frågorna, när vi nu lever ? Här råder ett kraftigt förtryck av människor, och det tar sig uttryck på olika sätt, alla lika oacceptabla. Hur var det egentligen med alla människors lika värde? Sexualiteten är en stor och viktig del i varje människas liv. Både ungdomar och vuxna behöver få möjlighet till mer stöd när det gäller de sexualrelaterade problem som kan uppstå. Här har lärarna i skolan en stor och viktig roll, och då måste man få in det här viktiga området i deras utbildning. Alltför många saknar kunskap, undviker ämnet eller hinner inte med just de kapitlen i böckerna. Jag saknar initiativ på det sexualpolitiska området. Hur har kd tänkt sig att arbeta med detta? Alla människor har rätt till sin egen kropp och sin egen sexualitet. Är det här en viktig och prioriterad fråga för er? Att sedan arbeta aktivt med frågan hur vi ska göra för att i största möjliga mån hindra människor från att ta sitt eget liv är inte lätt. Den tidigare socialdemokratiska regeringen gav och i uppdrag att ta fram ett program för självmordsprevention. Programmet är nu klart, och vi hoppas att det kan sjösättas så fort som möjligt. Att äga eller umgås med husdjur vet vi har en jättestor påverkan på hur vi mår. Otroligt många har också husdjur i . Det är en solklar friskfaktor. Vi vet att man tillfrisknar snabbare efter en operation eller en hjärtinfarkt om man har djur. Man mår också allmänt bra av att umgås med djur. Man har någon att gå ut med, någon att bry sig om, någon att känna sig behövd av, någon som alltid lyssnar och är glad. De här sakerna kan man le lite grann åt, men egentligen är det hörnstenar i alla människors liv för att vi ska må bra. Användandet av djur i samhällets tjänst har varit både samhällsekonomiskt och mänskligt lyckat. Arbetet med att använda husdjur utvecklas successivt överallt i världen, men här kan vi verkligen inte slå oss för bröstet här ligger dessvärre inte i framkant. Varför använder vi oss då inte mer av djuren i vården? Det kan man fråga sig. Att vara på besök på något äldreboende där det finns en katt eller en hund och se de gamlas harmoni när katten kryper upp i knäet eller hunden svansar runt för en stunds kel och mys, eller att träffa barn och ungdomar med autism där de får ett alldeles underbart förhållande till det kravlösa djuret och samtalar på sitt sätt och visar känslor, gör att man blir varm i hela kroppen av glädje. Vi anser att man nu måste ta ett samlat grepp om det här och med kraft utveckla det arbetet och tillsätta en utredning med uppgift att se över sällskapsdjurens positiva effekter på människan och hur man tar till vara den här kunskapen, som man har. Majoritetens svar på den folkpartistiska motionen är superkort. Det kan knappast bli kortare, om det ska kunna fastna på papperet. Man skriver så här: Utskottet har stor förståelse för de synpunkter som framförs i motionerna om sällskapsdjurs och hästens betydelse för människors rehabilitering och välbefinnande. Något tillkännagivande härom från sida är dock inte nödvändigt. Då blir min fråga till majoriteten: Varför inte det? Svaret visar på stora kunskapsluckor på området, så jag ser fram emot det här svaret. De ämnen som tas upp i många av dagens motioner har alliansens partier skrivit spaltmeter om under förra mandatperioden, för att inte tala om hur mycket man har sagt under valrörelsen. Då krävde man omedelbar handling. Jag har läst igenom reservationer och kammarprotokoll. Det man då krävde avslår man . Vad är det som har hänt? har man chansen att verkligen visa vad man menade. Jag förstår att pengarna inte kan räcka till allting och till alla olika insatser som behövs direkt, men att minska de sociala och de ekonomiska klyftorna är det mest verkningsfulla medlet vi har för en bättre folkhälsa. Och för oss går faktiskt folkhälsoarbetet och alla människors rätt att må bra före skattesänkningar. Det är helt solklart. Vi ställer oss bakom alla reservationerna, och jag yrkar bifall till reservation 10 och reservation 19. I detta anförande instämde , , , och (alla s). 128 (): har sju egna reservationer samt fem tillsammans med s eller mp i betänkandet och två särskilda yttranden. Jag står självklart bakom samtliga, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservation nr 1. har en lång tradition av ett framgångsrikt folkhälsoarbete. Det är ett arbete som präglats av en utbyggnad av den generella välfärden och tydligt samhällsansvar. Det har skett en pendling mellan att lägga det huvudsakliga ansvaret på den enskilda människan och att lägga det på samhället. menar att det är ett samspel där bestämningsfaktorerna för folkhälsan utgörs av grundläggande strukturer i samhället som rent vatten, bra bostäder, utbildning, arbete, hälsovård och bra miljö. Med en borgerlig regering som ökar klassklyftorna och ökar otryggheten hos dem som har det sämst ser vi en risk för att detta också kommer att återspeglas på folkhälsan. Konsekvensen blir ökat lidande för den enskilda och ökade samhällskostnader. Enligt folkhälsopropositionen Mål för folkhälsan ska mål utformas och folkhälsan vägas in vid beslut. Det är viktiga steg i rätt riktning. Folkhälsa bör ses som en naturlig och självklar faktor vid alla former av åtgärder, beslut, uppföljningar och lagstiftning. Om vi inte har hälsa eller om besluten får allvarliga konsekvenser för hälsan är besluten ineffektiva. Ett hälsoindex i statsbudgeten är ett lika viktigt inslag som att redovisa tillväxtfaktorer och budgetprognos, varför föreslår att ett sådant index utformas . Hälsan har ett köns- och klassperspektiv. Medellivslängd, sjukdom och risker styrs i hög grad av vilka livsvillkor som befolkningen lever under. Låg inkomst, arbetslöshet och utsatthet ger ökad ohälsa och kortare medellivslängd. Kvinnor lever än män men är oftare sjuka, och kvinnors ohälsa bedöms ofta utifrån en manlig norm. Och trots väl grundad kunskap om dessa förhållanden har vi stora svårigheter att tillämpa kunskaperna i praktiken. Det finns också stora skillnader i hälsa mellan utrikesfödda och inrikesfödda. Utrikesfödda har sämre hälsa, men behovet av hälso- och sjukvård varierar också mellan olika etniska grupper. Allmänt är det samhälleliga faktorer, såsom invandrades svårigheter att komma in på arbetsmarknaden, bostadssegregation, diskriminering och rasism som leder till ohälsa. Många invandrade har också en låg social status i oberoende av vad de har haft med sig i form av utbildning och arbetslivserfarenhet. Personer med låg social status utnyttjar generellt primärvården i lägre grad än vad deras hälsotillstånd skulle motivera. På så sätt får de sämre möjligheter till adekvat behandling och förebyggande insatser. Enligt uppvisar flera stora invandrargrupper betydande överrisker för att insjukna i hjärt-kärlsjukdomar och kranskärlssjukdomar. De har också mer psykisk ohälsa än svenskfödda. Arbetare från och har i regel sämre hälsa än arbetskraftsinvandrare från övriga . Flyktingar från har dålig hälsa, men allra sämst hälsa har utomeuropeiska flyktingar. Sambanden mellan etnicitet och ohälsa är komplexa, men gemensamt uppvisas ändå en tydlig bild av att utsatthet och social tillhörighet i kombination med etnicitet påverkar hälsan. anser att frågan om integration och delaktighet är A och O för en förbättrad folkhälsa. Därutöver krävs det riktade åtgärder. Därför menar vi att bör få i uppdrag att fördjupa studien om utrikesfödda och återkomma med förslag på åtgärder. Mäns våld mot kvinnor är så vanligt att det bör ses som ett folkhälsoproblem. Våldet kan bestå av olika former av fysiskt, psykiskt och sexuellt våld. Också hot om våld och rädsla för våld påverkar kvinnors fysiska och psykiska hälsa, liksom kvinnors livsinnehåll, genom att deras möjligheter till social delaktighet och att forma sin tillvaro allvarligt inskränks. har föreslagit att frihet från könsrelaterat våld bör bli ett nytt delmål inom folkhälsopolitiken. Det är ett bra förslag eftersom det framhäver vidden av problematiken. anser därför att frihet från könsrelaterat våld bör bli ett nytt delmål inom folkhälsopolitiken. Samhället måste satsa mer på att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Tyvärr finns det fortfarande mycket att göra för att prioritera frågan mer. Ett talande exempel är de enorma polisinsatser som sätts in för att bevaka stora fotbollsmatcher. Här handlar det i praktiken om att skydda män från andra män. Polisen måste visa att den tar mäns våld mot kvinnor på minst lika stort allvar. Det är viktigt att samhällets stöd når alla kvinnor som är i behov av det, och det krävs goda kunskaper och ett bra samarbete mellan hälso- och sjukvården, kommunerna, polis, rättsväsende, kriminalvård och kvinnojourerna. ombildades Rikskvinnocentrum till ett nationellt . menar att det nu också är dags att inrätta regionala centrum i varje sjukvårdsregion. Vi har också lagt fram förslag om att nationella haverikommissioner bör inrättas. menar också att det bör formuleras ett folkhälsomål avseende den psykiska hälsan. Jag återkommer till den frågan. I betänkandet finns också förslag från och om att den tidsmässigt obegränsade tvångsisoleringen av hivpositiva bör avskaffas. Utskottsmajoriteten avslår motionerna med bedömningen att den nuvarande lagen endast gällt . Därför bör ingen översyn göras . Detta tycker jag är mycket bekymmersamt. Det innebär bland annat att fortfarande inte kan underteckna dokument mot diskriminering av hivpositiva. De som försvarar lagen säger att lagen i praktiken inte betyder något och att tvångsisolering endast ska ske i undantagsfall. Men varför då ha en lag som medger långtgående möjligheter att inskränka människors frihet? hade för sedan en öppen utfrågning om hiv/aids. Där fick vi höra flera vittnesbörd om fördomsfullt bemötande av hivpositiva. Jag anser att den nuvarande lagen inte direkt motverkar fördomar och stigmatisering av hivpositiva. Det går inte att komma ifrån att samhällsbygget och välfärden har en avgörande betydelse för ohälsan. Så sent som för någon vecka sedan sade professor , specialist på bland annat depressioner och självmord, i en radiointervju att ökningen av depressioner kan bero på de ökade kraven i arbetslivet. Vad vi ser är att förskrivningen av antidepressiva ökar, men arbetsplatserna och arbetsmarknaden förblir orörda. Med den borgerliga regeringen ökar i stället kraven på dem som redan är pressade. Det är som att hälla bensin på lågorna. vill i stället se ett tydligt politiskt samhällsansvar för folkhälsan som innebär minskade klassklyftor, ökad jämställdhet och en generell välfärd. Vi har därför lagt fram förslag som innebär att folkhälsan ska vägas in i alla politiska beslut. Lokalt vill vi också stärka arbetet, bland annat genom att regionala centrum inrättas. Det kommer också att bli allt viktigare att arbeta förebyggande. Folkhälsoarbetet kräver kontinuitet och insatser från många aktörer. En god folkhälsa nås inte för evigt, utan kräver ständiga insatser. 129 (): Vad vill de moderatledda regeringspartierna i folkhälsopolitiken? De har återkallat den tidigare regeringens skrivelse men inte kommit med några egna förslag till bord. Däremot har det fattats en hel del beslut i budgeten som kommer att ge återverkningar för hälsan . Att öka inkomstskillnader har den nya regeringen verkligen startat med och var väl förberedd att göra, till skillnad från när det gäller miljöpolitiken och folkhälsopolitiken. Man har inte kommit med förslag om att utveckla arbetet med bestämningsfaktorer och indikatorer, vilket fanns med i den tidigare regeringens skrivelse. Det är bra att ambitionen från den nya regeringen är att människor ska kunna arbeta och försörja sig. Det är en folkhälsobefrämjande åtgärd, men att slå mot låginkomsttagare, som man i praktiken gör, ökar den ojämlika hälsan. kom med en rapport som visar att skillnaderna i medellivslängd mellan resursstarka områden och mindre resursstarka i fortsätter att vara stora och växa. Det är oacceptabelt. anser att det behövs en helhetssyn på politiken. Det räcker inte med punktinsatser. Det handlar om både ekonomiska och sociala förutsättningar. Folkhälsofrågor griper in i alla politikområden. på spåret har kartlagt skillnader i medellivslängd utifrån tunnelbane- och pendeltågslinjer i . Det är fågelvägen mellan och , eller nio tunnelbanestationer, men på sträckan minskar den förväntade medellivslängden med för kvinnor och för män. Folkhälsans mest entydiga mått, medellivslängden, fortsätter att skilja mellan stadsdelsområden och mellan kommuner, trots en hög genomsnittsnivå.