prot · GU0952 · 2007-01-23 00:00:00 — E 22:ans betydelse för hela och hela befolkning och näringsliv har många talat mycket och länge om i denna kammare, inte minst den borgerliga oppositionen under förra mandatperioden. Alla är överens men det blev inga pengar. Bra kommunikationer är en förutsättning för att kommuner och regioner ska utvecklas och invånarnas möjligheter öka när det gäller boende, arbete och studier. Alla är överens men det blev inga pengar. I valrörelsen var det många som lovade att blir det bara en borgerlig regering så ska vägen byggas. Det fanns till och med de som var ute och tog första spadtaget. väntar vi otåligt på grävskoporna. Eller var det bara tomma vallöften? lovade mest, 4 miljarder. Övriga partier lovade mindre men självklart mer än . Jag undrar dock, ministern: Hur stor är egentligen enigheten inom regeringen? Det bidde ju inte ens en tumme när vi läste i budgeten. Är ni överens om att det blir mer satsningar på vägarna? har fått i uppdrag att revidera den nuvarande vägplanen, men vad är ministerns ambitioner? Vad betyder det egentligen att få bättre kvalitet på kostnadsberäkningarna? Är det att slopa något vägprojekt eller att föra in nya projekt? Att räkna ned kostnader är det väl ändå ingen som tror på, såvida man inte minskar på ambitionerna. En översyn i sig ger ju inte bättre kostnadseffektivitet. Att utreda kostar pengar; det såg vi inte minst med . Behovet av en utbyggnad av råder det ju full enighet om, så jag ska väl inte tolka ministern så att det finns andra projekt som ska prioriteras och som kan komma att flytta E 22:an bakåt på prioriteringslistan. Det vore intressant att höra vilka tankar hos ministern som ligger bakom uttrycket bättre kvalitet på kostnadsberäkningarna. Ett förtydligande från ministern skulle kanske kunna lugna oss och förhindra onödig oro och spekulation. 107 (): Man slås alltid i debatterna under mandatperiodens första månader av vilka stora förväntningar som finns på den nya regeringen. Jag tycker att det är härligt. Det ska vara stora förväntningar på den nya regeringen, och vi ska också ha stora förväntningar på att den levererar det som är utlovat. Det har ju börjat väldigt bra i den senare delen. Man ska också se till att den nya regeringen gör det som inte har gjorts tidigare. Många krav ställs, och det gäller på något sätt att också ha historiken klar. Det är precis som statsrådet säger i sitt svar, att ett problem bakom att vi är just här där vi är är att man lyfte ut fyra tunga projekt från E 22 i . De löften som hade givits sveks genom ett penndrag när man behövde pengar någon annanstans. Huvudproblemet har ju varit att infrastrukturen i har tillåtits halka efter när det gäller investeringar. satsade för lite. Man har lämnat ett reparations- och underhållsunderskott efter sig som måste fyllas i av den nya regeringen. Man svek löftena om de fyra tunga projekten när det gällde E 22. Man gjorde fel prioriteringar, man satsade inte på tillväxtfrämjande åtgärder. Vi som, om man ska vara lite självkritisk, ville se en snabb utbyggnad av var väl inte tillräckligt duktiga på att påverka den gamla regeringen. Vi hoppas att vi är bättre rustade för det . Statsrådet säger i sitt svar att det behövs en sammanhållen process. Jag delar egentligen den åsikten. Jag tycker att det är rätt och riktigt att ha den inställningen. Men jag hade inte stått i den här talarstolen om jag inte hade tyckt att det ändå finns en anledning, just på grund av historien, att för statens del hantera E 22 på ett annat sätt än man hanterar andra utbyggnader, just därför att man lyfte ut fyra tunga projekt för att lösa en akut kris i en annan del av landet. Därför kan E 22 inte rimligen av staten behandlas på samma sätt som alla andra projekt. E 22 bör behandlas i särskild ordning. Det har sagts tidigare i den här kammaren och också i debatten att E 22 är viktig av många skäl. Det ska framhållas, vilket inte ofta görs, att E 22:ans utbyggnad är viktig av miljöskäl. Den är också viktig av säkerhetsskäl och kanske, det som ofta nämns, av tillväxtskäl. Sydöstra , , och östra , har en växtkraft som skulle kunna tas mycket bättre till vara om man byggde ut E 22 till full motorvägsstandard. Inte minst är det viktigt att man ser till att infrastrukturen i den allra sydligaste delen av är tillräckligt stark för att och den svenska sidan ska kunna ta vara på den kraft som finns i . Ytterligare en särskild anledning att prioritera E 22 i särskild ordning är att detta är så väl förberett redan. Det har lagts in i planen. Jag ska ändå säga att jag är optimist. Jag uppfattar den nya regeringens politik som att man är beredd att satsa mer pengar på infrastrukturen. Man är mer positivt inställd till tillväxtbefrämjande åtgärder än den tidigare regeringen var. Man är mer positiv till PPP-lösningar, privat och offentligt samarbete, för att bygga ut vägar. Redan nu finns det långtgående planer på hur detta skulle kunna gå till i praktiken när det gäller E 22:an genom att man har bildat ett särskilt bolag som heter E 22 AB. Många väntar på besked och jag har väntat att jag kan stå ut med att vänta till, till vårpropositionen eller någon annan proposition i det här ärendet. Men vi hoppas verkligen att det blir ett positivt besked . 108 Statsrådet (): Jag tycker också att det är inspirerande att se så aktiva socialdemokrater vad gäller vägdiskussioner. Det har vi saknat tidigare. Men det är välkommet. Jag skulle vilja säga till att jag tror det är tredje gången vi diskuterar E 22:an. Det är väl den senaste omgången. Jag har bara att upprepa att det pågått en planeringsprocess, och den ska fullföljas. Jag skulle inte behöva förlänga den här diskussionen ytterligare eftersom vi har diskuterat det här tidigare. Jag vill dock säga att det är lämpligt att ni som är socialdemokrater är mycket medvetna om att det är ni som har plockat bort E 22:an från prioriteringslistan. Jag kan också säga att jag tycker att det är olyckligt när regioner står mot regioner på det här sättet. Man flyttar in, och man flyttar ut. Det är inte bra. Varje region gör sin planering, har också den bästa relationen till näringslivet och ser vad det är för samlad prioritering man behöver göra för att kunna möta människors ändrade beteende och den arbetsmarknad som ändrar sig och utvecklas, i många sammanhang mycket positivt. Men det tål också att upprepas att både och påvisar bristen av underhållsmedel. Det är naturligtvis så, , att när beskriver kustbanans behov på 3,6 miljarder säger det fruktansvärt mycket om vad man har missat i underhållsstandard. Ställer man frågan om behovet av upprustning säger den siffran fruktansvärt mycket. Men parallellt med detta säger : Vi har inte fått tillräckliga resurser för det underhåll som våra järnvägar behöver. Parallellt med detta säger : Vi har inte fått tillräckligt mycket resurser för att hålla och sköta redan befintligt vägkapital. Och det är mycket allvarligt. Jag har en mycket stark tilltro, kanske till skillnad mot Socialdemokraterna, till att man på den lokala och regionala nivån faktiskt kan göra den bästa sammanhållna planeringen, eftersom det är där man också parallellt med näringslivet kan identifiera vad näringslivet har för behov av arbetskraft och var den finns. Det är på det sättet man också kan identifiera var man ska stärka kollektivtrafiken och hur man säkrar infrastrukturen så att en arbetsmarknadsregion tilltalar både kvinnor och män. Därför vidhåller jag att det är mycket viktigt att den lokala och regionala nivån är mycket aktiv i detta. Det är en viktig del i den här processen. Det kommer att pågå . Det är naturligtvis också en stimulans för var och en av oss att vara aktiv just på hemmaplan för att ta den diskussion som handlar om prioriteringar och som också handlar om tidsaspekter. Jag ska bara avsluta med, eftersom jag höll på att glömma det, att det är ganska viktigt för en regering att ha koll på vilket tidsperspektiv det finns på de projekt som ligger i plan. För den här regeringen är det ganska viktigt att veta om projektens tid och ekonomi håller eller hur det ser ut. Annars hamnar vi i en fullständig frustration i slutändan när de som har trott att projektet skulle fullföljas märker att tidsperspektivet drar i väg. Det där är otroligt viktigt både för en regering och för dem som finns ute i den här verkligheten. 109 (): uttryckte sitt gillande över att vi deltar i debatten. Hon har saknat de socialdemokratiska debattörerna när det gäller infrastrukturfrågor. Det kan bero på att inte har varit lika aktiv i de här frågorna tidigare som hon är just . När det gäller E 22 är det så att jag tillhörde dem som direkt protesterade när man tog till lösningen att i stället för att skjuta till nya pengar till Trollhättepaketet tog gamla pengar, vilket innebar att man flyttade pengarna från de Skånesatsningar som var inplanerade. Jag tyckte att det var ett vansinnigt sätt att hantera en fråga, därför att man flyttar ett problem från en landsända till en annan. Det kan man se exempelvis i lokalpressen i och hela vägen upp till , där jag var med och skrev debattartiklar och protesterade mot det sättet att hantera en fråga. Det är ingen hemlighet. Det är ingen bra hantering. Jag förutsätter nu att den här regeringen inte kommer att göra så, därför att de instämde i det, precis som sade. Stora ord om hur man löser gårdagens trafikproblem. Och precis på samma sätt förutsätter jag att man kommer att lämna lösningar på morgondagens trafikproblem, för det är det som ni har ansvar för. Det gäller att gå från ord till handling, och det är jag mycket nöjd med. Det sades att det finns behov av upprustning av Tjustbanan. Ja, det är ingen hemlighet. Men ska veta att det inte var någon lätt resa att få tag i de 250 miljonerna till Tjustbanan. Det fanns även då många andra järnvägsprojekt som konkurrerade om pengarna. När man från sida säger: Det är inte meningsfullt att investera ett så litet belopp som , vill jag inbjuda att åka på den banan. Jag är övertygad om att varenda en som har åkt på den banan är tacksam för varje krona som man investerar, för så dålig är den. Jag försvarar inte den förra socialdemokratiska regeringen eller de tidigare borgerliga regeringarna som har varit med och medverkat till att man inte har gjort några satsningar på banan. Underhållet är dåligt, och därför är situationen som den är. Därför måste man göra någonting åt det. Underlaget levererades för inte så länge sedan, och därför behövs det inte göras någon ny utredning om den frågan. Det var den delen. Vad jag nu är intresserad av att få veta är följande: Man ska från och komma in med förslag till reviderade planer . Även här kan E 22 och Tjustbanan bli föremål för diskussion. Det förutsätter jag. Men jag förutsätter också att man tar hänsyn till de resonemang som vi bland annat för här och som ligger som underlag för de utredningar som är gjorda. Där har kommuner och regioner ställt upp och berättat vad det är för behov man har. Det råder inga meningsskiljaktigheter över partigränserna. Det är problem med tillgång till pengar. Vi har fått för lite pengar. Man kan säga att hela trafikområdet har fått för lite pengar. Vi har fått för lite pengar och behöver ha i gång satsningen. Vad jag vill ha reda på är: Om förslagen ska vara inne , hur ska sedan regeringen ha på sig innan den kommer till ett beslut så att man kan gå vidare i planläggningen? Det är som jag sade i mitt tidigare inlägg: Att inte lämna något besked är också ett besked, och det försvårar för andra aktörer. 110 (): Det var ett ärligt och tänkvärt inlägg av . Det är bra att diskutera om verkligheten. Det jag håller i min hand är utredning om järnvägen mellan och , Tjustbanan, som lämnades till regeringen , tror jag det var. Ska man satsa på att rusta upp banan ska det ske rejält, säger man. Man föreslår en halvering av restiden genom en stor rejäl upprustning. Den kostar 3 600 miljoner. Som statsrådet sade är det väldigt mycket pengar. Man räknar hem ungefär hälften med traditionella samhällsnyttokalkyler. Beaktar vi tillkommande regionala utvecklingseffekter, miljöeffekter och starka behov av vitamininjektioner inte minst efter nedläggning, kan vi nog ro hem en total långsiktig nytta med satsningen. Men jag vidgår att det är väldigt mycket pengar. Vad är alternativet? förespråkar expressbussar och vägupprustningar. Det är väl deras jobb. De kan vägar. misströstar tyvärr lite. Det blir för dyrt, säger man. Inte ens de redan anslagna 250 miljonerna för upprustning mellan och behövs om inte regeringen ger tydliga signaler om en järnvägsutredning. Jag hoppas att regeringen återkommer med sådana signaler i den kommande propositionen. Jag begriper mig inte riktigt på . Först utreder man en storsatsning för att få en verkligt modern snabbjärnväg och väljer konsekvent det dyraste alternativet. Sedan menar man att det blev så dyrt att det kanske är bäst att i stället avveckla. Det kan väl inte, förbjude, vara en medveten taktik? Tolkar man det positivt kan man se som en begäran om att få ett uppdrag från regeringen att gå vidare. En järnvägsutredning skulle tydligt signalera att den miljövänliga järnvägen ges en framtid på Tjustbanan och därmed även på Stångedalsbanan mellan och . Det är redan anslaget 250 miljoner. Sedan får man bedöma hur mycket mer som ska anslås. Nog får man en mycket bättre järnväg än med restider på under timmen även med till exempel 1 ½ miljard eller 2 miljarder. Jag tror att arbetspendlingen skulle ta en väldig fart även med en restidsminskning mot . Se bara på de tider som människor reser i ! Även de miljövänliga godstransporterna på järnvägen, som har ökat rätt ordentligt, skulle nog fortsätta att öka. Det är en bra utveckling. Skulle mot all förmodan få gehör för sin defaitism vad gäller Tjustbanan med status quo eller värre är en skyndsam förbättring av väg 35 en absolut tvingande nödvändighet. Men jag hyser gott hopp om att vi i den här delen av ska kunna se både en modern järnväg och bra vägar i en växande framtidsregion. Jag hoppas att den kommande infrastrukturpropositionen kommer att tillgodose även den här regionens skäliga behov av satsningar för att få bra kommunikationer. Det är grunden i utvecklingen av vår del av landsbygden. Jag vill avslutningsvis hoppas och tro att regeringen ska landa i det som säger: Gör en järnvägsutredning. 111 (): Jag har inte hört någon som har protesterat mot satsningarna i det så kallade Trollhättanpaketet. Men visst är det olyckligt när man ställer regioner och kommuner mot varandra. Jag hörde också till dem som liksom protesterade mot det beslutet. Jag skrev också i lokalpressen, undertecknade debattartiklar och var kritisk mot detta. Men det är väl klart att vi är ganska överens över partigränserna om den så kallade budgetdisciplinen. Vi lovade åtminstone i valrörelsen att lyfta tillbaka pengarna till E 22:an och ta tillbaka satsningen. Vi har också pengar till det i vår alternativbudget. Den infrastrukturplan vi beslutade om var väl genomarbetad efter mycket samråd med kommuner och landsting. Även om ministern nu antydde att vi socialdemokrater inte var så bra på att lyssna är det faktiskt så att vi har tagit hänsyn till alla de diskussioner som har varit ute i de olika regionerna, och alla har goda argument för sina satsningar. har rätt när han säger att E 22:an bör behandlas i särskild ordning. Det uttryck som ministern har använt är att efter kan E 22:an bli föremål för diskussion. Det står kan. Men det är väl olyckligt. Det är väl självklart att E 22:an ska bli föremål för en diskussion då och att det innebär en positiv behandling av frågan. På tal om detta att ställa regioner mot varandra hoppas jag att man nu när regeringen har betalat satsningar på skjuter till nya pengar till alla nya angelägna projekt som till exempel E 22:an så att vi slipper att få diskussionen om att ställa regioner mot varandra. 112 (): Jag blev intervjuad av en elev på en gymnasieskola som gjorde ett projektarbete om E 22:an. Hon sammanfattade sin studie på samma sätt som sade i sitt tidigare inlägg: Om alla var överens, varför blev det då ingenting? Jag tycker att det är en klok insikt efter där alla har varit överens och det ändå inte har blivit någonting. Jag tycker att vi som har drivit den här frågan också måste våga vara lite självkritiska: Varför var vi inte tillräckligt framgångsrika i vårt opinionsarbete? Varför var det just utbyggnaden av i som fick stryka på foten när man skulle rädda från de hot om nedläggningar som fanns där? Jag ska gärna erkänna att och var bland dem som protesterade när man gjorde ändringen i planeringen och var kritiska mot hanteringen. Jag var själv också ganska aktiv i den kritiken mot den gamla regeringen. Jag hoppas att jag ska slippa upprepa kritiken mot den nya regeringen. Jag känner mig ganska säker på att så inte ska bli fallet, därför att vi har en regering som satsar på infrastruktur och tillväxtåtgärder och som dessutom ser till att vi håller budgetdisciplinen. behöver en väl fungerande infrastruktur. Jag tycker att man kan koppla ihop detta med den förra debatten. Ett modernt land ska ha vägar som går att köra på även när det är dåligt väder, tågen ska inte stå stilla mellan och bara för att det blåser, och vi ska inte ha den kvalitet som vi har på vägarna i många delar av . Ett modernt land måste fungera. Slutligen lovade Socialdemokraterna i valrörelsen att lägga in E 22 igen, men att säga att E 22 finns med i s-budgeten är ändå att dra väl mycket på sanningen. Vägen nämns inte där. Dessutom är de pengar som man avsätter till infrastruktur i s-budgeten rena luftpengar. De har skapats genom att man detta år inte tänker ge några pengar till bönder genom EU:s jordbruksbidrag. På så sätt får man pengar till att satsa på infrastrukturen. Det innebär att de pengarna egentligen inte finns. 113 Statsrådet (): Jag ska bara säga, precis som jag inledde, att det här är tredje gången som vi diskuterar E 22 och också tredje gången som jag svarar med hänvisning till att det pågår en översyn och en revidering och att vi har nya planer för både och att hantera till respektive . Låt oss återkomma när vi har ett underlag att hantera. 114 (): Det gick fort. Jag trodde faktiskt att jag skulle få ett tidsschema. Efter måste det finnas en plan, eftersom det i svaret hänvisas till att man kommer att lämna ett besked efter det att man fått in informationen. Kommer man att göra det eller blir det ? Annars är man snart framme vid slutet av den planperiod som man säger sig vilja gå in och titta på. Då är man inne i det nya budgetarbetet. Det nya budgetarbetet ska ju påbörjas , och ska man göra revideringen av den förra planen. Det brukar man göra ungefär . Därför tycker jag att jag har fog för min oro för att detta är ett sätt att skjuta på hela processen in . Man löser alltså inte problemen utan skjuter på dem. Om jag har förstått argumenteringen rätt har det inte varit målsättningen. Målsättningen var att man skulle få ett bättre underlag för beslutet. Då kvarstår min fråga: När räknar man med att beslutet ska komma? I mitt hemlän är man just nu i början på upphandlingen av bland annat järnvägstrafiken mellan och . Även Ötraf är med i samma behandling. De måste ju veta vad det är som kommer att hända när de nu ska begära in anbud. Om ministern låter dem sväva i ovisshet har de inget underlag för sitt anbud, vilket i värsta fall innebär att trafiken kommer att försvinna därför att ingen kommer att lämna något anbud. Är det detta som är målet? 115 (): Jag tackar statsrådet för debatten och ser med intresse fram mot den kommande propositionen. Då hoppas jag att den verklighet som vi från södra och norra har lyft fram kommer att finnas med i bilden på ett bra sätt. Det här är svåra frågor. Det handlar om mycket pengar. Vi behöver bra järnvägar och vägar. Det är också viktigt hur regionen bedömer frågorna, som statsrådet sade. 116 Statsrådet (): Jag upprepar mitt tack till interpellanterna. Och jag säger återigen: Vi återkommer när vi har ett underlag att diskutera. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på interpellation 2006/07:194 om tydlig ansvarsfördelning för ökad trafiksäkerhet 117 Statsrådet (): har frågat vad jag avser att göra för att främja kommunernas och gemensamma trafiksäkerhetsarbete och för att alla kommuner, även de små, ska kunna bedriva ett kunskapsbaserat trafiksäkerhetsarbete. Inledningsvis vill jag betona att ökad trafiksäkerhet är ett prioriterat område när det gäller utvecklingen av vårt vägtransportsystem. Ett omfattande arbete görs och har gjorts för ökad trafiksäkerhet både på landsbygd och i tätort. 2007 är också ett trafiksäkerhetsår och genom detta sätter vi nu extra fokus på detta viktiga förändringsarbete. När det gäller våra tätorter har stött kommunerna i deras framgångsrika trafiksäkerhetsarbete. Exempelvis har och Kommuner och Landsting i samarbete utvecklat nya råd för trafikplanering och gatuutformning. Ett annat exempel är försöken att använda de nya hastighetsgränserna som genomför i samarbete med ett tiotal kommuner. ger också finansiellt stöd till förbättringar i det kommunala vägnätet där ett statligt bidrag kan fås för av kostnaderna. Jag vill också nämna att det för det nationella vägnätet finns en ram för riktade trafiksäkerhetsåtgärder på . Tillhör vägen det regionala vägnätet har varje län eller i vissa fall regionalt självstyrelseorgan beslutat om utrymme för riktade trafiksäkerhetsåtgärder. Regeringen har dessutom särskilt poängterat att en tydlig redovisning ska finnas för vilka medel som avsätts för gående och cyklister i detta vägnät. När det gäller barnens säkerhet har regeringen satt som mål för att andelen barn som på egen hand kan utnyttja vägsystemet ska öka och att åtgärder som syftar till att förbättra barns säkerhet ska prioriteras. arbetar nu på olika sätt med att integrera barnperspektivet i sitt arbete. Inom ramen för sitt sektorsansvar arbetar med berörda aktörer bland annat för säkrare skolvägar, hänsyn till barn vid hastighetsgränsbeslut och för att stödja skolorna i trafikundervisningen. regionkontor har normalt en kommunsamordnare som samarbetar med kommunerna, bland annat för att tillgängliga medel ska användas så effektivt som möjligt. Samtliga kommuner har möjlighet att påverka den lokala trafikmiljön, även när det gäller vägar för vilka kommunen inte är väghållare, genom de samrådsförfaranden som kontinuerligt genomförs. kan det ju vara så att kommunen och inte gör samma bedömningar av prioriteringsordningen mellan olika angelägna trafiksäkerhetsåtgärder. Jag utgår dock från att prioriteringar görs utifrån ett gediget och korrekt planeringsarbete. Jag delar syn på vikten av att främja kommunernas och gemensamma trafiksäkerhetsarbete och att alla kommuner, även de små, ska kunna bedriva ett kunskapsbaserat trafiksäkerhetsarbete. Det är också viktigt att vi alla känner oss delaktiga och upplever att myndigheterna gör rimliga prioriteringar och avvägningar i sitt arbete. Jag förutsätter därför att utifrån sitt sektorsansvar för trafiksäkerheten fortlöpande utvärderar om det finns brister som gör att allmänhetens förväntningar och behov rörande trafiksäkerhet inte tillmötesgås. vill jag betona allas ansvar och vikten av att vi alla tar till oss känd kunskap för att bidra till ökad trafiksäkerhet. Avslutningsvis vill jag betona att arbetet med att förverkliga nollvisionen är en fortgående process och att det är viktigt att ha ett etappmål för trafiksäkerhetsutvecklingen för att motivera och engagera olika aktörer. har därför fått i uppdrag att föreslå ett nytt etappmål efter 2007. Ett nytt etappmål kommer bland annat att grunda sig på en utvärdering av arbetet med att nå nollvisionen och dess etappmål. Utvärderingen kommer att ta upp frågan hur samarbetet mellan och kommunerna ska kunna effektiviseras som en del i ansträngningarna att nå etappmålet. Min förhoppning är att detta ska leda till att detta samarbete utvecklas i det fortsatta trafiksäkerhetsarbetet. 118 (): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret.