prot · GU0970 · 2007-03-01 00:00:00 — Problemet är ju att den debatt som allmänt finns i om EU fortfarande, , är väldigt fokuserad på för och emot. Men jag tycker att det som vi har hört här , under den här debatten, något lite grann i alla fall har närmat sig innehållet. Det är ju det som är det viktiga att debattera. Vad är det vi vill göra inom EU? Jag är socialdemokrat. Jag vill att vi ska driva en progressiv mitten-vänster-politik i EU som leder till fler jobb, till bättre miljö och ökad jämställdhet. Jag har mina tvivel om vad och andra i den regering som hon företräder har för åsikter om det och kan undra lite grann inför de förhandlingar som just nu pågår om att förändra förslaget till ny . Det är ett arbete som alltför mycket tycks pågå i slutna rum. sade i sin inledning att ska tillhöra EU:s kärna. Det har vi nu hört ett antal gånger sedan regeringsdeklarationen . Men är frågan: Vilken kärna, ? Är det Natokärnan i EU som vi ska tillhöra ? Är det eurokärnan som regeringen vill att ska tillhöra ? Jag har förstått att möjligen håller på att revidera sin uppfattning om eurosamarbetet och att det kanske kan leda till något slags förnyad debatt i om euroanslutningen. Men vilken kärna är det vi egentligen ska tillhöra? För att tala med pr-konsultprosa skulle jag vilja säga till att det är dags att ladda det här epitetet med ett innehåll. Vad betyder det egentligen? Sedan har jag en annan mycket konkret fråga till . Du har ju på ett mycket föredömligt och kreativt sätt drivit frågan om att få slut på den flyttcirkus som pågår i mellan och . har du rent ut sagt världens chans. När kommer de konkreta förslagen från regeringen? Det är ju därifrån som det måste tas initiativ för att man ska kunna föra upp den här frågan på toppmötena i EU. Sedan är det inte så att jag på något sätt är okritisk till hur EU ser ut och fungerar . Tvärtom tror jag att EU skulle må väldigt bra av en extrem helrenovering, för att försöka försvenska ett populärt dokusåpauttryck just . Men i den extrema helrenoveringen vill jag se mer socialdemokratisk politik. Jag vill se mer av politik för jobb, miljö och jämställdhet. Därför är det så viktigt vad vi i och vad man från den driver för ståndpunkter när det gäller EU:s konstitutionella fördrag. Det får inte vara så att det i slutändan kommer ut något minimalistiskt fördrag som bara hanterar de institutionella frågorna i EU och beslutsprocesserna. Det måste också handla om politiken. De landvinningar som har gjort vad gäller det politiska innehållet i förslaget till konstitutionellt fördrag är viktiga att bevaka. 117 Statsrådet () replik: Jag kan dela inledningsresonemang om att vi kanske ibland tenderar att bli lite högtravande. tror jag att även svenskar som inte själva har erfarenhet av krig och det är tack och lov väldigt få som har erfarenhet av det kan förstå vad det har betytt för många andra människor att inlemmas i den europeiska gemenskapen. Det handlar om att stötta demokrati, mänskliga rättigheter, ett rättssamhälle och att få med forna kommunistdiktaturer och forna fascistdiktaturer i ett gemensamt samarbete. Det kan man relatera till även om man inte har upplevt det själv. Att tillhöra den inre kärnan är, som jag försökte förklara, ett slags förhållningssätt. Och där menar jag att vi skiljer oss ganska mycket från den förra regeringen. Vi vill vara aktiva. Vi vill delta. Vi vill ta ansvar. Vi vill formulera positioner. Natoarbetet ingår inte i det. Nato är som bekant inget EU-samarbete. Och vad gör vi då? Ja, vi formulerar och driver frågor. drev stenhårt frågan om och lyckades faktiskt minimera det antal kapitel som frystes. Vi driver på Lissabonprocessen. Det ska bli en konkret levererad regelförenkling. Jag återkommer i min nästa replik. 118 () replik: Jag tror att tar upp en sak som är oerhört väsentlig för den, som jag ändå upplever det, förändring i positiv riktning som håller på att ske i den svenska opinionen gentemot EU-medlemskapet och EU som organisation. Det är utvidgningen. Den stora utvidgningen, den med tio nya medlemsstater från företrädesvis det gamla , har tydligt visat för EU:s kritiker att detta inte är en rikemansklubb. Detta är en klubb för hela . fortsatte dessutom utvidgningen ytterligare. Min förhoppning är den utvidgningen inte tar stopp där utan även kan fortsätta . resonemang om att tillhöra EU:s kärna är att det är ett förhållningssätt. Jag tycker fortfarande att det är lite tunt innehåll. 119 Statsrådet () replik: Jag är lite ovan vid de korta replikerna. Jag försökte redogöra för några korta exempel på det här förhållningssättet. Jag hann till och . Jag skulle vilja fortsätta med klimatfrågan och med det som vi diskuterade lite tidigare och som jag hoppas få återkomma till, nämligen översynen av budgeten. Det handlar om en modern som är inriktad på de viktiga frågor vi ser framöver. Vi ser stora behov av förändring, och vi förbereder en svensk position och ett inspel i detta. Vi kommer att försöka förankra det på det sätt som är nödvändigt. När det gäller min åsikt om pendlandet för mellan och är jag precis lika övertygad om det orimliga i detta pendlande som jag var innan jag blev statsråd. Jag försöker påverka det på det sätt som går. Det är som bekant inte helt enkelt, men jag tycker precis samma som förut. Den har också varit tydlig med att vi inte vill ha en minikonstitution. Det är det budskap vi har framfört till och andra och söker stöd för. I nästa skede, om det kommer att bli vissa förändringar, kommer vi, som jag har sagt tidigare, att redogöra för de tankarna tillsammans med . 120 () replik: De exempel som tar upp är alla var för sig utmärkta exempel, tycker jag, på kloka svenska ståndpunkter som också har ett brett stöd i . Det handlar om och om Lissabonstrategin, även om vi säkert kan ha olika åsikter om vilka delar i Lissabonstrategin som vi tycker är viktigast och som tyngdpunkten borde ligga på. Det är lite tulipanaros, ska vi vara ärliga och säga. Det handlar om klimatfrågorna givetvis, om att förändra EU:s budgetstruktur och om det arbete som kommer med att revidera EU:s budget. Men man kan inte säga att man tillhör en kärna utifrån de frågorna, för våra vänner i är olika från fråga till fråga i de fyra olika exempel som tar upp. Så jag tycker fortfarande inte att jag har fått det tydligare för mig och mer konkret vad det innebär att tillhöra EU:s kärna. Det är många olika vänkretsar det handlar om i de exempel som tar upp. 121 () replik: Det var ett tänkvärt inlägg av , tyckte jag. Därför vill jag resonera lite. Utgångspunkten för EU och varför det är så självklart att vi behöver EU är ändå av krig, strider, utrotningar och massgravar. Vi är inte där , och det är grunden för EU. Det är lite jordbrukspolitik och sådant också, men fredsargumentet är övergripande. Jag kan hålla med om att vi inte borde behöva föra den debatten. Vi borde kunna titta framåt, utveckla EU och diskutera konstruktivt hur kan bidra till att göra EU bättre. Men så länge det finns partier som vill upplösa EU, som vill att ska gå ur, tvingas vi som ser fördelarna med EU, som ser att vi måste fortsätta och att det är ett bra projekt att lyfta fram grundargumenten för varför det är så självklart. Det är väl där vi ligger. Svenskarna kanske är lite aningslösa. Vi har inte varit med i krig , och hur EU än utvecklas så kommer vi inte att beröras. Men så enkelt är det ju inte. 122 () replik: Jag tror att fredsargumentet och säkerhetsargumentet kanske har blivit mer relevant för svenskarna i och med den senaste tidens utvidgningar, den stora utvidgningen med tio nya länder och den senaste med två nya länder. Jag tror ändå att vi som är för EU-medlemskapet gör oss själva en otjänst om vi helt och hållet tar utgångspunkten för vår argumentation i den fredstanke som formades och formulerades efter . För den är inte, i synnerhet , särskilt relevant för svenskarna i allmänhet, även om den är väl så ädel, riktig och viktig. säger att det handlar om lite jordbrukspolitik också. Sanningen är att det är hälften av pengarna. Det är ett av de stora felen. , du tillhör ju ett parti som talar om smalare men vassare. Vad är det som ska bort? 123 () replik: Den första delen av resonemang kan jag till stora delar instämma i. Du har en poäng där. Fredsargumentet finns, men vi ska ta fram alla de andra argumenten, självklart. När det gäller jordbrukspolitiken, med all respekt, är det viktigt att vi utnyttjar våra naturresurser och slår vakt om de många människor som jobbar för det, men jämfört med krig, massgravar och utrotningar är det inte lika tungt. Det var ett område som vi samarbetade om, och det var helt nödvändigt efter . kan vi släppa det vartefter, utveckla landsbygden, se framåt och bredda EU. Det finns områden, utbildning, sociala frågor, olika frågor där vi bör hålla det för de enskilda länderna, turismutveckling till exempel. Det är det som vore intressant att diskutera. Det är lite tråkigt att vi tappar tid för den debatten genom att vi i är kvar i skyttegravarna ja eller nej. Jag beklagar detta. 124 () replik: Det är inte bara EU-minister som är lite ovan vid debattformerna. Även riksdagsledamöter är det. Jag kom just av mig. Jag hade tappat bort att jag hade en minut talartid kvar. I sak är vi naturligtvis ganska ense jag och om vad vi ska ha det här samarbetet till. Utbildning tar du upp som ett exempel på frågor som EU kanske inte ska lägga sig i, om jag förstår rätt. är det ganska viktigt att EU gör det om vi ska ha en fungerande inre marknad även när det gäller människor, alltså inte bara när det gäller kapital, varor och tjänster. Det handlar om att människor ska ha möjligheten på riktigt att söka sig ut, söka andra arbeten, nya boplatser och sådant inom den union som faktiskt har stora möjligheter med sig, om än problem med språkbarriärer och annat. Då är kanske samarbete om utbildning och utformning för examina en ganska viktig fråga. 125 () replik: Jag tror att det är väldigt viktigt att vi tillåts diskutera unionens inriktning, om EU ska bli mer mellanstatligt eller mer överstatligt och om den nuvarande utrikespolitiska inriktningen är bra eller dålig för världsfreden utan att det kallas för en retroaktiv ja- och nej-debatt. Till skulle jag vilja ställa en fråga. Han talade i sitt anförande om fler jobb och ökad jämställdhet. Vi har ju stora klasskillnader och hög arbetslöshet i den europeiska unionen. EU har gjort sig känt historiskt för att använda arbetslöshet för att bekämpa inflation och har också ett prisstabilitetsmål som är överordnat. Man ägnar sig i det ekonomiskpolitiska samarbetet åt att granska och kritisera medlemsländernas offentliga sektor och att slå ned på de länder som har för generösa socialförsäkringar eller för dyr sjukvård till exempel. Den offentliga sektorn har ju betytt mycket för arbetsmarknaden och jämställdheten i . Så jag skulle vilja fråga om Socialdemokraterna är beredda att verka för en kursändring på det området i EU. 126 () replik: Retroaktiv ja- och nej-debatt var väl en ganska träffande beskrivning, kanske till och med retrospektiv ja- och nej-debatt. Det tenderar att vara det. Nej, vi socialdemokrater vill inte sälja ut den nordiska modellen eller den svenska modellen, om det är det menar. Tvärtom tror vi på att visa fördelarna med den för att skapa jämlikhet, arbete och trygghet för människor och goda utvecklingsvillkor för resten av . Vi vet att många ute i är nyfikna på att se, lära och ta till sig av detta. Jag tror inte att man ska göra allting exakt likadant över hela . Det måste naturligtvis finnas en stor nationell frihet också. när vi ändå har frågan uppe, : Du tillhör ju ett parti som har i sitt program att ni inte vill att ska vara medlem. Men vad ser ni för alternativ till EU-medlemskapet och EU? 127 () replik: När det gäller alternativ till EU-medlemskapet står frågan inte på dagordningen , men vi hade hellre sett ett mer omfattande och flexibelt internationellt samarbete som är nätverksbaserat, nätverk som ser olika ut i fråga efter fråga och som bygger på mellanstatliga avtal och så vidare. Det är mer flexibelt med ett sådant samarbete. Det är också mer demokratiskt. Vad gäller frågan om att sälja ut den nordiska modellen tar jag min utgångspunkt i det arbete som sker i men också i där man granskar och kritiserar medlemsländer som har för stor offentlig sektor eller satsar för mycket på välfärd och socialförsäkringar. Det arbetet pågick också under det socialdemokratiska regeringsinnehavet. Då och då pågår också ansträngningar inom den europeiska unionen för att harmonisera skattesystemen, inte så framgångsrikt men ändå. Det skulle göra det ännu svårare att bryta sig loss, så att säga, och hävda en egen modell i eller något annat EU-land. 128 () replik: Jag börjar med det sista. Ja, det kommer kritik mot vår stora och omfattande offentliga sektor från olika EU-institutioner. Den kommer även från . måste samma institutioner erkänna att det finns saker vi lyckas med i som man inte lyckas med i andra EU-länder hög tillväxt, hög sysselsättning och så vidare. Det är alltså ganska dubbla budskap de signalerar. Jag tycker att det kanske finns större anledning för dessa olika institutioner att fundera över sina bedömningskriterier än för oss att lyda allt som står i dem. Jag tror heller inte att det finns någon absolut motsättning mellan att ha låg inflation och hög sysselsättning. Detta var ju en gång den allmänna och gängse ekonomiska teorin. Jag tror inte att det förhållandet råder, i vart fall inte , utan jag tror att man kan klara båda delarna. Sedan talade vilket jag tycker var bra, ärligt och välgörande om nätverksbaserat samarbete, att bygga på avtal och så vidare. Problemet är dock just det som försöker göra till en fördel, nämligen bristen på demokrati. vet vi åtminstone var det ligger, men var finns alla dessa olika nätverksnoder? Var finns de olika ratificerade avtalen arkiverade? Det är inte lätt för vare sig svenskar eller andra EU-medborgare att se. Där har en EU fördel, trots alla sina brister. 129 (): Utvecklingen i med utvidgningen med och kräver att alla länder engagerar sig i den europeiska debatten lika mycket som . Så har som nuvarande ordförandeland tagit steget att på nytt börja diskutera konstitutionsfördraget efter den tankepaus som blev nödvändig när och hade sagt nej till detta fördrag. Den diskussionen hänger nära ihop med utvidgningsdebatten. Problemet just nu är att debatten går åt fel håll. I diskussionen är det mycket oklart vad som gäller för den framtida utvidgningen. Det finns inte så få som helst vill begränsa varje framsteg. Här kan spela en viktig roll. För oss är det avgörande att utvidgningen fortsätter och dessutom snabbt. Kanske blir det till och med nödvändigt att, som till exempel i fallet , sluta avtal som gör en utvidgning möjlig även innan konstitutionsfördraget är klart. Det är fel när somliga säger att utvidgningen bara handlar om uppgiften att bekosta någon annans välfärd. Det är också fel att tro att utvidgningen är en rent ekonomisk fråga. I själva verket är den en säkerhetspolitisk fråga. För att förstå vikten av den fortsatta utvidgningen räcker det att göra en kort tillbakablick. Hela EU:s historia har handlat om utvidgningen. Man började med och med få länder. Sedan växte EU till det omfattande samarbete det är med 27 medlemsländer. Alltid har man utvidgat och absorberat, och alltid har man lyckats med det. Alltsedan EU skapades har det dock också funnits negativa krafter som ifrågasatt allt, från hur många till vilka som får vara med. Ser vi det i dagens perspektiv måste vi ändå erkänna att det inte finns ett mer framgångsrikt freds- och säkerhetsprojekt än det europeiska enandet. För de länder som har ett EU-perspektiv och som kanske till och med har börjat förhandla om sitt medlemskap betyder detta klara EU-perspektiv att de koncentrerar sig på sina uppgifter. De jobbar med demokratiseringen, genomför de reformer som krävs, skärper sin miljömedvetenhet och respekterar mänskliga rättigheter. Om vi stänger dörren och vänder ryggen mot de länder som eftersträvar ett närmare samarbete med EU och ett framtida medlemskap finns det en risk att de faller tillbaka till nationalism, vilket riskerar att leda till nya konflikter. Vi har sett hur farlig nationalismen kan bli i , inte minst i . Varje gång EU utvidgats har det blivit mer demokrati i de länder som omfattats, och de mänskliga rättigheterna och minoritetsskyddet har förstärkts. finns det länder på , som och , som väntar på en fortsatt utvidgning så att också de kan vara med. har skrivit under stabilitets- och associationsavtalet och använder det fullt ut , men landet får inte förhandla vidare utan är satt i ett väntrum. uppfyller alla kriterier för att bli medlem i EU men sitter i samma väntrum. Vi behöver båda dessa länder som medlemmar i för att äntligen få mer stabilitet på i en situation där säkerheten inte alls är given. blev och medlemmar i . Det är ett positivt exempel för de andra länderna i regionen: Genom hårt arbete och genom att driva de nödvändiga reformerna kan man hitta sin plats i den europeiska familjen. Då krävs det en bred debatt om både utvidgningen och EU:s framtid, en debatt där det inte finns plats för beslut om yttre gränser, övergångsregler, EU:s absorptionsförmåga eller någon annan av de termer som de mer EU-negativa krafterna använder när de försöker begränsa och stänga in vårt . Vad vi i stället behöver är en framgångsrik förhandling om EU-konstitutionen som säkrar en snabb framtida utvidgning och en särskild lösning för de länder som redan nu uppfyller alla kriterier. Jag hoppas att Europaministern vill verka för att en sådan lösning kommer till stånd. 130 (): ska ha höga ambitioner i EU-samarbetet. Det gäller jämställdhet, kvinnors möjligheter, barns rättigheter, sysselsättning, välfärd och miljö frågor som är viktiga såväl här hemma i som inom EU-samarbetet. EU-samarbetet ska också vara en naturlig del i det nationella arbetet. hamnar fortfarande, tack vare de gångna årens socialdemokratiska politik, regelmässigt i topp när presenterar sin utvärdering av arbetet för tillväxt och nya jobb i varje enskilt EU-land, som vi fortfarande ligger i topp när det gäller miljöskydd och social välfärd. Om det vore så att social välfärd och progressiv miljöpolitik var ett hinder för tillväxt skulle vi inte ha tillväxt i . Den socialdemokratiska politiken har bevisat motsatsen. duckade i valrörelsen när det gällde sänkta skatter. Det blev i stället som fick ta debatten om att vårt land skulle hamna på EU-genomsnittet när det gällde skatter och att detta skulle genomföras på två mandatperioder. har gått ut med ett handlingsprogram där man säger att man ska sänka skatterna. Man vågade inte säga detta till väljarna i valrörelsen, men går man ut och säger att skatterna ska sänkas till en genomsnittlig EU-nivå. Välfärden ska alltså sänkas i . Detta sade inte högeralliansen i valrörelsen. Varför ska sänka sina ambitioner? Vi socialdemokrater vill höja dem. kan vi se att inte vågade stå för vad de sade. kan vi se att allt hänger ihop nationell nivå och europeisk nivå. Jag tycker att det var fegt av att inte våga säga vad de egentligen tänkte göra . Jag går så över till utvidgningen. Vi socialdemokrater har drivit på så att EU:s historiska östutvidgning blev möjlig. Tack vare detta har tio nya medlemsländer, vilket många har påpekat här , kunnat återförenas med oss bakom järnridån. Vi har också som parti i en rad olika sammanhang drivit frågan om utvidgningen och att den måste fortsätta. EU är en magnet, och fler vill vara med. Detta påskyndar framväxten av både demokrati och mänskliga rättigheter i de här länderna. Vi socialdemokrater tycker att många av högeralliansens partier har fluffiga tal och tjusiga appeller om hur aktiva de ska vara och om det ska vara smalt och vasst, om det ska vara brett och förankrat, om det ska vara kärnan eller om det ska vara fruktkorgen. Vi tycker att det är viktigt att vi har en EU-politik som många andra. Vi driver våra frågor, alltså frågorna om social välfärd, tillväxt och trygghet. Där tycker jag och Socialdemokraterna inte att högeralliansen har visat färg. Är det marknadens EU som gäller eller ett EU med villkor för välfärd och trygghet på arbetsmarknaden även för de människor som saknar tjocka plånböcker? Den frågan har vi inte fått något svar på. När det gäller tjänstedirektivet, som EU-ministern nämnde i sitt tal hon nämnde också att det är roligt med EU-debatter, men jag har noterat att hon inte hann med att stanna kvar under hela debatten är det viktigt att fortsätta den diskussionen. Det är viktigt att vi fortsätter att slå vakt om kollektivavtalen, om att de ska hållas. Det är också viktigt att de som jobbar i länderna följer de lagar och avtal som gäller i respektive land. Vi ska inte ha ett A-lag och ett B-lag vare sig här i eller i något annat land. Marknaden, kapitalet, ska inte utan folkligt inflytande sitta i slutna sammanträdesrum och besluta om hur länder ska kunna spelas ut sinsemellan. Vi måste åter ta makten till de folkvalda, till demokratin och människornas . Det är också därför som det behövs en folkbildningssatsning där skolor, PRO, föreningar och folkrörelser får möjlighet att studera och engagera sig mer i EU-samarbetet och fortsätta det arbete som tidigare gjorts. Vi socialdemokrater är stolta över vad vi har åstadkommit, över hur har hamnat under de här tolv åren. Vi är stolta men inte nöjda. Det handlar inte bara om en punktlista över vad vi har genomfört och vad vi har varit med om. Vi har också varit starkt pådrivande i många processer. Det märks bland annat när det gäller östutvidgningen, som jag pratat om, och engagemanget för EU:s grannländer liksom när det gäller kampen för ett bra kemikaliedirektiv och att ligger i topp i EU:s gemensamma arbete för tillväxt och en hållbar utveckling. Dessutom gäller det Lissabonstrategin. Vi är nöjda, och vi vill fortsätta att kämpa för de socialdemokratiska värderingarna på EU-arenan. 131 (): Med drygt tio års erfarenhet som ledamot i denna kammare slås jag gång på gång av att vi politiskt förtroendevalda ofta så att säga har en debattretorik men någonting annat i praktiken. I EU-debatten känns detta faktum högaktuellt igen. Många talare har under hela debatten betonat vikten av en fördjupad debatt kring EU-frågorna. Men vad gjorde vi och våra partier i valrörelsen ? Inte var det många av oss som på torgmöten och i pressmeddelanden tog upp diskussionen kring aktuella EU-frågor. Det kan väl inte vara så att vi är lite rädda för att få i gång en dialog på djupet med svenska folket och för att lyssna till vad folk i allmänhet tycker om hur EU bör utvecklas och om hur som nation bör uppträda i EU-samarbetet. Det hade varit klädsamt om alla de som ivrigt återigen vill ta fram det konstitutionella fördraget, som fallit i två folkomröstningar, hade visat en något större respekt för folkets röst i två tunga folkomröstningar i i och som sagt nej. Eller tänker man sig en tillämpning av den klassiska modellen att när folket ger fel svar ställer man frågan igen, igen och igen tills folket ger det svar man vill ha det önskade svaret? Jag är inte säker på att den modellen alltså att göra på det sättet stärker förtroendet för det politiska arbetet. Just nu finns det, tror jag, en bra möjlighet att börja bygga ett samarbete i där medborgarna är delaktiga. Kloka ledare lyssnar och lär av misstagen. Samarbetet i är oerhört viktigt, men för att hålla i längden måste det vara förankrat i folkdjupet. Inte minst i finns det en stark EU-skeptisk opinion. Det har vi sett i många opinionsmätningar. Kör EU-eliten blint vidare med centralisering, statsbygge och detaljbeslut kan det sluta illa. I stället krävs det en reformering av samarbetet i med respekt för olika nationer och folk. och alliansregeringens slogan om ett smalare men vassare EU borde kunna vara utgångspunkten för detta arbete. sade fransmännen och holländarna, som bekant, i sina folkomröstningar nej till EU-grundlagen.