prot · GU09116 · 2007-05-30 00:00:00 — Då behöver vi både insatser och utvärderingar. De ska gå parallellt. Bara en av dem utryckt ur sitt sammanhang ger inte samma styrka som när de går hand i hand. Betänkandet handlar om hävande av riksdagsbindningar i två delar, kan man säga. Den ena handlar om avstämningstillfällen i och den andra om möjligheterna till betygsliknande skriftliga omdömen. Den första delen är att kunna ha hållplatser eller kontrollstationer . Det gör att vi får betydligt fler som får en möjlighet och en stöttning . Detta visar på att vi också kan bygga och stötta en mer likvärdig skola i landet. Enligt de bedömningar som har gjort vet vi att likvärdigheten haltar. Vi vet att den haltar både mellan skolor och inom skolor. Detta har varit något som jag tror att alla partier har varit överens om; likvärdigheten är viktig att ta fatt. Det handlar om alla elevers rättigheter och möjligheter. Därför finns det ett stort behov av avstämningstillfällen. Då kan vi på ett bättre sätt säkerställa att eleverna får med sig att kunna läsa, skriva och räkna. Det öppnar dörrarna för resten av skoltiden om man får med sig den stora blomning som skolan har. En hållplats i trean skulle definitivt stötta de här eleverna. Det gäller speciellt de elever som har behov av extra stöd och de som inte riktigt hänger med. Jag skulle vilja påstå att detta att sätta upp mål i tidigare åldrar, också kopplat till stödinsatser, är helt centrala delar för att vi ska lyckas förbättra skolan och stärka den enskilda elevens möjligheter och sätta dem i fokus. Motsätter man sig det vill jag säga att man också motsätter sig bättre stödinsatser och möjligheter för eleverna, speciellt för de svagaste som har extra behov. För att eleven och skolan ska lyckas krävs som sagt både insatser och utvärderingar och att dessa ska gå hand i hand. Jag tycker att det är lite spännande att läsa de reservationer som finns. Vi kan titta på motionerna först. Socialdemokraterna skriver så här i sin motion: Nationella prov i tidigare åldrar kan innebära en alltför tidig sortering av elever, och det riskerar att hämma barns utveckling i stället för att främja den. Man skriver också på ett annat ställe att regeringens skolpolitik riskerar att sortera elever i stället för att satsa på kunskap. Jag tänkte göra en ganska enkel analys av Socialdemokraternas skolpolitik. Det är en analys som man kanske kan ha med sig i den skolgrupp där man själv säger att man ska komma till rätta med sin egen flummiga skolpolitik. Den analysen har tre delar, kan man säga. För det första: I har kunskapsresultaten minskat kraftigt, och elever som inte har de grundläggande baskunskaperna har ökat. För det andra: I har likvärdigheten krackelerat. För det tredje: I har det de själva kallar för sortering ökat markant, och det är framför allt de svaga eleverna som kommit i kläm. Detta är den tidigare regeringens skolpolitik. Det är klart att man kan försöka övertyga några sista anhängare om den politiken och fortsätta att laga och lappa med efterhandslösningar, men retoriken ekar ganska tom. Det har även er nya partiledare insett. Det är därför hon kallar er politik dålig och småttig och har satt till en ny skolgrupp som ska ändra politikens inriktning. Det är också ganska spännande att Socialdemokraterna nu så tydligt pratar om pedagogikens mångfald. Det är bra. Jag kan tänka mig att det är att Socialdemokraterna är med på banan. Det är bra att vi blir fler i den klubben, men det blir ju ändå lite långsökt. Socialdemokraterna försöker greppa alla halmstrån för att vara emot regeringens förslag, men man förstår att de egentligen är för. Den andra delen i betänkandet handlar om att ta bort riksdagsbindningar när det gäller skriftliga, betygsliknande omdömen. Anledningen till att vi vill införa dessa omdömen är att föräldrar ska ha rätt att veta hur det går för deras barn. Elever och föräldrar måste ha rätt till bra och tydlig information om elevens utveckling i skolan, och det är också viktigt att som förälder veta hur man på bästa möjliga sätt kan stötta sitt barn. Föräldrar vill ju inget hellre. Varför ska man ha ett skriftligt omdöme? Det finns flera orsaker. En tydlig orsak är att man ska kunna ha ett gemensamt diskussionsunderlag och ett dokument som man kan utgå från vid de tillfällen som man träffas. Det är väldigt viktigt att man har just det gemensamma underlaget. finns det flera redskap i skolan som är bra. Vi har utvecklingssamtalen och de individuella utvecklingsplanerna. Det är viktiga redskap, och de ska vara kvar. Men i utvecklingsplanerna kan man inte titta både framåt och bakåt, och det vill vi lägga till och öppna för. Både elever, föräldrar och lärare gynnas av att kunna se vart eleven är på väg, vilka olika typer av insatser som behövs, hur det har gått tidigare och hur man kan gå vidare. Många skolor arbetar så här . Om man bestämmer att man ska ha skriftliga omdömen är det nästan omöjligt att inte göra dem betygsliknande. Det är alldeles för många lärare som inte lyder lagen utan använder sig av det. Men det är ju för att man vill ha en tydligare kommunikation med hemmet på det sättet. Regeringen satsar stort på skolan. Man gör många olika saker. har vi diskuterat två delar i hela det batteri som läggs fram på bordet tidiga insatser för eleverna. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. 219 () replik: säger först något självklart: Man vill satsa på de tidiga åren och hitta problemen för att kunna sätta in åtgärder. Sedan kommer ingenting och ingenting. Jo, man vill ha ett nationellt prov i årskurs 3, men jag hoppas innerligt att den borgerliga alliansen inte vill vänta med att utvärdera barnen för att se vilket stöd och vilka behov de har. Först behöver man kontrollstationer och sedan stödinsatser. Vilka stödinsatser föreslår ni då? Vilka stödinsatser har ni föreslagit, förutom att ni ska börja utbilda specialpedagoger som kan komma ut om fyra . Ni har fortbildning av lärare för de yngre åldersgrupperna som är hälften så stor som den fortbildningssatsning riktad till de yngre lärarna som vi gör. Är det de stora insatserna för att ge de yngre barnen stöd och hjälp? Att bara utvärdera hjälper ju inte ett enda barn. Att ha fler hållplatser och kontrollstationer hjälper ju inte alls om man inte också sätter in insatser. Det har båda lärarförbunden pekat på. Jag tycker att gör det väldigt enkelt för sig när hon skyller allting på den förra regeringen. handlar det om vilken politik ni ska bedriva och vilka åtgärder ni sätter in. Jag vill avsluta med att ställa en fråga. kanske förstår skillnaden mellan betygsliknande omdömen och betyg. Men tror verkligen att en sjuårig tjej förstår skillnaden mellan ett betyg och ett omdöme om hon blir Icke godkänd i skolan när hon är ? 220 () replik: Jag skulle vilja fråga om han och Socialdemokraterna tycker att det är viktigt att föräldrarna får en tydlig information om hur det går för deras barn. Vi tycker det, och vi vill att alla möjliga redskap ska kunna användas för det. Bestämmer man sig då för att man vill ha en skriftlig information är det helt omöjligt att göra en sådan som inte är betygsliknande. Problemet är att all skriftlig information mer eller mindre har klassats som betygsliknande. När man arbetar i skolan och vill underlätta inför utvecklingssamtalen för en elev som har många lärare gör man en skriftlig information och säger att så här ligger eleven till. Ska man då säga att lärarna i skolan inte följer lagen? Vi vill att alla vägar ska vara möjliga för den informationen. Det är väldigt viktigt. När det handlar om insatser i skolan är det kanske lite magstarkt av Socialdemokraterna, som själva har satt den svenska skolan och eleverna i den situation man är i , att säga att det inte händer något från regeringens sida. Det händer otroligt mycket mer än den nolla som den förra regeringen kunde leverera i slutet. Vi har den stora fortbildningssatsningen, speciallärarna och så de viktiga målen 3. Självfallet ska stödinsatser kunna sättas in tidigare, men en hållplats där man tydligt kan se vad som kan sättas in ytterligare är viktig. Det är inte den enda delen, men det är en extra tydlig och viktig del. 221 () replik: påstår att ingenting hände under den förra regeringen, men vi fick 15 000 fler lärare i de svenska skolorna. Jag tror att det påverkar ganska mycket. I utvärderingar säger man att de elever som är i störst behov av stöd och hjälp har hjälpts extra mycket av dessa extra lärare i skolan. Detta är kanske det absolut viktigaste. Man kan inte bara säga kontrollstationer. Sådana inför ni, men sedan flummade du på, och det kom inga stödåtgärder. Det är det vi kritiserar. Det finns ingen politik för tidiga stödåtgärder. Vi har dubbelt så mycket till fortbildning för lärare för de yngre åren. Lärarna behöver mer fortbildning för att kunna hantera de här frågorna. Jag sade redan i min inledning att det är självklart att man måste kunna följa upp barnen från dag ett i skolan. Jag har mina barn i förskolan, och jag går på individuella utvecklingssamtal . Jag har individuella utvecklingsplaner för mina barn redan i förskolan. Har ni besökt skolor? Har ni tagit del av en individuell utvecklingsplan? Är det ingen skriftlig information i dem? Jag har fått skriftlig information i individuella utvecklingsplaner. Det är ett verktyg som elev och lärare ska ha tillsammans med föräldrarna just för att sätta upp mål för framtiden. När ni luddar till begreppen och säger att det är okej att de är betygsliknande måste kunna förklara skillnaden mellan betygsliknande omdömen och betyg för den sjuåriga tjejen och även förklara vad det betyder när hon blir Icke godkänd . Underlättar det inlärningen i skolan eller kan det till och med försvåra inlärningen och kunskapsutvecklingen för den lilla tjejen? Den principiella frågan är stor, och vi har inte diskuterat den tillräckligt mycket i . Men det är ett ansvar ni får ta om ni vill införa betygsliknande omdömen. Lärarförbunden säger att det här måste vi reda ut. Ni vet väl om att lärarna för de yngre årskurserna inte ens är utbildade i att sätta betyg, men betygsliknande omdömen ska de enligt er regering vara helt kapabla att avge. Det blir intressant att se era förklaringar till sjuåriga tjejer och killar! 222 () replik: klargör ju i sitt inlägg att han menar att majoriteten av de svenska lärarna gör fel, när de använder sig just av de skriftliga delarna. Han säger också att han gärna vill ta ifrån föräldrarna rättigheten att få ytterligare information, även skriftlig, om barnen. Problemet med den skriftliga information som inte har fått vara betygsliknande är att så fort du har skrivit något som liknar att eleven ligger si eller så har det varit betygsliknande. Det är därför vi väljer att ta bort det och säger: Varsågod, en extra insats, ett extra redskap för lärarna och också för föräldrarna att kunna ha i en kommunikation. De allra flesta lärare och föräldrar vill ju ha det. Vi säger varsågod och ser till att man får göra det också. Sedan kan man fundera lite. När det gäller den fortbildningssatsning för lärarna som tar upp man säger att man storsatsar på de tidiga åren så har man ju bara ungefär hälften av de pengar som regeringen lägger. Då kan man ju säga att man satsar på den delen. Vi satsar på helheten, vilket vi också tycker är viktigt. Det handlar om de tidiga åren men också om att man ska kunna få fortbildning för de äldre eleverna. 223 () replik: Man kan diskutera betygsliknande omdömen väldigt . Om man vill se något som inte liknar betyg kan jag rekommendera Waldorfskolorna. De har skriftliga omdömen, från årskurs 1, och de liknar inte betyg. Ett studiebesök anbefalles. Men jag ville fråga om två andra saker som jag tog upp, fru talman. Den första frågan är: Vilken är anledningen till att alliansen inte vill att ska debattera avstämningstillfällen och skriftliga omdömen längre? Varför ska dessa debatter, om debatter, ske på samordningskansliet, i eller på regeringssammanträden i stället för i riksdag? Vad är det ni vill dölja? Tror ni att ni inte får igenom era beslut i ? Det är min första fråga. Sedan har jag också en fråga när det gäller mångfalden, eftersom den här propositionen med största sannolikhet går igenom . Tänker du bidra till att det kommer att finnas undantag för alternativa godkända kursplaner så att eleverna som undervisas enligt dem utvärderas i nationella prov enligt sina kursplaner, enligt vad de har lärt sig i stället för att de utvärderas efter en kursplan som de inte har lärt sig efter och som inte stämmer med det de har undervisats i? I årskurs 3 och årskurs 9 har de nått samma mål. Kommer du att bidra till det, eller har övergett sin gamla tradition att värna om alternativa pedagogiker? Miljöministern är Waldorflärare av gammal tradition. Hans pappa skrev läroplan. Så det finns en tradition att falla tillbaka på. 224 () replik: När det gäller att slopa riksdagsbindningarna så står det i propositionen att det kommer att komma en skollag till som man får diskutera. Vi fick också på utskottet senast lyssna till den utredning som var kring mål i skolan som också kommer att fortsätta att diskuteras och fattas beslut om. Vad gäller mål 3, nationella prov och eventuella undantag har jag funderat och problematiserat kring just detta. Den pedagogiska mångfalden är oerhört viktig, men vi måste också ha en likvärdig utvärdering, på alla skolor, tycker jag. Hur ska den då utformas? Bäst är ändå det som vi har kommit fram till, att 3 kunna ha nationella prov där man ser hur långt eleverna har kommit. Jag har landat i att den utvärderingen bör gälla lika för alla elever, oavsett om de går i en fristående skola eller om de går i den kommunala skolan. Men vägen dit, hur man kommer dit, ska vara fri. Det är väldigt viktigt att den är det, för den pedagogiska mångfalden är viktig. Men själva utvärderingen är just för elevens skull ändå viktig. Sedan är det föräldrars val som det ofta är om man börjar 1 i skolan att kunna välja en typ av pedagogik som man anser är viktig. Om vi börjar att se på vilka dispenser vi ska ha blir det lite klurigt om vi ser att vissa kommunala skolor eller klasser har olika typer av inriktningar. Var ska dispensgränsen gå? Hur ska vi göra för att komma vidare? Mångfalden är jätteviktig men med en likvärdig utvärdering för elevens skull. 225 () replik: När det gäller riksdagsbindning svarar inte på min fråga angående avstämningstillfällen. Jag förutsätter naturligtvis att skollagen kommer till . Däremot upphäver man riksdagsbindningen när det gäller avstämningstillfällen. Det är ett faktum. Det är inte demokrati. När det gäller pedagogisk mångfald finns det ett väldigt enkelt sätt att avgränsa detta. Man tar de läroplaner som är godkända av . Där finns det undantag. Ni säger att barn ska testas enligt en kursplan som de inte har följt. De har lärt sig saker i annorlunda ordning. Ni säger att barn ska testas på saker de inte har lärt sig. har inte i sitt uppdrag att ta fram de här målen fått något som helst direktiv att ta hänsyn till läroplan. Det hade varit ett alternativ, men det tänkte ni inte på. Ni måste sätta ned foten. Är ni i villiga att stå fast vid era gamla traditioner om pedagogisk mångfald i , vid alternativa kursplaner och så vidare som ni har en stolt tradition med? Eller inordnar ni er i den här mer militaristiska där alla ska vara likadana, nya skoltraditionen i som inte handlar om pedagogisk mångfald utan om pedagogisk likriktning? Avstämningstillfällen kan vi diskutera, men pratar vi egentligen om en mycket mer grundläggande pedagogisk fråga, nämligen den om det ska vara enfald eller mångfald i pedagogiska landskap. 226 () replik: Det viktigaste att alltid komma ihåg, tycker jag, när man diskuterar skolan är att vi ska stå på elevens sida. Det handlar om elevens rättigheter, elevens möjligheter och elevens ärliga chans att kunna lyckas i skolan. Det är ju det som regeringen nu i flera olika steg lägger fram på bord som vi också kommer att återkomma till . En av dessa saker är att vi ska ha en likvärdig utvärdering. Det säger ju inte att vi kväver eller tar bort den pedagogiska mångfalden. För det är fortfarande viktigt. Det finns många typer av inriktningar och pedagogiker som ska finnas kvar, absolut. Men vi måste också ha en tydlig utvärdering för att kunna stärka eleven. Om vi ska komma bort från den skola där för många elever slinker igenom de som vi har, om vi ska komma bort från den gymnasieskola där det individuella programmet är ett av de största programmen så måste vi sätta till åtgärder. Det är det som den tidigare regeringen inte lyckades med. Det är det som vi vill göra , allt för att eleven ska få en ärlig chans att lyckas. Dörrarna för fortsatt lärande, också ute i arbetslivet, ska vara öppna och inte stängas för så många elever som det görs . 227 () replik: När man argumenterar för betygsliknande omdömen och nationella prov i trean talar man om att föräldrarna ska kunna få information om var deras barn ligger och att lärarna ska få veta hur eleverna ligger och om de behöver stöd. Det finns ingenting som inte möjliggör det. Föräldrarna vet det mycket väl. De får genom utvecklingssamtal veta hur deras barn ligger till, och om de vill kan de också få det skriftligt. Lärarna vet mycket väl var eleverna ligger någonstans eller vilken typ av stöd de skulle behöva. Jag tog upp ett exempel i mitt anförande där man tydligt kan sätta upp ett antal elever som behöver stöd och vilken typ av stöd de behöver. Noltorpsskolan kan spalta upp de behov de har. De blir av med åtta lärare . Hur ska de kunna ha möjlighet att ge de eleverna det stöd de behöver när de mister åtta lärare? Företrädare för lärarfacken hävdar att det handlar om att kunna skapa mindre grupper, och för det behövs fler lärare. De vet vilken typ av resurser man behöver i skolan, men de får inte det. Och ni har fortfarande inte kommit med några förslag för att kunna stärka de delar som gäller fler lärare, fritidspedagoger, specialpedagoger och så vidare. 228 () replik: Vi tänker inte bestämma hur stora grupper eller hur många grupper det ska vara i varje skola, som verkar vara inne på. Tanken är ju att ge lärarna redskapen, dels för att kunna utveckla sig själva i den stora fortbildningssatsning som vi gör, dels för att kunna se till att det kommer speciallärare till skolorna så att det som efterfrågar kan möjliggöras för de grupperna. Det är just det som är viktigt. Sedan diskuterar kommunikationen med hemmet och att den är viktig. Jag håller med om det. Den är oerhört viktig för att man som förälder ska kunna vara en aktiv part i sitt barns utveckling. Hon säger också att ingenting hindrar detta. Jo, det är ju det som det gör. De här skriftliga omdömena, om man nu vill ha dem som ett komplement till utvecklingssamtalen, blir oftast klassade som betygsliknande eftersom det står att eleven är på väg i den eller den riktningen. Det är det som har varit det stora diskussionsämnet, och vi har sagt att alldeles för många lärare och skolor gör fel i detta. Då måste vi ju underlätta deras arbete och ge lärarna redskap. Det är just därför som de här förslagen läggs fram. 229 () replik: undviker att svara på frågan. Lärarna är inte i behov av verktyget att kunna ge betygsliknande omdömen. De vet ju var eleverna ligger, men de får inte de resurser de behöver för att kunna ge eleverna stöd. Vad är det för mening med att inrätta betyg tidigare, betygsliknande omdömen och nationella prov i trean om man ändå inte får de resurser man behöver för att kunna sätta in stöd för de elever som behöver det. Lärarna vet vilka elever som behöver stöd och vilken typ av stöd de behöver. säger att vi inte ska bestämma här hur stora grupperna ska vara. Jag säger inte att vi ska bestämma antalet, men det som krävs från lärarhåll och från lärarfacken är ju att grupperna ska bli mindre. diskuterar vi inte fritids, men det är inte rimligt att det på fritids finns 42 barn och 2 personal. Hur bygger man en bra fritidsverksamhet på det sättet? Hur hjälper man de 77 eleverna på Noltorpsskolan som är i behov av lässtöd när man tar bort åtta lärare på skolan? Det är det här som är problemet. Problemet är inte att det saknas mätinstrument. Man saknar resurserna för att kunna göra någonting åt det man redan vet . När det gäller de skriftliga omdömena tog tidigare i sitt replikskifte upp att det är klart att det går att göra utan att det behöver vara betygsliknande. Det är på samma sätt som att vi som föräldrar när vi har utvecklingssamtal kan ta del av de papper som lärarna har skrivit angående våra barn. Det är ingen skillnad i det. Det är inte betygsliknande. Det beskriver skriftligt hur barnets utveckling har varit. 230 () replik: Det finns väl ingen, förutom kanske och några av hennes kamrater, som tvivlar på regeringens intresse, regeringens insatser och de stora delar som regeringen kommer att komma med vad gäller skolpolitiken. Ett av de stora områden som regeringen satsar på och lägger kraft på är just skol- och utbildningspolitiken, därför att den har varit eftersatt alldeles för länge, bland annat med medverkan. Det är därför det nu radas upp förslag som på ett pärlband som ska kunna ge ytterligare redskap, ytterligare resurser också till de lärare som finns ute på skolorna. Det blir något märkligt när säger att det behövs helt andra saker, när ni har haft på er att kunna genomföra dem men inte alls har lyckats, och det nu kommer en regering som radar upp förslag på hur man ska kunna ge skolan och eleven bättre förutsättningar att lyckas. säger att det inte finns något behov av betygsliknande omdömen i skolan. Men det är just det som det gör. Det är ju det man gör . Man ger ju det man inte får. Då måste vi försöka ändra på lagen vad gäller just den principen. Eller också får vi säga att de inte får göra något över huvud taget. De får bara prata. Vill vi ha skriftliga omdömen måste de också få vara betygsliknande, annars kan vi inte ha dem. Det får man bestämma sig för. Då får man också bestämma sig för att föräldrarna inte kan få dessa omdömen. Föräldrarna efterfrågar dem . Mycket av det lärarna gör när de arbetar jämsides med varandra är att använda sig av sådana skriftliga underlag. Det är viktigt att kunna ha det som ett av flera redskap i skolan. 231 (): Det finns ett radioprogram som heter Kaliber och som går i radions P 1. Det handlade om betygsskillnader i allmänhet och i synnerhet mellan kommunala och fristående skolor. När man tränger in i betygssättningens villkor, i mål, i läroplaner och i kursplaner kan man lätt förstå att det närmast är ett under om betygssättningen blir likvärdig i vårt land. Nationella prov ska vara en faktor i betygssättningen, men eftersom de inte är obligatoriska förrän i årskurs 9 sätts en hel del betyg utan att lärarna har nationella prov till sin hjälp. har i sin utredning, som han presenterade för oss i utskottet , visat det som vi moderater länge har påpekat, nämligen att vi har alldeles för många och ibland motstridiga mål i skolan. Vi har mål att uppnå och vi har mål att sträva efter. Vi har en läroplan som dåligt hänger ihop med kursplaner, och vi har betygskriterier som är utfärdade av . Kriterierna för Godkänd finns inte i samma dokument som kriterierna för Väl godkänd och Mycket väl godkänd, och lärarna har inte fått tillräcklig utbildning i de nya kursplanerna. Det finns vissa lärare som inte ens har fått utbildning i att sätta betyg, trots att de undervisar i de årskurser där betyg ges. Att sätta betyg är en allvarlig sak. Det är myndighetsutövning, och lärarna behöver betydande utbildning och hjälpmedel för att kunna sätta rättvisa betyg. Programmet Kaliber kunde konstatera att möjligheten att få högre betyg är större för elever i friskolor, men vad det beror på är svårare att fastställa. Friskolor har en högre andel elever som är mer intresserade av skolarbetet. Friskolor har fler föräldrar med egna högre studier bakom sig. Men det är nog inte hela förklaringen. Kaliber undersökte bland annat två skolor i min grannkommun, .