prot · GU0990 · 2007-04-13 00:00:00 — Jag vill hävda att om man ger utsläppsrätter till fossil el och värme, och det verkar som om regeringen planerar att göra det, tar man dem från en annan sektor. Då måste man svara på från vilken det är. Jag tycker att det är stötande att regeringen tycks vilja dela ut subventioner i form av gratis utsläppsrätter till tillkommande fossil el- och värmeproduktion i . Är det verkligen viktigare att stödja värme baserad på fossila bränslen än att stödja svensk basindustri? 19 Miljöminister (): Först är det viktigt att konstatera vad själva utgångspunkten för Per fråga är, nämligen att den tilldelning av utsläppsrätter som medverkade till i förra regeringens fördelningsplan gav rätt till mer utsläpp, enligt Per själv till och med mycket mer utsläpp, än vad som ser ut att bli resultatet av regeringens dialog med kommissionen och kommissionens besked. Under inga förhållanden kommer den att bli högre än den som medverkade till under den förra regeringens tid. Det är viktigt att notera. Det är själva utgångspunkten för Per fråga. Det är på väg att bli bättre för klimatet och inte sämre. Nivån har ändrats. Det blir en lägre tilldelning. För att behålla spelreglerna så gott det går är det naturligtvis klokt att inte dessutom förändra principerna fullständigt för hur det ska fördelas under det taket och under den nivån. Det är det som Per vill. Han vill ändra på flera sätt. Han vill ändra på nivån, det vill säga acceptera det som från början inte ville, och dessutom förändra principerna för fördelningen. Det skulle innebära att vi gick emot beslut. Jag anser att jag ska följa det riksdagsbeslut som är utgångspunkten för regeringens hantering och som jag inte medverkade till, vilket Per parti i hög grad gjorde. Men jag tänker följa det. Det innebär att tilldelningen till befintliga anläggningar i el- och värmesektorn ska vara mer restriktiv än tilldelningen till befintliga anläggningar inom industrin. Men riktlinjer går också ut på att vi ska ha samma syn på nya anläggningar, oavsett om det rör sig om el, cement eller storproduktion. Lägg dessutom märke till att när det gäller energisektorn har Per fel i fråga om i vilken grad den är konkurrensutsatt. Det är klart att elproduktionen inte i första hand flyttar från till eller , men den kan mycket väl flytta till eller och produceras i anläggningar som är sämre ur effektivitetssynpunkt och för klimatet. Då blir i själva verket den totala klimateffekten värre. Det gäller alltså att sansa sig och inse att frågorna vinner på att vi följer det som ser ut att bli resultatet. Det totala utsläppet minskar, men vi försöker också under det taket skapa så stabila spelregler som möjligt för industri-, elvärme- och energisektor. Det är regeringens linje. Den är konsekvent med det som Per talar för, men det lockar naturligtvis att försöka hitta någon utgångspunkt för kritik som skulle kunna tvinga mig om jag nu skulle gå på det att bryta mot det som har beslutat om. 20 PER (): försöker anklaga för att helhjärtat ha stött den plan som lämnades in tidigare. Sanningen är att vi drev den förra regeringen så långt som det över huvud taget var möjligt med det opinionstryck som fanns . Jag antar att det inte har gått helt förbi att det har skett en del på opinionsområdet när det gäller klimatfrågan. Det fanns dessutom andra partier i kammaren som var väldigt villiga att rösta igenom en betydligt sämre plan för fördelning av utsläppsrätter än den som medverkade till. Det var det vi försökte förhindra. Om hade suttit i regeringen , med det opinionstryck som finns , kan jag garantera att vi hade kommit betydligt längre än vad vi gjorde i den förra planen. Därför blir jag lite upprörd över att uppenbarligen inte har lyckats påverka sina koalitionspartner i regeringen på ett positivt sätt när man har de möjligheter som finns. Det riksdagsbeslut som hänvisar till baserades på den nivå av utsläppsrätter som man då trodde skulle vara möjlig. har de förutsättningarna radikalt förändrats. Man måste minska . Frågan är då om man bara ska utgå från att de fördelningsprinciper som tidigare ställde sig bakom ska gälla rakt av. Man ska osthyvla bort från alla aktörer inom den handlande sektorn. Är det verkligen ett rationellt och klokt sätt att hantera denna fråga på? Olika aktörer inom handelssektorn har ju helt olika förutsättningar och konkurrenssituation internationellt. Jag vill verkligen ifrågasätta om detta är det klokaste sättet att hantera denna fråga på. beslut är bindande, men det finns inget som hindrar att regeringen tar upp frågan till ett nytt riksdagsbeslut och skapar en ny fördelning mellan olika sektorer. Faktum är att om man ger utsläppsrätter till ny fossilbaserad el och värme tar man dem från någon annan. Det måste då vara från den tunga basindustrin som därmed får extrakostnader och en försämrad konkurrenssituation jämfört med andra länders basindustri. Det är en väldigt oroande utveckling. Jag hoppades att den borgerliga regeringen som jag trodde var näringslivsvänlig och ville värna den tunga basindustrins förhållanden faktiskt skulle göra en bättre analys än så. När det gäller resonemang om de totala klimateffekterna blir jag också lite oroad. Den handlande sektorn har en del i den totala klimatpåverkan, men det finns också andra sektorer. Den totala klimatpåverkan regleras av Kyotoprotokollet. Alla länder i och även i andra delar av världen har faktiskt i Kyotoprotokollet tagit på sig att verka för utsläppsminskningar. Kyotoåtagande är oförändrat oavsett om producerar gas och el eller inte, och det påverkas inte heller av om vi exporterar elen. Den enda skillnaden blir i sådana fall att vi tar utsläppsrätter från svensk basindustri och ger dem till gasproduktion och el i . Basindustrin får då betala i stället för danska aktörer som inte behöver göra anpassningar eftersom de kommer lindrigare undan genom sitt eget Kyotoåtagande. Jag är verkligen överraskad av att har inställningen att svensk basindustri ska betala för neddragningar i för att klara deras Kyotoåtagande. Det är någonting som jag verkligen vill ifrågasätta. Frågan kvarstår dock. Ska jag tolka så som jag är oroad över att jag måste göra, nämligen att man ska ta av den tunga basindustrins tilldelning av utsläppsrätter? Kommer de att försvinna , i och med att man ska köra osthyvelprincipen och ta lika mycket från alla för att ge sken av att man upprätthåller något slags låt-gå-politik och fortsätter under samma principer som tidigare? Jag måste säga att det inte är någon bra politik vare sig för basindustrin eller för klimatet! 21 Miljöminister (): Först vill jag bara säga att jag egentligen inte alls angrep. Jag bara konstaterade att innebörden av det som Per sade var just att det nu blir en mer restriktiv tilldelning än vad medverkade till. Per hade en rad förklaringar till detta och kom sedan med nya angrepp. Låt oss lämna detta, för det kommer inte att lösa klimatproblemet. Jag bara konstaterar att innebörden av det Per säger är just att det ser ut att bli en lägre tilldelning och därmed lägre klimatpåverkan med det som regeringen nu gör än med det som medverkade till. Det är helt enkelt ett faktum, och det är vi egentligen överens om. Vi behöver inte träta om den saken. Det handlar om vilka sektorer som ska få den förändrade nivån. Per säger att förutsättningarna har förändrats radikalt, och då måste också tilldelningsprinciperna förändras. Jag argumenterar dock i stället för att om vi ska behålla så stabila spelregler som möjligt vilket jag anser att vi ska, för det kommer att vara bäst för både miljön och industrin då ska vi inte både ändra nivån och dessutom förändra fördelningsprincipen. Då har vi i mycket högre grad förändrat grunden. Det är självklart inte heller ett logiskt resonemang att ändra det ännu mer. vill Per ge intrycket av att han egentligen skulle vilja skydda industrin mer än vad alliansregeringen vill, och i stället ger han sig på energisektorn och de nya anläggningarna. Han vill dessutom ge intryck av att detta på något sätt skulle ha en bättre klimateffekt. Men det där stämmer inte! Industrin får inte en radikalt annan tilldelning om vi följer de principer som regeringen kommer att föreslå. Jag vill poängtera det som jag säger i interpellationssvaret: Vi ska naturligtvis göra hela beredningen, och där ska det exakta beslutet tas. Vad jag pratar om är de principer vi ska följa. De är angivna av , de är angivna av kommissionens beslut och de ligger i fördelningsplanen som ni var med och tog fram. Vi kommer att följa dem för att förändra spelreglerna så lite som möjligt, skapa stabilitet och se till att skydda industrin på ett klokt sätt. Det var väl det som var utgångspunkterna när ni var med och gjorde planen? Skyddet för industrin har väl inte blivit mycket värre till följd av de principer som ni var med och tog fram bara för att det är en ny regering. Dessutom blir det bättre för energisektorn. Titta till exempel på hur det ser ut när det gäller elen och värmen i ! har ett intresse av att vi får nya kraftvärmeanläggningar som ger både kraft och värme. Vi behöver värme, och vi behöver utnyttja det värmeunderlag som vi skapar i den svenska energisektorn. Värme är en produkt som inte kan importeras. Därför är det viktigt att vi ser till att också behålla elproduktionen här i landet. När det gäller kan man säga att det behövs ett tillskott av elproduktionskapacitet i för att förbättra effektbalansen. Det är klokt att göra det. Det är en av konsekvenserna av stängning som ju vi också har medverkat till och som jag tycker var riktig. Dock ska vi också se till att det finns rätt elförutsättningar och rätt värmeförutsättningar efter det beslutet. Förhållandena i närliggande områden, till exempel och , måste vi också beakta när vi tilldelar utsläppsrätterna. Det är självklart bra för industrin, men det är också nödvändigt för elsektorn. Med en integrerad elmarknad i norra kan vi inte ha annorlunda förutsättningar än kringliggande länder, för i så fall får vi inte de nya investeringarna i , utan då hamnar de på andra håll. Detta är alltså ett sätt att både skydda industrin och skapa rätt energiförutsättningar och rätt förutsättningar för klimatet. 22 PER (): Miljöministern säger att vi inte kan ha andra förutsättningar än övriga länder när det gäller elproduktionen. Det är ett väldigt underligt påstående. Det är uppenbart att förutsättningarna är helt olika. fick av sin elproduktion från vindkraft . är inte i närheten av den elproduktionen. har vattenkraft, vilket inte har. Att säga att vi ska ha precis samma förutsättningar för elproduktion i de olika länderna är ett väldigt underligt påstående. En 10-procentig neddragning av utsläppsrätterna inom den tunga industrin har en helt annan påverkan på den branschen än vad en 10-procentig neddragning av utsläppsrätterna inom el- och värmeproduktion har. Detta verkar regeringen helt vilja strunta i. Man tror att effekten blir densamma oavsett var man gör neddragningarna. Möjligtvis är det så ur klimatsynpunkt, men ur industrisynpunkt är det inte alls så. Det måste man också ta hänsyn till i denna fråga. Jag måste säga att jag oroas lite grann över att det verkar som om regeringen tar väldigt lätt på den här frågan. Det verkar inte som om man tycker att den 10-procentiga neddragningen har någon större effekt över huvud taget. Jag tror inte att den tunga industrin resonerar på det sättet, . Jag tycker att du ska ta en diskussion med dem om vad de anser om den här frågan. Det verkar verkligen behövas. Sedan har vi resonemanget om el- och värmeproduktion i . Vi är självklart överens om att det behövs el- och värmeproduktion i , också i . Men det är ju inte det som är den intressanta frågan, utan det är vilket bränsle man ska använda för att få den här el- och värmeproduktionen. Det är det som blir effekten: Ger man en frikostig tilldelning av utsläppsrätter till fossil produktion så minskar man förutsättningarna för förnybar produktion. Det är ju det som är häpnadsväckande. Det finns ingen anledning att göra på det sättet över huvud taget. Det skulle gå att genomföra produktionen med hjälp av biobränslen i stället. har gott om biobränslen. Det är också en sak som skiljer oss från till exempel , och det är därför som vi bör satsa just på den sektorn, alltså biobaserad kraftvärmeproduktion. 23 Miljöminister (): Först vill jag bara konstatera att jag tycker att du, Per , är utmärkt kunnig när det gäller frågorna om utsläppshandel och sambanden med Kyotoprotokollen och därför rolig att debattera med, men jag uppfattar det nog så att du avsiktligt missförstod när du låtsades att mitt svar gällde att vi alla skulle ha lika förutsättningar när det gäller elen och energin över huvud taget. Det är självklart att jag pratar om just det vi diskuterar, nämligen de förutsättningar som vi skapar genom utsläppshandeln, och då är det som jag sade när det gäller förhållandena mellan och å ena sidan och och å andra sidan. Jag vill också konstatera att det ligger i förutsättningarna för det svar som jag har gett att det är en helhet som ska avvägas mellan industrin och energisektorn. Nya förutsättningar skapas genom en lägre tilldelning, där vi ännu inte har fått de slutgiltiga beskeden av kommissionen. Vi får avvakta det också. Men givet att de behandlar på samma sätt och på lika villkor som övriga länder kommer vi också att acceptera en lägre tilldelning, om det nu visar sig bli fallet. Vi har ju fortsatt en dialog här. Som jag har sagt vill jag, just för att skydda industrin i rimlig mån, inte bara skapa helt nya spelregler och inte bara bortse från villkoren där. Försök inte låtsas det ens. Det är ju därför vi har haft dialogen med kommissionen, och det är därför som vi också framöver i så fall ska se till att vi har rimliga fördelningsprinciper mellan industrin och energisektorn. Hur de konkreta besluten kommer att se ut kommer den fortsatta beredningen att visa. Då har vi möjlighet att ytterligare finjustera avvägningarna, men vi tänker inte avvika från de riktlinjer som har antagit och som har medverkat till i mycket högre grad än vad jag själv har gjort. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2006/07:431 om kostnader för speciallivsmedel 24 Socialminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att skapa mer rättvisa och åtgärda de brister som finns i dagens subventionssystem för speciallivsmedel. Det stämmer såsom påtalar att det endast är barn och ungdomar upp till som har möjlighet att få speciallivsmedel subventionerade inom det nationella systemet med läkemedelsförmåner. Enligt de aktuella bestämmelserna får barn och unga med bland annat ämnesomsättningssjukdomar och intoleranssjukdomar speciallivsmedel förskrivna på livsmedelsanvisning. Livsmedlen får de köpa via de lokala apoteken. Egenavgiften är vid varje inköpstillfälle, och det som skrivs ut täcker behovet . Landstingen har i olika stor omfattning beslutat att bidra till även vuxnas kostnader för speciallivsmedel. I vissa landsting förekommer förskrivning av speciallivsmedel till vuxna på ett likartat sätt som för barn. Andra landsting utger i stället kontantbidrag till personer med till exempel glutenintolerans. Varje enskilt landsting beslutar i vilken omfattning speciallivsmedel ska subventioneras för vuxna. Detta innebär att en person med till exempel glutenintolerans kan bli tvungen att betala mer om denne är bosatt inom en del av landet jämfört med om han eller hon vore bosatt i en annan del av landet. Det är angeläget att hälso- och sjukvårdens mål om att erbjuda vård på lika villkor för hela befolkningen eftersträvas. Regeringen är medveten om att det finns viss problematik när det gäller speciallivsmedel och subventionen av desamma. är det ofrånkomligt att ett lokalt ansvar för sjukvården medför vissa skillnader till exempel vad avser avgiftsnivåer, något som för övrigt förekommer även vid läkarbesök. Som konstaterade erbjuds vissa speciallivsmedel till bättre villkor i den reguljära handeln än på apotek. Mot bakgrund av tillkännagivande följer jag noga utvecklingen på området. Den omreglering av apoteksmarknaden som regeringen avser att genomföra möjliggör i ett första steg att nya företag etablerar sig på apoteksmarknaden, och det kan medföra förbättrade förutsättningar även för distributionen av speciallivsmedel och för de villkor som erbjuds kunderna där. Regeringen har dock inte avsatt några medel för subventionering av speciallivsmedel till vuxna i årets budget. 25 (): Jag får tacka för svaret på den här interpellationen. I vårt land har vi ett bra system med ett högkostnadsskydd för vanlig medicin, alltså traditionella läkemedel. Man har ett maxbelopp för vad de läkemedel som man behöver kommer att kosta varje individ eller varje barnfamilj . Taket på högkostnadsskyddet varierar något mellan olika landsting och olika regioner, men det håller sig ändå på en rimlig nivå. Men för dem som i stället behöver specialmat som medicin är det värre. Där kan kostnaden skena iväg rejält, speciellt om man är . Man kan också fundera lite över varför brytpunkten ligger vid . Är det inte då som matbehovet är som allra störst? Man är fortfarande barn, försörjer sig inte själv och bor hemma. En stor del av de här människorna är ju dessutom i behov av både läkemedel och specialkost och har mångdubbla kostnader. Glutenintoleranta, de som inte tål bland annat mjöl, är den största gruppen, men det finns ju många andra som är beroende av specialkost för att överleva helt enkelt, bland annat de som behöver näringstillskott eller sondmat, helt eller delvis. En del av dessa har dessutom diagnoser som är kroniska och alltså livslånga man har det hela sitt liv. Vi har anorexipatienter, cystisk fibros, dialyspatienter och olika cancerpatienter, för att nämna några grupper som är ganska hårt drabbade. Då har man både läkemedelskostnader och man har sina kostnader för specialkost. Lägger man då till att man kanske är sjukskriven eller inte har full arbetsförmåga på grund av sin sjukdom så inser man att det här är en mycket utsatt och skör grupp, inte minst ekonomiskt. upptäckte dåvarande socialminister, , att det här inte alls fungerade på ett tillfredsställande sätt. nu tillsattes äntligen en utredning vars betänkande hette Mat som medicin, och det har legat klart i det också. Där konstaterar man bland annat att behandling med speciallivsmedel på goda grunder kan jämställas med läkemedelsbehandling och att näringsbehandling kan ha samma effekt och dessutom bättre effekt än behandling med läkemedel. En lång rad borgerliga politiker har motionerat, interpellerat och ställt frågor om just det här, och jag har läst igenom de här dokumenten. Bland annat har nuvarande socialutskottets ordförande varit väldigt aktiv i frågan och ett flertal gånger krävt en ändring av det här. Jag tycker att det har gjorts med rätta, för det är en mycket viktig etisk fråga med ett solklart rättvisepatos. Vi har alltså varit överens över partigränserna, men så upphörde det här. Det var inte längre så viktigt, och det var ingen prioriterad fråga. Vad var det, minister , som hände? har gjort ett tillkännagivande, men ingenting har hänt. Hur viktig är den här frågan för , och hur kommer vi i så fall att se det? 26 Socialminister (): Den nya regeringen har väldigt mycket att ta sig an. En av uppgifterna handlar om att bryta en förskräckande hög arbetslöshet och ett stort utanförskap som naturligtvis spelar roll för enskilda människor och i förlängningen också spelar en väldigt stor roll för vilken ekonomi vi har för att kunna genomföra angelägna ändringar. Vi håller på att genomföra ett stort arbete på område som handlar om att förbättra och förstärka tillgänglighet, kvalitet och valfrihet för de enskilda människor som är utsatta. Det är en verksamhet som spelar stor roll för människor från vaggan till graven. Alla är vi beroende av en väl fungerande hälso- och sjukvård. Det finns personer, som interpellanten tar upp, som hamnat i den svåra sitsen att de inte tål vissa livsmedel som för oss andra är självklarheter. Det innebär fördyrade kostnader. Det är naturligtvis mycket angeläget att vi gör vad vi kan för att åstadkomma förbättringar för de grupper som har höga kostnader. Allt kan emellertid inte göras . säger att vi varit överens över partigränserna. Om det hade funnits en överenskommelse över partigränserna, och att man med över partigränserna också avsåg regeringssidan, hade den tidigare regeringen sannolikt, som den satt i den senast omgången, genomfört de förändringar som nu i opposition efterlyser. Jag är angelägen om att alla ska kunna känna trygghet i sin tillvaro, att alla ska kunna överblicka sina kostnader. Vi har vi haft på oss inte kunnat utlova några ytterligare resurser till dessa områden, och jag konstaterar att inte heller Socialdemokraterna under sina gjorde det. 27 (): Ministern säger i sitt svar till mig att det här är en angelägen fråga och att hälso- och sjukvårdens mål om att erbjuda vård på lika villkor för hela befolkningen eftersträvas. I samma andetag kontrar han dock med att säga att regeringen för tillfället inte har för avsikt att vidta några åtgärder. Hur hänger det ihop egentligen, undrar jag. Det svar jag fått på min interpellation kan jag självklart inte godta eftersom jag anser att alla människor ska behandlas på ett likvärdigt och rättvist sätt, och det gör man inte utifrån detta svar. Utredningen som medicin säger att den nuvarande patientavgiften i läkemedelsförmånen inte slår rättvist. Ett nytt avgiftssystem måste därför föreslås. När socialutskottet för en liten tid sedan behandlade en motion i frågan sade ordförande att frågan om speciallivsmedel ska prövas i den kommande budgetmotionen. Är det alltså inte sant? Är prövningen redan gjord och förlorad mot andra för borgerliga politiker viktigare gruppers behov? Det gäller dem med stor förmögenhet som kommer att slippa förmögenhetsskatten, och dem som har råd att låta städa hemma medan vi övriga får betala med våra skattepengar. Är det mot dem de förlorat? Regeringen har redan lovat bort mycket pengar, och det har gått fort. Pengarna har dock inte gått till de mest utsatta grupperna, de som är allra skörast, de med de svagaste rösterna. Varför det är så vill jag att ministern svarar på . 28 Socialminister (): Jag konstaterar, vad gäller den första frågan, att det finns skillnader inom ramen för det som vi är överens om, nämligen att vård ska erbjudas på lika villkor för hela befolkningen. Detta strävar vi efter. Men jag konstaterar också, och det tror jag är ett gemensamt problem oavsett vilka partier vi företräder, att eftersom vården meddelas av de olika landstingen i landet är det ofrånkomligt att det alltid kommer att finnas vissa skillnader. Det tror jag att vi kan vara överens om vare sig vi företräder det ena eller det andra partiet. Om vi ska få absolut likhet borde vi i så fall förstatliga hela systemet så att staten säkerställde det, men det tror jag inte att någon av oss är beredd att föreslå. Vi har genom viss lagstiftning slagit fast att likhet ska gälla. Sedan kan det finnas ett visst utrymme för lokala variationer, något som naturligtvis bör diskuteras i varje enskilt fall. tar också upp att den nuvarande regeringen har råd att ta bort förmögenhetsskatten, och jag är glad att hon stryker under just detta. Borttagandet av förmögenhetsskatten syftar nämligen till att få mer kapital till , vilket gör att det blir mer attraktivt att driva och utveckla företag i . Här tror jag att det går en skiljelinje mellan den nuvarande och den tidigare regeringen. För att åstadkomma de nya jobben behövs nämligen nya företag samt att de företag som redan finns kan expandera. Därför vidtar vi en rad åtgärder på området. Det gör att fler människor kommer i arbete, och när fler människor kommer i arbete ökar skatteintäkterna. När skatteintäkterna ökar får vi möjligheter att förstärka på olika områden. Det vi fick i arv var att flera hundratusen människor inte har ett arbete att gå till.