prot · GV0912 · 2007-10-18 00:00:00 — 200 () replik: Vi diskuterar nu den framtida familjepolitiken, och inom det området skulle jag vilja lyfta fram en annan viktig aspekt. Det är aspekten som handlar om att också vidga äktenskapsbegreppet till att faktiskt inkludera fler än bara man och kvinna som det är . Jag har en fråga till familje- och socialministern. På civilutskottets sammanträde behandlade vi en skrivelse om huruvida vi skulle genomföra ett utskottsinitiativ för att på så sätt genom lagstifta om att införa en könsneutral äktenskapslagstiftning. Denna skrivelse avslogs av majoriteten, däribland även kolleger och partikamrater till , med motiveringen att man skulle invänta remissinstanserna, vilket jag tycker är en klok synpunkt. Men man sade också att man efter det att remissinstanserna hade sagt sitt skulle återkomma med en proposition. Min fråga till är: När tror han att den här frågan och den här propositionen kommer att behandlas av regeringen så att vi i sedan kan ta till oss den? 201 Socialminister () replik: Om tyckte att det var klokt att avvakta remissinstanserna var det kanske något överraskande att man tog ett utskottsinitiativ för att föregripa samma remissinstanser. Men det kanske finns någon logik i det som överskrider mitt förstånd. Utredningen har varit ute på remiss, precis som säger. Därefter kommer det att ske en sammanställning och ett övervägande inom regeringskretsen. Frågan är alltså lite tidigt väckt. 202 () replik: Det som sades på utskottet var att utskottsinitiativet gällde att invänta remissinstanserna men möjligt lagstifta, antingen i eller genom att se till att en proposition lades fram. Socialministern kan alltså inte överskåda när det kommer att komma en proposition om att införa en könsneutral äktenskapslagstiftning. 203 Socialminister () replik: Själva poängen med att skicka ut förslag på remiss är ju att remissinstanserna ska kunna yttra sig över dem. Vet man redan på förhand exakt hur saker och ting ska bli så är det ju ingen idé att skicka ut något. är detta utskickat. Vi kommer att överväga förslag. Det normala när det gäller propositioner är att det tar något halvår eller så från det att remissen är genomförd till det att man kan fatta ett beslut om en proposition. Här finns det lite olika uppfattningar i regeringskretsen, som bekant, och det övervägandet ska ske. 204 () replik: Statsrådet talar mycket om valfrihet. Det är en grundfråga. Vilken valfrihet ger det föräldrar med svårt sjuka barn att bli av med för att regeringen sparar på den tillfälliga föräldrapenningen? Vilken valfrihet ger det när man dagligdags nu sänker ersättningen i vår föräldraförsäkring? Och vilken valfrihet ger det för de barn som vill ha rätt till det svenska språket när de tas ur förskolan för att deras föräldrar med dålig förankring på arbetsmarknaden hänvisas till ett vårdnadsbidrag? Det är ingen valfrihet, utan det är en ytterligare tydlig segregering. vill jag ställa min grundläggande fråga: Ska kommunerna kompensera för det pensionsbortfall som det nu blir om man använder vårdnadsbidraget? Jag begär inte att man ska lagstadga om det, utan jag anser att , som ansvarig för kvinnor, jämställdhet och ekonomi, borde kunna ha någon vägledning att ge. Ska man göra detta ska man kunna göra detta i någon kommun? Avslutningsvis: Att satsa 30 miljoner på forskning om kvinnors hälsa är förvisso bra, men att ta bort lagstadgad rätt till heltid eller att ta bort 1 ½ miljard i rehabiliteringspengar, det förbättrar inte kvinnors hälsa. 205 Socialminister () replik: Jag ska bara, för den händelse har glömt bort det, be honom svara på frågan om vilka beslut man har fattat i , eftersom detta har varit ett bärande tema i pläderingar under en . Den andra fråga som jag hade är: Hur blir det i kvoteringsärendet, ? Vad säger , blir det kvotering ja eller nej? Det är den korta frågan. Frågan om svenska språket är väldigt viktig. Här kan erkännas att det är en ganska svår sak, sedd ur vårdnadsbidragsperspektiv. Vi måste fundera väldigt noga på hur vi ska kunna möta det här. Det allra viktigaste vi kan göra det är också regeringens viktigaste satsning är att sänka trösklarna för människor med en annan bakgrund och begränsat språkkunnande att komma in på arbetsmarknaden. Där har vi haft decennier av misslyckanden i den svenska migrationspolitiken som vi behöver ta itu med för att kunna få in fler som får ett bättre språk. 206 () replik: Det är väl att statsrådet inser problemen med vårdnadsbidraget från integrationssynpunkt. Jag fick inget svar på varför det är rätt att ta bort för de föräldrar som har ett mycket svårt cancersjukt barn hemma. Det vore intressant att veta varför fortfarande tycker att det är en så viktig och angelägen besparing. Det norska beslutet finns i Soria Moria-deklarationen, regeringens deklaration från när den tillträdde. Där gör de tre partierna en överenskommelse om att man nu steg för steg får återuppbygga förskolan i eftersom den nedmonterats med kontantstøtte. När det gäller kvotering vill jag upplysa om att föräldraförsäkringen redan är kvoterad. Jag begär inte att socialministern ska känna till det. 207 Socialminister () replik: Den formulering som Socialdemokraterna har i sin motion antyder att man ska kvotera mer av föräldraförsäkringen, alltså fördela den å föräldrarnas vägnar från lagstiftaren. Så är det formulerat, och frågan är hur man tänker gå fram och var gränsen ska dras. Beträffande är sanningen den att i budgeten finns kontantstøtte kvar. har nu gett en bild av att det här är borta eller på väg bort i , och så finns inga sådana beslut fattade över huvud taget. 208 () replik: För mig är barn och barns bästa så viktigt att jag vill att alla föräldrar och barn ska känna trygghet i att vi är fler som bryr oss och många som känner ansvar. Inget barn får lämnas i sticket. Det vi bekostar gemensamt ska också finnas tillgängligt för föräldrar och barn oavsett familjesituation och arbetssituation. Därför gillar jag en generös, flexibel föräldraförsäkring och ogillar vårdnadsbidraget. Politik handlar om idéer och val. I kommun hemma i mitt län är borgerligheten i färd att göra valet att införa ett kommunalt vårdnadsbidrag. Tjänstemän på kommun har räknat ut att det kommer att kosta . Det är pengar som statsrådet inte har skickat med ut till kommunerna. Det är inte helt fel att tro att de här pengarna kommer att tas från andra barns förskola. Om man därtill lägger att är mycket pengar som skulle kunna användas till annat som kommer alla barn till del, exempelvis fler vuxna i förskolan 50 heltidstjänster kostar 18 miljoner eller helgöppet på 8 av 14 fritidsgårdar: Vad skulle välja för barns bästa? 209 Socialminister () replik: Det gör jag också. Hon ogillar vårdnadsbidraget. Det gör inte jag, eftersom jag menar att det bidrar till valfrihet för småbarnsföräldrarna. Hon är bekymrad över uträkningar i , och jag kan varken verifiera eller dementera de beräkningar som hon redovisar. Det överraskar dock att de är så klärvoajanta på drätselkontoret att de redan nu kan räkna ut det förslag som de ännu inte har sett. 210 () replik: Jag tycker att det är positivt att tjänstemän på kommun kan räkna. (Applåder) Det är i alla fall så att 40 miljoner är rätt mycket pengar. Man kan välja att använda allting till ett kommunalt vårdnadsbidrag, eller man kan välja läxläsning för alla barn i på alla skolor skulle kosta 5 miljoner fler vuxna i förskolan 50 heltidstjänster kostar 18 miljoner och så vidare. Så statsrådet , kan du svara på frågan: Vad skulle du välja med barns bästa i fokus? 211 Socialminister () replik: Jag tycker att en fråga som man kan ställa sig är denna: Om vi värjer oss för att ge vårdnadsbidrag till småbarnsföräldrar som tar hand om sina barn: är det mer fel i verklighet än att betala pengar till människor som är vuxna och arbetsföra genom det friår som Socialdemokraterna hade tidigare? Jag kan inte förstå den logiken. 212 () replik: Som har sagts tidigare ser inte alla familjer likadana ut. Det finns många barn som växer upp i familjer med en förälder som tar hela ansvaret, både ekonomiskt och som föräldrar. De utgör ungefär en tredjedel i . Det är väl känt att ensamstående föräldrar de flesta är kvinnor, för det är kvinnor som tar det här ansvaret har sämre ekonomi än sammanboende. Många ensamstående kvinnor har haft svårare att få jobb de kan försörja sig på, till exempel fasta heltidsjobb. De har mer av otrygga anställningar. har tittat på barn som är fattiga och sett att klyftan ökar mellan de barn som har det någorlunda bra med föräldrar som fixar det ekonomiskt och de barn som har det fattigt. De fattiga barnens föräldrar är av två kategorier: ensamstående föräldrar och föräldrar med utländsk härkomst. I partiledardebatten i går sade att han inte har några förslag för att förbättra för de ensamstående mammorna. undrar jag om han har tänkt till . 213 Socialminister () replik: Om det står så i protokollet får jag nog titta lite på det. Vad jag sagt är att vi behöver bättre kartlägga hur ensamstående föräldrar har det ekonomiskt eftersom det finns en mycket dålig bild av det . I regel har barn två föräldrar. I regel bidrar båda föräldrarna. Men det är dåligt kartlagt, och vi bör överväga det mycket noggrant. företräder ett parti som säger nej till jämställdhetsbonusen. Den skulle kunna vara en förstärkning även för de småbarnsföräldrar som inte längre lever ihop just genom att vara en bonus. Men av någon för mig ganska svårbegriplig anledning väljer att säga nej till den. Jag tror att arbete, som vanligt, är nyckeln till att människor ska kunna försörja sig själva. Därför bedriver vi en politik som tar sikte på nya jobb. 214 () replik: De ensamstående mammor och deras barn som har det tufft är nog de som inte har några pappor som bidrar, varken med inkomst eller ansvar för barnen. Där tror jag inte att jämställdhetsbonus hjälper ett dugg. I stället kan man höja underhållsbidraget. Man kan värdesäkra det. Man kan satsa på både förskolan och fritidshemmen liksom på rätten till heltid. Man kan se till att kvinnor inte får otrygga deltidsanställningar med taskiga löner. gör också en stor satsning för att höja kvinnolönerna. Det är några konkreta förslag. Har några som är bättre? Kom gärna med dem i så fall. 215 Socialminister () replik: En viktig utgångspunkt för all ekonomisk politik, och all familjepolitik också för den delen, måste bottna i grundläggande ekonomiska fakta. De fakta ligger inte i grunden för ekonomiska motion. Den skulle medföra att inte bara denna debatt utan hela ekonomi tog en ända med förskräckelse. 216 () replik: Jag skulle vilja fortsätta diskussionen om jämställdhetsbonusen. Det som alliansen kallar jämställdhetsbonus ska ju belöna hushåll där mannen tar ut föräldraledighet. Jag ser det som ett dåligt och lamt försök att plocka billiga jämställdhetspoäng. I stället för att reformera föräldraförsäkringen med bibehållen inkomstbortfallsprincip inrättar man ett bonussystem som förstärker att mannen är en figur som ska belönas, någon som måste lockas tillbaka för att ta sitt föräldraansvar. Mannen måste ges speciella förmåner. Det jag undrar över är hur ministern kan tycka att män ska belönas och kvinnor straffas för att de tar sitt föräldraansvar. 217 Socialminister () replik: Jag tycker inte att det ska vara så, men jag tror att det är ett effektivt sätt att öka männens uttag av föräldraförsäkringen och därmed få fler barn som tidigt kan knyta an till sina fäder. Jag tror att det är mycket viktigt. Det alternativ jag kan se är förslag som innebär att man lagstiftar om hur föräldraförsäkringen ska fördelas. Jag vill dock inte göra det ingreppet. Jag vill att föräldrar själva ska kunna bestämma. Vi använder moroten, som det talades om . väljer att använda piskan. Jag tror att det, tyvärr, skulle leda till att en hel del föräldrapenningdagar brann inne och att det blev mindre kontakt mellan föräldrar och deras barn. 218 () replik: Det håller jag verkligen inte med om. Individualiserad föräldraförsäkring är en väg mot ökad jämställdhet, precis som jag sade i mitt anförande. Det är en möjlig väg för att få männen att ta det ansvar som borde vara självklart. Jag anser inte att män ska belönas för att de tar det ansvaret, som det blir med ert förslag. Du är man. Du är pappa. Här får du lite extra pengar för att ta hand om dina barn. Du är kvinna. Du är mamma. Du straffas med sämre villkor när du sedan kommer ut på arbetsmarknaden. Det finns ingen rättvisa i det. En individualiserad föräldraförsäkring är rättvis. 219 Socialminister () replik: Den är rättvis i den meningen att den är lika för alla. Det skapar inte det utrymme för val som kan behöva göras i enskilda familjer. Det är en mall som återigen utgår från att alla familjer ser ut på precis samma sätt. Jag har inte den grundsynen. 220 () replik: Jag har två frågor till statsrådet. Den ena frågan handlar om ett telefonsamtal jag fick från en i mitt handikappförbund. Eftersom jag har epilepsi träffar jag många föräldrar till barn med epilepsi. Deras barn får så svåra anfall att de ibland måste vara hemma , ibland , ibland kanske . De är bekymrade för sin ekonomi. De vet inte vad de ska göra eftersom man sänkt VAB-ersättningen. Min fråga är: Vad har socialministern för svar till dem? Den andra frågan handlar om valfriheten i det här sammanhanget. Man pratar om valfrihet när det gäller föräldrarna. Men varför kan inte socialministern unna mig som älskar en man att få gifta mig med honom? 221 Socialminister () replik: Låt mig börja med den första frågan, som gäller föräldrar och VAB, alltså ersättningen vid vård av sjukt barn. Vi har gjort en prioritering som handlar om att få fler människor i arbete, något som varit ett grundläggande problem under en lång följd av år. För få människor arbetar, och vi har därför tvingats prioritera genom att vi valt att inte höja sjukförsäkringen på det sätt som Socialdemokraterna ville göra. I stället har vi valt att satsa pengar på åtgärder som gör att fler människor kan komma i arbete för att därigenom kunna upprätthålla en hög nivå på den svenska välfärden. Det tror jag är av allra största betydelse, inte minst för att den familj som har barn med epilepsi ska kunna få en god vård också . 222 () replik: Det vore bra om jag fick svar även på min andra fråga. Fler i arbete det är jättebra att fler kommer i arbete. Men dessa föräldrar kommer inte att arbeta mer för att de blir fattigare, socialministern. De kommer bara att uppfatta det som att samhället tar ifrån dem möjligheten att vara hemma när deras barn är sjuka. Dessutom blir dessa barn mer otrygga eftersom man i alla möjliga sammanhang nu får ordna andra lösningar för dem, till exempel att någon släkting kommer hem och tar hand om dem. 223 Socialminister () replik: Jag tror man ska vara medveten om att den grupp som här talar om är en grupp som har det något bättre ställt än de människor som har de lägsta inkomsterna. De personer vi här talar om ligger i ett övre spann inom det svenska sjukförsäkringssystemet. När det gäller frågan om äktenskap har jag uppfattningen att äktenskapet är för människor av olika kön och partnerskap finns för människor som är samkönade. 224 (): Jag har anmält mig till den här debatten under rubriken . växlar vi alltså spår ett litet tag. Ofta handlar diskussionen om jämställdhet om symbolvärden, såsom procent hit eller dit, och att det skulle vara någon form av rättvisa och en lösning på kvinnors möjligheter och jämställdhet. Jag tänkte emellertid ha en lite mer pragmatisk, eller praktisk, synvinkel. För att ändå börja med att tala om procenten, som ju är aktuella inte minst i pressen, är det naturligtvis bra att ha ett mätbart mål för att kunna utvärdera de ansträngningar som görs för att få en någorlunda jämn representation av kvinnor och män på valsedlar eller i statliga styrelserum, för att ta ett par exempel. Avvikelser från målet kan då analyseras och diskuteras, och åtgärder kan vidtas för att se om man på annat sätt, på ett lättare eller bättre sätt, kan nå de önskvärda målen. Det övergripande målet för regeringens jämställdhetspolitik är så självklart att det inte behöver sägas. Kvinnor och män ska ha samma makt och samma möjligheter att forma sina egna liv och tillsammans forma samhället. Jag kan som en parentes säga att när jag såg att det här ämnet skulle komma upp tittade jag i en tidskriftssamlare som jag har. Den har rubriken finns vi jämställdhet. Det var inte bara en utan flera stycken. När jag läste vad vi sagt och vad som sagts i denna kammare var det ungefär samma saker som jag tror kommer upp i debatten . Tyvärr rör det inte på sig, enligt mitt förmenande, i tillräckligt stor omfattning när det gäller den här frågan. Men tillbaka till procenten. Målet fler kvinnor i beslutande ställning på alla de nivåer som finns är något som jag tror att vi alla kan ställa oss bakom. Detta mål hänger som jag ser det intimt samman med möjligheter till ekonomisk jämställdhet. Välkända faktorer är att kvinnor har lägre inkomst än män, att kvinnor har mindre pengar på banken än män, att kvinnor har färre aktier än män och att kvinnor äger mindre än män. Kort sagt: Kvinnor är ekonomiskt mer skyddslösa än män. finns kvinnor på arbetsmarknaden i praktiskt taget samma utsträckning som män. Dessutom är kvinnor i genomsnitt faktiskt högre utbildade än män är. Det finns en del fakta som diskuterats och där vi alla är så överens om bilden att det känns nästan banalt att framföra den. Men man är väl tvingad. Det finns två stötestenar för kvinnor. För det första är kvinnors arbetsmarknad mycket snävare än mäns. För det andra arbetar kvinnor mer än män men lägger mer av sin arbetstid på det oavlönade nödvändiga arbetet med hem och barn. Det är så sorgligt att den här debatten har sett likadan ut och att förändringarna har varit så små. , , har fått kritik från både EU och FN för att skillnaderna är för stora när det gäller arbetsmarknaden för män och kvinnor. Anmärkningarna har rört lite mer än bara arbetsmarknaden. De har också rört delaktigheten i styrelsearbetet, till exempel. Den första stötestenen innebär om man hårdrar det att kvinnor i stor utsträckning arbetar i offentlig, politikerstyrd sektor, och de har en arbetsgivare. Det främjar inte löneutveckling eller karriärmöjligheter. Därför är regeringens satsning på det här området, som utbildningsminister och socialminister redogjorde för under rubriken av verksamhet inom kommuner och landsting, väldigt välkommen. Regeringen vill stimulera fler att driva verksamhet inom till exempel skola och vård eget företagande med fortsatt solidarisk finansiering över skattsedeln. Om fler kvinnor startade och drev företag skulle det ge dels ett med starkare ekonomisk utveckling, dels en annan positiv effekt, nämligen att fler kvinnor som företagare skulle delta i de informella nätverk som vd:ar, styrelseledamöter och ordförande rekryteras från. Det vore bra för rekryteringen till bolagsstyrelser och andra beslutande organisationer. Fördelningen mellan kvinnor och män ser ganska bra ut i statliga styrelser, men jag misstänker på goda grunder att den ser sämre ut i kommunala bolag. Och vi vet alla hur den ser ut i det privata arbetslivet. Det finns dock inom det privata arbetslivet glädjande initiativ. Det finns företag, till exempel Fastighetsägarna Syd, som har gjort riktade utbildningar när det gäller kvinnor och styrelsearbete. Tiden medger inte att jag tar upp en del andra mycket viktiga frågor på det här området, till exempel den ojämlika sjukvården. Inte heller hinner jag ta upp tryggheten för kvinnor, alltså mäns våld mot kvinnor, men där gör vår nuvarande regering glädjande insatser. Slutligen skulle jag också gärna vilja ta upp biståndsverksamheten. Jag ser glädjande förändringar av vår biståndspolitik. Jag tror att om mer av biståndet gick genom kvinnors händer skulle vi få en bättre utveckling i den del av världen som behöver vårt stöd. I det här sammanhanget vill jag nämna att jag såg en rubrik: Kvinnor världens hopp. Jag tror på den. 225 () replik: Jag håller i mycket med om att det är viktigt att vi ökar jämställdhetssträvandena. När vi hade regeringsmakten var det hälften män och hälften kvinnor i regeringen. är det hälften moderater. Det är illa nog, men det är ingen jämn könsfördelning. När vi gör en fördelningspolitisk analys, en genusanalys, av budgeten något som de tidigare, socialdemokratiska regeringarna alltid gjorde men som den borgerliga regeringen väljer att inte göra kan vi konstatera att ser att av de skattesänkningar som regeringen genomdriver går till män och inte till kvinnor. Det är alltså en sned könsfördelning av de satsningar som regeringen väljer att prioritera. Med anledning av den debatt om vårdnadsbidrag som vi har haft här vill jag ställa frågan: Tror att vårdnadsbidrag på något sätt bidrar till att stärka kvinnors position på arbetsmarknaden? Hela inlägget handlade ju om hur kvinnor ska få en förbättrad position inte bara i styrelserummen utan också på arbetsmarknaden. Kommer reformen med vårdnadsbidrag att stärka kvinnors position på arbetsmarknaden? 226 () replik: Låt mig börja med frågan om vårdnadsbidrag. Jag tror, precis som uttryckte här tidigare, att det är viktigt för kvinnor och män. Jag tycker att diskussionen om vårdnaden av barn är lite ensidig när den fokuserar bara på kvinnor. Det finns faktiskt män som också deltar i detta arbete. Jag tycker inte att vi ska glömma bort det. Precis som tycker jag att beslutet ska ligga hemma hos familjen. Då får kvinnor och män välja vad de prioriterar, om de vill lägga dessa två eller på barnen eller på jämställdhet. Sedan blir jag lite konfunderad. Det finns ett parti, eller kanske fler jag har inte läst alla partiprogram som vill utöka vården av små barn . Det skulle göra att kvinnor skulle dra sig undan från arbetsmarknaden . Är det bra? 227 () replik: Jag konstaterar att av dem som använde kontantstøttet var kvinnor. Man måste vara tämligen blind för de könsmaktsstrukturer som finns i samhället om man tror att det är en reell valfrihet man har. Det innebär i så fall att ett vårdnadsbidrag försämrar kvinnors position på arbetsmarknaden. Det var det som var själva poängen. Till och med regeringens egen jämställdhetsminister sade när detta presenterades att det kanske inte är bra för jämställdheten men att det är bra för valfriheten. Då blir det lite underligt när en företrädare för regeringspartierna säger att det är viktigt med jämställdhetssträvanden som vi konstaterar att vårdnadsbidraget har direkt motsatt effekt. 228 () replik: Detta vet vi inget om. Siffran är ett exempel från , så vitt jag förstår. Vi har ingen koll på hur det kommer att se ut i . 229 () replik: , när det gäller jämställdhet är det klart att och inte skiljer sig så mycket från varandra. av männen använde vårdnadsbidrag i . Säger inte detta något om hur det också kommer att bli i och att det här inte är bra för jämställdheten? svarade inte på frågan jag hade om kommunernas ekonomi. I handlar det om , i ungefär 40, i 78 miljoner och i 11 miljoner som krävs för att man ska klara den här reformen utan att man tar bort en enda barnomsorgsplats. Detta är illa genomtänkt, dåligt förberett och hafsigt i regeringens ingång i det här ärendet. Man har inte rett ut hur kommunerna ska klara ekonomin. Då slår det mot kvaliteten i förskolan, och där finns det så här långt inga pengar. 230 () replik: Jag tar först. Vi känner alla till en socialdemokratisk minister som kallade för den sista , om ni minns det. Själv har jag min valkrets i . Jag vill påstå att det är ganska stor skillnad mellan norrmän och svenskar. Jag skulle vara lite försiktig med att applicera de norska siffrorna på svenska förhållanden. När de gäller de miljoner som olika kommuner sägs behöva betala i vårdnadsbidrag skulle jag gärna vilja vända på siffran och se alla de barn som inte utnyttjar den kommunala barnomsorgen.