prot · GU09125 · 2007-06-13 00:00:00 — Det är som vi står i kammaren och debatterar den här frågan, och vi kommer säkert att få tillfälle att göra det igen. Det har varit en lång resa, som förmodligen inte är slut . Debatten om en förändrad försvarsunderrättelseverksamhet och om lagen om signalspaning har innehållit och innehåller många överdrifter och en hel del felaktigheter. har det känts som att man inte har velat diskutera innehållet i propositionen utan mest vädrat sina egna förutfattade meningar eller hävdat gamla revir. vill jag säga att det är bra att vi har haft och har en debatt. Det är nödvändigt, för det här är en svår och viktig fråga. Men det är också en fråga där vi hade hoppats på stöd av Socialdemokraterna, största parti. Tyvärr nådde vi inte ända fram. Jag skulle för tydlighetens skull vilja börja med att förklara vad som föreslås och varför. Ärendet handlar i huvudsak om två saker. Det första är en utökning av för vilka ändamål försvarsunderrättelseverksamhet får bedrivas. Det andra är en ny lag om signalspaning som gör det tillåtet att spana i tråd eller kabel det är samma sak och som reglerar hur signalspaningen får gå till och hur den personliga integriteten ska skyddas. Ändringarna innebär att mandatet för försvarsunderrättelseverksamhet anpassas från yttre militära hot till yttre hot och att det uttryckligen anges att verksamheten endast får avse utländska förhållanden. Jag återkommer till detta. Gränsdragningen mellan polisiär verksamhet och försvarsunderrättelseverksamhet förtydligas. Lagen om signalspaning, som är den andra delen, omfattar signalspaning för försvarsunderrättelseändamål oavsett om signalerna befinner sig i etern, det vill säga luften, eller i tråd. Förslaget innehåller flera regler till skydd för den enskildes integritet. Signalspaning får ske endast efter inriktning från regeringen och berörda myndigheter. Ett särskilt tillståndsförfarande föreslås för myndigheternas inriktningar. Förslaget innehåller också regler om när uppgifter ska förstöras och hur rapportering ska ske. Verksamheten ska kontrolleras i särskild ordning, och det ska vara möjligt för kontrollmyndigheten att besluta att inhämtning ska upphöra och att inhämtat material ska förstöras. Varför behövs försvarsunderrättelseverksamheten? En del av debatten handlar naturligtvis om det. Vad är behovet? Dagens säkerhetspolitiska hot, eller hot som kan få säkerhetspolitiska konsekvenser, är av en helt annan karaktär än vad de var under det . Hoten är ofta gränsöverskridande, asymmetriska, icke-militära och kan komma från icke-statliga aktörer. Syftet med hela försvarsunderrättelseverksamheten är att ge stöd för bedömningar och beslut avseende svensk utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik, att bidra till det svenska deltagandet i internationellt säkerhetssamarbete och att samverka med underrättelser för att stärka samhället vid svåra påfrestningar i fred. För att kunna göra detta behöver man kunna kartlägga yttre hot mot landet. Varför behövs då möjligheten att få signalspana i tråd? Var det inte bra som vi hade det? Vi spanar i etern och ingen annanstans. Teknikutvecklingen har gjort att en allt mindre del av signaltrafiken går i etern. Dagsnoteringen är att av all trafik går i etern och all övrig trafik går i tråd. Det är mycket billigare . Det innebär att vi riskerar att missa av signaltrafiken när det gäller att inhämta underrättelser. Teknikutvecklingen i sig gör det alltså nödvändigt att skapa en teknikneutral signalspaningslag. Men det här är svårt, därför att all typ av spaning kan innebära intrång i den personliga integriteten. Vi i alliansen och utskottet har lyssnat på den kritik som har framförts, och vi har deltagit i intern debatt och i den offentliga debatten. Vi har lyssnat på och justitieutskottet, både muntligt och genom de yttranden som vi har fått till utskottet. Av allt detta har vi tagit intryck. Det gör att vi i betänkandet föreslår att regeringens förslag kompletteras med ytterligare ett antal konkreta rättssäkerhets- och kontrollmekanismer på fem punkter: 1.Uppräkningen för vilka ändamål signalspaning ska få bedrivas, den så kallade katalogen den återkommer jag till. Det är också den som innebär att det inte alls är obegränsat för staten att lyssna eller göra vad man vill. 2.Tillämpningen av tillståndsgivningen. Det gäller alltså inriktning, behov, proportionalitetsbedömning, uppdragsgivare och sökord. 3.Förstöring av uppgifter. Vi betonar vikten av att de uppgifter som ska förstöras inte ska kunna återskapas. 4.Årlig rapportering från regeringen. För att det ska bli tydligt för alla som lyssnar, både här och på andra sätt inte minst för och och deras partier vill jag trots att det tar lite tid räkna upp de ändamål som vi tar upp i betänkandet under punkt nr 1: Inhämtning ska få ske av uppgifter av relevans för att kartlägga militära hot mot landet och förhållanden som är relevanta för svenskt deltagande i fredsfrämjande och humanitära internationella insatser samt kartläggning under pågående insatser av hot mot svensk personal eller svenska intressen i övrigt. Vidare får inhämtningen avse strategisk kartläggning av internationell terrorism eller annan grov gränsöverskridande brottslighet som kan hota väsentliga nationella intressen. Vidare ska signalspaning få bedrivas för kartläggning av utveckling och spridning av massförstörelsevapen och krigsmateriel, yttre hot mot samhällets tekniska infrastrukturer i form av till exempel kvalificerade IT-relaterade hot, konflikter utomlands med konsekvenser för internationell säkerhet och internationella företeelser i övrigt av betydelse för svensk utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik. Förslaget handlar inte om avlyssning och brottsbekämpning. Det handlar om vår rätt och skyldighet att försvara , svenska intressen och svensk trupp utomlands. Det handlar inte om att bevaka en massa svenskar. Det handlar om att få information om utländska företeelser som kan innebära ett hot mot som nation. Det som har hänt är att Socialdemokraterna, har yrkat på att hela ärendet ska vilandeförklaras med hänvisning till 2 kap. 12 § tredje stycket i regeringsformen. Detta är man naturligtvis i sin fulla rätt att göra, men jag har två invändningar. Förseningen kan innebära att går miste om viktig underrättelse. Det är också förvånande att de här tre partierna inte har litat på sina kolleger i som redan gjort bedömningen. Det framgår mycket tydligt av de avvikande meningar som ni hittar i bil. 4 till betänkandet att det endast är delar av förslaget som faller under reglerna för vilandeförklaring. Det här håller man med om. Jag kan inte tolka det på något annat sätt än att man vill förstöra och försena hela ärendet så mycket som möjligt. Det tycker jag är ett ovärdigt och tråkigt sätt att använda den mycket viktiga grundlagsskyddade rätten vi har att vilandeförklara delar av det här ärendet. Avslutningsvis vill jag hänvisa till Lagrådets yttrande som säger att förslaget redan i propositionen innebär en godtagbar balans mellan å ena sidan grundlagens och krav på skydd mot intrång i privatlivet och å andra sidan det allmännas rätt och skyldighet att svara för att nationella säkerhetsintressen kan tillvaratas. Vi har, som jag har sagt, från utskottets sida ytterligare förstärkt skyddet för den personliga integriteten på fem punkter, och vi kommer noga att följa tillämpningen av signalspaningslagen. Vi beklagar att Socialdemokraterna har valt att frånsäga sig ansvaret och inte stödja förslaget. Jag vill yrka bifall till utskottets förslag till beslut och avslag på förslaget att ärendet vilandeförklaras i någon del. I detta anförande instämde och (båda m), () och (). 104 () replik: Jag skulle kunna ställa många frågor och väldigt många av teknisk karaktär, men jag ska försöka uppehålla mig vid just frågan om icke-militära hot, som också fanns med i uppräkningen. Just genom att konstatera att det inte är icke-militära utan andra hot är man genast inne på gränsdragningen mellan polisiära hot, militära hot och vad som är säkerhetspolitiska intressen. Det är denna stora brist vi pekar på i förslaget. Som jag sade i mitt anförande är det glädjande att man har kunnat lyssna och ta till sig en del av kritiken och har gjort förändringar. Men det är ganska intressant om man nu från den borgerliga sidan anser att det här hade man egentligen inte behövt göra därför att Lagrådet har sagt något annat och har sett att de här bristerna finns. Då vill jag ställa en mycket konkret och tydlig fråga: Hur kan det komma sig att majoriteten i utskottet i det här betänkandet inte har gjort ett tillkännagivande till regeringen om de ändringsförslag som utskottet föreslår i betänkandet? I praktiken, fru talman, innebär det att man anser att regeringen ska ta till sig det som utskottets majoritet har sagt. Men det finns inga klara lagförslag som är tydliga tillkännagivanden från utskottets majoritet. I grund och botten handlar det om: Lita på oss att lagstiftningen kommer att förändras på det här sättet. För mig och är det absolut otillräckligt att ta sitt ansvar som lagstiftare genom att säga lita på mig, för det är här i vi ska fatta de besluten. 105 () replik: Först och främst måste man fundera på om tycker att det är bra att ha en försvarsunderrättelseverksamhet och vad den ska få titta på eftersom hotbilden är helt annorlunda. I inledningen beskrivs vilka typer av hot som kan finnas . När det sedan gäller signalspaning kommer man in på vilken typ av hot man menar. Man räknar ganska noggrant upp vad det kan vara som kan påverka väsentliga nationella intressen, svensk trupp utomlands eller svenska humanitära insatser utomlands. Jag ser det som bra att kunna få göra det här, för annars står vi utan både ögon och öron och får kanske lita till andra underrättelsetjänster eller till annan typ av information. Jag tycker att det är ett bra förslag. Det är också mycket tydligt i inledningen av lagförslaget vad man ska få ägna sig åt och med vilket syfte. Det gör att gränsdragningen till polisen blir enkel. Det står mycket tydligt i propositionen att det inte har med brottsbekämpning att göra. Det är inte fråga om att peka ut någon och säga att personen har gjort det ena eller det andra, utan det här avser trender och företeelser som kan innebära hot mot och svenska intressen. Sedan, fru talman, kan man alltid dividera om olika tekniker i olika utskott. Vi i den borgerliga alliansen är inte så vana vid att vara i majoritet. Vi tycker att vi har åstadkommit ett bra betänkande, och vi litar på att våra kamrater på andra sidan vattnet kommer att fullfölja det som vi i förhoppningsvis antar. 106 () replik: Det må så vara att majoriteten i utskottet litar på sina kolleger på andra sidan vattnet, men jag tycker ändå att det är svagt att man inte kan garantera hela att det här är de beslut som man fattar. Det är beklagligt. Som jag sade i inledningen ser vi behovet av en försvarsunderrättelsetjänst. Vi är för att vi också ska kunna ha ett eget försvar och inte vara beroende av andra. Men lutar man sig på utredningen som kom 1999 och på utredningen som kom efter . Det rimliga hade egentligen varit att tillsätta en parlamentarisk utredning och att ta med de nya förutsättningarna. I 11 september-utredningen pekar man på att göra en förändring till yttre väpnat hot, men där fanns inte heller någon fullständig analys. Det hade varit rimligt att ha ett gediget utredningsarbete och remissarbete och framför allt att utredningen hade gjort en grundlig analys, som lagstiftningen faktiskt kräver. riktade oerhört skarp kritik i sitt delbetänkande över hur lagstiftningsarbetet har gått till, och det stod även partikamrater i kommittén bakom. Betyder det ingenting när man sitter med ett av de stora lagstiftningsärendena som gäller skyddet för den personliga integriteten och andra viktiga värden? 107 () replik: Om man är missnöjd med något kan man alltid säga att det hade kunnat utredas, beredas och tittas på 200 gånger till under en ännu . Det här är ett förslag som är berett . Vi kommer säkert att få höra längre fram i debatten precis vad som har utretts, hur det har utretts och hur vi har kommit fram till det förslag som ligger på bord . Det är självklart så på alla områden att man alltid kan utreda lite till för att få fram det ultimata lagförslaget. Men om vi alltid ska vänta på att vi kan få fram något ännu bättre eller att nya saker skulle kunna komma in, kommer vi aldrig att kunna fatta några beslut över huvud taget i . Det här har utretts. Den förra regeringen hade ett nästan färdigt förslag, men det kom ett val emellan. Vi har en proposition och ett betänkande som gör att vi förbättrar skyddet för den personliga integriteten. Och vi gör det nu möjligt att få ta del av de som vi inte kan få ta del av , och vi reglerar hur det ska gå till. Det tycker jag är bra. Sedan är det klart att betänkande har betydelse. Vi måste se vad slutbetänkandet kommer att innehålla, och det måste både vi här i och regeringen ta hänsyn till. 108 () replik: Jag vill också ta upp det som sade inledningsvis, nämligen tillkännagivandet. Det skulle ha varit bättre tyngd hos regeringen och majoritetspartierna om det låg med i lagförslaget. blir det ett tillkännagivande, och som hon sade hoppas man att regeringen ska ta till sig det. Det är oerhört vagt för att vara denna typ av lagstiftning. Jag är mycket förvånad. Detta kom till när man fick kritik. Då lade man till dessa punkter, och hoppas man på att regeringen i sin goda vilja ska ta till sig detta. Jag vill landa på det yttre hotet som vi säkert kommer att tala om ganska mycket och hur man ska definiera det. Det är en ganska fantastisk skrivelse att man inte låter någon domstol avgöra detta, utan man låter regeringen eller försvarsministern vara den som ytterst avgör vad som ligger i begreppet yttre hot. räknar upp en massa saker som man har skrivit in för vad som kommer att gälla. Men det är helt oväsentligt i en situation när det kanske händer något. Då gäller inte det. Då är det försvarsministern och regeringen som ytterst avgör vad yttre hot är. Det är mitt första frågetecken. Det andra gäller skillnaden mellan vad polis, säkerhetspolis och försvarsmyndighet ska göra. Läser du propositionen står det inget om att det finns någon åtskillnad i uppdrag, utan det flyter. Varför kan det inte bli något klargörande på den punkten? 109 () replik: Om vi börjar med vem som ska bedöma vad som är yttre hot så skulle det vara ännu konstigare om en domstol, en ensam rådman i någon tingsrätt, satt och bedömde vad yttre hot kan vara för något. Det som föreslås är att man ska skapa en myndighet som ansvarar för tillståndsgivningen och en annan del som ansvarar för kontrollen och granskar hur detta går till. Vid tillståndsgivningen ska man mycket noga göra just denna bedömning. Man ska ha två erfarna domare, och det ska vara representanter från partigrupperna i . Det ska inte vara samma människor, men det ska vara samma goda kompetens i de båda grupperna. Ena gänget ger tillstånden, andra gänget gör kontrollen. Då har man några som arbetar med detta kontinuerligt och som gör mycket strikta bedömningar efter sådant som man kanske inte kan sätta i lag men som man måste skriva föreskrifter för hur det ska gå till. Då har man delat på tillståndsgivning och kontroll. Det innebär att man inte hamnar i situationer där man helt urskillningslöst eller på mycket lösa boliner kan spana på vem som helst, utan det gäller yttre hot, utländska förhållanden och som det mycket noggrant står i propositionen sådant som kan påverka vår nationella säkerhet väsentligt. Man måste göra en proportionalitetsbedömning om detta är rätt eller inte. Sedan finns den andra kontrollmekanismen. Skulle det visa sig att det inte riktigt är det man har gett tillstånd till och det bedrivs en inhämtning som inte överensstämmer med de regler som finns kan man gå in och avbryta inhämtningen. Det är stor skillnad mot hur det går till , och det är en stor förbättring. Det har också visat sig i andra sammanhang att efterhandskontroll alltid är mer effektivt än förhandskontroll. 110 () replik: Oavsett hur mycket du talar, , kommer det yttre hotet ändå bedömas av i slutändan. Det är han som kommer att avgöra vad det yttre hotet är, så man kan skriva vad man vill. Det är oerhört viktigt att detta kommer fram när vi ska ta en ny lag i där man inte direkt kan peka på vad som gäller. Sker det ett brott vet vi om man ska få fängelse eller . Där är det bra tydlighet. Här är det inte det på samma sätt. Ska man avlyssna någon i krävs det ett domstolsbeslut. I behöver man enligt regeringens förslag inte det. Det är en oerhörd skillnad om vi jämför med som vi kan ha ganska mycket åsikter om. I detta fall går ni ett steg längre med liberalismen när det gäller att avlyssna folk. Det är en mycket märklig situation som vi får uppleva. Oavsett vad ni säger om det yttre hotet har de remissinstanser som har sett på detta kritiserat det oerhört hårt. Det verkar ta lätt på, och det förvånar mig lite grann att man inte kan vara lite mer ödmjuk på den punkten. 111 () replik: Det är en viktig fråga. Det är också därför som vi skriver om den i betänkandet, och det beskrivs noggrant i propositionen. Jag vill återkomma till att det känns som att förväxlar vad brottsbekämpning är med vad underrättelseinhämtning är och vad polisens uppgift är med vad statens och regeringens uppgift är det som i lagen skrivs som det allmännas rätt och skyldighet att tillvarata nationens intressen. Underrättelseinhämtning handlar om att titta på företeelser, trender och saker som kan komma att påverka och som man kanske måste göra något för att bemöta. Men det handlar inte om att fånga in en bov, samla bevis och säga att nu har vi hört det och det och därför ska vi nu döma dig. Det är två helt olika delar. Det ena handlar om underrättelseinhämtning, det andra om att gå in och lyssna på en eller flera personer för att samla in bevis. Det känns som att fortfarande inte har förstått att det är två helt olika saker. Det handlar inte bara om det militära försvarets möjligheter, utan det är regeringen och de myndigheter som regeringen ger tillstånd till som kan få inhämta information till skydd för och svenska intressen. Jag har därför svårt att förstå de överdrifter som kommer från i denna fråga. Det är ett väl avvägt förslag; det är det många som tycker. Man kan alltid ha kritik; vi tycker inte exakt samma sak. Men det är tråkigt att har gjort en annan bedömning nu i går eller än vad man gjorde i där man ändå bedömde att det bara var de delar av förslaget som handlar om fri- och rättigheter som skulle vilandeförklaras. 112 (): Jag instämmer i vad sade i sitt anförande. I den bästa av världar skulle det givetvis inte behövas vare sig underrättelseinhämtning eller signalspaning mot yttre hot och utländska förhållanden. Det skulle ju heller inte behövas något försvar eller några vapen. Tyvärr är vi inte där . Ett litet land som står militärt alliansfritt behöver ett eget försvar, ett utvecklat samarbete med andra länder och en egen underrättelseinhämtning. deltar alltmer i internationella fredsbevarande insatser med upp till flera tusen soldater i tjänst eller i full beredskap. Fruktansvärda terrordåd sker otäckt regelbundet på olika håll i världen och här i , och ibland kan terrorister frestas att etablera sig och göra planer, med mera, även i lugnare länder. handlar säkerhetspolitik om att ha förmåga att möta ett brett spektrum av allvarliga hot och påfrestningar mot samhället. Hoten är ofta gränsöverskridande och icke-militära. För att trygga beredskap bedrivs försvarsunderrättelseverksamhet på olika sätt, en viktig del är genom signalspaning. Den förändrade hotbilden har föranlett olika utredningsförslag om en breddning av verksamheten, att den regleras bättre än och utsträcks till att utöver eterburna signaler även omfatta signaler i tråd. Sådan verksamhet innebär självfallet allvarliga intrång i den enskildes integritet, och det är mycket viktigt att detta begränsas så långt det är möjligt på olika sätt. Den personliga integriteten, som en mänsklig rättighet, är något verkligen värnar. Resan och analysen för detta betänkande har varit lång. Många integritetsskyddande åtgärder har vi och våren också arbetat in i betänkandet. Det är självklart att ett allvarligt ingrepp i den personliga integriteten och den grundlagsskyddade rätten till förtroligt meddelande som det här är frågan om kräver grundlig beredning och en proportionalitetsbedömning. Det är något som i sitt delbetänkande noga har påpekat. Det förslag som vi har på bordet är väl genomtänkt och också, likt 2 kap. 12 § regeringsformen, godtagbart i ett demokratiskt samhälle, vilket både Lagrådet och har ställt sig bakom. För att kunna förstå varför , trots stor samsyn mellan de borgerliga partierna och Socialdemokraterna i själva sakfrågan ändå kan komma att besluta att frågan bordläggs och skjuts upp , behöver frågans hantering sedan den initierades redovisas. Det tänker jag göra. föreslog den statliga att försvarsunderrättelseverksamheten skulle breddas till att kartlägga även andra allvarliga yttre hot än de rent militära. Så inträffade det fruktansvärda terrordådet i . Den socialdemokratiska regeringen tillsatte den så kallade 11 september-utredningen för att förbättra vår beredskap att förhindra och bekämpa omfattande terroristattentat och andra liknande extraordinära händelser. Den lade fram sina förslag 2003. De skickades också ut på remiss till ca 80 remissinstanser. Regeringen lade dock inte fram någon proposition utan i stället utarbetades promemorian En anpassad försvarsunderrättelsetjänst inom . Den var klar . Promemorian föreslog bland annat att mandatet för försvarsunderrättelseverksamheten skulle ändras från yttre militära hot till yttre hot och att signalspaning skulle få ske även i tråd. Departementspromemorian remitterades till drygt 60 remissinstanser. hade det gått hade börjat arbeta, och . Terrorhoten i världen är skarpa och tusentals svenska soldater kommer att tjänstgöra i olika fredsbevarande insatser i världen. Den socialdemokratiska regeringen tar nu kontakt med den borgerliga oppositionen för att förankra en kommande proposition. har ju en god tradition av brett förankrade beslut just inom försvarsfrågorna, vilket självklart är av stort värde och en styrka. Även vad gäller de mycket viktiga integritetsfrågorna är bred samsyn något mycket angeläget. Tiden går och valet närmar sig, men den socialdemokratiska regeringen lägger ingen proposition. Regeringen är i praktiken har det med all tydlighet visat sig handlingsförlamad av stora motsättningar mellan olika myndigheter vilka har spritt sig till olika departement och ytterst till olika statsråd. Så ingenting händer. Alliansregeringen tillträder och arbetar fram en proposition utifrån det material som tagits fram kompletterat med ytterligare analyser. Kontakt tas också med den socialdemokratiska oppositionen. Regeringen lägger stor vikt vid integritetsfrågorna och tillför flera olika åtgärder för att stärka integritetsskyddet, till exempel genom inrättandet av ett integritetsskyddsråd och en tillstånds- och kontrollmyndighet med flera domare i de två enheterna. Från sida har vi aktivt drivit att integritetsskyddet förstärks i bland annat de här avseendena. Socialdemokraternas företrädare i försvars- respektive justitieutskottet lämnar motstridiga kommentarer när propositionen läggs på bord, dels att det här är viktiga frågor för landet och att vi konstruktivt ska studera förslaget, dels att förslaget kränker integriteten och att propositionen därför kommer att avslås eller bordläggas. Oenigheten från regeringstiden består alltså fortfarande med all önskvärd tydlighet inom Socialdemokraterna. ordförande talar i samband med att propositionen bordläggs i kammaren och anmäler att han och kommer att rekommendera Socialdemokraternas riksdagsgrupp att säga nej till propositionen, trots att den varit känd endast i och är omfattande.