prot · GU0968 · 2007-02-27 00:00:00 — Vem kommer att ansvara för de olika områdena? Passa på, snälla statsrådet. 95 (): Jag kanske inte ska tala om vi, för jag har inte deltagit tidigare, men jag är väl medveten om att har debatterats ett antal gånger i kammaren. Därför kände jag ändå att det var viktigt att delta. Jag hade ett anförande om i samband med debatten om budgeten. Jag har alltså deltagit i den här diskussionen tidigare. Det som har framkommit under många av de här debatterna är ju att statsrådet faktiskt har talat sig varm för hur viktig den här forskningen är och hur bra det är att ligger långt framme i arbetsmiljöforskning. Det är ju så att för arbetsliv och socialvetenskap har utvärderat arbetsmiljöforskning. Den här rapporten är alldeles färsk. Det man konstaterar är att har den svenska arbetsmiljöforskningen tillsammans med den i övriga nordiska länder en internationell särställning i förhållande till våra länders storlek. Man konstaterar också att samverkan mellan arbetsmarknadens parter på arbetsmiljöområdet och den närmast obegränsade tillgången till arbetsplatser för undersökning av såväl exponeringar som exponerade arbetare har gjort att man har kunnat komma långt i den här forskningen. Det är dessutom så att svenska forskare bidrar av världsproduktionen av vetenskapliga artiklar inom arbetshälsa och ergonomi. Vi ligger etta i världen inom belastningsergonomi och på andra plats inom arbetsmiljöområdet. Men i den här utredningen gör man också en del andra konstateranden som jag tycker är viktiga att lyfta fram . Man säger så här: Svensk arbetsmiljöforskning upplever flera hot genom den kraftiga minskningen av sökbara forskningsmedel, nedläggningen av samt osäkerheten om den framtida inriktningen för de enheter som utlokaliserades till universiteten . Det är klart, tittar man lite längre bakåt kan inte vi stå och säga att vi är oskyldiga. Men det är nu det går att göra något. Man konstaterar dessutom att de tillgängliga medlen för forskning inom den klassiska arbetsmiljöforskningen har minskat , och troligen ännu mer det . De sektorsinriktade medel som kan sökas i fri konkurrens har påtagligt minskat. Det är ju det här som är , arbetsmiljöforskningens, stora problem; att man sysslar med tillämpad forskning. För tillämpad forskning är det mycket små medel som står till förfogande. Sedan har ju även arbetsmiljöforskningen i utvärderats internationellt. Den internationella utvärderingen kom med följande rekommendation när det gäller finansieringen: För att kunna behålla den höga standarden på arbetsmiljöforskningen är det viktigt att särskilda medel anvisas till denna. Det förefaller lämpligt att åtminstone återgå till den storleksordning på sökbara medel som fanns . Det här är alltså vad internationella utvärderingar av svensk arbetsmiljöforskning säger. Då blir naturligtvis min fråga till statsrådet: På vilket sätt kommer regeringen att se till att dessa medel kommer att finnas till förfogande så att vi fortsatt kan ligga i framkant på det här området? 96 Arbetsmarknadsminister (): Vi har, som sagt, debatterat frågan om förut. Jag ska försöka undvika att dra hela argumentationskedjan ytterligare en gång. Utgångspunkterna för förslaget var i grund och botten två. Det handlade dels om att frigöra forskningen från nära politisk styrning, dels om att mycket tydligt prioritera att det är som vi hellre lägger på åtgärder för att minska utanförskapet och få folk i arbete. Det beskrivs som en stor slakt, men fyra femtedelar av forskningen på det här området bedrivs inom ramen för universitet och högskolor. Jag har sagt det förut, och jag säger det igen: Jag tar inte ställning till den här forskningens kvalitet eller innehåll. Jag är inte rätt person att göra det. Jag tycker att den här forskningen måste kunna leva på sina egna meriter och söka anslag som all annan forskning i gör. På den sista frågan som ställde vill jag svara att vi har skjutit till ytterligare 1 miljard till det högre utbildningssystemet. Inom ramen för det kan det finnas möjlighet att söka medel för den här typen av forskning. Så går jag över till det som och pratade om. Vi lovade när beslutet fattades att vi skulle komma tillbaka med besked i kammaren på det sätt som vi har gjort. har hittat en ny famn. Det hade man säkert behövt göra oavsett vad som hänt. Företagshälsovården kan i ett längre perspektiv få lite andra arbetsuppgifter. Det är viktigt att studera det mer noggrant och långsiktigt. Jag kan möjligen tycka att företagshälsovården mer hör hemma inom ramen för det socialpolitiska arbetet snarare än inom det arbetsmarknadspolitiska arbetet. Det har vi anledning att återkomma till när det arbetet är avslutat. Ledningen för arbetar nu hårt. Jag är glad att vi lyckades se till att anslagssparandet kunde användas för just den här typen av lösningar för att överbrygga detta. tog upp frågan om nystart. Jag sade ny famn. Det tror jag var det begrepp som jag använde. Att hitta nya famnar är vad som möjliggörs. Det kan naturligtvis där ute i de fyra femtedelar av forskningen som bedrivs på andra ställen finnas synergieffekter som kan vara bra. Bedömningen av forskningen och forskningsprojekten ska, enligt min mening, inte göras av arbetsmarknadsministern eller eller av arbetsmarknadsutskottet. Det är ju det man gör när man fördelar medel på det sätt som man har gjort tidigare. Det bör göras på vetenskapliga meriter på samma sätt som för all annan forskning. 97 (): Jag kan garantera ministern att det inte har varit arbetsmarknadsutskottet eller arbetsmarknadsministern som har diskuterat och strukturerat vad man ska syssla med inom i form av forskningsprojekt. De direktiv som har getts har varit mycket vida. De konkreta projekten har man tagit ställning till i verksamheten. Det tror jag att du känner till. Jag har träffat personalen som har sysslat med detta. De upplevde inte att det var något problem med det som du kallar politisk styrning. Det som har varit intressant i tidigare debatter som jag har deltagit i när det gäller den här frågan har varit att lyssna på . Han är riksdagsledamot för . Jag vet ju inte vad han tycker innerst inne, men jag har uppfattat honom som att det är viktigt att hitta en ny plattform för den här typen av forskning. Han har också argumenterat för sammanhållna forskningsmiljöer som något viktigt om man ska komma någonstans. Man kanske ska fundera på det och ta det med sig i det kommande arbetet. Det som sker är något som kan sägas vara både intressant och fundersamt. kommun, och universitetsstyrelsen, har gjort ett avtal som innebär att nio forskare från engageras inom området tillämpad arbetsmiljöforskning. Man avsätter 7,4 miljoner från , 4,5 miljoner från fakulteterna vid och 6,8 miljoner från kommunen, och universitetsstyrelsen. Det är väl bra. Men det visar hur det är när välvilligt inställda offentliga aktörer försöker värna en verksamhet utifrån de nya omständigheter som verkligheten erbjuder. Är det så vi ska ha det ? Är det rimligt att arbetsmiljöforskningen är beroende av kommuner och landsting? Är det ett sätt att åstadkomma en långsiktighet som fungerar? Ska inte detta i grund och botten vara statens ansvar? Jag vet, i kommunalpolitiken, att de pengar som man använder till den här typen av aktioner räddningsaktioner, framtidssatsningar, eller hur man nu betecknar det är marginaler i den kommunala budgeten. När det ekonomiska trycket ökar är det väldigt lätt att skära bort de här pengarna. Satsningarna blir ofta kritiserade och ställs i relation till verksamhet inom äldreomsorg, förskola och skola. Då kan man än en gång fråga sig: Är det sådant hopplock som ska vara garant för arbetsmiljöforskningen i ? Det måste finnas ett rikspolitiskt perspektiv på den här frågan. Forskningsarbete är långsiktigt. Det kräver sammanhållna miljöer. Jag tycker att man har gjort en bra insats i i den uppkomna situationen, men det löser inte det grundläggande problemet med att man lägger ned . Arbetsmarknadsministern har ett särskilt ansvar för det här beslutet och ett särskilt ansvar för vad som ska hända. Utvecklingslinjen verkar vara att situationen är sådan att det finns risk för att många händer och många projekt leder till en sönderplottrad forskning och ett sönderplottrat praktiskt utfall av svag slagkraft där helhetsgreppet och strategin kommer att saknas. Vem kommer att ansvara för helheten när vi som ett av två länder i inte har ett statligt längre? 98 (): Först klarlägger vi att Littorin sitter i regeringen. Vi har rätt att som riksdagsledamöter ställa frågor här i kammaren och få besked. Jag förväntar mig att få svar på de frågor som jag ställde tidigare. Ett besked som vi fick nu var att vi har fått ett nytt argument för att lägga ned : Vi använder hellre pengarna till att bekämpa utanförskapet än att forska om arbetslivet. Är arbetsmarknadsministern totalt ovetande om att det sker en stor utslagning inom arbetslivet? Känner inte ministern till alla de behov som finns att modernisera, öka kunskaper och stärka konkurrenskraften? De pengarna ska tas till att bekämpa utanförskapet. Hur kommer det sig då att gladast vinner, som ministern sade i en annan interpellationsdebatt. De som är gladast och de som vinner är alla de som får de här stora skattesänkningarna. Varför använder man inte de pengarna och säger att man inte sänker skatten så mycket för dem som redan har, utan tar lite av dem för att rädda den viktiga forskningen? Ministern har ju sagt att det är viktigt med den här forskningen. Men den ska läggas ned, och det blir en nystart. Därför ställer jag frågorna igen. Hur kan det förresten vara så att företagshälsovården skulle vara socialpolitik? Jag trodde att den skulle vara mer arbetsplatsrelaterad. Det handlar om företag och arbetsliv. Jag ställer återigen frågorna. Jag kommer att med en bulldoggs intensitet fortsätta att ställa dem tills jag får svar. Hur blir det med forskningen? Vem kommer att ta hand om arbetsmarknad och sysselsättning? Vem kommer att forska om arbetsrätt? Vad kommer att hända på , i , , och ? Snälla statsrådet, svara på frågorna! 99 (): Vi har ju diskuterat politisk styrning av forskning. Vi skulle kunna ägna åt att fundera kring om och hur den så kallade politiska styrningen av forskningen sker. Diskuterar man frågan om 1 miljard mer till forskning är det också något som man kan vrida och vända på några varv om man studerar budgeten lite noggrannare. Poängen med min fråga är, för att citera arbetsmarknadsministern, det jag sade tidigare. Huvuddelen av den arbetslivsinriktade forskningen är tillämpad forskning. För tillämpad forskning finns det mycket lite medel att söka. Man kommer inte åt den eventuella miljarden extra till forskning. Orsaken till att har legat i framkant på området är just det faktum att vi har haft öronmärkta medel för den tillämpade forskningen. Det har gjort att vi har nått sådana framsteg. Som jag sade i mitt tidigare anförande har arbetsmarknadsministern vid ett antal tillfällen talat om hur viktig den forskningen är. Det försvinner nu ett stort antal miljoner från forskningen. Min fråga är: Hur ska forskningen finansieras ? Den är uppenbarligen viktig. Det har vi arbetsmarknadsministerns ord på. Men vi har fortfarande inget svar på hur den ska finansieras. Det tror jag vi alla som för debatten här vill ha ett svar på. 100 Arbetsmarknadsminister (): har naturligtvis rätt att ställa frågor. Självklart är det så. Jag har rätt att svara. Det är precis det jag tycker att jag har gjort. Jag är dessutom skyldig att svara. Det har jag försökt att göra i det interpellationssvar som är avgivet. Jag tänker inte upprepa det genom att läsa upp det en gång till. Fyra femtedelar av forskningen inom området finansieras via universitet och högskolor. Den finansieras på det sätt som all annan forskning i . Man söker anslag genom olika organ, till exempel genom FAS som vi hörde referera till tidigare. Det är svaret på frågan. Det är så det bör gå till. Man bör göra ansökningar om forskningsfinansiering på det sätt som görs för all annan forskning inom området. Då får forskningen som bedrivs inom bedömas på samma sätt som all annan forskning inom området som bedrivs. Det är naturligtvis så som poängterade. Jag utgår från att vi inte ska sitta och titta igenom forskningsfinansieringsanslagen. Men det finns en politisk styrning i den meningen att när budgetramarna för diskuteras i kammaren, i utskott och på tar man implicit ställning till de forskningsprojekt som finns däri. Man kommer alltid att få frågan: Varför lägger ni inte ytterligare 10 miljoner på , eller vad det nu kan vara? Är det så att ni inte gillar forskningsprojekten som står i pipelinen? Den diskussionen kan vi få. Jag tänker inte återupprepa argumenten. Jag bara konstaterar att fyra femtedelar av forskningen bedrivs utanför. Det finns ett system för finansiering av forskningen. Däremot kan jag hålla med om en dimension. Det handlar om tillämpad forskning och också om tvärvetenskaplig forskning. Den har naturligtvis olika bekymmer. Så är det. Det inser också jag. Då kan det finnas anledning att på olika sätt intressera andra som också är intresserade av den här typen av forskning att delta på olika sätt. Det har man gjort på en hel del andra forskningsområden. Jag skulle välkomna om så skedde. 101 (): Arbetsmarknadsministern säger när det gäller den så kallade politiska styrningen i sammanhanget att det är en diskussion vi kan få. Det är en diskussion som egentligen bara har förts av moderater som i något syfte att svartmåla verksamheten har använt den typen av argument. Jag har inte uppfattat att man bland dem inom som jobbar med de här frågorna har upplevt att den så kallade styrningen har varit ett problem. Den har av dem uppfattats som i stort sett obefintlig. Det är ett konstruerat argument det handlar om. Jag kan konstatera att det inte finns något svar på frågan om vem som tar det samlade ansvaret. Det finns ingen konkret handlingsplan för hur man ska klara ut hela ALI:s verksamhet. Det handlar om 400 personer i personalen och ungefär 250 forskare. Här finns det inte ordentliga svar på frågorna. Det är ett hänvisande till utredningar och analyser av olika slag. Det visar bara en sak. Det är att beslutet inte var moget. Det var inte färdigberett på ett sådant sätt som man skulle kunna kräva i ett sådant viktigt sammanhang. Det handlar om att vi lägger ned ett helt arbetslivsinstitut. Det vi ser är inte svårt att få bekräftat. Det är bara att ringa några telefonsamtal och tala med dem som är inblandade i verksamheten. Det är ett sönderfall som pågår. På något sätt blir det pengar till enskilda aktörer och enskilda forskare och tillfälliga insatser från olika håll av det slag som jag har beskrivit tidigare. I går man in från kommun och landsting och universitetsstyrelsen, Jag säger precis det som säger. Det behövs sammanhållna forskningsmiljöer med uthållig finansiering. Det är här någonstans som problemen sitter. Man ska inte glömma bort att vi låg i fronten i världen när det gällde den här forskningen. Det har gjort och det ni har drivit igenom i har uppfattats som mycket märkligt runt om i världen. Jag hoppas att du tar till dig en del av den här debatten, där vi har betonat att en konkret handlingsplan behövs. Den måste vara konkretare än det allmänt hållna svaret. 102 Arbetsmarknadsminister (): Det finns svar. De är återgivna i interpellationssvaret och i den övriga redovisning som har gjorts inför kammaren. Men det kommer naturligtvis inte att göra mina socialdemokratiska motdebattörer nöjda. Det inser också jag. Jag tänker nu inte återupprepa argumenten utan hänvisar till interpellationssvaret och de andra redovisningar som har gjorts i kammaren. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2006/07:273 om a-kassa för säsongsanställda 103 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag vidtog när regeringen fattade beslutet om att utöka normalarbetstiden från för att kunna bedöma vilka konsekvenser det skulle få för de säsongsanställda. Vidare har han frågat mig vad mina skäl är för att underlätta arbetsgivarnas möjlighet att säsongsanställa samt vilka åtgärder jag vidtagit för att kunna bedöma om det finns någon risk att de nya a-kassereglerna kommer att innebära att arbetstagare undviker säsongsanställningar. utgår från den av regeringen föreslagna och av beslutade förändringen av normalarbetstidens beräkning i arbetslöshetsförsäkringen och den av regeringen föreslagna förändringen i lagen om anställningsskydd. Till att börja med vill jag understryka att arbetslöshetsförsäkringen är en omställningsförsäkring. Syftet är att ersättning ska lämnas för kortare perioder av omställning till den som haft en tillräcklig anknytning till arbetsmarknaden. Arbetslöshetsersättningens nivå är beroende av tre faktorer: anställningens längd och omfattning samt den lön som lämnats för arbetet. Den nya beräkningsgrunden för normalarbetstiden och dagpenningen har bland annat sin grund i att regeringen anser att arbetslöshetsersättning ska lämnas med en nivå som motsvarar den stadigvarande inkomst den enskilde haft före arbetslösheten. Vissa näringar präglas av stora säsongsvariationer och kan inte fungera effektivt och nå lönsamhet utan möjligheten att ha personal anställd under enbart av året. Att försvåra för dessa verksamheter att säsongsanställa är att göra såväl glesbygd som många småföretagare en stor otjänst och medför att deras ekonomiska förutsättningar försämras. Det är därför angeläget att underlätta för företagare att driva sin verksamhet och därmed skapa förutsättningar för att anställa. Trots en stark tillväxt präglas arbetsmarknaden av ett omfattande utanförskap. Regeringen anser att det är angeläget att finna en lösning på denna problematik. Jag ser inget skäl till att en sökande skulle undvika säsongsarbete om han eller hon önskar arbeta endast del av året eller omöjligen kan finna arbete i större omfattning även om det innebär resor eller flytt. Arbetsgivare som vill säsongsanställa får i första hand söka bland dem som vill ha denna typ av arbeten. För den som önskar anställning bör säsongsarbete i längden inte kunna kompletteras med arbetslöshetsersättning. Avslutningsvis vill jag understryka att varken jag eller regeringen önskar att någon ska behöva leva på 80, 70 eller 65 procents ersättning, utan på av en lön. Vi anser därför att det är viktigt att skapa incitament för att det ska löna sig att arbeta och för att få fler i arbete. 104 (): Det är nu ett stort problem med dem som söker säsongsanställningar. Jag vet av erfarenhet att det behövs människor som har säsongsanställningar. Det gäller inte minst för äppelodlarna på eller vid skidliftarna i Åre. Hur man än vänder och vrider på det har dessa människor varit ganska beroende av att kunna ha en a-kassa att luta sig tillbaka på som en omställningsförsäkring om de inte lyckats få något annat jobb . Det blir då ett problem. I svaret från arbetsmarknadsministern konstaterar han att det är viktigt med säsongsanställningar. Men han säger att är man så dum att man söker en säsongsanställning ska man inte räkna med att kunna ha ett stöd i en omställningsförsäkring de månader man blir utan jobb. Det betyder att arbetsmarknadsministern har insett att de nya reglerna är ett problem. Men han anser inte att det är någon idé att göra någonting åt det. Det viktigaste är att hålla på de nya reglerna om a-kassan, tydligen. Det man i praktiken gör, herr talman, är att försvåra för de företag oftast småföretag som är beroende av säsongsanställningar, som är beroende av väderleken och av de förutsättningar som finns. De företagen finns oftast på landsbygden. Arbetsmarknadsministern tar inte någon hänsyn till dem alls i det här förslaget. Man hade helt enkelt inte tänkt på den saken när man ändrade reglerna för kvalifikationstiden i a-kassan, herr talman. Det borde arbetsmarknadsministern ha gjort. Givetvis tycker jag och att man ska ha lön. Men det är inte möjligt i alla anställningar, framför allt inte om vi ska ha skidliftarna i Åre kvar och ha säsongsanställda som jobbar där. Då kan man inte ändra sådana här regler, för det slår ut den arbetsmarknaden. 105 Arbetsmarknadsminister (): De säsongsanställda som är aktuella i den här debatten är de som arbetar mer än men mindre än tolv. Det är alltså de som har arbetat i en sådan omfattning att det uppfyller ett arbetsvillkor men som inte har haft ett arbete under hela ramperioden. Det är bara att konstatera att jag delar den bedömning som ger uttryck för. Det är viktigt med säsongsanställningar. Äppelodlarna på är typexempel. Skidliftarna är ju aktuella , när många har sportlov här i . Det är klart att det är viktigt att se till att det finns möjligheter till säsongsanställningar. Vi menar att de regler som vi har ställt upp för normalarbetstiden tillsammans med förändringarna i LAS möjliggör detta för precis den målgrupp som vill värna. 106 (): Återigen svarar inte arbetsmarknadsministern på problematiken. Vad avser regeringen att göra för de småföretag som är beroende av säsongsanställningar? Ministern svarar på frågan genom att säga att arbetsgivare som vill säsongsanställa i första hand får söka bland dem som vill ha denna typ av arbete. Men det är ingen som kommer att vilja ha den typen av arbete om de inte har en försäkran om en inkomst . Det innebär ju en inkomstsänkning om man inte får ersättning för hela perioden. Man förlorar som man inte har lyckats få ett jobb på grund av väderlek eller andra omständigheter som påverkar säsongsjobben. Arbetsmarknadsministern vill inte ta någon som helst hänsyn till de människorna. Det går inte ihop att å ena sidan riva upp de förändringar som gjordes när det gäller LAS och som gav en trygghet, å andra sidan göra den här förändringen av a-kassan. Det blev en klar förändring i och med att kvalifikationstiden förändrades från när det gäller a-kassan. Det går inte ihop, arbetsmarknadsministern! 107 Arbetsmarknadsminister (): frågar mig vad vi ska göra för de småföretag som riskerar att drabbas. Jag menar att de reglerna inte påverkar i den omfattning som ger uttryck för. kan arbetsmarknadspolitiken knappast vara svaret på världens alla problem. Jag är den förste att erkänna, hålla med om och dela bedömning att många småföretag till följd av den förra regeringens politik har det besvärligt. Vi ska naturligtvis se till att underlätta för dem så att de kan anställa på ett bättre sätt. Det gör vi genom en lång rad av åtgärder. Jag menar att den här förändringen av normalarbetstiden inte är ett problem i den omfattning och av den art som ger uttryck för och vill göra gällande. Däremot hade det varit ett problem om man till exempel hade infört lagstadgad rätt till heltid. En del andra förändringar som den föregående regeringen ville genomföra när det gäller säsongsanställningar hade också varit ett problem. Vi menar att det måste finnas möjlighet för den här typen av arbete också; det är viktiga jobb. vill vi naturligtvis uppmuntra människor till att försöka hitta arbete som gör att man slipper att vara arbetslös under en del av året även om man har ett säsongsarbete eller till och med två. 108 (): Det är uppenbart att arbetsmarknadsministern inte har förstått de lagändringar som vi gjorde i LAS . Vi hade förberett sådant som gällde rätten till heltid. Denna rätt är fruktansvärt viktig för många i offentlig sektor. Men det här innebar också att det skulle bli förändringar som berörde till exempel säsongsanställningar. Därför var den lagen dispositiv. Därför kom också arbetsmarknadens parter och överens om att man skulle göra undantag som passade den näringen perfekt. Men det var med utgångspunkt från de regler om a-kassa och omställningsförsäkring som sattes upp då. Detta tog den nya regeringen ingen hänsyn alls till. I brådskan att sänka a-kassan för att få råd med skattesänkningar brydde man sig inte om att bereda frågan tillräckligt. sätter arbetsmarknadsministern de småföretagare som är beroende av säsongsanställningar i klistret.