prot · GV0927 · 2007-11-20 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollen för . Talmannen meddelade att () ansökt om fortsatt ledighet . Kammaren biföll denna ansökan. Talmannen anmälde att () skulle fortsätta att tjänstgöra som ersättare för . Talmannen meddelade att () ansökt om ledighet den 1 januari7 . Kammaren biföll denna ansökan. Talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för . Talmannen meddelade att () ansökt om ledighet den 4 februari27 . Kammaren biföll denna ansökan. Talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för . 3 § Meddelande om allmän debattimme Talmannen meddelade att allmän debattimme skulle äga rum . Meddelandet hade delats ut till kammarens ledamöter. 4 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2007/08:142 Till Interpellation 2007/08:142 Tjustbanan av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. () Enligt uppdrag Interpellation 2007/08:154 Till Interpellation 2007/08:154 Bioenergi till biogas av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. () Enligt uppdrag expeditionschef Interpellation 2007/08:166 Till Interpellation 2007/08:166 Småföretag av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. () Enligt uppdrag expeditionschef 5 § Svar på interpellation 2007/08:53 om kvinnors situation i irakiska 1 Utrikesminister (): har frågat mig vad jag avser att göra för att understödja kampen mot det traditionella förtrycket av kvinnor, för att förmå den regionala regeringen i irakiska att ratificera , för att få den regionala regeringen i irakiska att förmå regionens domstolväsende att döma brott mot kvinnor och barn efter samma straffskalor som för brott mot män samt för att förmå och andra länder inom EU att understödja kvinnors och barns rätt till utbildning på samma villkor som män i irakiska . Den irakiska regionen utgör en del av staten . Det är regeringen i och inte den regionala regeringen som biträder internationella konventioner och andra internationella överenskommelser. FN:s konvention om barnets rättigheter, som har undertecknats och ratificerats av staten , förpliktar sålunda också den irakiska regionen . De åtaganden som följer av och andra om skydd för de mänskliga rättigheterna måste således respekteras av irakiska myndigheter på både nationell och regional nivå. Regeringen har uttryckt oro över situationen för de mänskliga rättigheterna i . Denna oro gäller också den irakiska regionen . De problem som påtalar om situationen för kvinnor i den irakiska regionen , och som finns i lika hög grad i andra delar av , är kända och har föranlett befogad kritik från det internationella samfundet. Den irakiska regeringen har vid ett flertal tillfällen uttalat en vilja att verka för en ökad och stärkt respekt för de mänskliga rättigheterna i . Den regionala regeringen i irakiska har gjort liknande uttalanden och har särskilt fördömt så kallat hedersrelaterat våld mot kvinnor. finns mycket kvar att göra för att förbättra situationen vad gäller respekten för de mänskliga rättigheterna där och i hela landet. Detta påminde jag om i de samtal som jag hade med irakiska politiska företrädare under mitt besök i . Det är också något som företrädare för gör i de löpande kontakterna med irakiska företrädare, också med representanter för den irakiska regionen . UD:s årliga rapporter om de mänskliga rättigheterna i beskriver väl de problem påtalar och utgör en god grund för sådana samtal. mission i , Unami, publicerar regelbundet rapporter om de mänskliga rättigheterna i . Där finns detaljerade uppgifter om kränkningar av kvinnors rättigheter, bland annat gällande hedersrelaterade brott i den irakiska regionen . I den senaste rapporten uppmanas myndigheterna där att säkerställa att våldsbrott mot kvinnor undersöks noggrant och att hedersrelaterade motiv för sådana brott inte ses som förmildrande omständigheter när straff ska utdömas. Samarbete pågår mellan flera irakiska organisationer och myndigheter och berörda FN-organ för att stärka respekten för de mänskliga rättigheterna. ställer sig bakom och stöder FN:s arbete på detta viktiga område bland annat genom stöd till det arbete som FN:s fond för kvinnor Unifem gör för att kvinnors rättigheter ska tas till vara i den översyn av konstitution som genomförs. Eujust lex, Europeiska unionens rättsstatsmission till , har utbildat höga befattningshavare inom den irakiska polisen, domarkåren och fängelseväsendet i bland annat mänskliga rättigheter. bidrar aktivt till detta arbete. EU har också i flera uttalanden pekat på vikten av att de mänskliga rättigheterna, inklusive kvinnors rättigheter, respekteras i . Jag kan försäkra att respekten för de mänskliga rättigheterna, inklusive kvinnors och barns rättigheter, även i fortsättningen kommer att vara en viktig punkt på dagordningen i våra kontakter med irakiska företrädare. kommer att fortsätta stödja EU:s och FN:s arbete för att stärka respekten för de mänskliga rättigheterna i , också i den irakiska regionen . 2 (): Jag har interpellerat utrikesministern om situationen för kvinnor och barn i irakiska och vill inledningsvis tacka för svaret. är ett feministiskt parti. Det innebär bland annat att vi ser underordningen av kvinnor över hela världen som en särskild struktur som måste uppmärksammas och bekämpas, oberoende av sociala skillnader i övrigt och oberoende av om det handlar om förhållanden hos ett folk som länge har varit utsatt för ett kolonialt förtryck som till exempel i . Vi vet alla att kurderna har förtryckts under århundraden och inte fått sina mänskliga rättigheter erkända. Det tydligaste exemplet på detta inträffade under kriget emellan och , då kurderna i utsattes för ett regelrätt folkmord av regim. Kurderna är fortsatt förtyckta som folkslag, framför allt i , och . Jag ville säga detta för att de som följer denna debatt inte ska tro att jag är omedveten om det långa och systematiska förtryck som kurderna utsatts för. Tvärtom jag försöker på olika sätt stödja kurdernas kamp. Men det innebär inte att man kan åsidosätta kampen mot det förtryck av kvinnor och barn som bevisligen sker även i irakiska . Jag kommer själv från , och vi Uppsalabor får aldrig glömma mordet på . Endast sköts hon till döds av sin far i , bland annat därför att hon aktivt arbetat för att uppmärksamma det traditionella förtrycket av vissa invandrarflickor. Vi måste i hennes anda fortsätta kampen för kvinnors mänskliga rättigheter över hela världen, i och i irakiska . Jag vill uttrycka min uppskattning för det arbete som olika frivilligorganisationer utför för kvinnors och barns rättigheter i , även i den norra kurdiska delen. Organisationen CBRI Centret för barnens rättigheter i anordnade till exempel en demonstration utanför för någon tid sedan. Då tog man upp och protesterade mot det ökande antalet mord på kvinnor och barn som ägt rum i irakiska . Det är viktigt att CBRI och andra liknande organisationer får stöd för sitt arbete i dessa frågor. I min interpellation ställde jag fyra frågor, och jag har fått några svar. När det gäller ratificeringen av svarar utrikesministern, som vi hörde, att detta har den irakiska staten gjort och att det åligger den irakiska regionen att respektera detta. Det kan man dock knappast säga görs i tillräcklig grad, för som jag refererar i min interpellation har enligt in 70 kvinnor mördats och 201 begått självmord i irakiska , ofta som ett resultat av det traditionella patriarkala förtrycket och kontrollen av unga kvinnor och barn. Ett annat exempel är att tusentals flickor har tvingats lämna grundskola och gymnasium. svarar även att han tog upp dessa frågor med irakiska politiska företrädare i . Det är bra. Likaså är det bra att gör det i löpande kontakter med företrädare i och med representanter för det regionala styret i de irakiska delarna. Men mer behöver göras. har tidigare tagit upp frågan om ett svenskt representationskontor i kurdiska , förslagsvis i Irbil. Ett sådant kontor skulle underlätta kontakterna med de regionala myndigheterna. Andra länder tar liknande initiativ, till exempel tillkännagav utrikesminister under sitt besök ett sådant. Jag vill fråga utrikesministern hur han ser på en permanent officiell svensk närvaro i irakiska . 3 (): Detta är ett mycket viktigt och angeläget område, inte bara i fråga om kvinnors rättigheter utan också i fråga om utvecklingen i irakiska . Vi har ju diskuterat detta tidigare, inte minst krigshoten från gentemot den kurdiska regionen i norra . Det väsentliga att ta upp i den här frågan är att på olika sätt kan stödja en positiv utveckling i regionen. Men det förutsätter också att vi gör en analys av vilka mekanismer, vilka faktorer och vilka skeenden som påverkar regionen, hur den utvecklas och vad de grundläggande problemen består i. nämnde det centrala med det patriarkala systemet. Vi har att göra med och det gäller inte bara , utan det gäller egentligen hela och ett i grunden patriarkalt samhälle, ett feodalt samhälle där institutioner och en demokratisk statsmakt inte har funnits och inte heller riktigt finns . Det är det ena. Det andra är i det kurdiska fallet att samhället är djupt posttraumatiskt efter det som har hänt tidigare med Anfalkampanjen, med uppror tidigare, med grannländernas ofta mycket destruktiva inverkan och så vidare. Irakiska är i stort sett ett område som har byggts upp på rena ruiner från folkmord. I och med att de här människorna, ungefär 5 miljoner, aldrig har fått lugn och ro har det varit mycket svårt för att kunna utvecklas internt, att kunna förbättras socialt och inte minst att kunna förbättra kvinnornas situation. När de fick sin autonomi drabbades de av interna strider. De har ett mycket stort tryck på sig från arabiska , från shiitiska persiska , från och inte minst från . De lever under ständiga krigshot och säkerhetshot. Därför vill jag instämma i det som säger och mycket tydligt betona vikten av att spelar en konstruktiv roll här. Vi har en tradition bakom oss att stå upp för mänskliga rättigheter och att stå upp för befolkningars rätt att leva i fred och i frihet, och vi har haft ett mycket högt tonläge i den internationella debatten. Det vore väldigt synd om det tonläget dämpas nu när vi ser vad som händer. Vi ska givetvis utöva påtryckningar mot centrala regering, givetvis mot regionala regering, KRG, men också mot grannländerna. Vi ska också formulera ett bistånd som kan spela roll och agera så att vi kan få en officiell närvaro i regionen och på olika sätt försöka påverka utvecklingen i konstruktiv riktning. Detta, nota bene, herr talman, förutsätter också i slutändan ett tydligt svenskt politiskt ställningstagande för irakiska , för regionens rätt att leva och utvecklas, att inte behöva lida under ett i praktiken permanent krigshot från i norr, från i öster, från arabiska i söder, terroristgrupper och annat, och en mycket destruktiv inverkan i de interna affärerna också från . 4 Utrikesminister (): Jag befinner mig i den besvärliga situationen att jag egentligen inte finner någonting i det som och har sagt som jag har anledning att invända mot. Jag tror att vi är synnerligen ense om vikten av att som sådant ansluter sig till de olika konventionerna. Sedan är vi alla tillräckligt realistiska för att veta att viljan att ansluta sig till konventioner är en sak, i synnerhet i en situation som den som befinner sig i, och förmågan att verkligen garantera efterlevnaden av detta är någonting annat. Därtill kommer självfallet, bortsett från mera politiskt betonade problem, de problem vi har med traditionella förhållanden, patriarkala strukturer som har funnits här sedan århundraden, möjligen årtusenden, och som inte ens svenska diplomatiska démarcher, åtminstone på kort sikt, förmår att rucka så där alldeles enkelt. I det engagemang som finns i de här frågorna ligger ju, och det fanns i bägge frågeställningarna, ett önskemål om att ska vara mer aktivt. Det försöker vi att vara. Vi har engagerat oss i en dialog, i och för sig framför allt med de irakiska myndigheterna i . EU:s utrikesministrar hade en lunch i går, på svenskt initiativ, med den irakiske utrikesministern , och en del av frågorna om mänskliga rättigheter, om än de flyktingbetonade frågorna, var föremål för en intresseväckande diskussion. Vi strävar också efter att öka den svenska diplomatiska närvaron i . Då förhåller det sig så, på grund av statens struktur, att vi måste börja i . Det är lättare sagt än gjort. Men vi har i alla fall börjat den processen. I förlängningen av den processen, och det tror jag att jag har sagt eller åtminstone skrivit i tidningen, ligger också att någon typ av närvaro bör etableras i Irbil inom de begränsningar som såväl säkerhetsfrågor som utrikesförvaltningens genom ett arv från en tidigare regim något ansträngda finansiella läge utgör. Det råder ingen tvekan om den inriktning som vi har på politiken i detta hänseende. Om jag, möjligtvis med lätta tillstånd, får röra mig lite i utkanten av frågeställningen tog upp frågan om det vi diskuterade här för någon vecka sedan, det spända läget mellan och med anledning av PKK-terrorismen. Jag tillät mig då att vara åtminstone kortsiktigt försiktigt, kanske inte optimistisk men jag kanske inte delar den nattsvarta pessimismen om läget. Jag kan nu konstatera att relativt ihållande diplomati har desarmerat åtminstone den akuta situationen. Det innebär inte att den långsiktiga situationen nödvändigtvis är stabil. Inträffar det ett stort PKK-anfall på ett eller annat sätt inne i igen kan det komma att aktualisera de här frågeställningarna på nytt. Men en mycket intensiv dialog, framför allt med , med , i någon utsträckning med EU och med , har desarmerat den allra mest akuta krisen. Jag ska inte formulera mig tydligare än så. Vi får väl notera det som i alla fall i denna del är positivt. Men, som sagt, vi ska göra vad vi kan för att medverka till en förbättring av situationen för kvinnor, för barn och för mänskliga rättigheter generellt. Diplomatiska démarcher i all ära, vi vet alla begränsningarna i dem. Till och med interpellationsdebatter i riksdag har ett begränsat genomslag i omvärlden. Det handlar om ett uthålligt engagemang, uthållig närvaro och breda kontaktytor mellan respektive samhällen som kan medverka till dessa långsiktiga förändringsprocesser, inte minst när vi talar om de patriarkala, traditionella förhållandena. Jag tror att vi har en gemensam strävan att försöka bygga den typen av relationer mellan och och kanske speciellt, på grund av speciella omständigheter, med den irakiska regionen . 5 (): Låt oss hoppas att även interpellationsdebatter kan vara ett bidrag till ett uthålligt engagemang i dessa frågor. hänvisar i sitt svar till UD:s årliga rapporter om de mänskliga rättigheterna i . Jag har tagit del av den senaste rapporten som gäller förhållandena , och där framkommer en lång rad förhållanden som inte är acceptabla: kidnappningar följda av våldtäkt, sexslaveri och mord på kvinnor på sekteristisk grund. Det sägs vidare i rapporten att det i den nya irakiska konstitutionen finns skrivningar i riktning mot en försämrad legal ställning för kvinnan i och en lag som möjliggör strafflindring för hedersmord. FN:s särskilda sändebud har uttryckt sin oro över förekomsten av hedersrelaterade brott och fäst särskild vikt vid den oroande trenden med kvinnliga självmord och självmordsförsök i irakiska . I rapporten tas också upp problemet med tidsbegränsade äktenskap som blivit allt vanligare främst bland unga universitetsstuderande kvinnor. Även om de ingås med kvinnans samtycke förlorar kvinnorna sina rättigheter när äktenskapet löper ut. Det är en mycket allvarlig bild som den senaste rapporten från ger. Jag kan referera till än nyare intryck. besökte en grupp på åtta personer som kallade sig the Swedish delegation irakiska den kom tillbaka så som med syftet att öka kunskapen om regionens demokratiska utveckling i allmänhet och kvinnors rättigheter i synnerhet. Delegationen erfor bland annat att den landinformation som finns tillgänglig på svenska från en norsk-schweizisk resa i området i vissa avseenden gick stick i stäv med information som samlades in under den här delegationens resa. I den norsk-schweiziska rapporten uppgavs till exempel att villkoren för kvinnor förbättrats genom att de numera tillåts resa utomlands. Men faktum är att på själva antog den irakiska federationen en lag som innebär att kvinnor inte kan ansöka om pass utan en mans en makes, fars, brors eller sons godkännande. Kvinnors möjligheter att resa utanför landets gränser inskränks därmed av en mans lagstadgade bestämmanderätt över kvinnan. Bilden kan ytterligare kompletteras med förekomsten av polygami. Tonårsflickor, tre eller fyra i taget, kan bli bortgifta med unga pojkar som är minderåriga eller med mycket äldre män som redan har flera fruar. Många flickors och kvinnors enda utväg numera har blivit att bränna upp sig själva. Det är även så att prostitutionen i området har ökat på grund av ökade klasskillnader och stigande fattigdom. Jag har utvecklat den här beskrivningen av problematiken därför att jag vill understryka dess omfattning och djup. Regeringen har, menar jag, utöver ett ansvar att på olika sätt verka för förändringar i och irakiska också ett annat ansvar. Det gäller tillämpningen av den svenska asyllagstiftningen. Jag vill som exempel ta upp fallet Helal , som enligt beslut från har nekats permanent uppehållstillstånd i och därför ska skickas tillbaka till sitt hemland, . Enligt såväl polischefen i Sulaymaniyah och politikern , ordförande i jämställdhetsutskottet i den regionala i huvudstad , kommer hon att gå en säker död till mötes om hon återsänds. Jag anser att regeringen måste ta initiativ så att sådana avvisningar stoppas. 6 (): Vi är nog ganska överens i vår bedömning av det nuvarande läget längs gränsen mellan och norra . Den intensiva diplomati som nämner tycks ha gett visst resultat. Däremot förs den här striden i stället från de mer chauvinistiska individerna och organisationerna i numera på det rättsliga området, där man helt enkelt har dragit hela det kurdiska partiet inför rätta. Överåklagaren i , The Supreme Court, ska nu pröva om man helt enkelt ska förbjuda hela DTP. Det är i sammanhanget också viktigt att notera att fortfarande har ett grundläggande problem med att hantera sin kurdiska befolkning på ett värdigt sätt. Det yttrar sig ibland i form av spänning längs gränsen men ibland också i rättssalar i . Det krävs en annan attityd från den turkiska regeringen och från det turkiska sekulära etablissemangets sida, tror jag, för att långsiktigt kunna lösa den här frågan. Vad gäller regionala regering och frågan om kvinnors rättigheter är det viktiga att hela detta självstyre i grunden vilar på en legitimitet därför att man är någonting annat än det man var innan. Hela regionala regerings legitimitet vilar på att man kan visa att man styr regionen på ett annat sätt än vad gjorde. Det innebär också att man är mycket känslig för kritik. Därför ska just vi i som goda vänner till och kurdernas rätt till självbestämmande vara mycket tydliga i vår kritik när vi tycker att den regionala regeringen inte gör vad som krävs. I slutändan, herr talman, är den centrala frågan för att kunna förbättra för individer att man har säkerhet och trygghet. Därför krävs det givetvis också en bredare demokratisering av hela , av , av och så vidare för att kunna nå det lugn som innebär att man kan få en konstruktiv utveckling i regionen. 7 Utrikesminister (): Jag har absolut ingen svårighet att instämma i det som sade på slutet, det vill säga att vad vi från svensk sida eftersträvar från den andra sidan är en demokratisering och respekt för mänskliga rättigheter i hela regionen. När vi säger det inser vi att detta kanske inte är någonting som står för dörren åtminstone . Vi verkar för detta på olika sätt. Det handlar om att stödja fredsprocesser för att undvika de konflikter som ju är upphovet till många kränkningar av mänskliga rättigheter. Det handlar om den inre omvandlingen av repressiva samhällen. Det handlar vidare om en värderingsutveckling som ligger i takt med den modernisering som också vårt eget samhälle inte alldeles utan svårighet om vi tittar tillbaka i tiden har genomgått. Då ska vi som ett litet land i försöka medverka till detta på olika sätt. Om detta tror jag att vi är helt eniga. Det handlar om diplomatiska framstötar, och det ska vi förvisso göra det är ingen tvekan om den saken men det handlar ännu mer om att utveckla kontaktytorna mellan våra respektive samhällen. Det starkaste instrument som har när det gäller att förändra andra samhällen är tyvärr inte utrikesförvaltningen, utan det starkaste instrumentet är det svenska samhället självt och bredden i våra kontakter. Det kan vara politik, ekonomi, frivilligorganisationer eller politiska partier, och det är bredden i de kontakterna som gör att vi, med andra samhällen, successivt kan medverka i en förändringsprocess där. Sedan ska vi i utrikesförvaltningen och regeringen försöka göra vad vi kan, med diplomatiska démarcher, för att underlätta denna långsiktiga kontaktprocess. Enskilda ärenden i asylpolitiken är som bekant icke föremål för debatt i kammare. Det vet , men han vill framföra sitt budskap i alla fall. Detta är noterat. I övrigt vill jag bara konstatera att det råder en betydande samsyn i dessa frågor. 8 (): Jag har i denna interpellationsdebatt uppmärksammat de vidriga uttryck för traditionellt patriarkalt förtryck som förekommer i irakiska . Detta förtryck kan komma till uttryck på många sätt; som regelrätta mord, som tvångsgiften, genom att unga flickor begår självmord genom att sätta eld på sig själva, genom att flickor tvingas sluta skolan etcetera. Förtryck av kvinnor är ett globalt fenomen, och det förekommer även här i . Jag har tagit upp förhållandena i irakiska dels därför att situationen är så allvarlig som den är och tyvärr ser ut att försämras, dels därför att jag är en vän till det kurdiska folket. Jag vill avsluta mitt inlägg i den här debatten med en vädjan och en begäran till utrikesministern att ta alla möjliga initiativ från svensk sida för kvinnornas och barnens bästa i irakiska . 9 Utrikesminister (): Jag lovar att göra vad som är möjligt för en utrikesminister i denna riktning. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2007/08:88 om väpnad konflikt i och 10 Utrikesminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att klargöra att det råder väpnad konflikt eller andra svåra motsättningar i såväl som i . har parallellt ställt ett par närliggande frågor till min kollega . Jag har intrycket att frågeställaren närmast siktar in sig på de tolkningar av de båda begreppen inre väpnad konflikt och andra svåra motsättningar i utlänningslagen som svenska myndigheter gjort i beslut och domar avseende asylsökande personer från och . Det ankommer på , migrationsdomstolarna och Migrationsöverdomstolen att avgöra hur begreppen ska tillämpas i utlänningsmål. I vad mån detta överensstämmer eller bör överensstämma med någon av de konfliktnivåer som anges i den internationella humanitära rätten är jag inte heller beredd att uttala någon mening om. Som statsråd kommenterar jag inte svenska myndigheters tolkning av svensk lagstiftning. Vad jag däremot kan uttala mig om är det folkrättsliga begreppet väpnad konflikt. Det folkrättsliga regelverket på det allmänna humanitärrättsliga området definierar inte begreppet väpnad konflikt. Bedömningen av om en väpnad konflikt i folkrättslig mening föreligger eller inte får därför ske från fall till fall och . Bedömningen kan dessutom skilja sig för olika delar av ett land. Utifrån de angivna utgångspunkterna gjorde regeringen i proposition 2006/07:83 om fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i den folkrättsliga bedömningen att en intern väpnad konflikt pågick i en begränsad del av landet.