prot · GU0988 · 2007-04-11 00:00:00 — Vad omfattar den egentligen? Den omfattar en samhällskostnad på . Det har blivit större budgetanslag. Den nya regeringen gav ytterligare resurser till Kriminalvården. har medelbeläggningen varit ungefär 4 780 personer. nyintas mellan 10 000 och 11 000 personer. I frivården är det strax över 13 000. Ungefär 2 900 personer har fotboja. kan man av debatten förledas att tro att dessa dömda fångar sitter väldigt . I själva verket har ett straff som är kortare än . På frivården handlar det om en månads straff. Det motsvarar ungefär hälften av personerna. Det är viktigt att kriminalvården lyckas uppfylla sina syften. Det är en åtgärd från samhället att markera att vissa saker inte är acceptabla. Det är inte acceptabelt att syssla med narkotika och narkotikaförsäljning. Det är inte acceptabelt att misshandla kvinnor. Det är inte acceptabelt att begå våldsbrott. Därför markerar samhället genom att döma till anstalt just när det gäller den typen av grova brott. Det anser vi i alliansen är viktigt. Vi anser också att det är viktigt att när det gäller vissa grova brott få till stånd en straffskärpning, någonting som regeringen redan signalerat genom att ge direktiv till en utredning. Men det är självklart viktigt att kriminalvården har ett vårdinnehåll också. tar upp en viktig fråga, nämligen de individuella verkställighetsplanerna. Ska man som klient ha en möjlighet att förändra sitt beteende måste det också finnas en strukturerad plan för hur man ska kunna bete sig. Här är det viktigt att vi håller ögonen på hur Kriminalvården lyckas uppfylla målen. Måluppfyllelsen har varit dålig. Det är alldeles riktigt. var det av dem som påbörjade ett straff i anstalt som hade en verkställighetsplan. Det är oacceptabelt. Siffrorna har blivit högre undre , men de är fortfarande alltför låga. Totalt sett var det mindre än hälften av klienterna med mer än två månaders straff som hade en verkställighetsplan, även om man räknar med frivården. Här krävs det förbättringar. Dessa verkställighetsplaner måste också ha ett innehåll. Vi i alliansen tycker att det är viktigt att arbetslinjen upprättas i hela samhället. Det gäller även kriminalvården. Det måste finnas sysselsättning, och den måste vara strukturerad. Det har hänvisats till forskning tidigare. Det är svårt att hitta någon forskning som inte säger att en strukturerad tillvaro är någonting som hjälper till att rehabilitera klienterna inom kriminalvården. Vi tycker att det är viktigt att det erbjuds utbildning. Grundskoleutbildning är en självklarhet, men vi skulle nog i vissa avseenden vilja gå längre än Socialdemokraterna och också börja diskutera gymnasieutbildning. Det är för många viktigt att ta tillbaka förlorade år och få en möjlighet till nystart. Då är utbildning ofta en förutsättning. Utbildar man sig inte ska man arbeta. Det är viktigt. Arbetar man inte ska man ingå i någon form av programverksamhet. Det är bra att Kriminalvården jobbar med ackrediterade program. De måste baseras på någon form av vetenskaplighet. Men det måste ske en uppföljning av många av de program som har startat. Det finns exempelvis ett program som heter Brottsbrytet och har pågått . Någon utvärdering av resultaten har ännu inte skett. Man kan tycka att det börjar bli hög tid. Det finns ett program som heter Våga välja och riktar sig mot narkotikamissbruk. Förhoppningsvis är det framgångsrikt. Det har pågått , men någon uppföljning har Kriminalvården ännu inte gjort. Det vore väldigt intressant för oss här i att se de faktiska resultaten. Narkotikan är ett enormt problem som ökar. av de intagna är sannolikt missbrukare. Säkerheten och kontrollåtgärderna på fängelserna är något väldigt viktigt. Det går inte att avsluta sitt missbruk om narkotikan finns på anstalten. Därför är kontrollåtgärderna viktiga. Men självklart krävs det också en fungerande programverksamhet. Det ena får inte ta ut det andra. Kontrollåtgärderna behövs och programverksamheten behövs. ökar andelen dömda för narkotikabrott. En femtedel av de dömda är dömda för narkotikabrott. Det är den brottstyp som har flest dömda bland dem som kommer in på anstalt . Narkotikabrotten är fler än våldsbrotten, som också går upp. Tillgreppsbrotten ligger först på tredje plats. Regeringen har redan satsat för att förhindra att narkotika kommer in på anstalterna. Vi tror att man kan utöka kontrollåtgärderna. Det är viktigt att Kriminalvården tittar på möjligheten att ha fler narkotikahundar, vilka har visat sig vara viktiga. Sexualbrottsdömda och de som lider av adhd har tagits upp i motionsfloden. Även dessa frågor är viktiga. Det har påbörjats projekt när det gäller sexualbrottsdömda. En intressant programverksamhet är den som kallas för Idap, Integrated domestic abuse program. De som har byggt upp och driver programverksamheten talar delvis emot den reservation som finns . Man säger tydligt att det är viktigt att de som genomgår programmen är motiverade. Vill de inte själva förändra sitt beteende är sannolikheten att lyckas väldigt låg. Då fortsätter också övergreppen. Det finns andra program som är viktiga, till exempel ART, som genomdrivs och genomförs. Norrtäljeanstalten har tillsammans med ett intressant adhd-projekt. Framför allt handlar det om att utbilda personalen och att få uppföljningsplaner för de personer som kan visa sig ha adhd. Det är nog aktuellt att börja titta på det . av de intagna har visat sig ha någon form av diagnos. Inom den normala befolkningen är det . Det kan vara så att sjukdomsbilden har bidragit till att man hamnat i kriminalitet. Det innebär inte automatiskt att man hamnar i kriminalitet, men det bidrar till det. Det finns anledning att titta på det och följa det program som just har startats i . Från alliansens sida anser vi att utbildningen av personal är oerhört viktig. Regeringen har aviserat att man vill se över Kriminalvårdens behov av utbildning av personal. Det är en förutsättning för att programverksamheten och den andra verksamheten ska fungera. Det går aldrig att komma ifrån att det även måste finnas en motivation för den klient som ska få behandling. Det är viktigt, som jag nämnde tidigare, att få en strukturerad verksamhet. Strukturen handlar även om att kunna sköta sig på anstalten. Här vill vi från alliansens sida verkligen betona att när det gäller krav som villkorlig frigivning ska det vara lönsamt att sköta sig . Man ska delta i verksamhet, hålla sig borta från missbruk och sköta permissionerna. Frågan om rymning har diskuterats och nämnts. Antalet rymningar har förvisso minskat, och det var viktigt att de gjorde det. Ett tag var det alldeles för många rymningar under den förra regeringen. Det vidtogs i och för sig åtgärder. Vi konstaterar från utskottets sida att i många länder är rymning och avvikelse från anstaltsvistelse en straffbar handling. är betänkande under beredning. Vi vill därför inte föregå det arbetet. Men vi konstaterar från utskottet att en rymning ska leda till en åtgärd som är tillräckligt ingripande. Jag konstaterar återigen att det finns en stor samstämmighet. Det är som skiljer ut sig. Socialdemokraterna och har skrivit reservationer. Det är inte mer skarpt i dem än att de skulle kunna vara delar av utskottsmajoritetens uppfattning. Men man är väl tvungen ha någon form av reservation. Det parti som skiljer ut sig är , som talar om halvtidsfrigivning, slappare kontroller när det gäller narkotika och fångarnas mötesfrihet. (Applåder) I detta anförande instämde i (m). 6 () replik: Som min namne sade finns det en samstämmighet. Det är sant att vi är relativt överens i många frågor. Men det kommer att krävas ökade resurser. Frågan är hur man från den borgerliga majoriteten kommer att hantera detta. Om jag inte missade tyckte jag att du inte nämnde särskilt mycket om platsbehovet inom kriminalvården. Vi vet att målsättningen är att det ska finnas 20 000 poliser . Det innebär en ökning av antalet poliser med ca 2 300. Att detta får konsekvenser även för kriminalvården kan vem som helst räkna ut. Antalet personuppklarade brott per polis har varit stabilt om man tittar . I genomsnitt talar man om cirka elva personuppklarade brott per polis oavsett hur många poliser som varit anställda. Anta att ökningen av antalet poliser fram blir 2 300 och att elva brott upp per polis. Det innebär över 25 000 fler uppklarade brott. Detta har man inte tagit hänsyn till från Kriminalvården när man tittar i sin framtidsplanering och talar om ett behov av över 2 000 platser fram . Frågan till är egentligen: Hur tänker man i dessa frågor från den borgerliga majoriteten? Anser du, , att man inom kommer att klara detta utan ökade resurser? 7 () replik: Det är tacksamt att min namne är nöjd med den satsning på fler poliser som den nya regeringen har gjort. Det kommer naturligtvis att få konsekvenser. Det gäller inte bara Kriminalvården utan också rättsväsendet i stort. Det är någonting som är en utmaning för den nya regeringen . Det är saker som måste lösas. Men det finns också saker inom som måste lösas förutom att bara bygga ut anstaltsplatser. Vi har diskuterat de individuella verkställighetsplanerna och den låga måluppfyllelsen. Det är en del av arbetet. Det är en väldigt viktig del av arbetet att se till att människor inte kommer tillbaka som återfallsförbrytare. Det är väldigt viktigt att programverksamheten fungerar och följs upp. Det måste finnas en planering gentemot de olika verken totalt sett som är samstämmig och som innebär att regeringen kan lägga fram budgetunderlag som också kan fungera i praktiken. 8 () replik: Jag fick inte riktigt svar på frågan. Jag roade mig med att titta lite grann hur man sade i de här frågorna förra perioden. En moderat företrädare sade så här förra perioden: Kriminalvården håller visserligen på att bygga ut antalet platser. Men det räcker inte. Vi ska ha en kriminalvård värd namnet. Det heter ju kriminalvård. Vi måste lösa platsbristen, sade denna ledamot. Så lät det . Frågan är givetvis hur det låter . Vi kunde lätt se att det i budgeten för inte fanns med några ökade resurser för att kunna titta lite framåt. Frågan är, : Tror du att man kan klara av den här situationen utan ökade resurser? 9 () replik: Vi har i den här kammaren debatterat och konstaterat att vi gör en historiskt stor satsning på rättsväsendet. Det finns ingen annan regering som har lagt så mycket budgetresurser på det. Det finns inga ambitioner för regeringen att minska det åtagandet. Det är betydligt mer än vad den förra regeringen satsade. Det är ohållbart med överbeläggningar. Man måste naturligtvis lösa platsbristen. Självklart ska det vara en kriminalvård värd namnet. Det är uppenbarligen därför vi är så samstämmiga och överens om den här regeringens politik när det gäller innehåll i kriminalvården. Det är viktigt att se över antalet platser. Men jag tror att vare sig eller jag ska stå här i och tala om exakt hur många platser som ska byggas exakt vilket år. Det krävs att vi får de underlagen från Kriminalvården och att regeringen får möjlighet att behandla det på ett planerat och bra sätt. 10 () replik: Jag blev lite bekymrad över att man kan slänga sig så lätt med ord och säger att skiljer ut sig. vill ha slappare kontroller, är lite flummiga när det gäller halvtidsfrigivning, sades det lite spydigt mot slutet, och så talas det om fångarnas mötesfrihet. Det gjorde att jag inte kunde låta bli att gå upp i debatten. När det gäller frågan om slappare kontroller har vi varit helt överens . har tillsammans med Socialdemokraterna och ökat satsningar för att bekämpa narkotika inne på anstalt. Det vi pekar på i vår motion är att det är viktigt att man ser till hur man använder de resurser som tillförs Kriminalvården. Vi har sett att väldigt mycket av resurserna har lagts just på kontroll av införsel, urinprov och att ha kontroller. Däremot har vi fått många tydliga signaler, som vi har kunnat läsa i Kriminalvårdens årsrapporter, att man inte har kunnat erbjuda så många intagna behandling mot narkotikamissbruket. Man har inte haft tillräckligt antal platser. Man har inte haft tillräckligt med resurser för att ha narkotikafria avdelningar. Även de som vill sluta och som är motiverade har inte fått en möjlighet till det. Vi i ställer då frågan: Använder man resurserna på rätt sätt när det gäller förhållandet mellan kontroller och möjligheter till behandlingsinsatser? Det måste ändå vara något slags vits med när man har kontroller och konstaterar att intagna har narkotika. Man måste också kunna säga till de intagna som vill ha behandling och hjälp: Självklart ska vi nu se till att du kommer in på ett behandlingshem. Men när resurserna inte finns behöver man titta på avvägningen. Det är vad du så enkelt talade om när du sade: Ni vill ha slappare kontroller. Det var en mycket dålig beskrivning av vad vi egentligen säger inom . Där borde vi vara överens. 11 () replik: Jag hoppas att vi ska kunna vara överens. Jag har framför mig här ett papper med oavslutade utredningar som jag i och för sig hade tänkt använda med en annan debattör. De är bra många. Skrivbordslådorna på departementen var fyllda med sådant som inte är avslutat. Man kan fundera på varför den förra regeringen inte gjorde mer. Jag börjar tro att det kanske inte var så enigt bland de tidigare regeringspartierna. Det som får mig att tro det är det sätt som skiljer ut sig på i reservationerna gentemot de andra partierna. Det har med narkotikan att göra. Ni skriver: Kontrollåtgärderna ligger redan på en tillräckligt hög nivå. Så står det i er reservation. Vi är överens om att det måste finnas behandlingar, men vi tycker att det är fel att göra som och föra en antingeneller-diskussion. Vi behöver ju ha kontrollåtgärder för att få stopp på flödet av narkotika. Annars finns det ingen möjlighet att få bra programverksamhet och bra behandling. Det ena förutsätter det andra. Vi tror inte på halvtidsfrigivning. Man slänger sig med ord och säger att all forskning tyder på det ena och det andra. Men man har inga referenser. Det är att slänga sig med ord. Slutsatsen från är uppenbarligen att långa straff ska man inte ha. De ska vara så korta som möjligt, och därför ska vi halvera dem. Vi ska släppa ut brottslingarna, naturligtvis med risk för att få en ökad vålds- och brottsvåg, vilket hände förra gången vi införde det. Jag ställer mig frågande inför . På vilket sätt blir en narkoman fri från narkotika genom att släppas ut i samhället igen utan att ha fått en behandling och utan att ha fått vara i en narkotikafri miljö? 12 () replik: kan vi gå in på det här med halvtidsfrigivning. pratar om en ökad våldsvåg förra gången vi prövade det. Vi hade halvtidsfrigivning i jag har ingen aning om hur många. Däremot blev det en förändring från halvtidsfrigivning till tre fjärdedelsfrigivning tidigare. var även med på diskussionen om att vi hade halvtidsfrigivning. Sedan kom diskussionen om att man vill skärpa straffen. gäller det forskning. Jag borde ha tagit med mig en lång referenslista. Jag kan gärna ta fram den, och jag kan även skicka rapporter både internationella och från forskning som görs i . De visar att det inte finns någon koppling mellan längre straff och minskad kriminalitet, ökad möjlighet till återanpassning eller minskad möjlighet till återanpassning. Det handlar givetvis om innehållet och om vad man gör inom frivården när man har halvtidsfrigivning och så vidare. Jag är lite förundrad över att det verkar vara så enkelt. Halvtidsfrigivning är tydligen flumpolitik, ökad våldsvåg och att inte bry sig om brottsligheten. Men tre fjärdedelsfrigivning är exakt; då är man visst precis rätt ute! Då har vi hittat rätt straffgräns, men vi ska skifta det på några brott. Jag tycker att det är bra att vi kan föra en debatt. Jag tycker att det är bra att vi inte tycker helt lika. Men jag tycker att man skulle kunna ha någon respekt i stället för att säga att vi tycker att det är helt okej med en ökad våldsvåg och att vi är lite flummiga. När det gäller fångarnas mötesfrihet, fru talman, vill jag bara säga att om man läser på s. 32 ser man att även utskottet säger att det egentligen bara är vid särskilda tillfällen som man ska begränsa möjligheten till föreningsfrihet. Det är vad vi är skyldiga att göra enligt internationell lag. Problemet är att det här är det generella. Det har inte blivit ett undantag. Det är det som vi pekar på som ett problem, för då bryter vi mot internationella konventioner. 13 () replik: Mötesfriheten handlar egentligen om olika möjligheter att ha förtroenderåd. Jag tycker att mycket väl hade kunnat nöja sig med majoritetstexten. Likafullt har ni skrivit en reservation där det hela går ut på att det inte räcker med att fångarna får vända sig till avdelningsledningen, utan alla fångar ska ha rättighet att vända sig till anstaltsledningen. Detta skulle då vara en mänsklig rättighet. Vi tror snarare att det är just på avdelningarna som de goda kontakterna och de goda relationerna ska odlas. skiljer sig åt gentemot de andra partierna, återigen. Låt oss backa till halvtidsfrigivningen, för jag tycker att det här är så fascinerande. Slutsatsen är alltså att om man kortar straffen kommer inte brottsligheten att öka. Vi hävdar motsatsen. Vi såg en initial brottsökning förra gången halvtidsfrigivningen infördes. Man släppte ut många . Om man fortsätter med slutsats innebär den att kortare straff rimligen skulle leda till en lägre brottslighet. När kommer ni då att dra slutsatsen att inga straff är lösningen? Likaväl som att man ställer frågan till mig om var den optimala gränsen ligger kan jag fråga var den optimala gränsen ligger för . Jag tycker att åsikten och slutsatsen från att brottsligheten inte skulle öka eller att den rent av skulle minska är felaktig. Vi kan ha skilda uppfattningar, men ni är fel ute när det gäller halvtidsfrigivningen. Jag skulle inte vilja kalla det för liberal flumpolitik, som själv benämnde det. Men det går inte att komma ifrån att vi anser det vara en något slapp hållning. 14 (): Utskottets betänkande avser kriminalvårdsfrågor. Titeln ger en klar fingervisning om inriktningen vård av personer som har dömts för någon form av kriminell handling. Både som enskild person och som centerpartist står jag för alla människors lika rätt och värde. Det gäller även människor som har dömts för brott, oavsett vad man tycker om den specifika brottshandlingen. I mitt inlägg kommer jag främst att hålla mig till det som är min hjärtefråga narkotikan. Kriminalvården ska på alla områden arbeta för att den enskilde individen ska kunna komma tillbaka till ett liv utanför fängelset bättre att möta vardagen utan att begå nya brott. För att detta ska ske är det av största vikt att man redan från början tillsammans med den dömde gör upp en plan för vistelsen med en utslussning inlagd i planeringen. Det är av största vikt att den dömde är insatt i och beredd att arbeta med den individuellt framtagna planen. Alla ska vara överens om de krav som ställs. Det gäller båda parter anstalten och individen. Brott mot överenskommelsen ska ge en omedelbar reaktion från anstaltens sida. Oavsett partitillhörighet har vi en gemensam målsättning om ett narkotikafritt . Det är därför helt i linje med detta mål att våra kriminalvårdsanstalter ska vara drogfria. Rehabilitering från missbruk ska ha hög prioritet under vistelsen på anstalten. Nolltolerans för narkotika måste gälla på alla anstalter. Vid val av placering ska hänsyn tas till om det förekommer missbruk eller ej hos den dömde. Man ska undvika att blanda icke-missbrukare och missbrukare på samma avdelningar. Under vistelse på anstalt finns den största chansen för den enskilde individen att bryta sitt livsmönster. Det gäller också möjligheten att bli drogfri. Där kan motiverings- och behandlingsinsatser ske utan negativ influens från gamla knarkarkompisar och langare. Det är ett tillfälle som inte får kastas bort vare sig av individen eller samhället. Visst är målsättningen att våra kriminalvårdsanstalter ska vara drogfria. Men så är tyvärr inte fallet. Särskild inpasseringskontroll är därför nödvändig på alla anstalter. Intagna måste alltid var beredda att lämna urinprov. Missbrukaren ska ha helt klart för sig att nolltolerans gäller. Man måste delta i någon form av behandling eller rehabilitering med målet att bli drogfri. Några substitutbehandlingar ska enligt min mening inte förekomma inom kriminalvården om missbrukarvården ska vara trovärdig. Kriminalvården har som grundläggande skyldighet att se till att brottslig verksamhet såsom narkotikamissbruk inte fortgår under verkställigheten. Detta ligger i Kriminalvårdens uppdrag. Narkotikamissbrukarvården ska fokusera på ökade motivations- och behandlingsinsatser, och planerade insatser får inte bara bli fina ord på ett papper utan verkligen genomföras. Allt annat är ett misslyckande, inte bara för den enskilde individen utan även för kriminalvården. Dessvärre har det visat sig att flera grova våldsförbrytare är personer med så kallad dubbeldiagnos. Detta är ett område som inte fått tillräcklig uppmärksamhet och därmed inte utretts tillfredsställande. Kriminalvården måste ta sitt ansvar för dessa individer, inte bara för deras egen skull utan också för att förhindra att grova våldsbrott av personer med dubbeldiagnos begås. Här måste ske en förändring så att dessa kan ges en adekvat behandling. Det nu aktuella betänkandet behandlar inte den problematiken, och det är en brist. Men jag hoppas att det kommer att finnas med i det fortsatta utrednings- och behandlingsarbetet. I planeringen för den enskilde är det viktigt att klargöra olika faktorer som kan ha bidragit till ett kriminellt beteende, till exempel utanförskap, mobbning, svårigheter att lära sig läsa och räkna och bokstavsdiagnoser, och beakta vad som framkommit i verkställighetsplanen för att tillgodose detta och minska risken för återfall i brott. Många har ett behov av grundläggande utbildning, och andra behöver kanske bättra på sina grundkunskaper eller få en yrkesutbildning. Utbildning och kunskapsinhämtning är en viktig motivationshöjande faktor i målsättningen att skapa goda förutsättningar för den intagne till en laglig försörjning efter frigivningen. Verkställighetsplanen ska kartlägga risker, behov och andra förutsättningar som har betydelse för innehållet i verkställigheten och även innehålla förslag på säkerhetskrav. Dessa får dock inte bli av den arten att de förhindrar den intagne från att bibehålla en så normal kontakt som möjligt med sin familj. Här måste särskild hänsyn tas till om den intagne har små barn. Det har mycket stor betydelse för återanpassningen till livet efter avtjänat straff och för hur det blir för den intagne. Här har alltså utslussningsperioden en speciellt stor betydelse. Samarbetet mellan anstalten och exempelvis socialtjänst och arbetsförmedling är viktigt. De samordnade insatserna från anstalterna och det civila samhället utanför, både och speciellt , som finns med i betänkande är en god väg i detta avseende. Betänkandet visar också på en tydlig ambition att uppfylla de krav som jag anser ska finnas på återanpassning av fängelsedömda för att de ska uppnå ett fungerande lagligt liv i frihet. Om insatserna är tillräckliga måste naturligtvis utvärderas framöver. Med dessa ord yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet i sin helhet och avslag på samtliga motioner. 15 (): Jag vill börja med att instämma i det som mina vältaliga kolleger inom alliansen har tagit upp. För att inte upprepa alltför mycket ska jag fatta mig ganska kort. Man kan konstatera att det har kommit ett flertal mycket intressanta och bra motioner i ämnet och att många av dessa områden har tagits upp i betänkande. Endast delar av detta betänkande föranledde någon åtgärd från den förra regeringens sida under den föregående valperioden. Därför kvarstår stora och viktiga delar att behandla. Dessa delar bereds inom . Även om det är lätt att sympatisera med många motioner bör vi inte gå händelserna i förväg utan invänta beredningen.