prot · GV0936 · 2007-12-04 00:00:00 — förvarar sig med att ett brev om ett entledigande i lägen som dessa är en formsak. Det som avgör huruvida ett avgångsvederlag ska beviljas eller inte är motivet till varför personen slutar. Han säger att initiativet till hennes avgång inte var hennes eget utan statsministerns. Det i sin tur ger enligt regeringen rätt att besluta om avgångsvederlaget. Normalt sett i arbetslivet är en skriftlig uppsägning eller ett dokument där man avgår från en befattning eller säger upp sig viktig i formell mening. Det brukar vara mycket strikt kring att det faktiskt är personen själv som tagit detta steg. Arbetsgivare brukar inte gå ut och säga: Han eller hon fick sparken men skrev ett papper för formens skull. Men det är vad gör just . Det är också det som gör att man anar ugglor i mossen. Är detta den sanna och korrekta versionen, ? Är det verkligen så att hon inte själv insåg det omöjliga och själv tog det steget? Regeringen fattade därefter beslutet att ge en avhållen medarbetare i avgångsvederlag. Jag säger inte att man har gjort ett formellt fel. Men frågan är om vi inte har att göra med en efterhandskonstruktion. Hur är det, , med handen på hjärtat? Nästa fundering är varför det i regelverket finns en strikt skillnad mellan den som blir uppsagd och den som säger upp sig själv. Med Odells tolkning ska i princip alla statssekreterare som slutar ha avgångsvederlag bara de begär ett skriftligt entledigande. Är detta rimligt och rättssäkert? Eller är det statssekreterarens relation till regeringen som gör att man får ett avgångsvederlag? 41 Statsrådet (): Bakgrunden till avgång var, som jag sade i mitt svar, att statsministern inte längre hade förtroende för henne som sin statssekreterare. Jag rekommenderar att läsa protokoll från kammaren , då statsministern redovisade sina bevekelsegrunder för detta. 42 (): Jag var närvarande i kammaren den dagen, . Jag ställde till och med frågor om just det här spörsmålet. Låt oss fortsätta lite grann med att rekapitulera historien i ärendet. Det kan faktiskt vara rätt så intressant med anledning av att lite enkelt försöker vifta bort frågan. meddelar Statsrådsberedningen att har begärt det som kallas för timeout i sammanhanget. Sedan förklarar statsministerns pressekreterare bakgrunden till detta så här: Hon har arbetat mycket hårt och har tagit det här mycket hårt. Detta är den första punkten i sammanhanget. Nästa punkt i sammanhanget händer . Då skickar själv ut ett pressmeddelande som hon dessutom skriver i jag-form. Där står det så här: Jag begär härmed entledigande från min tjänst som statssekreterare i . har varit svåra och pressande och följer av mycket hårt arbete. Redan de bilder som publicerats och det faktum att jag genomfört samtal med en journalist och i det sammanhanget druckit vin är beklagansvärt. Jag har agerat olämpligt, och det gör att jag inte anser mig kunna fungera med fullt förtroende i mitt uppdrag. Jag beklagar också att jag inte inledningsvis har förmått att klarlägga det som har förevarit till statsministern och allmänheten. Detta är misstag som jag djupt beklagar och ångrar. Det är tydligt att det är som håller i pennan och att det är hon som här begär entledigande och avgår. Då börjar journalisterna intressera sig och ställa frågor till sakkunnig personal inom om avgångsvederlaget. Till en reporter på Dina Pengar som heter svarar , departementsråd på , så här på frågan om avgångsvederlag: Det finns inget avtal om avgångsvederlag till statssekreterare när de begär entledigande. Dagen därpå, förmodligen , fattar regeringen beslut om avgångsvederlag för på ca . Jag tycker faktiskt att har lite att förklara här. arbetar med arbetsgivarpolitik på Odells eget departement. Han säger: Det finns inga avtal om avgångsvederlag för statssekreterare när de begär entlediganden. menar att det är en formsak. Han menar att motivet avgör. motiverar avgången med detta: Jag har agerat olämpligt och det gör att jag inte anser mig kunna fullgöra mina uppgifter och ha fullt förtroende. Nog är det så att regeringen valde att ge henne ett avgångsvederlag trots att det är som säger. Ni vågar inte stå fullt ut för beslutet att ge 2 miljoner, utan ni försöker ge en bild av att regelverket är solklart. Är det inte så det ligger till i praktiken? 43 (): Det framgår alldeles tydligt av svar att han har uppfattningen att alla statssekreterare ska ha avgångsvederlag. Det måste i så fall definitivt vara en ny tolkning som gör. är en person, och tillhör ett parti, som ofta brukar ställa stora etiska och moraliska krav på politiken. tillhör en borgerlig regering som säger att det är viktigt att svenska folket arbetar. Vad tror att det sänder för signaler till svenska folket att en statssekreterare arbetar och får lön ? Det är säkert någonting som många svenskar skulle drömma om att få göra. Det är ju den konsekvens som och regeringen nu försvarar; man kan jobba och få lön därför att regeringen nu gör ett försöka att omdefiniera de bestämmelser som partierna förut har kommit överens om för avgångsvederlag och avgångsersättningar. Det är naturligtvis rimligt med någon form av anpassning till nya förutsättningar när man lämnar ett uppdrag. Men frågan är: Under vilka villkor? Om partierna hade kommit överens om att det i alla situationer ska utgå avgångsvederlag även när vederbörande själv har tagit initiativet hade den diskussion vi för nu inte behövts. Men det är inte den situationen vi befinner oss i. Därför har en hel del att förklara inte bara när det gäller de frågor som har ställt här. Där är det uppenbart att statsrådet inte har ett ordentligt svar. Det gäller framför allt den moraliska, etiska frågan. Vad är det för signal som den borgerliga regeringen sänder när man låter en av sina statssekreterare jobba och få lön? Är det detta som ska vara den gängse modellen på arbetsmarknaden i fortsättningen? Då kommer nog det här landet att se lite annorlunda ut . 44 Statsrådet (): Man borde inte häpna. Men när man ser kliva in i salen och komma med sådana fullständiga grodor som dessa gör jag faktiskt det. och utgår alltså ifrån att fortfarande hade statsministerns förtroende att vara kvar som statssekreterare. Jag kan inte tolka det på annat sätt. Läs protokollet från denna kammare ! Ni väljer att göra en tolkning av ett avtal som ert parti har tagit initiativ till, där vi bröt en gammal socialdemokratisk tradition av att statssekretare oberoende av hur de hade skött sig skulle vara livstidsförsörjda som myndighetschefer. har vi inrättat en situation där den som frivilligt avgår inte har något avgångsvederlag annat än det som motsvarar den tid man har arbetat. Om det däremot är så att man inte längre har sitt statsråds förtroende gäller det avtal som Socialdemokraterna och alliansen har ingått. Om och har synpunkter på det avtalet föreslår jag att ni kontaktar er partiledare och begär att det omförhandlas. Ingen från er partiledning har på något sätt reagerat mot den tolkning av avtalet som regeringen har gjort. 45 (): Det spelar inte så stor roll om blir arg och upprörd i sammanhanget. Det gör det hela ännu märkligare. Vad jag har redogjort för är händelseförloppet. skriver att hon vill begära entledigande. var ute och förklarade någonting om en timeout. Den ena händelsen följer på den andra, och till slut kommer en förklaring i kammaren om att statsministern saknar förtroende för . Dramat kanske skulle ha inletts med att statsministern saknar förtroende för henne. Men det var någon sorts slutpunkt i dramat. Det var själv som gick ut och begärde entledigande. var det fråga om timeout. Det är det här som gör att man funderar på om det egentligen inte är fråga om en efterhandskonstruktion i sammanhanget. Jag skulle vilja läsa upp en annan sak. Det är en artikel i tidningen . Det står så här: skrev samtliga dåvarande partiledare under en överenskommelse om reglerade förmåner som statssekreterarna får. Enligt dokumentet har den som får sparken en rad förmåner. Men den som säger upp sig själv har inte rätt till en krona. Det finns dock ett kryphål. Regeringen kan strunta i överenskommelsen och i princip göra som man vill. Och det har man gjort. Det ger 24 extra månadslöner. Det har aldrig hänt tidigare inte vad jag kan komma ihåg i alla fall. Det säger , ämnesråd på enheten för statlig arbetsgivarpolitik. Är det inte lika bra att erkänna att ni gör som ni vill, ? Men stå då för det och försök inte ge en bild av att detta är förankrat i regelverket! Regeringen har gjort en egen bedömning. Man har sagt att hon ska ha dessa av något skäl. Så är det. Stå för det och gör det inte till något annat än vad är! 46 (): Det ska bli intressant att höra om tar möjligheten att komma ur den knepiga situation som har hamnat i genom att göra som rekommenderar och säga att regeringen gör som regeringen vill oavsett regelverket. Det är ett sjyst sätt att ta sig ur diskussionen. Sedan får var och en bedöma konsekvensen av det. undvek att svara på min fråga som handlade om etik och moral. Det får man väl tolka så att har ett minst sagt sjukt samvete på den punkten också. Jag tror att svenska folket knappast tolkar begreppet etik och moral så att det faktum att man har haft ett uppdrag, ett arbete, som man har misskött berättigar till tre årslöner. Man får betalt när man har jobbat . Jag tror att det är få i , i alla fall utanför regeringskretsen och kristdemokrater, som tycker att det är så hög nivå på den etiken och moralen att man kan acceptera en sådan ordning. Min fråga var, : Vad sänder det för signaler ut till svenska folket när den borgerliga regeringen å ena sidan säger till folk att de ska arbeta ni vill att så många människor som möjligt kommer i arbete och å andra sidan uppenbarligen bryter mot regelverket så fort ni får tillfälle och gynnar en av era egna genom att se till att arbete ger, lite häpnadsväckande, tre årslöner? Regelverket är ju ett annat. Det är en fråga om moral och etik, . Det kan kanske vara värt att försöka svara på frågan även om det kan bli ett lika undflyende svar på min fråga som på den fråga som har ställt . 47 Statsrådet (): Jag konstaterar att och fortsätter att utgå ifrån att statsministern hade förtroende för sin statssekreterare. Var och en som var i denna kammare och som läste protokollet kan inte sväva i tvivelsmål om att statsministern inte har, och inte hade, förtroende för sin statssekreterare. Därför var hon tvingad att sluta. Statssekreteraren själv begärde att få ta en timeout. Det accepterades inte av statsministern. Han förklarade att han inte hade förtroende för henne, och hon fick därmed avsluta sin anställning. En socialdemokratisk regering har ingått ett avtal med oss övriga partier om hur man ska hantera detta. Vi har gått ifrån en socialdemokratisk modell med livstids försörjning för den som hade blivit statssekreterare i sin ungdom. Under tid som aktiv i politik hade han eller hon kunnat räkna med att sluta med pension som myndighetschef. Det har vi avslutat. Vi har infört ett kort avgångsvederlag motsvarande det som gäller för resten av statsförvaltningen och stora delar av näringslivet. Jag konstaterar att den här frågan har tolkats av . Den har inte mötts av några invändningar från det socialdemokratiska partiet. Jag ser två ledamöter av riksdag. Jag ber er: Ta kontakt med er partiledare om ni har synpunkter på detta avtal! Vi anser att vi har följt avtalet. Det har varit fullt i enlighet med den moral och etik som gäller på arbetsmarknaden. Man kastar inte ut medarbetare om man har ett avtal som handlar om trygghet, försörjning och en ordnad avveckling av anställningen. Om statssekreteraren får en annan inkomst regleras den mot det här avgångsvederlaget. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till . 7 § Svar på interpellation 2007/08:231 om minskat bostadsbyggande i 48 Statsrådet (): har frågat mig dels om jag insett konsekvenserna av det stopp för hyresrätter som regeringens politik medför, dels också vilka statliga insatser som jag planerar för att ska kunna möta den orimliga situation som uppstår. Inledningsvis håller jag inte med om den bedömning som gör när han beskriver det som sker som en orimlig situation eller att detta skulle bero på regeringens politik. Det är inte orimligt att bostadsbyggandet ska ske på marknadens villkor, på så sätt att det är de boendes konsumenternas värderingar, preferenser och betalningsvilja som ska vara styrande för produktionen, inte politiska beslut och krångliga administrativa regelverk. Att en omställning från att bygga med stöd av bidrag och subventioner till att bygga för kunderna innebär en ny situation för byggindustrin är naturligt men inte desto mindre nödvändigt. Om situationen är orimlig om den nu ska beskrivas så är det på grund av alla åren med en politik som har gjort att vi har byggföretag som har anpassat sig till att behöva bidrag för att bygga hyresbostäder. Jag vill också tillägga att förändringen inte är fullt så stor som vill beskriva den. En inte obetydlig del av den statistiska minskningen förklaras av att många projekt tidigarelades för att kunna få del av de stöd som avvecklats . Det betyder dock inte att dessa projekt inte blir av, bara att de redovisas som påbörjade i stället för . Detta är i sig ett illustrativt exempel på hur förekomsten av bidrag styr företagen. Det är också viktigt att känna till att sedan valet har höjt sin viktigaste styrränta, reporäntan, från till . Det är ofrånkomligt att en så viktig variabel som räntan påverkar byggbolagens kalkyler. Jag vill också framhålla det jag sade i debatten , att det finns många goda exempel på att det går att bygga billiga och långsiktigt bra hyresbostäder. Det är något byggbranschen har att ta till sig som en del i omställningen. Men i den förra debatten hänvisade jag också till en enkät som hade ställts till byggherrar i , och önskemål om statliga stöd fanns inte med bland de fem viktigaste hindren för byggandet av nya bostäder. Jag tror inte att byggherrarnas prioriteringar har förändrats nämnvärt . För övrigt kan man konstatera att MKB, det kommunala bostadsföretaget i , fortsätter med sin ambition att långsiktigt tillföra marknaden 300500 bostäder , och då är det bostäder som passar många och med rimliga hyror. Men om man vill söka förklaringar till bristande utbud av bostäder, inte minst hyresbostäder, kan vi se på det låga bostadsbyggandet och en bit in på detta decennium. Faktum är att bostadsbyggande har varit lågt, både historiskt och i jämförelse med våra nordiska grannar, men även med andra länder. Felet har legat i en bostadsmarknad som i många stycken har varit överreglerad och där man genom olika former av ofta tillfälliga stöd försökt stimulera fram visst byggande i stället för att se till att även denna sektor får arbeta på så normala och långsiktigt stabila villkor som möjligt. I grund och botten är långsiktigt stabila makrovillkor, stabila och tydliga spelregler för byggsektorn och sist men inte minst ökad sysselsättning och skapandet av framtidsoptimism hos hushållen viktigare drivkrafter för byggandet än subventioner. Avslutningsvis vill jag också bara säga att regeringens politik, med inriktning att få fler i arbete, även kommer att medföra en ökad och mer hållbar efterfrågan på bostäder och därmed också ett ökat utbud även av hyresrätter. Detta gäller inte minst i en sådan region som . En omställning av bostadsbyggandet tar dock tid. Att ens antyda att nya stöd skulle kunna bli aktuella är i sig kontraproduktivt och kan bara förlänga branschens omställning. Slutsatsen är att det alltså inte blir några särskilda stöd för byggande i . Däremot kommer jag att fortsatt noga följa hur tillgången på hyresrätter i kommer att utvecklas. 49 (): Jag får tacka för svaret. Jag har i min interpellation hänvisat till den tidigare debatt statsrådet och jag hade här i kammaren , då jag framförde min oro för att bostadsbyggandet och framför allt byggandet av hyresrätter kraftigt skulle minska till följd av den budget som den borgerliga majoriteten trumfade igenom här för ganska exakt . svarade mig att jag kunde vara lugn och att marknaden skulle fixa detta. har vi ett första facit. Bostadsbyggandet har i stort sett halverats i landet, och i har det minskat . Det sker när det egentligen borde öka, för kurvan har varit uppåtgående. År har fler och fler hyresrätter byggts. Men blir det ett abrupt avbrott. Orsaken är naturligtvis att den här regeringen har gjort hyresrätten till det absolut mest missgynnade, och därmed dyraste, bostadsalternativet. Det är orättvist, och det är omodernt. Det kanske är ideologisk nit som driver ministern. Det är finare att äga. Men alla som är något så när insatta vet att hyresrätter behövs i alla olika prisklasser om arbetsmarknaden ska ha den flexibilitet som hög tillväxt kräver. Jag tror också att anledningen till den extra dramatiska minskningen i är att väldigt många, både kommunala och privata, fastighetsföretag just i låg i framkant när det gällde att bygga prisvärda hyresrätter i samarbete med Byggkostnadsforum. Kommunerna ställde kreativt upp för att minska kostnaderna, och företagen gjorde likadant för att de skulle få del av investeringsstödet. Det investeringsstödet, ministern, fungerade som smörjmedel och katalysator för processen att bygga smartare. Det var så effektivt att den genomsnittliga hyresnivån i nybyggda hyreslägenheter sjönk . Det hade aldrig hänt innan vi började mäta detta. Vi lär säkert mötas i nya debatter. Då ska jag sticka ut huvudet, och jag tror att jag kommer att kunna säga att bostadspolitik i stället har höjt hyrorna i nyproducerade hyreslägenheter med kvadratmetern, det vill säga kanske för en trerummare. har regeringen prövat sin politik. Resultatet är minus , det vill säga nästan tvärstopp för nya hyresrätter. Det går inte att förklara bort med statistiska finter. Var man än är i landet och pratar med bostadsföretag säger de samma sak. Det går inte att bygga hyresrätter till rimliga kostnader efter de beslut som riksdagsmajoriteten tog . Och de hyresrätter som trots allt kommer till kommer att vara i en helt annan prisklass än de som byggdes tidigare med det statliga investeringsstödet. Den lilla rännil som byggs kommer alltså att vara producerad för en helt annan inkomstgrupp. Jag ber ministern att titta på den tidning jag har i handen, . Det är förstasidan från . Stockholmshems vd säger om nya hyresrätter: Vi bygger för de rika. Det är resultatet av er politik. Vi bygger för de rika. Det är möjligt, ja, troligt att regeringens motiv för att dra undan mattan för bostadsbyggandet var ideologisk nit. Staten ska enligt er inte ta ansvar för boendet. Ni tycks tro att marknaden ska ordna det här. Men när ni ser att det inte fungerar enligt era nyliberala läroböcker, är inte ungdomars rätt att flytta hemifrån viktigare än den ideologiska niten? Är inte förutsättningarna för en högre tillväxt och en flexiblare arbetsmarknad viktigare än era pamfletter? Är inte människors krav på sunda bostäder till rimliga kostnader viktigare än att ni ger i skattelättnader till ägare av lyxvillor på landets gräddhyllor? I detta anförande instämde och (båda s). 50 (): Jag fortsätter debatten från . Då diskuterade vi samma fråga men kanske mer ur ett helhetsperspektiv. är vi nere i , vilket i och för sig är trevligt eftersom jag, precis som , kommer från den delen av landet, från Malmös grannstad . är på något sätt typisk för det som vi pratade om . Det är en region som är het eller nästintill överhet. Priserna på byggandet har stigit oerhört, och bristen på arbetskraft är stor. Tittar man på de projekt som funnits ser man att det är svårt att få arbetskraft till annat än de riktigt stora projekten. Det är ett av de stora bekymren för mig som gammal kommunalpolitiker i , och det är säkert likadant för kommunalpolitikerna i . Man måste också lite grann titta på den analys som gjorts av . I sin rapport konstaterar de att det byggs färre hyreslägenheter och fler villor och bostadsrätter. omfattar inte bara . Det omfattar även kommuner som , , , , , , , , , och , alltså i stor utsträckning grannkommuner till . Folk väljer att bosätta sig i de kommunerna just för att där finns bostadsrätter och villor. Därför är den statistik som hänvisar till inte helt korrekt. Jag vill också kommentera den tidigare regeringens och Socialdemokraternas politik. Jag tycker nämligen att man ska titta på bostadsmarknaden i som sedan införandet av den allmänna rösträtten, med undantag av vissa perioder, i princip styrts enbart av Socialdemokraterna. Vad är det för bostadspolitik man tryckt fram i ? Ja, inte det flexibla, varierande byggandet som pratar om och som alltså skulle fungera. Nej, det är fråga om gigantiska miljonprojektområden med ökande problem i ett skapat av en socialdemokratisk politik . Tittar vi på bostadsmarknaden i kan vi konstatera att folk inte precis stod i kö för att få lägenhet i . Det var snarare så att Malmös kommunalpolitiker åkte land och rike runt och försökte värva folk till de tomma lägenheterna i Holma, Lindängen och . Jag tycker nog att man måste ha lite perspektiv på vem det är som skapat bostadsmarknaden och hur den skapats. Sedan säger att det är fel att bygga för de rika. Det som och andra socialdemokratiska kommunalpolitiker gjort i är just att bygga för de rika. Man har byggt i hamnen och på andra attraktiva ställen för att vrida den spiral som man anser vara på väg in i. ska kanske granska Malmös socialdemokratiska styre och sin egen regerings tidigare misstag innan han börjar kritisera den nuvarande regeringen för den bostadspolitik som skapat Malmös problem. 51 Statsrådet (): Jag blir glad av att lyssna på , min gode vän. Det är en stolt person. Han har en bostadspolitik som den nuvarande regeringen tydligen borde ta fasta på. Hur är det egentligen, , med byggandet för de rika i hamn? Vi har varit där och sett och annat, men det kan vi lämna därhän. Jag tänker kanske mer i kvantitativa termer. och hans parti hade ansvaret för bostadspolitiken . Det resulterade i att de lämnade efter sig ett byggande som var lägre än i på andra sidan , lägre än i på andra sidan och lägre än i på andra sidan Kölen. Tycker att det är en politik värd att satsa på? Det innebar nämligen att de kommuner som hade en uttalad bostadsbrist ökade från ca 60 kommuner till 122 kommuner när ni lämnade regeringsmakten. Jag tycker kanske inte att är den ideale konsulten att komma till den nya regeringen och tala om hur den ska åstadkomma detta. Icke desto mindre är det en intressant diskussion, och jag diskuterar gärna bostadspolitik med . Frågan är varför byggandet bromsats så kraftigt som det gjort i ? Det beror på några olika saker. En orsak är naturligtvis den överhettning som generellt råder inom bygg- och anläggningsbranschen i den regionen och därmed bristen på arbetskraft. Då hjälper det inte, , att man har en mängd statliga miljarder att hälla på byggföretagen. De ca 3 miljarder som tidigare fanns i budgeten kallar för smörjmedel och katalysator. Då ska man komma ihåg, fru talman, att dessa går till byggföretag som redan har miljardvinster. Vi tror inte på den typen av generella subventioner. Vi tror mer på att hjälpa och stödja de hushåll som kan behöva stöd för att kunna bo i dessa bostäder. har lite otur, fru talman. Han hänvisar nämligen till tredje kvartalet. Jag tog fram statistik över och igångsättandet av nybyggda hus i regionen. Om vi tittar på flerbostadshus visar det sig att 541 lägenheter började byggas tredje kvartalet 2007. Det är den högsta siffran för ett tredje kvartal sedan tredje kvartalet 1990; då igångsattes byggandet av 665 lägenheter. kan få illustrera att det är lite vanskligt att göra någon sorts bokslut över en bostadspolitik när det skett stora omställningar, när vi har en överhettning på byggmarknaden, när vi har en räntehöjning där reporäntan gått från 2 ½ till . Enbart den faktorn innebär en höjning av finansieringskostnaderna, lånekostnaderna, med någonstans mellan .