prot · GU0961 · 2007-02-15 00:00:00 — Sedan ska man naturligtvis ha en avtalsfrihet makarna emellan så att man kan ändra på detta om man känner för det. Frågan om uppdelning av lån har ju kommit upp tidigare i de här debatterna. Den har jag också en hel del praktisk erfarenhet av. Min erfarenhet går stick i stäv mot motionärens. Bankerna är väldigt generösa när det gäller att dela upp lån i samband med skilsmässa. Jag har varit med om ett flertal sådana fall. Jag ser inte att det är något stort problem. Jag ser heller inte hur man praktiskt skulle kunna genomföra en lagstiftning på det området. Jag vill slutligen nämna något som ingen annan har nämnt, nämligen samäganderättslagen som finns med som en punkt. Där känner jag stark sympati och arbetar för att vi måste göra en översyn av denna gamla lag. Det känns som om det är dags att titta på den. Jag yrkar avslag på reservationerna och bifall till förslaget i betänkandet. 94 () replik: Jag vill rikta en fråga till och . Under den förra mandatperioden har reserverat sig i frågan om äktenskap. Redan då arbetade utredningen. Men då hade den betydligt kvar. Men man reserverade sig med hänvisning till att frågan om könsneutrala äktenskap var så viktig. Och man valde ändå att lyfta fram den och kräva ett tillkännagivande. Om även hade gjort det så hade vi fått majoritet i kammaren. har vi bara och på vår sida. Det skulle vara en väldigt positiv signal till regeringen var står. Det skulle också förhindra att regeringen drog denna fråga i långbänk. Vi har ju en splittrad regering, och familjeministern kommer från ett parti som inte vill ha könsneutrala äktenskap, som det har verkat i alla fall. Det innebär att det skulle kunna uppstå rätt stora svårigheter i denna fråga som förlänger processen och kanske till och med blockerar den. Och det kan dröja innan vi kommer fram i frågan. Min fråga till och är: Varför gör man inte som man tidigare gjorde, det vill säga reserverar sig på denna punkt och redan nu markerar att vill ha könsneutrala äktenskap? 95 () replik: Låt mig först klargöra att vi i inte har förändrat vår inställning till en könsneutral lagstiftning i fråga om detta. Men vi bestämmer oss inte exakt för detaljerna förrän vi får se den utredning som kommer. Min kollega i lagutskottet under den förra mandatperioden är vår representant i denna utredning, och jag tror att han har fått gehör för väldigt många av synpunkter. Jag förstår att ställer frågan på detta sätt, alltså att vi skulle kunna ställa oss bakom en reservation. har jag haft förmånen att sitta i under hela den förra mandatperioden, och den frågan skulle vi ha kunnat ställa till er ganska . Jag tycker att man ska tala i klartext. Anledningen är helt enkelt att vi nu sitter i en regeringskonstellation. Och vi utövar vår påverkan i många frågor den vägen, dock inte i alla frågor, utan det kommer att bli tillkännagivanden också från vår sida, men inte i den här frågan. 96 () replik: Det finns ändå vissa skillnader. En av skillnaderna är att i det läget under den förra mandatperioden så var det inte helt klart var utredningen så att säga skulle landa, om man ville ha könsneutrala äktenskap eller inte. Det var ändå ett öppet mandat till utredningen. är det faktiskt tydligt att utredningen kommer att kräva det. En annan skillnad är att den regering som vi hade då, den socialdemokratiska regeringen, var helt på det klara med att man ville ha könsneutrala äktenskap. Detta grundades på ett socialdemokratiskt kongressbeslut. I regeringsunderlaget den gången ingick och . Man behövde alltså inte vara orolig för att regeringen skulle motarbeta könsneutrala äktenskap när utredningen väl var klar. Därför var det inte lika nödvändigt att reservera sig den gången. Sedan kunde man kanske ha gjort det ändå. Men det var inte alls så nödvändigt som det är nu när vi har en familjeminister i vars knä denna fråga kommer att landa och vars parti inte vill ha könsneutrala äktenskap. har inte ens tagit ställning i frågan. Då tycker jag att kunde göra en markering i denna fråga och se till att vi får ett tillkännagivande från var vi står. vet vi att utredningens förslag kommer att bli att man ska ha könsneutrala äktenskap. När det gäller detaljer är det en helt riktig synpunkt som vi socialdemokrater delar att vi vill avvakta utredningen för att se de närmare formerna för könsneutrala äktenskap och se utredningens förslag och bakgrunden till det och därefter ta ställning. Däremot skulle man redan nu kunna slå fast att vi vill ha könsneutrala äktenskap. Det är det som är principfrågan. Det tycker jag inte skulle vara ett hinder för . Eftersom inte har en egen reservation är ni välkomna att ställa er bakom den socialdemokratiska reservationen där principen om könsneutrala äktenskap slås fast. Då behöver ni inte ta ställning till detaljerna den här gången. 97 () replik: Vi tackar för erbjudandet. Men den här gången avböjer jag det generösa erbjudandet. Men jag är rätt övertygad om att och många andra har klart för sig vad inställning är i dessa frågor. Vi är också medvetna om att vi sitter i en regering där alla inte har samma uppfattning. Vi kommer att arbeta för att det förslag som läggs fram och som vi sannolikt kommer att ställa oss bakom också ska genomföras. Jag tror att man ska kunna lita på det från dem i denna kammare som tycker att vi ska ha en könsneutral lagstiftning i fråga om detta. Och vi är förmodligen ganska många. Det är min uppfattning. 98 (): Jag vill först yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionsyrkandena. När jag ser er sitta här vet jag att ni förväntar er, vilket också har efterfrågats, att jag ska lyfta fram frågan om syn på den sakfråga som finns i detta betänkande. Jag vill redan nu säga att jag instämmer i vad min kollega sade i sitt anförande i fråga om de övriga frågorna. Först och främst skulle jag vilja säga att det naturligtvis är glädjande för mig med den nya situation som vi har hamnat i just . Det är väldigt intressant att vi är i regeringsställning. En annan sak som är mycket intressant när det gäller sakfrågan är den utredning som presenterade alldeles . Det var en utredning liknande den som vi har här i och som vi nu har förpassat alla motionsyrkanden till. Därför finns det ingen reservation från sida. Vi har ju inte ändrat oss i denna fråga. Det riktigt intressanta med den utredning som har lagt fram är att man där utifrån ett annat perspektiv, nämligen barnets bästa, har kommit till en annan slutsats än vad man har gjort här i . Då kanske det inte är så självklart att man ska ta till överord och säga att någon är alltför gammalmodig, alltför traditionell och aldrig ändrar sig. Det kanske är så att man ska pröva olika synpunkter. Jag för min del har stor respekt även för fransmännen. Och vi är ju alla Europainvånare . Jag tycker att motionärerna har gjort det alldeles för enkelt för sig när det gäller frågan om könsneutrala äktenskap när de säger att det är en fråga som handlar om rättsliga aspekter. Rättsliga aspekter kan aldrig isoleras från kulturella och etiska aspekter. Och enligt har vi förbundit oss att ha ett barnperspektiv. Och det har inte på allvar tagits upp här i . Jag tycker att vi har begränsat diskussionen om denna fråga. Därför blir det intressant att se var utredningen så att säga landar. Men det är också intressant om den också tar upp de aspekter och utgångspunkter som man tar upp i andra delar av . Jag menar att om skulle göras könsneutral till sitt innehåll så kan i alla fall inte begreppet äktenskap användas eftersom det betecknar den fritt ingångna och stabila föreningen mellan man och kvinna. Barnen har genom rätt att så långt som möjligt ha vetskap om sina föräldrar och att bli vårdade av dem. Ett av äktenskapets absolut ursprungliga ändamål är omsorgen om barnen. Att omge barnen med ett rättsligt och ett etiskt sammanhang är den familjemiljö som uttrycks i på detta sätt. Den ska säkra deras rättigheter visavi sina biologiska föräldrar och tydliggöra föräldrarnas skyldigheter. Att slå vakt om äktenskapet är därför att slå vakt om barnens rättigheter. En könsneutralisering av lagen skulle försvåra värnandet av barns rättigheter visavi deras biologiska föräldrar eftersom kopplingen mellan äktenskapet och det gemensamma ansvaret för gemensamma barn osynliggörs. Att endast betrakta äktenskapet ur en snäv juridisk synvinkel innebär, menar jag, att man åsidosätter den djupt personliga, etiska och kulturella och i förekommande fall faktiskt också sakrala innebörd som äktenskapet har för väldigt många människor i vårt land. Den religiösa dimensionen aktualiserar också komplexa föreställningar som har att göra med religionsfrihet och gränsen mellan statens och samhällets kompetenser. Att skilja på å ena sidan äktenskapets rättsliga innebörd och å andra sidan dess kulturella, religiösa och sociala aspekter är ett grovt förenklat sätt att se på lagstiftarens uppgifter. De flesta samhällsföreteelser är kulturellt och historiskt förankrade, och det gäller inte minst för äktenskapet. Det är ett institut som reglerar förhållandet mellan en man och en kvinna primärt som grundval för familjebildning. Så är det nu enligt gällande svensk lag. Det är den utgångspunkten som man hade i när man gick in i det arbetet och när det gäller den slutsats som man har presenterat. Juridik, historia och kultur är kommunicerande kärl. Det är hänsynen till det sambandet som gör att det är fråga om en stor dignitet som för en legitimitet inför lagen. Äktenskapets kulturella värde är av den digniteten. Det visar sig också i att väldigt många människor via namnunderskrifter faktiskt har engagerat sig i frågan. Det är så mycket som näst intill 60 000 svenskars namnunderskrifter som lagutskottet har fått. menar att de begrepp som finns för att skilja det samkönade partnerskapet från äktenskapet utgör ett fullgott alternativ i rättsligt avseende. Vi är inte i något avseende intresserade av att skilja ut de rättsliga aspekterna, utan här handlar det om äktenskapsbegreppet som sådant. finns det olika beteckningar för skilda civilstånd. Det är inget konstigt med det. Även om terminologin kan diskuteras är, menar vi, de begrepp som finns adekvata. De diskriminerar inte någon mot något. Trots alla argument mot en könsneutral lagstiftning anser jag, om en sådan ändå skulle föreslås att den hävdvunna termen äktenskap bör lämnas tillbaka till den religiösa kontext som den ursprungligen kommer från och i lagstiftningen ersättas med ett annat begrepp som mer adekvat speglar vad det är fråga om detta för att tydligt markera att det nya begreppet hör lagstiftningen till, medan äktenskapet behåller sin ursprungliga historiska, kulturella och etiska betydelse, nämligen som samlevnadsform för man och kvinna. Sammanfattningsvis anser jag att nuvarande lagar beträffande juridiska samlevnadsformer är tillfyllest. har inte tillräckliga skäl framkommit för att ändra nuvarande lagstiftning. Äktenskapet är en bas för framtida generationers trygga uppväxt och identitet. Det för stabilitet i samhället. Sammantaget anser jag därför att det finns starka skäl för att begreppets grundläggande innebörd bör kvarstå enligt hittillsvarande tolkning och innebörd. 99 () replik: Det finns väldigt mycket som jag från denna talarstol skulle kunna argumentera om, men jag ska stanna vid några frågor. Först och främst tycker jag att det är väldigt konstigt att det finns mer respekt för fransmännens åsikter än för homosexuella par här i och den syn som egentligen är ganska accepterad i . Vi har tagit del av siffror över vad skolungdomar tycker. Vi är på väg åt rätt håll, så att backa till syn vore anser jag ett väldigt stort steg bakåt. Vidare menade att man inte kan se detta på ett snävt juridiskt sätt. Men det handlar inte om det det har vi heller aldrig sagt utan det handlar om att inte göra skillnad mellan olika kärleksrelationer. Vi vill inte ha ett A-lag och ett B-lag. Därför tror vi på ett könsneutralt civiläktenskap. Sedan kan jag tycka att detta med att gömma sig bakom barnets bästa jag vet inte hur jag ska uttrycka mig kanske är en aning fegt. Det finns ju barn även i homosexuella relationer och i partnerskap. Det är väldigt många som har barn, och fler kommer det att bli i och med att det är tillåtet med insemination och så vidare. Varför är barnen i de förhållandena inte lika mycket värda med tanke på deras trygghet, deras säkerhet och deras rätt till två gifta föräldrar? 100 () replik: Vi är på väg åt rätt håll, sägs det. Nej, det är kanske inte så att vi är på väg åt rätt håll. Tänk om det är så att det finns människor i andra länder som i vissa lägen har ett bättre kunnande än vi och som väljer en bättre väg! Jag tycker att det är bekymmersamt när vi i vårt lilla land i förhållande till många andra länder och i förhållande till den gemenskap vi har i tror att just vi är på rätt väg om vi tycker någonting, även om andra inte gör det. Det skulle vara ärligare att ta till sig av den samlade kunskap som finns. Det finns en gedigen utredning som ingen av er som velat ha den här förändringen över huvud taget i något sammanhang har nämnt eller refererat till. Om man förutsättningslöst ska se på en utveckling och avgöra om vi är på väg åt rätt håll måste det väl ändå värderas i relation till andras argument och andra delar. Jag gömmer mig inte bakom barnets bästa. Om man ska slänga argument kring sig på det sättet tycker jag att ni osynliggör ett totalt resonemang, ett resonemang om den samlade situationen för den unga generationen. Jag försöker lyfta fram de här delarna. Om en stor utredning som varit verksam i och vars betänkande lades fram kunde utgå från barnets bästa eller komma till en sådan slutsats och därför säga nej undrar jag om det inte är intressant också för oss i vårt land att fundera på varför de säger nej? Är vi säkra på att vi ligger längst fram, och är vi säkra på att just våra mått och steg är det bästa för barnen i vårt land? 101 () replik: Ja, jag tycker fortfarande att vi är på väg åt rätt håll. Jag tror att historien kommer att visa att vi har rätt. Det är bara att titta tillbaka på hur det varit. Det var motstånd mot att införa partnerskapslagen. Det var ett stort motstånd då. är partnerskapet väldigt accepterat. De som var motståndare kan till och med försvara att den lagen finns. Jag tror därför att det kommer att visa sig att vi har rätt. Alla människors kärleksförhållanden ska vara lika mycket värda. Jag har som hastigast tittat på hemsidan. sade tidigare att det finns olika civilstånd, och visst är det så. Jag reagerar på den uppräkning som finns där. När det gäller äktenskapet står det att syftet är att ge barn en trygg uppväxtmiljö och att manifestera kärleken. När det gäller partnerskapet finns det inte ett enda ord om barn. Men vi vet ju att det finns barn i samkönade förhållanden. Varför ska inte de, som jag tidigare var inne på, ha rätt till föräldrar som gift sig av kärlek? Jag förstår inte det. tycker jag att det är lågt att använda barnens bästa som ett argument om inte alla barn omfattas. Barn ska inte användas som alibi för fortsatt diskriminering på grund av sexuell läggning. 102 () replik: Det är alldeles självklart att jag i ett replikskifte här i kammaren inte kan dra den franska kommissionens alla argument. Jag talar om att de finns och säger att jag är bekymrad över att vi alltför ensidigt lyfter fram en sida och kanske glömmer bort andra sidor som vi över huvud taget inte haft uppe i debatten. Inte heller kan jag till fullo värdera allt. Men en sak kan jag värdera, och det är att det väl inte är rätt att bara lyfta bort saker. Kommitténs ställningstagande sammanfattas med att man anser att barnets bästa tillvaratas genom ett traditionellt äktenskap mellan man och kvinna detta som man genom en reformering av partnerskapslagen anser sig undanröja själva behovet av samkönade äktenskap. Dessutom tar man rätt mycket upp argumentet om den normerande funktion som också lagstiftningen har och om gränsfall när det gäller lagstiftningens kompetensområde, statens och så vidare. Jag tror att det är viktigt att lyfta fram andra argument och hävdar bestämt att det är en oförskämd beskyllning att påstå att man gömmer sig bakom barnets bästa. I så fall kan man sluta med att säga att här är vi inte överens. Vi har valt olika argument och olika utgångspunkter, nämligen den vuxnes bästa eller barnets bästa. Men att säga att man gömmer sig bakom ett argument betecknar jag som knappast adekvat. 103 () replik: Jag kan känna att hade den här debatten handlat om att man skulle tvinga heterosexuella att ingå partnerskap hade jag förstått upprördheten, att tvinga någon mot sin vilja. De flesta vill gifta sig på riktigt med ett riktigt äktenskap. handlar det inte om det, utan nu handlar det om att heterosexuella får precis som förut gifta sig hur man nu än väljer, i kyrkan eller på annat sätt. Däremot får homosexuella inte göra det. Jag förstår inte hur det kan vara någonting negativt som drabbar heterosexuella att människor visar sin kärlek till varandra. Kärlek är väl något gott och vackert och positivt. Jag förstår inte hur detta på något sätt skulle drabba andra. Det låter nästan som att det på något sätt skulle besudla äktenskapet att säga att även homosexuella skulle få ingå det. Det tycker jag faktiskt är lite tråkigt. Barn lever i homosexuella förhållanden och ser de homosexuella i familjen som sina föräldrar. Då legitimerar man fördomar genom att säga att det förhållande som deras föräldrar har inte är riktigt lika fint, utan det ska kallas med ett annat ord, registrerat partnerskap trots att det är något annat. Jag kan inte heller se att kyrkan eller någon annan kan lägga beslag på ett ord eller ett begrepp som finns i lagboken. Där handlar det om lagstiftning. finns det människor som väljer att viga sig utanför kyrkan i olika samfund. Skulle man då välja att säga att det inte får kallas äktenskap om man inte vigs i kyrkan? Jag tycker att det är lika märkligt i det här sammanhanget att kyrkan skulle besluta i de här frågorna. Vi som lagstiftare måste naturligtvis har friheten att besluta om det som handlar om lagar och regler. De rättsliga verkningarna när det handlar om barn finns i och med partnerskapet, med de förändringar som har skett när det gäller adoption och insemination. Detta borde över huvud taget inte vara med i diskussionen. Sedan kan jag tycka att det är en extra trygghet för barnen, men det är en annan fråga. 104 () replik: Religionsfrihet är faktiskt inskriven i våra grundlagar. Det tycker jag innebär ett absolut krav på respekt. Det är fortfarande de religiösa samfunden som till övervägande del ger äktenskapet en särskild innebörd. Äktenskapets uttolkning har för de religiösa samfunden en särskild betydelse. För många är det ett sakrament som är väldigt tydligt. Då bör man med hänsyn tagen till religionsfriheten inte ensidigt ändra innebörden, om så bara i juridisk mening. Jag tycker att man i så fall ska kunna ha ett mångfaldsperspektiv. Av vilken anledning ska just begreppet äktenskap vara det enda? säger själv att över huvud taget alla andra delar är jämförbara. Av vilken anledning ska man då ta bort mångfaldsaspekten och kalla allt för äktenskap? Varför kan det inte få behålla sin ursprungliga, kulturella och traditionella innebörd? 105 () replik: vill inte viga skilda personer. De vill inte viga personer som kommer från olika samfund, om man så att säga slår ihop två olika religioner. De här människorna kan faktiskt gå till ett annat samfund eller bli borgerligt vigda. Det kallas ändå äktenskap. Det är många som väljer att över huvud taget inte blanda in kyrkan, och det kallas ändå äktenskap. Det är ett vedertaget begrepp. Äktenskapet är dessutom inte alls detsamma som det var . Precis som jag sade handlade det väldigt mycket om ekonomiska överenskommelser över huvudet på de berörda parterna, där det i många fall fanns inslag av tvång. Med tanke på detta och att vi lever i ett helt annat samhälle där äktenskapet har fått en helt ny modern innebörd som mycket mera handlar om kärlek tycker jag att det är en självklarhet att även homosexuella ska få gifta sig och kalla det vid dess rätta namn, äktenskap. Det är vansinnigt att vi som lagstiftare ska gå med på en apartheidliknande diskriminering, som det faktiskt blir. Det var lite av samma diskussion som fanns i . Det kunde vara så att i en buss fick de svarta resa bak i bussen och inte fram. Det finns många andra exempel. Man har tidigare inte velat viga svarta och vita till exempel. Man har sagt att det har varit en synd som gick emot äktenskapets grunder. Jag kan känna att vi måste lämna de här ålderdomliga teorierna bakom oss och gå vidare. talade man om oäktingar, barn som var födda utanför äktenskapet. Det var ett skällsord. Det har hänt otroligt mycket, bland annat i lagstiftningen. Man har gett upprättelse åt alla barn som fötts utanför äktenskapet och naturligtvis deras föräldrar, många ensamstående mammor. Samma sak kan ske här. Genom en bra lagstiftning tar vi bort fördomarna i samhället. Det här är ytterligare ett viktigt skäl. 106 () replik: Jag vet egentligen inte vad jag ska bemöta. Det här med apartheidliknande politik och så vidare är absolut inte vare sig sant eller adekvat. Det är klart att olika juridiska samlevnadsformer kan ha olika benämningar och har olika ursprung för benämningen. När det gäller vad kyrkorna gör eller inte gör får kyrkorna avgöra själva. I hela har vi olika normer, regler och principer och olika engagemang för hur man handskas med det ena och det andra. Det har man i också, som jag har fått lära känna på olika sätt i vissa sammanhang. Det handlar i grunden om våra djupt liggande värderingar i fråga om olika former och hur människor visar kärlek till varandra och i vilka konstellationer. Det kanske inte ens är vår uppgift att vare sig avgöra eller tycka om. Däremot kan man tycka någonting om lagstiftningen och vad man där har för beteckning på olika samlevnadsformer. 107 (): Jag vill börja med att yrka bifall till vår reservation. Äktenskapet är ett sätt för två människor att befästa den kärlek man känner för varandra. Att ingå ett äktenskap är en viktig akt för väldigt många människor i vårt samhälle. Vi är många som tycker att det är dags att den svenska lagstiftningen börjar behandla alla som vill gifta sig lika oavsett om den tilltänkta är av motsatt eller samma kön. Vi socialdemokrater vill att redan nu klart och tydligt uttalar att vi förväntar oss att regeringen efter utredningens remissomgång återkommer med ett lagförslag som behandlar alla medborgare på ett likvärdigt sätt när det gäller äktenskap. Det är dags för att följa utvecklingen och sluta diskriminera vissa grupper. Det är hög tid för ledamöter i den här kammaren att införa en könsneutral äktenskapslagstiftning i . Partnerskapet var historiskt ett viktigt och stort steg när vi tog det beslutet . Det var ett stort steg för sexuellt likaberättigande, men fyller det inte samma funktion. Det blir i stället ännu en tydlig markering om hur lagstiftningen präglas av en särskiljande logik där homosexuella personer separeras från heterosexuella. Att hävda nuvarande regler med ett äktenskap för heterosexuella och ett partnerskap för homosexuella är att fortsätta att signalera skillnaden mellan ett A- och ett B-lag. Svensk lag bygger på alla människors lika värde inför lagen, och det ska gälla även i denna fråga. Vi ska inte ha särlagstiftningar som skiljer på människor beroende på om man älskar någon av motsatt kön eller någon av samma kön. Kärleken är likadan oavsett könet på den människa som den riktar sig till. Jag tycker inte att staten ska vare sig mäta, väga eller sätta betyg på kärlek. Den socialdemokratiska politiken bygger på övertygelsen om alla människors lika värde och rätt. Den principen fastslås i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. Alla människor är födda fria och har lika värde och rättigheter. Det är orimligt att hävda att alla människor är lika mycket värda när rättigheterna ska se olika ut.