prot · GU0960 · 2007-02-14 00:00:00 — Det som oroar mig när det gäller den nya regeringens inriktning på biståndet är om tanken är att dra ned på det bistånd som går via frivilligorganisationer. Flera organisationer som jag pratat med är lika ovetande som jag om hur det kommer att se ut framöver, om de kommer att kunna fortsätta arbeta direkt mot civilbefolkningen i de länder där de nu är verksamma. Vi får inte glömma de länder som tidigare fått stöd och som är i behov av det, i till exempel och . I takt med att vi drar bort vårt bistånd måste de söka hjälp någon annanstans, av länder som kanske inte alls ställer några krav på respekt för mänskliga rättigheter, jämställdhet och demokrati. En stor del ska gå via , som arbetar med att bygga upp företag etcetera i utvecklingsländerna. Min fråga till regeringen blir då om den nya inriktningen beror på en önskan att hjälpa svenska företag att hitta marknader, om det handlar om att bygga upp inhemska företag i länderna eller om det handlar om bådeoch. Det behövs också hjälp för att förebygga konflikter i länder som lidit av interna stridigheter. Afrikanska unionen är den viktigaste aktören för att både skapa fred och bevara den i , men pengar saknas. Jag menar att eventuella insatser i i huvudsak bör kanaliseras den vägen och att vi kan bistå på olika sätt. Bistånd och fredsarbete hör ibland samman men får inte sammanblandas. Därför motsätter vi oss starkt om eventuella biståndsmedel skulle överföras till olika former av insatser. 10 (): Svenska folket sade sitt . fick en ny alliansregering, en ny regering men inte en ny säkerhetspolitik. Grunden ligger fast. Som framgått av utrikesminister tidigare inlägg har en regering med en tydlig utrikespolitisk agenda. ska medverka till fred, frihet och försoning. Vi är fullt ut beredda att samordnat ta detta ansvar. Vi vill göra det som en aktiv aktör inom ramen för EU och inom ramen för FN inom ramen för EU då vi vill se EU som en tydligare kraft för fred och hållbar utveckling i världen, inom FN för att hävda en internationell rättsordning. Vi räds inte samarbete. Tvärtom är det en förutsättning för att nå resultat. Inte heller räds vi dialog, för utan dialog stängs fönstren till utveckling, fred och frihet. Vårt uppdrag innebär inte vare sig tystnad eller att vi sätter oss på höga hästar. Vi ska aldrig tveka att tala om övergrepp mot mänskliga rättigheter, om värdet av stärkt yttrande- och tryckfrihet, om vikten av en lagbunden rättsordning för att lösa konflikter och motverka terrorism, om öppenhet och fri konkurrens, om demokrati. Men vi ska samtala, inte predika från ovan. Vi ska anstränga oss för att visa verklig respekt för olikheter och söka bygga hållbar tilltro. Kärnvapenspridningen oroar och ser ut att få nya dimensioner. Man kan känna en vindfläkt från historien, från gamla mönster, från terrorbalans. Världssamfundet har inte lyckats hålla icke-spridningsavtalet i hävd. Det har urholkats i stället för att stärkas. Det är ett rejält misslyckande, och desto viktigare är det nu att verkligen söka reparera den skada som skett. Låt oss aktivt verka för ett förnyat avtal. Risken är annars uppenbar att vi står inför en helt ny typ av terrorbalans med eskalerande upprustning. Den europeiska unionen har under de som har gått klarat den primära uppgiften att bygga fred mellan gamla antagonister på vår kontinent. Men tillsammans har vi också utvecklat EU till en brobyggare för att först öppna och förena hela , det som järnridån en gång delade. väntar en ny stor uppgift, att utifrån våra vunna lärdomar riva andra mentala murar, att verka för utveckling, mänskliga rättigheter och demokrati inte bara i vår närmiljö utan faktiskt också globalt. EU måste få en tydligare och starkare utrikes- och säkerhetspolitisk röst, inte för att bli ett eko eller för att befästa en gammal världsordning, utan för att det finns plats för en stark konstruktiv partner inom ramen för FN som faktiskt också kan ta ett självständigt ansvar. Utrikesministern redogjorde för regeringens och därmed hållning i en lång rad aktuella frågor. Låt mig, herr talman, bara understryka vikten av att vi agerar där vi kan göra hållbara åtaganden. Det må gälla , eller . Det må gälla i vårt grannskap. Det som hände i får inte hända igen. Men då måste vi alla göra mer för att förhindra att krisen i ytterligare förvärras. ska självfallet stödja FN:s sändebud men också aktivt söka alternativa och verksamma lösningar, inte för vårt eget välbefinnandes skull utan för att det pågår ett folkmord mitt framför våra ögon. Här utsätts också FN:s big five för ett nytt och avgörande prov. Vi har ett ansvar för framtida generationer att vårda vår unika blå planet, vårt gemensamma hem i universum. FN:s internationella klimatpanel har presenterat sin rapport, och deras budskap är entydigt: Vi måste kraftigt reducera utsläppen av växthusgaser. har slagit fast det nationella målet att minska utsläppen till 2020. måste satsa tydligt och strategiskt för att medverka till att kan följas av ett nytt globalt avtal som både höjer ambitionsnivån och samlar världens länder. I grunden handlar det om vår framtida säkerhet. Det krävs hållbar handel, hållbar utveckling och hållbara tekniker för att nå millenniemålen. Klimatfrågorna måste mycket tydligare än bli en integrerad del av vår gemensamma utrikes-, utvecklings-, handels- och säkerhetspolitik. Det handlar om vårt ansvar för kommande generationer, om en gemensam insikt om att vi faktiskt har ont om jordklot. är förvisso ett litet land, men vi har klara möjligheter att bli en viktig röst för fred, frihet och försoning. 11 (): Vreden över enskilda människors ofrihet är drivkraften i liberal politik. Och nog kan jag personligen och mitt parti känna oss vredgade över tillståndet i dagens värld på fält efter fält. Jag känner vrede över att de kvinnor som har blivit utsatta för massvåldtäkter och de svältande barn som jag träffade i folkmordets fortfarande lever i samma vidriga misär. Det är ett folkmord där uppemot 300 000 människor har dödats och som har drivit 2,5 miljoner på flykt medan omvärlden passivt har tittat på. En diktatorliknande president, , har tillsammans med barbariska gerillagrupper tillåtits att fortsätta massakrer och flygbombningar där har blivit den utdragna dödens . Ska det behöva bli en miljon offer innan omvärlden tar på allvar? Jag känner vrede över hur förbjudna politiska opposition, som jag träffade , terroriseras av regim, hur , som leder ett av de liberala partierna, lever i ett litet slumområde och jämt och ständigt trakasseras. Jag känner vrede över hur min vän , som är partiledare för , åter har slängts i fängelse för sin kamp för demokrati. Jag känner vrede över hur frihetskämpar som svenskeritreanen fängslas, att oppositionen i skjuts på öppen gata, att iranska studentaktivister pryglas till döds i det teheranska Evinfängelset, att homosexuella inte får demonstrera fritt i och att kvinnor förvägras rätten till sin egen kropp. Jag känner också vrede över hur många länder som hellre vänslas med än med demokratin alltid fördömer demokratin men totalt ignorerar att en halv miljard människor lever i ofria diktaturstater i där man har en medeltida kvinnosyn och fortfarande har kvar spöstraff och halshuggning med svärd. sade en gång: Demokrati är den mest högtstående regeringsformen, ty den är baserad på respekt för människan som en förnuftig varelse. Men enligt en undersökning från tankesmedjan lever av världsbefolkningen fortfarande i grymma diktaturstater. ser vi demokratiska ljusglimtar som i norra , södra , Somaliland och , som valde första kvinnliga president, . Det går inte att stå neutral mellan demokrati och diktatur, mellan frihet och förtryck och mellan rättsstat och terror. Svensk utrikespolitik bör vara glasklar värderingsmässigt, modig i handling och aktivistisk på fältet. Jag är mycket glad över att som liberal och som utrikestalesman företrädas av en regering som brinner för Europatanken, som tar globaliseringens utmaningar och möjligheter på allvar och som aldrig viker en tum i att försvara frihandelns förtjänster för att både utrota världsfattigdom och föra människor närmare varandra. Men bra kan bli bättre, och principerna om demokrati och mänskliga rättigheter måste bli tydligare framför allt på tre fält. Det första fältet handlar om biståndet. När regeringen klokt valt att minska antalet mottagarländer bilateralt bör vi diskvalificera diktaturer och premiera demokratier. Biståndet till odemokratiska regimer som vägrar att genomföra politiska reformer bör fasas ut. Ledarna i kommunistiska enpartistater som och ska inte få en enda svensk biståndskrona. Pengarna kan användas bättre. När bistånd ska bedrivas i diktaturstater ska det kanaliseras via enskilda organisationer, FN eller EU. Självklart ska vi fortsätta att ge humanitärt bistånd också till människor i diktaturstater, men vi måste ha tydligare principer. Vi föreslår från att man ska inrätta en demokratienhet på för att stötta frihetskämpar världen över och också en Greater Middle East-strategi med demokratifokus. Det andra fältet handlar om en reformerad folkrätt. För folkmordens offer är FN-resolutioner ofta bara tomma diplomatiska ord för fortsatt död och lidande. Skyldigheten att skydda måste tas på större allvar och utvecklas för att värna mänskliga rättigheter. Den internationella moralen ligger ofta före den internationella rätten. Stela principer är inte skäl nog för att statssamfundet passivt ska titta på. Vi anser att omvärlden i en akut nödvärnssituation, när FN-systemet är paralyserat och folkmord pågår, faktiskt ska öppna för att kunna intervenera militärt för att förhindra ett folkmord. Det tredje fältet handlar om vapenexport. I den mån som ska bidra till att rusta världen ska vi vara demokratins vapensmedja. Jag tycker att det är dags för alliansregeringen att bryta med den linje som företräddes av den tidigare socialdemokratiska regeringen och inte inleda fler militära samarbeten med auktoritära regimer. Avslutningsvis: Friheten, demokratin och de mänskliga rättigheterna måste ibland försvaras med vapen, men att med vapen stödja ofrihetens regimer är både omoraliskt och olämpligt. 12 (): Låt mig tacka för alla intressanta och kloka analyser som har gjorts här av tidigare talare. Det är inte alldeles lätt att vara den sista talaren i den inledande debatten och hitta något land eller någon fläck som inte redan har avhandlats. Det är en mängd bilder som exponeras. Och jag är säker på att vi alla har bilder i huvudet från förfärliga konflikter, krig, mördande och förnedring av människors fri- och rättigheter. När jag satt och tänkte på det kom till mig en dikt som jag i min något tidigare ungdom var mycket förtjust i och som är skriven av den norske skalden , nämligen dikten : er altså jorden. er altså menneskenes hjem Jeg ser, jeg ser Jeg er vist kommet på en feil klode! Her er så underligt Det kan man verkligen hålla med om. Det har exponerats en mångfald bilder här, men handlar det om att också försöka göra något åt detta. Kanske är det personligt, eller rent av egocentriskt, om jag säger att jag är oerhört stolt och glad över att ha två barnbarn, och . Naturligtvis önskar jag att de ska få en materiell välfärd under sin levnad. Det önskar jag också för alla andra barn och barnbarn. Jag tror inte att det går att isolera något slags nationell trygghet åt de här barnen eller åt andra barn. Jag är alltså övertygad om att det i den globaliserade värld i vilken vi lever krävs att vi inriktar oss på gemensamma tag i . Det är därför jag ser EU som så självklart och, vill jag understryka, nödvändigt. Jorden är människornas enda hem där det ständigt stryks under att mänskliga fri- och rättigheter för alla ska existera men där vi vet att så inte alls är fallet. Om inte , som historiskt ställt till med så mycket elände världen över och självt har en blodig och krigisk historia men som har hittat en fredlig samlevnad, kan enas om en gemensam konstitution finns det bara ett ord för det: ynkedom. Det måste vi naturligtvis göra, men inte enbart för vår egen skull utan just för att vara den dynamo och den kraft, den intensiva kraftkälla, som kan göra någonting åt alla de problem som vi radat upp här och som har radats upp låt oss vara ärliga och säga det! i deklaration efter deklaration efter deklaration. Kanske skulle det rent av vara rimligt om vi i våra utrikespolitiska resonemang mer än som hänt i det fallet visade att gårdagen är förbi, att det struktur har upphört. Kanske jag tror det måste brobyggandet, ömsesidigheten och viljan till lyhördhet och förståelse till dels också ha andra bottnar än de som gällde under så många decennier . Jag står inte här och pläderar för ett svenskt medlemskap i . Men det är verklighetsförfalskning om vi fortsätter att tala om Nato och förhåller oss till Nato nästan som om det handlar om att förvalta en tradition. Jag är helt övertygad om att framtiden fordrar en vida större insikt hos oss alla, också utrikespolitiskt, om vad religion och kultur har skapat av identiteter världen över. Den som tror att det enbart är handelsavtal och bestämmelser om en rad direktiv som samlar och gör till en global kraftkälla är, tror jag, alldeles för enbent när hon eller han, eller vi, ska möta framtiden. Jag önskar verkligen att vi kan ha en utrikespolitisk debatt, en deklaration, där vi kan dokumentera inte bara en mängd bilder utan också faktiska resultat. Det är inte så att jag tror att vi får fredsriket på jorden, men det gäller att strävandena blir att inte enbart analysera och kartlägga utan också verkligen kunna visa en utrikespolitisk effekt. I det arbetet önskar jag det gäller , som är en utomordentlig utrikesminister med gedigna kunskaper, liksom hela utrikesförvaltningen, oppositionen och oss i vårt lilla land där vi ofta försöker hitta motsatsförhållanden att vi ändå kommer till insikt om att det är gemensamt och i synnerhet via som vi kan skapa en bättre värld för barn och barnbarn, ja, för oss alla. 13 Utrikesminister (): Jag har till förfogande, så det blir med nödvändighet något rapsodiskt. Låt mig börja med att till fullo instämma i allt som sade, med undantag av det han sade om mig; där förklarar jag mig jävig. När det gäller hans engagemang och hans åsikter delar jag till fullo det som sades. Jag ska inte delta i det som kallade för i ryggdunkning. Men jag vill påminna om en sak, och det är att han i denna debatt icke företräder sig själv utan sitt parti. Vad jag talade om var inte personliga förflutna utan det socialdemokratiska partiets politiska historia när det gäller frihet och demokrati på andra sidan muren. Jag tror att vet att det är en punkt som bör undvikas i debatten. Därför valde han att tala om sig själv och inte om sitt parti. Men det är sitt parti han företräder. Historien är som den är. svarade inte på min fråga om : Kräver socialdemokratin att ska kräva ett tillbakadragande av alla utländska trupper? Han talade om . Där håller jag gärna med. Där står vi inför mycket svåra utmaningar. Vi har diskuterat dem på ett antal olika möten inom EU. Jag har varit på ett utrikesministermöte med Nato där vi också hade ingående diskussioner om detta. Vi kommer med en proposition till . Jag ser gärna ta detta som en uppmaning! någon eller några interpellationer så att vi kan samla oss till en diskussion i denna kammare om detta. Vi har haft en , men frågan är av en sådan dignitet att jag tror att den kräver flera. , helt kort om : Det är viktigt att välkomna det som inträffade i . Det var väldigt viktigt. Jag har varmt välkomnat de saudiska ansträngningarna. Vi är ännu inte framme vid en samlingsregering. Vi måste se på personer, och vi måste se på program. Men det är klart att det är min önskan att lyckas föra denna process så långt att vi fullt ut kan återuppta samarbetet med en palestinsk regering och fullt ut föra fredsprocessen vidare. Det är väldigt viktigt, och det arbetar vi för med all kraft. Med detta ber jag övriga talare om ursäkt för att min tid åtminstone i detta avseende är ute. 14 (): Det återstår, som sagt, . Jag vill därför bara upprepa att vi har lagt fram en alternativ deklaration. Den går det att hitta på det socialdemokratiska partiets hemsida. Jag uppmanar alla att läsa den. Mina kolleger i utskottet kommer senare att redovisa andra områden som jag under min korta talartid inte har hunnit säga någonting om i den här debatten. Jag hade väldigt gärna talat om turkiskt medlemskap i . Jag hade gärna talat om det som det skrivs väldigt fåordigt om i den utrikespolitiska deklarationen, nämligen icke-spridningsavtalet. Jag skulle också gärna vilja höra vad regeringen tycker om agerande i när det gäller och den amerikanska dealen om kärnkraft. Energifrågorna saknas helt i den utrikespolitiska deklarationen. Jag skulle gärna ha talat om gasledningen, och jag skulle gärna ha talat betydligt mer om och . Och jag vill fortfarande ha ett svar på vad det är som står på s. 10 i den utrikespolitiska deklarationen. Jag förstår faktiskt inte den texten. Jag hade även gärna sagt något om som inte alls nämns i den utrikespolitiska deklarationen och hade gärna haft en betydligt djupare diskussion om det konstitutionella fördraget och om vad det egentligen betyder att tillhöra kärnan i den europeiska unionen. Sedan skulle jag vilja ge ett svar till beträffande det allra sista han sade. Nej, det är klart att det inte är min personliga historia som jag ska diskutera här, utan det är den socialdemokratiska historien det gäller. Den är jag stolt över. Jag gick med i ett politiskt parti där vi kämpade hårt för demokrati och mänskliga rättigheter i världen. Vi slogs mot apartheid i , mot moderata krafter. Vi kämpade för demokrati i och . Moderata politiker var inte direkt med på barrikaderna, om man säger så, . uttalande om diktaturens kreatur säger väl allt om hur han såg på relationerna på andra sidan järnridån. Dessutom har vi hans arbete för att hjälpa människor också på det rent personliga planet för att komma ur detta. Slutligen gäller det . Nej, vi säger inte att det ska vara ett tillbakadragande från . Det vore fullständigt oansvarigt. Vad som är lösningen där är naturligtvis betydligt mer komplext än så. Läs vår utrikespolitiska deklaration! 15 HANS (): talade tidigare om att det inte finns så många vita fläckar kvar att diskutera i debatten. Det säger väl en del om hans världsbild. Ytterst få, förutom jag, har i den här debatten lyft fram de diktaturer där mänskliga rättigheter kränks i länder som är allierade med . Ingen har lyft fram frågan om som toppar statistiken i när det gäller mord på journalister och mord på fackföreningsmedlemmar. Ingen har kritiserat regim som förföljer oppositionella. Ingen har pratat om och . Ingen har sagt någonting om det förtryck vi ser i dagens efter det att talibanerna har störtats. Visst finns det vita fläckar i den borgerliga utrikespolitiken. Det är väl just det som är problemet. Med utgångspunkt förstår jag att vi kommer att vara tämligen ensamma här i kammaren . Andra politiska partier må vara i opposition mot en regering. är i opposition mot en politik. Det har jag inga större problem med. När vi i kammaren kritiserar den rådande världsordningen och säger att en annan värld är möjlig gör vi det som en del av en mycket större rörelse, en global rörelse för rättvisa, en rörelse som står bakom de historiskt stora demonstrationerna mot krig i . Det är den rörelse som protesterade mot anfallskrig mot . Det är den rörelse som utgjorde ryggraden i den vinnande sidan i folkomröstningen om EMU. Medan vi står tämligen ensamma i kammaren, vet jag att vi har ett starkt stöd ute på gator och torg. Kan eller säga detsamma? När såg vi senast stora folkliga protester till stöd för er utrikespolitik? 16 (): Jag vill börja med att rikta mig till och säga att ni inte står ensamma i den här frågan. Jag hade också i detta sista inlägg tänkt tala om alla de journalister som har dödats i världen. dödades minst 81 journalister i ett 20-tal länder. I regeringens deklaration har man talat om att man kommer att arbeta mycket med de mänskliga rättigheterna. Jag vill spinna vidare på tråd. Hur kommer regeringen att agera i de fall där länder kränker de mänskliga rättigheterna? Går de mänskliga rättigheterna först, eller går goda relationer till dessa länder först? Eftersom det är så lite talartid kvar vill jag säga något om er deklaration. Det är många ord, men inte så mycket konkret vad ni vill göra. Är alliansfriheten på väg bort? Om neutralitet talar ni i imperfekt. Hur ser regeringen på förhållandet ekonomiekologi? Ni menar att det genom att man förvaltar den ekonomiska utvecklingen rätt är möjligt att ge bättre förutsättningar att möta kraven på en hållbar livsmiljö. Vad händer med livsmiljön om förvaltningen av ekonomin inte är bra? Har livsmiljön ett värde bara om ekonomin är god? Jag menar att man måste vända på resonemanget. Utan en hållbar livsmiljö har man snart ingen ekonomi att förvalta. Hur vill regeringen arbeta med det förebyggande fredsarbetet? I utrikesministerns inlägg talas det inte om det förebyggande fredsarbetet eller smarta sanktioner, medling och civila insatser. Hur ska regeringen arbeta för nedrustning i världen? Hur ska regeringen verka för att politik för global utveckling verkligen blir en samstämmig politik där alla politikområden strävar åt samma håll? Hur vill regeringen konkret hantera svälten i världen? Hur vill regeringen stärka FN? Hur vill regeringen reformera arbetet i IMF och ? Hur ska vi se till att den frihandel ni förespråkar också är en rättvis handel? 17 (): Jag hade tänkt ägna mitt sista inlägg åt att tala om kvinnor och barn de som bär dubbla bördor i de många konflikter som vi ser världen runt. Efter att ha lyssnat till debatten måste jag fånga drömmen om demokrati. Det är drömmen om en bättre värld, en hållbar värld, som delas av så många världen över. Det är en dröm om en värld med öppenhet och frihet, en värld där frihandel bygger välstånd på ett mer hållbart sätt, en värld, en dröm, som hotas av diktaturer och som hotas av kommunism, en värld som hotats . Visst var det spännande att lyssna till Vänsterns företrädare som försöker göra sig till tolk för drömmen om demokrati. Han talar om , det land som mer än andra har framstått som drömmarnas land för så många människor. Han sade inte ett ord i sitt drömtal om kommunismens fasor, inte ett ord om diktaturer, inte ett ord om , inte ett ord om , inte ett ord om de forna kommuniststaterna. Det var en talande tystnad. Vi får inte låta den tystnaden leva vidare. Då riskerar vi att få se det igen. Vi riskerar att människor ånyo trampas under kommunismens stövlar. Jag förväntar mig, fru talman, att vi kan vara tydliga från den här kammaren i att kritisera, lyfta fram och tala om slocknade drömmar under kommunismens ok. 18 (): Det har under den här debatten diskuterats om det finns några större skillnader i svensk utrikespolitik mellan de politiska blocken mellan alliansen och socialdemokratin med partner. En del vill hävda att det inte finns det. Jag tycker ändå att den här debatten på fält efter fält har kunnat visa på skillnader. Vi måste slå fast att demokratin är det enda styrelsesätt som är värdigt fria medborgare. Fattiga människor i vill inte ha smulorna av rättigheter från våra bord. De vill ha hela menyn av rättigheter. Där måste vi vara glasklara i våra principer, oavsett om det gäller bistånd, säkerhetspolitik eller vapenexport. Jag känner mig frestad att, sist men inte minst, ta upp eftersom tog upp det i sitt tal. Jag kan hålla med om att vi diskuterar alldeles för lite i denna kammare. Många av oss som är engagerade för den förbjudna politiska oppositionen på , och demokratikämpar i andra länder, önskar att det blir mer diskussion. Det är märkligt när representant säger att vi ska stödja de progressiva krafterna i . Då blir det förstås Vänsterns älskling som kommer upp. Vad är progressivt med ? Är det progressivt att vilja sätta demokratin ur spel? Är det progressivt att vilja förstatliga företag?