prot · GU0965 · 2007-02-22 00:00:00 — Trots misslyckandet och besvikelsen över att inte få med substitutionsprincipen vill jag säga att Reach kan ses som ett första viktigt gemensamt steg framåt. En process och en anpassning till Reach har påbörjats. Det kommer att ta , men det är steg i rätt riktning. Specialutbildning pågår nu inom Kemikalieinspektionen för att få en kvalitativ grund att stå på i samband med implementeringen av Reach. Tillverkning och användning av kemikalier kräver en väl fungerande statlig kemikalieinspektion. Under förra mandatperioden genomförde, som vi har hört här , en granskning av den dåvarande regeringens, av Kemikalieinspektionens och av insatser. Granskningen ledde till rapporten kemikalier och bristande kontroll. Där påpekar brister i tillsyn vad gäller både omfattning och innehåll. Vidare framförde kritik vad avser avgifternas användning. Märkligt nog var det bara liberalerna som motionerade med anledning av . Vi framförde i vår motion fyra förslag med utgångspunkt i det som hade åberopat. För det första krävde vi en översyn av Kemikalieinspektionens arbetsuppgifter. För det andra krävde vi en försäkran om att omfattningen och inriktningen skulle svara mot dagens risksituation. För det tredje krävde vi en precision av vilka krav som ställs på Kemikalieinspektionen och tillsynsvägledning. För det fjärde tog vi upp en översyn av avgifterna. Den tidigare regeringen måste nu ikläda sig ett visst ansvar. Det kan inte vara tillfredsställande att det har funnits brister hos hälften av de inspekterade företagen, att alltför många företag inte har kontrollerats och att en uppföljning inte har skett av huruvida någon anmälan har gjorts till produktregistret eller inte. Detta innebär i sin tur att ganska många har undkommit både kontroll och avgift. Det kan inte heller vara tillfredsställande att 67 miljoner inkasseras i avgifter men att enbart 12 miljoner förbrukas till tillsyn. Detta är avgifter som enligt bara får användas till prövning och tillsyn i fråga om kemiska produkter och biotekniska organismer och varor. En regering kan inte, som tidigare skett, lägga på ytterligare arbetsuppgifter så att kärnuppgifterna inte kan ges tillräckligt utrymme. Det är däremot, fru talman, mycket tillfredsställande att motion i allt väsentligt har tillgodosetts. Det innebär att utskottsmajoriteten har tagit anmärkningar på stort allvar. kommer en utredning att tillsättas med uppgift att granska Kemikalieinspektionens tillsynsverksamhet och arbetsfördelning men också avgiftsfinansiering. Det är viktigt att myndigheter får möjligheter att koncentrera sig på sina huvudsakliga uppgifter. Kontrollen är en primär uppgift för Kemikalieinspektionen. Lagar som stiftas måste följas upp för att säkerställa att regler följs. Dessutom har regeringen redan nu agerat då man i regleringsbrevet har uppsatt ett högre mål för den operativa tillsynen och tillsynsobjekten från 350 objekt till 2008. Då är också en handlingsplan inbegripen för att kunna uppnå dessa mål. Självfallet måste det här följas av utbildning av inspektörer. En hög ambition är bra och välkommen. Vi och regeringen har ändå ett ansvar för att se till att det också ges en möjlighet att uppnå målen. Vi måste tillse att det inte enbart är kvantitativa utan också kvalitativa mål. Det förutsätter dialog med berörda. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och ser fram emot de fortlöpande redovisningar som de vidtagna åtgärderna kommer att innebära. 149 (): Trots att värderade utskottskolleger har snört på sig sjumilastövlarna och sitter och viftar med hemfärdsbiljetterna tänkte jag ta mina sex minuters talartid i anspråk. hälsar med glädje och viss förfäran och framställan som vi debatterar här . påpekar att de statliga insatserna för tillsyn och kontroll av tillverkare och importörer av kemiska produkter har varit otillräckliga. Revisionen uppmanar regeringen att vidta åtgärder som ger större säkerhet för hälsa och miljö. ska inte heller kunna skaffa sig konkurrensfördelar framför de skötsamma genom att tillsynen och kontrollen är otillräcklig. uppmanas också att ställa krav på att de kemikalieavgifter som betalas in verkligen används på det sätt som är avsett, nämligen för tillsyn och kontroll. Detta har ju inte varit fallet som granskningen omfattar. kritik faller naturligtvis tungt på den tidigare regeringen och dess samarbetspartier som har haft ansvaret . Men det är glädjande att det nu finns en enighet i betänkandet när det gäller den nuvarande regeringens sätt att arbeta med de förbättringar som är nödvändiga. Det är viktigt att de förslag och överväganden som regeringen ska återkomma till med blir tydliga och kraftfulla. Det måste vi bevaka. Utredningen om tillsynsverksamheten, arbetsfördelningen och avgiftsfrågan måste arbeta skyndsamt eftersom utmaningarna är stora, inte minst när det gäller genomförandet av Reach. Det är utmärkt att regeringen i Kemikalieinspektionens regleringsbrev har satt nya och ambitiösa mål för den operativa tillsynen. Den obehagliga sanningen är ju att vi lever i ett kemikaliesamhälle som ingen har någon fullständig kunskap om eller kontroll över. En mer eller mindre diffus mängd kemikalier det handlar kanske om hundratusentals ämnen omger oss i vår vardag, finns i vår mat och i våra kläder. De tränger sig objudna in i våra kroppar och ockuperar vårt blod. Detta kräver myndigheter med stor kapacitet och kompetens, forskning i världsklass och en lagstiftning som kan ge stöd för arbetet med att skydda hälsa och miljö. Detta för mig in på de motioner och reservationer som betänkandet också behandlar. Här tas bland annat EU:s beslutade kemikalielagstiftning Reach upp. Den träder ju som bekant i kraft , även om den är beslutad tidigare. Vi är många som önskar att förslaget skulle ha varit mer långtgående det var den svenska positionen som det fanns en stor enighet om inte minst när det gäller substitution, antalet ämnen och vilka volymer som ska gälla liksom informationskraven för varor. Men finns en samlad lagstiftning på plats som trots sina brister bedöms kunna bli ett instrument för att skärpa kemikaliepolitiken i jämförelse med nuvarande ordning. De stora partigrupperna i röstade ju också tillsammans för den kompromiss som efter mycken möda hade uppnåtts. Det är mycket viktigt att regeringen nu följer utvecklingen noga och medverkar till förbättringar av lagstiftningen vid första bästa tillfälle. Som jag ser det har regeringen ingen annan uppfattning om detta, men det är rimligt att Reach får träda i kraft och börja gälla innan beslutar om tillkännagivanden i syfte att ändra den mödosamt framförhandlade lagstiftningen. Medvetenheten om hur andra farliga ämnen, exempelvis bromerade flamskyddsmedel, påverkar människor och miljö ökar. De riskbedömningar som görs inom EU pekar också på allt fler ämnen som behöver fasas ut därför att de har de egenskaper som bedöms som särskilt farliga och som ger skäl att fasa ut dem. kommer även fortsättningsvis, och inom regeringssamarbetets hank och stör, att arbeta för att så många som möjligt av de här farligaste ämnena förbjuds. I övrigt delar jag, fru talman, blytunga argument i ammunitionsfrågan, och med det anförda vill jag yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på samtliga reservationer. 150 (): Ledamöter av och goda miljövänner! Tack för en bra miljöpolitisk debatt. Jag kommer nog att snacka om mindre blyhagel. Vi har diskuterat miljökvalitetsmålen om en giftfri miljö . Vi har höjt ribban och drivit de här frågorna hårt. Vi har gjort det på bra sätt här i . Jag har följt den debatten väl. Vi förbjöd bly i ammunition av den anledningen att vi spred bly i , som företrädare sade. Vi spred bly på alla sportskyttebanor, lerduve- och trapbanor som snackade om alldeles . Det var oansvarigt. Det ska förbjudas. Aktörerna i sektorn har tagit sitt ansvar. Det står i betänkandet att av hagelammunitionen på jakt- och sportskyttebanorna försvinner. Jag påstår att det är . Vi har fasat ut bly mot stål. Det har vi gjort av två anledningar, nämligen gott miljötänkande från jägare och sportorganisationer samt att stålhaglet är billigare. Det går att träna vid fler tillfällen tack vare att ammunitionen är lite billigare. Men det har varit ett problem att fasa ut blyet när det gäller kulammunition. Det fanns inga fullgoda alternativ, och det finns fortfarande inte några riktigt fullgoda alternativ . Det var därför som den förra regeringen drev att vi fick ha dispenstrappor för att industrin skulle hänga med i utvecklingen. Vi har en världsledande industri i när det gäller att tillverka just kulammunition. Den ska vi vara rädda om. Den är väldigt viktig för framtiden. Fullgoda alternativ finns alltså inte , och forskning måste pågå. Jag hoppas att den nuvarande majoriteten tar med sig detta i den diskussion som kommer att föras . Det har kommit en helt ny diskussion i betänkandet som inte har funnits tidigare. Jag tror att jag får lov att citera från s. 10 och en bit upp på s. 11. Där står det: När det gäller användning av blyhagel vid jakt föreslås en total utfasning men att förbudet bör genomföras i två delar. Först bör förbud mot användning av blyhagel vid fågeljakt beslutas. Efter en utvärderingsfas, vilken kan uppskattas till , bör ett totalt förbud införas, dvs. förbud mot blyhagel även vid jakt på däggdjur. Då hamnar vi i en helt annan situation när det gäller den jakttradition som vi har i . Jag är övertygad om att de 300 000 utövarna kommer att börja undra om vi inte har gjort tillräckligt när vi fasade ut blyet från skjutbanorna. Har vi inte gjort tillräckligt när vi har satsat på forskning när det gäller kulorna? Här är vi på väg att tappa all jakt på vilt med hagel . Det är en utveckling som jag, jägare och sportskyttekåren har stor anledning att vara orolig för. Jag vill veta vad företrädarna för regeringen har att tillägga i den delen. I detta anförande instämde och i (båda s). 151 () replik: Det är precis så som pekar på här. Han relaterar det korrekt från talarstolen. Men detta är en hänvisning till den konsekvensutredning som den förutvarande regeringen har tagit fram och ingenting annat. Det får under inga omständigheter uppfattas som något förslag. Alliansens partier i miljö- och jordbruksutskottet har, som jag har sagt tidigare här, samma uppfattning som finns i den reservation som Socialdemokraterna har här. Jag utgår ifrån att regeringen kommer att värdera den typ av resonemang som både och jag, för alliansens räkning, för när man läser svaren från de här remissinstanserna. Men det är helt rätt att rapportens förslag innebär ett totalförbud mot bly i hagel. Det är min bedömning att det, inte minst av djuretiska skäl, inte kommer att bli speciellt bra. Den enda som har haft synpunkter som visar på en vilja att ha kvar det precis som det är är representanten från här i debatten som vill att man ska totalförbjuda blyet. Då tar man ett oerhört stort djuretiskt ansvar på sig. Då säger man underförstått att vi accepterar att vi använder sämre möjligheter än vad som står till buds för att avliva vilt. 152 () replik: Om det är så att den här utredningen ska beslutas av regeringen tycker jag nog att kammaren ska följa förslag och ställa sig bakom reservation nr 1 så att regeringen verkligen får klart för sig att det finns en markerad majoritet för de tankar som tydligen finns i miljö- och jordbruksutskottet. Är det så att frågan inte kommer tillbaka för att behandlas i , vilket jag misstänker när jag läser utskottets ställningstagande, så är min rekommendation till kammaren att ställa sig bakom reservation 1. Jag vill definitivt göra det, vilket jag vill få fört till protokollet, och jag lämnar öppet för och allianskamraterna att göra detsamma. 153 () replik: Jag är alldeles övertygad om att i det kammarprotokoll som kommer att bli resultatet av resonemanget här kommer det att framstå fullständigt klart dels var de fyra allianspartierna står, dels var det stora, mäktiga socialdemokratiska partiet står och dels möjligen också var står jag säger möjligen. Det är ju en fantastiskt bred uppslutning i den här frågan, och jag kan lova en sak. När Socialdemokraterna var i regeringsställning tror jag att ni hade en skärpt uppmärksamhet på vad som hände i de olika departementen. Är det någonting jag kan lova så är det att vi kommer att ha samma skarpa kontroll på att regeringen gör det vi förväntar oss. Vi får aldrig glömma att det är som bestämmer över regeringen. 154 () replik: Jag får tacka så mycket för debatten. Jag ska också följa den här debatten , och längre fram också för den delen, på ett aktivt sätt. Jag har fullt förtroende för att kommer att göra det i utskottet också. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas ) Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2006/07:MJU6 Livsmedelssäkerhet. 155 (): Detta betänkande behandlar motioner från allmänna motionstiden /07, och handlar om livsmedelssäkerhet. Motionsyrkandena handlar om livsmedelsinformation främst ursprungsmärkning och innehållsmärkning vegetarisk kost, livsmedelshygien, småskalig verksamhet med mera. Samtliga avstyrks med olika motiveringar. Det finns elva reservationer och ett särskilt yttrande från Socialdemokraterna om transfetter. Vi socialdemokrater står bakom alla våra reservationer och det särskilda yttrandet, men vi kommer för tids vinnande endast att yrka bifall till reservationerna nr 1, 9 och 11, som vi delar uppfattning om tillsammans med Vänstern och de gröna. Vidare har vi som sagt ett särskilt yttrande om transfetter, vilket det finns all anledning att ta del av också. i skickade , , ett brev till de svenska livsmedelsföretagen med ett förslag om bättre analys av näringsinnehållet i frukt och grönsaker. har låtit undersöka vitamin- och mineralnivåerna i fryst broccoli och funnit att de varierar rejält. Ett lotteri kallar föreningen det och påpekar att konsumenterna måste få veta vad det är som de betalar för. Detta initiativ från i är gott, och det lär följas av flera på andra håll. Kraven på den mat vi äter, på dess säkerhet och dess näringsinnehåll, på dess kvalitet, ursprung och tillverkningssätt, fortsätter att öka. När vi socialdemokrater i våra reservationer till dagens betänkande konstaterar att kunskaper om råvarans ursprung och innehåll ger tryggare konsumenter gör vi oss till tolk för en stadigt växande folkrörelse. Som konsumenter vill vi kunna göra aktiva val, och vi vill kunna öka vår makt över livsmedelshandlarnas utbud. Framför allt vill vi inte vilseledas av varumärkningar som är halvkvädna, svåra att tyda och i värsta fall rent osanna. En obligatorisk ursprungsmärkning för råvaror, beredda produkter och maträtter som serveras i restauranger och storhushåll bör alltså vara en självklarhet. Enligt min mening bör detta också omfatta skolor, sjukhus och äldreomsorg, oaktat om man ska betala för maten eller om man så att säga får den gratis. En tydlig ursprungsmärkning bör också ses som en konsekvens av EU:s förbättrade regelverk på livsmedelsområdet, ett arbete där den tidigare socialdemokratiska regeringen var pådrivande. Tilläggas kan att många aktörer inom det svenska lantbruket gärna skulle se en utvecklad ursprungsmärkning. Marknadsföringen av de inhemska varorna skulle underlättas. Det går bra för den svenska livsmedelsexporten. har exporten av livsmedel mer än tredubblats, från 10 miljarder till . , 2006, sålde vi alltså mat och dryck till utlandet för . Det är en imponerande siffra. Livsmedelssektorn har alltid dominerats av små företag. hade av företagen färre än 50 anställda. Men är det de stora företagen som står för den största delen av exporten. Det finns sålunda en stor potential för ökad export inom den småskaliga livsmedelsverkssektorn. Den svenska modellen, det vill säga säkra livsmedel, miljöhänsyn och god djuromsorg, har bidragit till ett ökat mervärde inom verksamheten. Konkurrenskraften hos svenska varor utomlands stiger och skapar positiva associationer till . Därtill bidrar den småskaliga livsmedelsproduktionen och livsmedelsförädlingen till att göra besöksnäringen och naturturismen mer attraktiv. Den socialdemokratiska regeringen ville satsa stort på att främja exporten av svenska ekologiska livsmedel. påbörjade till exempel ett arbete med att hjälpa de svenska ekoföretagen att lättare nå exportmarknaden. I den nya moderatledda regeringens första budgetproposition föreslogs, efter socialdemokratisk modell, totalt till åtgärder inom livsmedelsområdet. Tonvikten läggs på den regionala utvecklingen av livsmedelsförädlingen. Det blir nu intressant att se om regeringen fortsätter att följa det socialdemokratiska initiativet. Är den ekologiska produktionen fortfarande attraktiv för en moderatledd regering? Orkar jordbruksministern driva igenom en översyn av livsmedelslagen så att den bättre anpassas till småskalig produktion, ekologisk utveckling och förädling av livsmedel? Detta är viktiga och absolut berättigade frågor. Hotet mot folkhälsan, ohälsan, är ett stort problem. som alltför många människor svälter är över en miljard av världens barn och vuxna överviktiga. Fem av de tio enskilt största riskfaktorerna för sjuklighet och död i i-länderna är direkt kopplade till ohälsosamma matvanor: högt blodtryck, högt kolesterol, övervikt och lågt intag av frukt och grönsaker. Förutom mänskligt lidande medför våra ohälsosamma matvanor stora samhällskostnader direkta sjukvårdskostnader, men också kostnader för sjukfrånvaro och förtidspensioner. Därtill finns ytterligare en anledning till att vi tycker att livsmedelsinformation är en viktig fråga. Ohälsan är en klassfråga, och denna fråga måste tas på ett mycket stort allvar. Det är inte en fråga om att ha en övertro på att marknadskrafterna löser ohälsoproblematiken, utan samhället måste alltid ta ett stort ansvar, inte minst ur ett konsumentperspektiv. Socialt utsatta människor drabbas oftast hårdast. Vi vet att resurssvaga kommuner har större andel överviktiga invånare än resursstarka kommuner. Ungdomar med lågutbildade föräldrar och lägre inkomster har mer oregelbundna matvanor och äter mer onyttig mat än ungdomar med högutbildade föräldrar. Livsmedelsproducenter, dagligvaruhandel och marknadsföring har här ett stort ansvar. Genom sin produktutveckling, utformning av förpackningar, exponering av produkter, portionsstorlekar, prissättning med mera, bidrar de faktiskt till problemen. Men de är också en del av lösningen. Genom en förändrad marknadsföring, till exempel förbättrad information om sockerfattiga produkter, lägre saltinnehåll och upplysning om transfetter, ges konsumenterna en möjlighet att välja. Inte minst kan det för olika personer av hälsoskäl vara livsviktigt att känna till vad maten innehåller. Personer med olika sjukdomsbilder måste känna till vad produkterna innehåller, annars kan det innebära en fara för livet för dem. Exempel är allergier av olika slag mot mat man inte tål. Det är viktigt att bra mat syns. Avslutningsvis vill jag rikta ett särskilt tack till för engagemanget kring transfetter. Inte minst de senaste dagarnas debatt i samhället pekar på mediernas och människors intresse att diskutera innehållet i vad vi äter och det sätt det framställs på. Kanske kan denna debatt också ge en nystart för hela problematiken med mättade fetter, både när det gäller härdade fetter och animaliska fetter. Den kanske också kan vara ett steg mot vad gäller intag samt det Efsa, Safety Authority, för fram i sin utvärdering av transfettsyrornas effekter på hälsan. 156 (): Detta betänkande handlar om hur vi kan säkerställa bra livsmedel för konsumenterna. I ordet bra vill jag inkludera livsmedel som är näringsriktiga, hälsosamma och med liten negativ miljöpåverkan vid framställning, transport och distribution. Ett bra livsmedel är också ett livsmedel som människorna känner förtroende för, och det är märkt på ett sådant sätt att vi har möjlighet att göra egna val huruvida vi vill konsumera det eller inte. Det här området är i stort sett totalharmoniserat inom EU. När det gäller märkning av livsmedel är EG-direktivet om märkning och näringsvärdesdeklaration under omarbetning av kommissionen. Förslag väntas i slutet av detta år. Reglerna ska säkerställa att alla livsmedel som släpps ut på marknaden ska vara säkra för konsumenterna, men naturligtvis är det vi enskilda konsumenter som slutligen avgör vad vi äter. Där har vi nog lite till mans och kvinns en del att tänka på. Som framgår av betänkandet följer av den svenska befolkningen kontinuerligt fyra viktigaste kostråd gällande frukt, fisk, fullkorn och fettyper. Jag vill i övrigt begränsa mig till de olika yrkandena i ärendet. För tids vinnande klargör jag att jag naturligtvis står bakom de reservationer som formulerat i betänkandet men begränsar mig i kammaren till att yrka bifall endast till reservation nr 3, som innebär bifall till vårt yrkande nr 4 om västsahariska produkter i motion U201. Det är alltså en utrikesmotion om syn på det västsahariska folkets kamp för nationellt självbestämmande. Det innehåller dock detta yrkande, som handlar om att i EU ska kräva att de produkter som kommer från västsahariskt territorium och västsahariska fiskevatten ska vara försedda med korrekt ursprungsmärkning. Den folkrättsligt korrekta ursprungsmärkningen för dessa produkter är alltså inte utan , eftersom folkrättsvidrigt ockuperar . Vi stöder i sak även reservation nr 1 om tydligare ursprungsmärkning av livsmedel, bland annat produkternas ursprungsland och var de är förädlade. Likaså stöder vi reservation nr 5 om tydlig och lättförståelig kundinformation för att underlätta konsumentens möjlighet att välja näringsriktiga, hållbara och nyttiga livsmedel. När det gäller reservation nr 8 om transfetter i livsmedel står jag i stort bakom andemeningen i reservationen; särskilt gäller det förtydligandet om lagstiftning av konsumentinformationen. Reservationens skrivning om att helt förbjuda användningen av transfetter i vår egen livsmedelsproduktion kan jag dock inte stödja av olika anledningar. Bland annat finns det en oklarhet i begreppet. Det framgår av föredragningen i betänkandet att transfettsyror finns naturligt i våra livsmedel. I dessa debatter brukar det hänvisas till det danska exemplet med dess förbud mot transfettsyror. Det danska förbudet medger dock låga halter av transfettsyror. Sammanfattningsvis kan jag på grund av oklarhet i transfettbegreppet i motion, samt kravet på att helt utesluta transfetter, inte stödja reservationen. För övrigt har branschen själv kraftigt reducerat användningen av härdade transfettsyror. Jag stöder även reservation nr 9 som i sak är ett bifallsyrkande på en motion från och handlar om avståndsmärkning av livsmedel så att konsumenterna kan se hur långt varan transporterats. En sådan märkning skulle möjliggöra för konsumenten att göra ett medvetet val. Det är ett bra centerförslag som jag hoppas att och andra centerpartister kan stå fast vid. Slutligen, herr talman, stöder vi reservation nr 11 där det föreslås att livsmedelslagen ses över så att den blir bättre anpassad för mer småskalig verksamhet som bedrivs av mindre företag. 157 (): är inte kvar i kammaren. Jag hade tänkt tydliggöra för honom att jag tillhör ett grönt parti. Livsmedel är något som berör oss alla, och ska vi behandla livsmedelssäkerheten. Det är ett antal motioner som behandlas gemensamt, och därför blir det en spridning av ämnen i diskussionen. Men som så ofta annars, och som så mycket annat, hänger saker och ting ihop. Det vi människor äter blir en del av oss. Det är bränslet i våra kroppar. Att jag som vuxen individ anser att jag kan ta ett stort ansvar för det bränsle som jag behöver är kanske inte så mycket att orda om. Om jag besitter kunskapen om vad som är bra för mig och vad som inte är bra kan det ibland också bli riktigt klokt. Är man som jag intresserad av mat, något som jag alltid varit, är valet lätt. Alla är inte det. Alla kan inte ta del av informationen. Är man barn finns det så många viktiga saker att lära sig.