prot · GU0995 · 2007-04-20 00:00:00 — Ska vi göra det genom den arbetsmarknadspolitiska budgeten? Där är mitt svar i huvudsak nej. Det ska dock inte uteslutas. Vi har trots allt en del möjligheter till det, men det kan inte vara arbetsmarknadspolitikens kärnuppgift. Arbetsmarknadspolitikens kärnuppgift måste vara att förmedla arbete. 41 (): Ministern sade i sitt senaste inlägg att kommunerna ska ta över ansvaret för arbetsmarknadspolitiken. Jag hoppas att många hörde det. Det var väldigt tydligt. När det gäller försämringar, med tanke på den tidigare debatten, och om vi ska se en helhet på det arbetsmarknadspolitiska området vill jag säga att de försämringar som gjorts när man dragit ned på de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna är förödande för många människor. Vem ska göra förändringarna i vårt samhälle? Jag har träffat många företagare, och även de är oroade; de frågar sig om det finns pengar till kompetensutveckling och så vidare. För att återgå till frågan om klassmorfar och klassmormor anser jag att det är arbetsmarknadspolitiken som har ansvaret för dem som står utanför. Därför vill jag fråga : Är det inte bättre för dem som är 60-plus och inte får ett jobb att de får känna sig meningsfulla genom att vara ute i skolorna? Är det inte arbetsmarknadspolitikens ansvar att människor får känna att de har ett värde och att de, om de inte får ett jobb, ändå får göra något som bidrar till samhället, såsom att vara tillsammans med barnen och ungdomarna? Jag tänker på de samtal jag får om den här frågan och den oro och ledsamhet som många känner för att inte kommunerna ska ha ekonomi till att kunna göra denna positiva insats. Om det är så, med tanke på den politik som förs, att utjämningssystemet förändras kommer vissa kommuner i att få det mycket svårt. Alla kommuner kommer inte att kunna leva. Då blir det, ministern, svårt för en del. Om utjämningssystemet förändras så att tillväxtkommunerna inte får bidra till att hjälpa dem som inte har lika stor tillväxt kommer inte alla barn och unga att få samma möjligheter. Det är väl ändå ansvar att se till att alla i , oavsett var i landet man bor, ska ges samma förutsättningar och ha samma möjligheter. 42 Arbetsmarknadsminister (): inbjuder till en diskussion om det kommunala utjämningssystemet. Jag ska dock försöka hålla mig från det, för jag är verkligen ingen expert på det ämnet. säger också att vi kraftfullt dragit ned på antalet programplatser och att det är förödande. Vi ligger på 90 000 platser . Det är ungefär lika mycket som 2003. Då hette statsministern . Att beskriva detta som en katastrof tycker jag är att ta i. Dessutom har vi ett betydligt bättre arbetsmarknadsläge nu än vi hade 2003. Man ska nog inte överdriva det. Om vi börjar med utgångspunkten i resonemang, alltså klassmorföräldrarnas viktiga bidrag till skolan, så är den god. Tyvärr landar hon i en annan diskussion, nämligen att det alltid är Ams som ska fixa till eller betala det hela. Jag tycker att man måste skilja på om utgångspunkten är den enskilde plusjobbaren, som är klassmorfar eller klassmormor, eller om utgångspunkten är att lösa ett behov i skolan. Om utgångspunkten är att lösa ett behov i skolan är det lite grann en annan dimension, en annan diskussion. Jag kan hålla med om att det är bra med äldre i skolan, med människor som inte är anställda där, som deltar i undervisningen. Det kan gälla allt från klassmorföräldrar till att vi vanliga föräldrar tillbringar mer tid i skolan. Och det är, trots allt, skolans och därmed också kommunernas ansvar. Jag vill påpeka att nio av tio kommuner just nu går med vinst. Ett ansvar som vi dessutom delar med de ideella organisationerna, vilka de nu kan vara, är att vara mer synliga och mer närvarande i skolan. Utgångspunkten kan också vara att det är en arbetsmarknadspolitisk fråga. Det är inte okänt för eller kammaren att vi inte är positiva till plusjobben. Vi vill i stället se till att vi får reguljär sysselsättning, också för personer som har varit borta . Nystartsjobben är ett sätt att underlätta detta och hjälpa till så att så sker. De är som vilka jobb som helst på arbetsmarknaden, men man slipper arbetsgivaravgifterna . Om man är blir det till och med dubbelt. Det är också ett sätt att se till att man omfattas av en arbetsgemenskap och precis alla de andra saker som pekar på och som jag delar uppfattningen om. Det är alltid bättre att vara en del av en arbetsgemenskap än att stå vid sidan av. 43 (): Tack så mycket, ministern! Jag tänkte återigen hänvisa till vad din kollega sade i talarstolen. Accessjobben på kulturområdet, som även den nya regeringen står bakom, är riktiga plusjobb. När Socialdemokraterna styrde var det inte riktiga jobb. Jag får väl hoppas att ministern tar till sig det uppror som sker i landet med anledning av det som jag har belyst rörande klassmorfäder och klassmormödrar. Det kan hända att Littorin säger: Det här med plusjobben i skolan är väldigt bra, för nu är det den moderatledda regeringen som styr. Då är det en helt annan sak. Jag tycker i alla fall att dessa frågor är otroligt viktiga. Vi står lite olika ideologiskt, jag och Littorin, och har lite olika framtidsvisioner för hur man skulle kunna lösa problematiken. Jag tycker inte att de som står utanför ska få det tuffare, utan de ska kunna känna sig delaktiga och komma vidare i livet. Vi får återkomma till företagsamheten, ministern. Det ser förtvivlat ut. Det finns inga kompetensutbildningar längre. Jag har någonting från till dig. Barnen i skolan i genomförde väldiga demonstrationer om just bevarandet av klassmorfäderna och klassmormödrarna. De har engagerat sig mycket. Även befolkning har gjort det. Man var för ett litet tag sedan nere och hälsade på Socialdemokraterna på Dalabänken. Jag lovade att i denna debatt överlämna en sak till ministern. Jag överlämnar till dig namnunderskrifter från om att rädda klassmorfar. (Arbetsmarknadsminister (): Tack, snälla du!) Vi får väl se. Om ett tag kanske Littorin står här i stolen och säger: Det här med klassmorfar och klassmormor är väldigt viktigt. Det är klart att vi ska satsa på plusjobb. Precis som vi har ändrat oss i kultursektorn med accessjobben kommer alliansen och den moderatledda regeringen att ändra sig här och se till att klassmorfäderna och klassmormödrarna får vara kvar i skolan. 44 Arbetsmarknadsminister (): Tack för detta, ! Jag hoppas att de som sitter och tittar på ändå känner att det finns en enighet oss emellan när det gäller vikten av äldres engagemang i skolan. För det gör det. Det är viktigt att hitta vägar in och att man som förälder kan känna den trygghet det innebär att veta att barnen har andra vuxna i skolan, som har tid för dem. Det tycker jag är oerhört viktigt. Det som möjligen skiljer oss åt är frågan om hur detta ska bekostas. Det är ju det det handlar om. Min utgångspunkt är återigen att arbetsmarknadspolitiken måste fokuseras på det som är kärnuppdraget: att förmedla arbete och förbereda dem som har stått långt från arbetsmarknaden för reguljär sysselsättning. säger att utbildningarna i princip har upphört. Det finns 90 000 platser inom ramen för Ams för att göra den typ av insatser som efterlyser i andra delar av arbetsmarknadspolitiken. Det är ungefär lika mycket som det var 2003, när det var ett helt annat arbetsmarknadspolitiskt läge. Det är att tänja lite på sanningen att säga att det inte finns någon arbetsmarknadspolitisk utbildning. Jag skulle välkomna om de ideella föreningarna och organisationerna i landet, gärna tillsammans med kommunerna, kunde sätta sig ned och fundera på hur man kan öka, förbättra och fortsätta ett gott samarbete mellan skolan och den värld som finns utanför, inte minst för att ha möjlighet att behålla äldres delaktighet och klassmorföräldrarna. Jag tycker personligen som förälder att det skulle kännas välmotiverat. Jag tycker dock inte att arbetsmarknadspolitiken ska lösa alla problem här i världen. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2006/07:435 om föräldraledighet och lägre a-kassa 45 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig vad jag har vidtagit för åtgärder för att analysera effekterna av den ändrade beräkningen av inkomst och arbetstid i arbetslöshetsförsäkringen och vilka åtgärder jag avser att vidta för att förhindra att de nya reglerna blir en fälla för föräldrar såväl ur ett ekonomiskt perspektiv som ur ett jämställdhetsperspektiv och ett arbetsmarknadsperspektiv. Precis som påtalat infördes ett nytt beräkningssätt av normalarbetstiden . Motivet för detta var bland annat att stärka arbetslöshetsförsäkringens roll som omställningsförsäkring men även att den sökandes stadigvarande inkomst som han eller hon tidigare uppburit ska återspeglas i nivån på den ersättning som lämnas. Rent allmänt innebär den nya beräkningsgrunden att normalarbetstiden numera beräknas i stället för som var huvudregeln. Det nya beräkningssättet behöver inte medföra att en sökande som före arbetslösheten varit borta från arbetet enstaka dagar till följd av vård av sjuka barn får en lägre ersättning än vad som skulle ha lämnats enligt den tidigare beräkningsregeln. Det kan snarare medföra att frånvaron inte får samma effekt på den ersättning som lämnas. Det har sin förklaring i att beräkningen av normalarbetstiden numera sker i stället för de tidigare sex månaderna. För de familjer som har barn som drabbas av en längre tids sjukdom eller för den som före sin arbetslöshet varit föräldraledig är reglerna om överhoppningsbar tid fortfarande oförändrade med undantag för att det skett en förändring vad det gäller längden som kan undantas ramtidsberäkningen. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, IAF, har i sitt regleringsbrev för fått i uppdrag att analysera hur förändringarna med anledning av propositionen En arbetslöshetsförsäkring för arbete (prop. 2006/07:15) påverkat arbetslöshetsförsäkringen. Mot bakgrund av ovanstående anser jag att det inte finns något behov av att vidta några ytterligare åtgärder i aktuella hänseenden. 46 (): Jag tackar ministern för svaret. Jag måste börja med att berätta vilken bild svaret väckte hos mig när jag läste fjärde stycket, som börjar med Det nya beräkningssättet. Det gäller föräldraledigheten. Den bild som jag fick var från en tecknad film om Lejonkungen och hans kompisar, som brukar säga hakuna matata inga bekymmer. De vägrar att se problemen. Regeringen har genomfört våldsamma förändringar i arbetslöshetsförsäkringen, dels genom att sänka ersättningsnivåerna, dels genom att införa hårdare villkor för att över huvud taget få ersättningen, men även, som i det här fallet, genom att ändra beräkningsgrunden för a-kassan. Man säger att det nya beräkningssättet inte behöver medföra att det blir lägre ersättning om man har varit hemma för vård av barn. Men i verkligheten är det så att borttagningen av en hjälpregel medför att all obetald frånvaro direkt påverkar beräkningen av normal arbetstid, dagförtjänst och dagpenning. Man räknar bara på den faktiska arbetade tiden. Om man är hemma för att vårda barn arbetar man inte. Det ingår inte i den faktiska arbetade tiden. Jag vill ta ett exempel. har 18 000 i lön och har två barn, , som går på dagis. Hennes inkomst är alltså 18 000. Hon är föräldraledig för att kunna kombinera mammarollen och arbetet. Hennes barn blir ibland sjuka. De har ont i magen, de är förkylda. är hemma för vård av barn . Enligt den gamla modellen får , enligt den nya modellen . Om blir uppsagd får hon en dagpenning på , enligt den gamla modellen , enligt den nya modellen . Då är det så att sänker regeringen nivå till . Då blir det jämfört med de . Det innebär att går miste om minst. För vad då? För att hon har vårdat sina barn hemma. Det tycker jag inte är någon familjepolitik som man kan vara stolt över. Det är snarare en förlamad familjepolitik än en familjepolitik som man kan vara stolt över. Vad säger ministern om det här? 47 Arbetsmarknadsminister (): Det nya sättet att beräkna normalarbetstiden behöver inte medföra att sökanden får det sämre, som i exemplet med som tar upp. Utgångspunkten i varje enskilt ärende är ju beroende av ett antal faktorer, som antalet timmar med frånvaro under en viss kalendermånad, mängden arbetade timmar under den månad då sökanden har varit frånvarande och hur frånvaron är förlagd . Vi anser att beräkningen av normalarbetstiden ska göras på den genomsnittliga arbetstiden . Tanken är alltså att den stadigvarande inkomst man uppburit innan arbetslösheten ska återspeglas i nivån på den ersättning som lämnas. Det innebär att den som arbetat i liten omfattning får en lägre ersättning oavsett vad orsaken är. Å andra sidan har man på sig att uppfylla villkoren. Den hjälpregel som hänvisar till är ju en föreskrift från IAF, så den väljer jag att avstå från att kommentera. Mitt svar till i det här fiktiva exemplet är naturligtvis, och kommer ni att le lite grann, för jag har sagt det förut, att man ska ha ett jobb att gå till. Det är naturligtvis syftet med hela politiken att hjälpa till med detta. Det är därför vi till exempel satsar 9,8 miljarder på en jobb- och utvecklingsgaranti för den som har varit arbetslös länge, för att underlätta återinträdet på arbetsmarknaden. 48 (): får alltså gå till jobbet och treårige får ta hand om sig själv hemma. Det är det som blir svaret. Fru talman, jag blir verkligen upprörd av det svaret, att säga till att hon ska gå och jobba. Du ska inte ta hand om ditt sjuka barn, utan du ska gå till jobbet och jobba. Någon gräns tycker jag måste finnas, något mänskligt sätt att se på familjepolitiken måste vi ändå ha. I det här fallet, som har skrivit om, får sänkt inkomst på grund av att hon har varit hemma och vårdat sitt barn. Och det svar ministern ger är: Gå till jobbet. med sina 18 000 har inte råd att anlita någon som ska passa hennes barn medan barnet är sjukt och hon ska jobba. Det är faktiskt en rättighet att vara hemma med vård av barn och då undrar jag över detta. De här nya reglerna blir helt omöjliga att förutse. Det krävs detaljkunskap hos småbarnsföräldrarna för att de ska kunna förstå hur de påverkas när de är hemma med sina sjuka barn. Hur påverkas deras framtid då om de blir uppsagda? Det är detta det handlar om. Och det går inte att förutse på vilken nivå man kommer att hamna på grund av hur många dagar man har varit borta för att vårda sitt sjuka barn. Det här motverkar kraftigt familjepolitiken. Det här är något som måste ändras. Man ska inte vänta på att någon utreder det. Det är något som drabbar föräldrar, som drabbar familjepolitiken. Det vi har sett av familjepolitiken och alliansen är att ett antal ministrar sitter i tv-soffor och skriver på debattsidor och tänker högt. Det finns inga konkreta förslag förutom att man demonterar den familjepolitik som vi socialdemokrater hade. Man demonterar den kraftigt med sådana här förslag. Om man kan bli uppsagd ska man inte ens våga vårda sitt eget barn hemma för sjukdom för att arbetsmarknadsministern säger: Du ska gå till jobbet. Det är mycket upprörande, fru talman! 49 Arbetsmarknadsminister (): Då tror jag missförstod mig. Det är klart att för den som har varit borta från arbete med anledning av vård av sjuka barn eller föräldraledighet är reglerna om överhoppningsbar tid oförändrade med undantag för att ramtiden är lite kortare. Men den är fortfarande ganska lång. Det gör att det finns en möjlighet att se till att lösa just den här typen av problem, som med i det här exemplet. Man har på sig att uppfylla villkoren. Jag menar alltså att det, inom det regelverk som finns, finns en möjlighet att lösa det exempel som lyfte fram på ett sådant sätt att inte ska bli drabbad på det sätt som antyder. 50 (): En gång till: Inga bekymmer alltså, trots alla som pekar på det här. Arbetslöshetskassornas samordningsorganisation pekar på det här. pekar på det här. Det är inga bekymmer för ministern att alla pekar på den här problematiken. Man vägrar som sagt att se att det här är ett bekymmer. Det är ett bekymmer för småbarnsföräldrar. Det kommer att slå sönder den familjepolitik som vi har byggt upp. Det här är en allians som är förlamad på familjepolitikens område, helt och hållet förlamad. Det är bara enstaka utspel i tv-soffor som man kan räkna med att alliansen kommer med. har man haft både hösten och vårpropositionen på sig, och det enda man har gjort är att man har demonterat den familjepolitik som har varit. Det är inga framsteg utan bara steg bakåt långt bakåt i tiden. Jag funderar på om vi under de här fyra åren kommer att uppleva några framsteg i familjepolitiken. Eller blir det av tv-debatter med högt tänkande från ministrarna och allianspartierna? Under den tiden kommer många föräldrar att bli drabbade av den politik som alliansen för. Man ska inte ens kunna vårda sitt barn utan att det blir konsekvenser. 51 Arbetsmarknadsminister (): Återigen: Inga förändrade regler om den överhoppningsbara tiden. Det är det första. För det andra: är det för att uppfylla ramvillkoren. För det tredje: IAF, Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, kommer under det här året att analysera konsekvenserna och rapportera till oss. Skulle det visa sig att det finns utrymme för förändringar eller förbättringar ska jag naturligtvis ha ett öppet sinnelag för detta. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2006/07:458 om medlemsras i a-kassorna 52 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att återupprätta förtroendet för arbetslöshetsförsäkringen och förhindra ytterligare avhopp. Inledningsvis vill jag framhålla att de siffror som nämner inte är några definitiva siffror. De korrekta siffrorna över antalet personer som uteslutits med anledning av att de inte betalat sin medlemsavgift för januari månad 2007 kan inte presenteras innan arbetslöshetskassorna tagit ställning i dessa ärenden. Först när så skett och arbetslöshetskassorna sammanställt sin medlemsstatistik får vi kunskap om de korrekta siffrorna. Detta kommer att ske . Jag har i olika sammanhang uttalat mig om värdet av att vara med i arbetslöshetsförsäkringen, och det är en åsikt som jag står fast vid. Arbetslöshetsförsäkringen är en grundläggande och viktig del i det svenska välfärdssystemet. Behovet av ett gott ekonomiskt skydd vid arbetslöshet gäller alla på arbetsmarknaden. Regeringen avser som tidigare aviserats att tillsätta en utredning om en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. 53 (): Jag tackar för svaret på min interpellation. Jag noterar att arbetsmarknadsministern fortsätter att slå ifrån sig och bagatellisera de massavhopp som sker från a-kassan. De siffror jag presenterar är siffror som Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen har sammanställt om dem som inte har betalat avgiften för januari. Det är personer, som det i varje fall förefaller , inte längre kommer att vara med i arbetslöshetsförsäkringen. Vid tiden för den särskilda debatt om avhoppen i a-kassan som vi hade i kammaren var beräkningen att ungefär 40 000 personer skulle ha lämnat a-kassorna. Då hävdade ministern att det inte vara några alarmerande siffror och att oppositionen blåste upp problemet och så vidare. Det är ganska logiskt när nu beräkningarna ligger på uppemot 335 000 personer att återkomma till ministern, som jag nu gör, och fråga: Kan det anses vara ett problem att så många personer nu inte omfattas av arbetslöshetsförsäkringen? Är det ett problem för regeringen och ett problem som regeringen anser sig ha ett ansvar för? ger egentligen inget svar på den frågan. Han hänvisar återigen i allmänna ordalag till att han tycker att det är jätteviktigt att människor är med i a-kassan och att det är en viktig försäkring. Det tycker jag också. Det är därför jag ställer de här frågorna. Han aviserar vidare att det kommer att tillsättas en utredning om en obligatorisk a-kassa. Det är inte heller riktigt svar på frågan. Vad ministern undviker att nämna i svaret är att sedan jag ställde min interpellation har regeringen föreslagit ytterligare två förändringar i regelverket för a-kassan. Det är inga små förändringar. Man kan nog misstänka att de förändringarna också kommer att påverka anslutningsgraden till a-kassan. Först och främst ska medlemmar i a-kassan som är få en kortare a-kasseperiod än resten av försäkringskollektivet. Regeringen föreslår att nedtrappningen av ersättningen för ungdomar i a-kassan ska ske mot för resten av arbetskraften och att ersättningen ska ned till . Ungdomar ska alltså diskrimineras i a-kassan och få en sämre försäkring än de som är trots att de betalar samma summa pengar. Denna diskriminering av unga i a-kassan, är det en åtgärd som ministern tror kommer att minska avhoppen från a-kassan och stärka förtroendet och legitimiteten i försäkringen? I vårpropositionen föreslår regeringen ytterligare en förändring i a-kassan. Differentieringen av avgifterna mellan kassorna beroende på arbetslöshetsnivå i respektive kassa ska ökas ytterligare. Det kommer alltså att bli ännu dyrare än att vara med i en a-kassa där många är arbetslösa. Då måste man igen fråga sig: Är detta en åtgärd som ministern har beslutat vidta i syfte att minska avhoppen från a-kassan och stärka förtroendet och legitimiteten i försäkringen? De är nämligen de enda två konkreta förslagen om förändringar i a-kassan som jag ser som möjligtvis skulle kunna vara det som stillar även ministerns påstådda oro för att alla inte vill vara med i arbetslöshetsförsäkringen. 54 Arbetsmarknadsminister (): IAF har inte rapporterat till regeringen om uppgifterna per . De uppgifter vi har är de som vi har fått läsa oss till i till exempel TT-telegram i går. När ställde sin interpellation och lyfter fram siffran på 335 000 personer är det klart att det finns anledning att vara orolig. TT-sammanställningen i går visade på 56 300 personer. Det finns onekligen en viss diskrepans mellan den upprördhet som visar och de faktiska siffror som ännu så länge ligger på bordet. Är det ett problem? Ja, det tycker jag att det är. Det är också därför som vi ända sedan start har sagt att vi vill genomföra en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. Vi vill göra det av flera skäl. Redan före förändringarna hade vi långt över 700 000 personer på svensk arbetsmarknad som inte hade en arbetslöshetsförsäkring. Jag tycker att det är otillständigt av två skäl. Det är dels för att vi har långt över 700 000 personer som inte har ett fullgott försäkringsskydd, dels för att vi har 700 000 personer på arbetsmarknaden av nästan fyra och en halv miljoner som inte är med och bidrar till de kostnader som finns och som också de borde ha en del av när det gäller arbetslöshetsförsäkringen. Därför är detta inte bra. Man kan spekulera en hel del i skälen till att de personer som vi nu ser lämna a-kassan gör det. Det är inte så underligt. Vi har säkert en del personer som inte längre uppfyller arbetsvillkoren, eftersom vi har skärpt dem. Det är klart att de ställer sig frågan varför de ska betala. Vi har säkert ett antal personer som befinner sig nära pensionsåldern som tycker att de kan behålla de pengar de får i jobbavdraget och i stället göra någonting annat för dem. Det kan säkert vara så att en del väljer att göra så i goda ekonomiska tider. Det visar också erfarenheterna från andra försäkringsbranscher. Det finns en tendens till att personer underförsäkrar sig. De tar inte risken att bli arbetslös på allvar. Goda ekonomiska tider med en växande arbetsmarknad spär på det. Vi vill återupprätta arbetslöshetsförsäkringen som en omställningsförsäkring. Den diskussionen har och jag med flera i kammaren haft flera gångar. Jag ska inte återupprepa det. Jag vill och tycker att det är viktigt att alla på svensk arbetsmarknad har en arbetslöshetsförsäkring. Ska man förenkla det kanske väl mycket kan man säga: Man måste ha en trafikförsäkring för att få köra en bil. Man borde ha en arbetslöshetsförsäkring när man har ett jobb. Det är någonstans en grundläggande del att också vara beredd att i ett försäkringskollektiv som består av alla anställda ta ett ansvar för en eventuell risk att bli arbetslös.