prot · GU09117 · 2007-05-31 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . Förste vice talmannen meddelade att () avsagt sig uppdraget som suppleant i . Kammaren biföll denna avsägelse. 3 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2006/07:570 Till Interpellation 2006/07:570 Människor med utländsk bakgrund som står längst bort från arbetsmarknaden av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor. () Enligt uppdrag och rättschef 2006/07:573 Till Interpellation 2006/07:573 Unga långtidsarbetslösa av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor. () Enligt uppdrag och rättschef 2006/07:583 Till Interpellation 2006/07:583 Vallöften till långtidsarbetslösa av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor. () Enligt uppdrag och rättschef 4 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Propositioner 2006/07:117 till socialförsäkringsutskottet /07:122 till civilutskottet Skrivelse 2006/07:130 till finansutskottet 5 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /07:NU12 och NU13 betänkanden /07:UU10 och UU8 6 § Beslut om ärenden som slutdebatterats SkU16 Skatt på trafikförsäkringspremier m.m. Återförvisningsyrkande (s) Proposition ställdes först beträffande det under överläggningen framförda yrkandet om återförvisning av ärendet till utskottet för ytterligare beredning. För bifall räckte att minst en tredjedel av de röstande anslöt sig till detta. Votering: 126 för bifall 164 för avslag 59 frånvarande Förste vice talmannen konstaterade att minst en tredjedel av de röstande hade bifallit återförvisningsyrkandet. Kammaren hade således bifallit återförvisning av ärendet till utskottet för ytterligare beredning. Partivis fördelning av rösterna: För bifall:106 s, 18 v, 2 mp För avslag:89 m, 22 c, 20 fp, 19 kd, 14 mp Frånvarande:24 s, 8 m, 7 c, 8 fp, 5 kd, 4 v, 3 mp Förste vice talmannen kallade på uppdrag av skatteutskottets ordförande skatteutskottet till sammanträde kl. 8.00 i skatteutskottets sessionssal. En skriftlig kallelse skulle delas ut till kammarens ledamöter. SkU18 Konkurrens på lika villkor i kontantbranschen 1. utskottet 2. res. (s, v) Votering: 165 för utskottet 124 för res. 60 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 m, 22 c, 19 fp, 19 kd, 16 mp För res. : 106 s, 18 v Frånvarande: 24 s, 8 m, 7 c, 9 fp, 5 kd, 4 v, 3 mp UbU13 Förbättrad ordning, trygghet och studiero i skolan Punkt 1 (Omhändertagande av föremål som tillhör elever) Propositioner ställdes först beträffande utskottets förslag till beslut och därefter i fråga om motiveringen. Förslag till beslut: 1. utskottet 2. res. 1 (v) Votering: 224 för utskottet 18 för res. 1 43 avstod 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag till beslut. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 75 s, 88 m, 22 c, 20 fp, 19 kd För res. 1: 18 v Avstod: 27 s, 16 mp Frånvarande: 28 s, 9 m, 7 c, 8 fp, 5 kd, 4 v, 3 mp och (båda s) anmälde att de avsett att rösta ja men markerats ha avstått från att rösta. Motiveringen: Godkännande av 1. utskottets motivering 2. motiveringen i res. 3 (s) Votering: 150 för utskottet 106 för res. 3 34 avstod 59 frånvarande Kammaren godkände utskottets motivering. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 m, 22 c, 20 fp, 19 kd, 2 mp För res. 3: 106 s Avstod: 2 m, 18 v, 14 mp Frånvarande: 24 s, 8 m, 7 c, 8 fp, 5 kd, 4 v, 3 mp Punkt 2 (Förflyttning av elever med hänsyn till övriga elevers trygghet och studiero) Propositioner ställdes först beträffande utskottets förslag till beslut och därefter i fråga om motiveringen. Förslag till beslut: 1. utskottet 2. res. 4 (v) 3. res. 5 (mp) Förberedande votering: 22 för res. 4 16 för res. 5 249 avstod 62 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 243 för utskottet 18 för res. 4 26 avstod 62 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag till beslut. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 s, 89 m, 22 c, 19 fp, 17 kd För res. 4: 18 v Avstod: 10 s, 16 mp Frånvarande: 24 s, 8 m, 7 c, 9 fp, 7 kd, 4 v, 3 mp () anmälde att han avsett att rösta ja men markerats som frånvarande. Motiveringen: Godkännande av 1. utskottets motivering 2. motiveringen i res. 6 (s) Votering: 150 för utskottet 106 för res. 6 34 avstod 59 frånvarande Kammaren godkände utskottets motivering. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 m, 22 c, 20 fp, 19 kd För res. 6: 106 s Avstod: 18 v, 16 mp Frånvarande: 24 s, 8 m, 7 c, 8 fp, 5 kd, 4 v, 3 mp UbU14 Vissa skolfrågor Punkt 1 (tidigare uttalanden om avstämningstillfällen i ) 1. utskottet 2. res. 1 (s, mp) 3. res. 2 (v) Förberedande votering: 128 för res. 1 19 för res. 2 137 avstod 65 frånvarande Kammaren biträdde res. () anmälde att han avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. Huvudvotering: 150 för utskottet 122 för res. 1 18 avstod 59 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 m, 22 c, 20 fp, 19 kd För res. 1: 106 s, 16 mp Avstod: 18 v Frånvarande: 24 s, 8 m, 7 c, 8 fp, 5 kd, 4 v, 3 mp Punkt 2 (tidigare uttalande om skriftlig information i samband med utvecklingssamtal) 1. utskottet 2. res. 3 (s, mp) Votering: 150 för utskottet 122 för res. 3 18 avstod 59 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 m, 22 c, 20 fp, 19 kd För res. 3: 106 s, 16 mp Avstod: 18 v Frånvarande: 24 s, 8 m, 7 c, 8 fp, 5 kd, 4 v, 3 mp Punkt 3 Kammaren biföll utskottets förslag. 7 § Bättre möjligheter till tidsbegränsad anställning Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande 2006/07:AU14 Bättre möjligheter till tidsbegränsad anställning (prop. 2006/07:111). 1 (): Jag tänkte just inleda med att säga att det är så trevligt att se mitt utskott så här samlat, piggt och fräscht. Det har inte att göra med om vi gjorde någonting annat , för vi var ju faktiskt i kammaren i går också. ser det ut som att alla börjar komma på plats efter voteringen. Dagens debatt ska handla om de förslag som regeringen lade fram i sin proposition Bättre möjligheter till tidsbegränsad anställning. Förslagen handlar om ändringar i lagen om anställningsskydd den som vi brukar kalla för LAS och semesterlagen. Debatten kommer även att handla om nya regler i förhållande till lagändringar som antogs av , då det var en annan regering och en annan riksdagsmajoritet. Det var regler som egentligen skulle ha trätt i kraft . Om nu i stället väljer att följa den nya utskottsmajoritetens förslag kommer alltså andra regler att börja tillämpas . Flera av er åhörare har säkert hört debatter tidigare som har handlat om rätt till heltid eller att man ska se till att säsongsjobben kan vara kvar. I arbetsmarknadsutskottets behandling återkommer naturligtvis denna diskussion. Den återfinns också i det betänkande vi har som grund, och den kommer säkert att förekomma i debatten som snart följer. I betänkandet finns det fem reservationer där olika partier redovisar varför de inte håller med om förslaget, inte minst till förmån för det beslut som den förra fattade . Skillnaderna i synsätt kommer att redovisas under den följande debatten. Liksom i går har vi också med oss arbetsmarknadsminister i debatten, vilket vi tycker är trevligt! 2 (): Inledningsvis vill jag yrka bifall till reservationerna 1, 2 och 3. Den moderatledda regeringen har rivstartat. Först av allt genomfördes ett jobbskatteavdrag som gynnar dem som redan har ett jobb och mest dem som har ett högavlönat jobb. Arbetslösa, sjukskrivna och pensionärer får inget. Arbetslösa drabbas dubbelt, för de får inget jobbavdrag och de får lägre ersättning. Dessutom har avgiften till arbetslöshetsförsäkringen ökat kraftigt som det har blivit svårare att kvalificera sig till försäkringen. Den har blivit en sämre försäkring som dessutom har blivit dyrare. De som har de lägst betalda jobben och de sämsta villkoren har ofta den sämsta arbetsmiljön. Regeringen lägger ned och genomför stora besparingar inom . Antalet inspektioner kommer att minska kraftigt. som detta sker tar regeringen bort fastighetsskatten och förmögenhetsskatten. Redan rika i storstädernas välmående kranskommuner gynnas, och klyftorna i samhället ökar. Man ger mer åt dem som redan har och mindre åt dem som har lite. Den moderatledda regeringens politik är orättvis, oansvarig och omodern. Regeringens politik följer en blå tråd hårdare krav och försämringar för de svagaste och skattelättnader för de gynnade. Denna politik får sin logiska fortsättning i propositionen Bättre möjligheter till tidsbegränsad anställning. De som har den svagaste ställningen på arbetsmarknaden är just de som har en tidsbegränsad anställning. Den förra, socialdemokratiska regeringen ville tillsammans med och stärka de visstidsanställdas möjligheter att få en tillsvidareanställning samt förenkla regelverket genom att minska antalet anställningsformer. Detta kommer inte att ske. De förslag som läggs fram av den moderatledda regeringen innebär kraftiga försämringar av anställningsskyddet jämfört med förra årets förslag. De fackliga organisationerna, framför allt LO och TCO, är mycket kritiska till förslagen, dels till förslagens innehåll, dels till beredningen av förslagen. Precis som när de mycket stora försämringarna i arbetslöshetsförsäkringen skulle hastas igenom ordnas även här pliktskyldigast en hearing med mycket kort remisstid, så kort att en grundlig beredning och analys av vissa av förslagen varit omöjlig. Vi socialdemokrater motsätter oss bestämt att tiden för automatisk övergång till tillsvidareanställning förlängs från 14 , speciellt eftersom förslaget innebär att olika former av visstidsanställning kan staplas på varandra så att tiden i otrygga visstidsanställningar kan uppgå . I och med detta urholkas LAS på ett sådant sätt att det är svårt att hävda att huvudregeln i LAS fortsättningsvis är tillsvidareanställning. Vi har svårt att se nödvändigheten i att underlätta visstidsanställningar. Problemet är ju det motsatta. Antalet personer med otrygga visstidsanställningar har ökat markant . Över en halv miljon arbetstagare, eller av arbetskraften, har visstidsanställningar. De mest otrygga formerna av visstidsanställningar, så kallad behovsanställning och timanställning, har ökat sin andel mest av de tidsbegränsade anställningarna. Ungdomar, kvinnor och invandrare är överrepresenterade bland tidsbegränsat anställda. Nästan hälften av de förvärvsarbetande kvinnorna under har tillfälliga anställningar, och bland kvinnliga medlemmar gäller det nästan var tredje anställd. Klass, kön och ålder är generellt avgörande för vilka som har tidsbegränsade anställningar. Det finns flera nackdelar med att ha tidsbegränsade anställningar. En nackdel är sämre löneutveckling, som leder till lägre sjuk- och arbetslöshetsförsäkring och lägre pension. Det är också svårare att få lån och hyreskontrakt. Tendensen med fler visstidsanställningar skapar ytterligare ekonomiska orättvisor mellan män och kvinnor, som består livet igenom. Visstidsanställda har ofta mindre stöd av sina chefer och mindre inflytande på jobbet, och det är av naturliga skäl svårare att ställa rättmätiga krav på arbetsvillkor och arbetsförhållanden. Redan tysta arbetsplatser riskerar att bli ännu tystare. Ett vanligt argument för visstidsanställningar är att de är inkörsporten till fasta anställningar. Det kan äga sin riktighet om man har hög utbildning, om man är man och om man har ett högavlönat jobb. Är man ung och kvinna är risken stor att fastna i olika visstidsanställningar . Regeringens förslag riskerar att förstärka redan existerande orättvisor och strukturer i arbetslivet. Regeringen nöjer sig inte med dessa försämringar i anställningsskyddet. Det ska också vara svårare att upparbeta företrädesrätt till återanställning. Enligt tidigare regelverk hade en arbetstagare företrädesrätt till återanställning efter sex månaders arbete . ska detta försvåras så att det krävs tolv månaders arbete för att få företrädesrätt till anställning. I den promemoria som låg till grund för de remissvar som de fackliga organisationerna lämnat om de förändringar i LAS som vi debatterar fanns ett förslag om att företrädesrätten skulle gälla efter det att anställningen upphörde i stället för dagens . Denna lilla förbättring av arbetstagarnas möjlighet att få bättre fotfäste på arbetsmarknaden förmådde regeringen dock inte att genomföra. Även äldre arbetstagare drabbas av regeringens vilja att försämra anställningsskyddet. De som är ska inte längre få tillgodoräkna sig extra anställningstid. Det här extra skyddet i LAS har tillkommit just för att äldre ofta har svårare att finna en ny anställning efter en uppsägning. Det huvudsakliga motiv som regeringen anger är att det skulle diskriminera yngre arbetstagare i förhållande till äldre. I så fall skulle det vara intressant att veta hur regeringen resonerar när man inför sämre villkor för unga i arbetslöshetsförsäkringen. Är inte det diskriminering av yngre i förhållande till äldre? Nej, den där argumentationen faller platt till marken. Dessutom konstaterar att särbehandling av äldre är rimlig och har saklig grund. Stöd för detta kan även finnas i EG-rätten. Regeringen är dessutom mycket väl medveten om att det är svårare för äldre arbetslösa att få ett nytt jobb eftersom reglerna för nystartsjobben säger att den som är får tillgodoräkna sig dubbel tid med rabatt på arbetsgivaravgiften. infördes i lagstiftningen, med stor politisk enighet, ett förstärkt skydd mot diskriminering av föräldralediga. Stick i stäv med detta tar nu regeringen bort arbetsgivarens skyldighet att lämna information direkt till föräldralediga med tidsbegränsad anställning om lediga tillsvidareanställningar och provanställningar. måste arbetstagaren själv begära ut informationen. Några rimliga skäl för den här förändringen anges inte. Det är alldeles uppenbart att detta innebär ett missgynnande av föräldralediga arbetstagare. Det bidrar sannolikt till att kvinnor i mindre utsträckning än män får tillgång till lediga tillsvidareanställningar, då kvinnor oftare är föräldralediga än män. Regeringens ointresse för att motverka könsdiskriminering på arbetsmarknaden visas tydligt. Trots allt finns det två små ljusglimtar i denna proposition. Den ena är att tiden för att vikariat ska övergå till fast anställning kortas från tre till samt att ledighet för vård av allvarligt sjukt barn då föräldrapenning utgår ska vara semestergrundande. De här små förbättringarna kompenserar dock inte på långa vägar de försämringar i anställningsskyddet som föreslås i det här betänkandet. Avslutningsvis, herr talman, tvingas jag konstatera att de i betänkandet föreslagna försämringarna av anställningsskyddet tillsammans med försämringarna i arbetslöshetsförsäkringen håller på att urholka skyddet för löntagarna på svensk arbetsmarknad till en oacceptabel nivå. Detta kan vi socialdemokrater aldrig acceptera. I detta anförande instämde , , , , , och (alla s). 3 (): Redan titeln på dagens betänkande, Bättre möjligheter till tidsbegränsad anställning, avslöjar ju ganska tydligt vilka det är regeringen identifierar sig med på arbetsmarknaden. Väljer man i stället att se det här förslaget ur löntagarnas perspektiv så är Större risk för otrygg anställning en betydligt mer relevant titel. Alla som har erfarenhet av att sitta och vänta vid telefonen för att få veta om man har ett jobb , eller av att gå från arbetslöshet till några månaders jobb och sedan tillbaka till arbetslöshet igen, vet hur stressande och otryggt det är att leva på det sättet och hur omöjligt det är att planera sin vardag och än mindre sin framtid när man inte har en aning om ifall man kommer att ha ett jobb , eller . Det är dessutom otroligt knäckande för självkänslan att ge allt vad man har på ett vikariat för att kanske, kanske ha chansen att få förlängt och sedan få ett Tack och hej och bli ersatt av en ny vikarie. Jag vet vad jag pratar om. Jag fick själv mitt livs första fasta jobb när jag var , och det är ju ingen unik situation. Det är ju så här dagens arbetsmarknad ser ut för allt fler. Otrygga anställningar håller redan på att bli det normala för allt fler på den svenska arbetsmarknaden. Antalet tillfälliga anställningar har ökat kraftigt ända , men den här ökade otryggheten har inte drabbat alla lika. Ålder, kön, klasstillhörighet och etnicitet spelar en avgörande roll för om man kan räkna med trygghet eller otrygghet i arbetslivet. Så många som hälften av alla har en tidsbegränsad anställning . Betydligt fler kvinnor än män får nöja sig med timvikariat, behovsanställningar och andra otrygga jobb. Allra vanligast är det att man har ett sådant jobb om man är kvinna och anställd i ett LO-yrke. Dessutom är människor födda utanför i betydligt högre grad än infödda svenskar hänvisade till otrygga jobb. Så många som en tredjedel i den gruppen, oavsett ålder, är hänvisade till tillfälliga anställningar. Det är helt enkelt så att anställningstryggheten, den som lagen om anställningsskydd en gång kom till för att garantera, är på god väg att bli ett privilegium för allt färre som allt fler får hålla till godo med att utgöra ett slags buffert av reservarbetskraft. Om man har som målsättning att arbetslivet ska erbjuda lika villkor för kvinnor och män, att ingen ska diskrimineras på grund av sitt ursprung, att unga människor ska ha möjlighet att kunna flytta hemifrån och bilda familj och att allas yrkeskompetens, oavsett om det är som undersköterska eller som ingenjör, ska tas till vara och kunna utvecklas måste man göra allt man kan för att vända utvecklingen. skulle en lagändring, som den förra majoriteten beslutade om, ha trätt i kraft. Den var tänkt att åstadkomma just detta genom att den syftade till att begränsa de otrygga anställningarna och till att ge alla visstidsanställda en snabbare väg in i fasta anställningar. De förändringarna skulle naturligtvis inte ha löst alla problem, och hade gärna sett att man gått längre och stärkt skyddet ännu mer, men det var en lagändring som skulle ha gått i helt rätt riktning, mot ökad anställningstrygghet och bort från den alltmer vilda västern-liknande situation som visstidsanställningarna håller på att skapa. Jag kan inte säga att jag är förvånad över att den moderatledda regeringen i stället lägger fram förslag som går i rakt motsatt riktning. Det är dock värt att notera för den som eventuellt trodde något annat att alla försäkringar om att nu tänkt om vad gäller arbetsrätten och den svenska modellen, det som vi fick höra i valrörelsen, bara var tomt prat. Det man nu föreslår innebär nämligen en rejäl urholkning av arbetsrätten. De generösa regler för tillfälliga anställningar som föreslås innebär att en person inom loppet av kan vara tillfälligt anställd hos en och samma arbetsgivare så länge som utan att det ger rätt till fast anställning. Man ska akta sig för att ta till överord, men det är inte någon överdrift att påstå att regeringen i och med detta överger den fasta anställningen som norm på arbetsmarknaden. För arbetsgivarna blir det naturligtvis väldigt smidigt. De får nu möjlighet att täcka upp permanenta arbetskraftsbehov med personal som de inte har några som helst åtaganden mot. Den som är tillfälligt anställd kan sägas upp utan sakliga skäl, och den dag anställningen upphör då upphör också arbetsgivarens ansvar för rehabilitering, kompetensutveckling och stöd vid nedsatt arbetsförmåga på grund av ålder eller sjukdom. Att ha visstidsanställda är också ett bra sätt att ha tillgång till ständigt billig arbetskraft, eftersom lönerna som regel stiger i takt med anställningstiden. Visstidsanställda tjänar i genomsnitt mindre än fast anställda. Den som är anställd står dessutom i ett extremt beroendeförhållande till arbetsgivaren. Det minskar utrymmet för att våga ställa krav på arbetsförhållanden eller ens våga värja sig mot regelrätta trakasserier som är förbjudna i lag. Såväl JämO som fackliga ombudsmän runt om i landet kan vittna om utpressningssituationer som framför allt unga kvinnor som ju ofta är visstidsanställda hamnar i. De utsätts för sexuella trakasserier från sina arbetsgivare, men hotet om att inte få fortsätta att jobba kvar gör att de inte vågar anmäla. Faktum är att det också är svårare att organisera visstidsanställda fackligt. av de fast anställda är medlemmar i facket, medan bara 53 ½ procent av de visstidsanställda är det. Det finns flera skäl till detta. Ett skäl är naturligtvis att det är svårare att hitta sin fackliga tillhörighet om man ständigt byter arbetsgivare, och därmed avtalsområde, och inte vet var man kommer att jobba eller . Men framför allt handlar det om det beroendeförhållande man står i till sin arbetsgivare. Om en arbetsgivare antyder att han eller hon tycker illa om facklig verksamhet på arbetsplatsen sätter det självfallet stor press på den som är tillfälligt anställd att hålla sig utanför facket om det kan antas förbättra möjligheterna för att få fast anställning. Att som regeringen nu gör öka andelen anställda med otrygga anställningar är alltså ett sätt att sakta men säkert undergräva den fackliga organiseringen, som ju är själva grundpelaren i den svenska modellen och förutsättningen för att kollektivavtalen och det dagliga demokratiarbetet på arbetsplatserna ska fungera. Återigen: Den som trodde på utropen från de nyfrälsta , de som plötsligt under valrörelsen sade sig älska kollektivavtalen, har anledning att tänka om. Det är samma gamla antifackliga politik som det alltid har varit. Vi kommer säkert att få höra från de borgerliga debattörerna att tidsbegränsade anställningar är en bra språngbräda in i arbetslivet och att fler otrygga anställningar på något sätt kommer att leda till att fler får jobb. Men det är påståenden som saknar grund i verkligheten. Utredningen arbetsrätt visar att mindre än hälften av dem med tidsbegränsad anställning hade fått en tillsvidareanställning medan resten antingen fortfarande var arbetslösa eller var kvar i andra otrygga anställningar. En studie , en avhandling av en nationalekonom, ger en ännu sämre prognos. Han visar att endast en av fyra tillfälliga anställningar övergår i tillsvidareanställning. Åter kan man konstatera att chanserna för att en tillfällig anställning ska leda till fast jobb är mycket olika beroende på vem man är. har visat att män med högre utbildning och högavlönade jobb har stor chans att få fast anställning som ett resultat av en tidsbegränsad anställning, medan det är betydligt mer sannolikt att lågutbildade kvinnor med utländsk bakgrund blir kvar i den ena visstidsanställningen efter den andra. Det faktum att , , , och alla de fackliga organisationerna är starkt kritiska till regeringens förslag talar sitt tydliga språk. Det är solklart vilka som ska ingå i den otrygga reservarbetskraften. Vi har en regering som konsekvent, på område efter område, ökar klyftorna mellan kvinnor och män, mellan svenskfödda och invandrade och mellan hög- och lågavlönade. Regeringen har emellertid ringat in ännu en grupp i förslaget, nämligen de äldre, som tydligen också behöver smiskas lite extra. Det är ett välkänt faktum att äldre har betydligt svårare att hitta nytt jobb än yngre om de blir arbetslösa. Statistiken talar även här sitt tydliga språk. Medan personer utgör av alla arbetslösa utgör de en tredjedel av alla långtidsarbetslösa. Det är inget nytt eller okänt fenomen. Tvärtom var behovet av ett särskilt starkt skydd för äldre anställda en av grundpelarna i utformningen av lagen om anställningsskydd när den antogs 1974. Man visste då, precis som vi vet , att den som är löper betydligt större risk att fastna i långvarig arbetslöshet. Om syftet med regeringens politik är att bryta utanförskapet, vilket så ofta sägs, är det tydligt att den ambitionen i vart fall inte omfattar dem som jobbat i 30 eller kanske och som plötsligt ställs inför nedskärningar på sin arbetsplats.