prot · GU09136 · 2007-09-13 00:00:00 — Jag vill välkomna dig in i Internetdjungeln och titta på en del Internetsajter med Internetförsäljning. Det står att konsumenten ska betala återtransport när varor är trasiga. Det finns konsumenter som tror att det som står på nätet är sant. De fastnar i fällor eftersom de har köpt en vara som är sönder. De har redan betalt varan, men försäljaren påstår att det är konsumenten som ska skicka tillbaka varan och som måste visa att varan är trasig. Det finns också exempel på att kunder hamnar i skottgluggen mellan Internetföretaget och tillverkaren. Det är de som fajtas, men kunden har faktiskt redan betalt varan och får vara med om segdragna processer mellan de inblandade parterna. Kunden får inte sin vara trots att man har betalt. Det här är en djungel. Vi kan inte vara nöjda med hur det ser ut , utan vi måste faktiskt förbättra lagstiftningen trots att det är individens egen skyldighet att ta reda på vad som är rätt och fel innan ett köp ingås. Men vi som lagstiftare kan göra mer. 12 Integrations- och jämställdhetsminister (): Nej, vi kan inte vara nöjda. Det är faktiskt politikens uppgift att se till att hänga med sin tid. Jag förstår att vi inte kan vara nöjda, men just nu är mitt svar att det finns ett skydd. Det gäller att se till att konsumenterna känner till sina rättigheter. Återigen är det viktigt att påpeka att lagarna inte kommer att hindra människor från att luras. De är till för att dessa människor ska kunna ställas till svars. Då måste konsumenterna veta vad de har för rättigheter för att kunna göra en anmälan till tillsynsmyndigheter, eller andra relevanta myndigheter. Jag håller med dig om problemen med kostnader för mobiltelefoner som blir så höga. Barnen som köper eller föräldrarna som köper eller lånar ut telefonerna till barnen vet inte alltid vad de kommer att få för kostnader förrän efteråt när de måste betalas. Jag vill återkomma. Jag ska föreslå för regeringen att frågan om telefonabonnemang ska ses över. För mig är telefonabonnemang en kredit. Det ska finnas en kreditgräns för den som vill välja det. Precis som de som äger abonnemangen faktiskt skyddar sig själva genom att sätta gränser ska också konsumenten få välja att skydda sig själv. Det är något jag hade önskat att branschen själv kunde erbjuda, men jag inser att man inte gör det. Därför avser jag att föreslå att vi måste komma åt problemet så att konsumenterna får möjlighet att begränsa sina kostnader. Det är inte bara för att skydda föräldrar utan det är också bra för barnen som inte har en uppfattning om pengar och som inte förstår att det de köper på Internet bekostas via telefonräkningen. Det som sker på Internet, nämligen att konsumenten luras att tro att man måste betala för att returnera produkten, är olagligt. Så är det inte. Man har rätt att returnera produkten gratis, och man har rätt att få den ersatt. Man har 14 dagars ångerrätt. Skulle det uppstå en tvist finns . Har man betalat med kreditkortet är man också skyddad. Då kan man också vända sig till kreditgivaren för att få ersättning för kostnaderna. Konsumenten är skyddad. Låt oss hjälpas åt att se till att konsumenten också känner till att man har rättigheter, att skydden finns och att de som luras ska ställas till svars. 13 (): börjar vi komma någon vart i diskussionen. Jag tyckte att svaret andades alldeles för mycket nyliberalism, att man ska skylla sig själv, att man minsann har gett sig in i detta och då får man stå för sitt eget agerande. Jag menar att man ska stå för sina egna handlingar, men alla är inte likadana och alla har inte samma förutsättningar. En del behöver bättre skydd än andra för att få samma möjligheter som andra. Det hörde vi inte minst i den förra debatten. När konsumentministern börjar tala om att se över lagstiftningen, bland annat telefoni och om det går att sätta ett tak för inköp, tror jag att det kan bli ett bättre skydd. Jag menar att detta är så nytt att lagstiftaren måste hänga med, och vi måste ställa krav bland annat på dem som delar ut så kallade gratis telefoner. Det är kanske fråga om att auktorisera försäljare, till exempel med något slags körkort för en genomgången kurs. Det kan vara ett exempel. Kanske ska de Internetföretag som säljer elektronik och på nätet ha någon varningsruta precis som för alkohol där det framgår vad köpen innebär och vilka rättigheter som finns. Vi som lagstiftare kan vidta sådana åtgärder för att hjälpa konsumenterna, så att de inte hamnar i den svåra fällan. Tack för debatten. 14 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag skulle vilja avsluta med att tacka . Det är inte så att det jag sade i mitt andra inlägg inte var precis vad jag sade i mitt svar. Jag kanske inte var tydlig nog i svaret. Jag sade: Jag funderar på vilka åtgärder som är nödvändiga för att ge telekonsumenterna möjligheter att bättre överblicka sina kostnader och lättare förebygga alltför höga räkningar. Det är ungefär det jag har upprepat. Svaret innehöll precis det du efterfrågade. Jag får be att få återkomma med de detaljer som är kvar när det gäller höga telefonräkningar. Men lagen är faktiskt relativt ny, och den skyddar för mycket av det du har påpekat. Frågan om märkningen på Internet var aktuell innan den nya lagen om distans- och hemförsäljning kom. finns den på plats. Den märkningen blev aldrig någon framgång. Jag anser att sådant ska göras på frivillig basis. Jag tycker inte att vi som stat ska bygga upp en hel myndighet som ska sitta och kontrollera och märka upp godkända och icke godkända hemsidor. Återigen hänvisar jag tillbaka till att konsumenten ska planera köpen, och när de misslyckas finns det skydd att få. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Anmälan om inkomna uppteckningar från EU-nämndssammanträden Talmannen anmälde att uppteckningar från sammanträden , och inkommit. 11 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen Talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2006/07:FPM118 Rådsbeslut om den europeiska företags- och handelsstatistiken KOM(2007)433 till näringsutskottet 12 § Hänvisning av ärende till utskott Föredrogs och hänvisades EU-dokument KOM(2007)391 till kulturutskottet 13 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av talmannen.