prot · GU0991 · 2007-04-16 00:00:00 — Ju större vinst, desto mer pengar går till skatt skatt efter bärkraft. En liten vinst på landsbygden beskattas med en liten summa, och en stor vinst i beskattas med en stor summa. Det kallar jag rättvisa! (Applåder) I detta anförande instämde (). 6 (): kan vi se en nöjd finansminister som paketleverantör. Han kommer med ett paket åt dem han och hans parti alltid företrätt och alltid kommer att företräda oavsett vokabulär, nämligen rikemansklubben. Klassintresset förnekar sig som bekant aldrig! Det skulle också kunna uttryckas som den gamle Nobelpristagaren en gång sade att de lyckligt lottade inte får hindras från att utöva sin tyranni över de mindre lyckligt lottade. Vi får ett samhälle där klyftorna vidgas, där sammanhållningen minskar och solidariteten urholkas, för det är ju det regeringens vårproposition går ut på även om den kläds i andra, vackra ord i inledningen. Bakom de första sidorna ser man dock en tydlig, föraktfull klasspolitik. Ekonomisk politik handlar om samhällets resurser. Det handlar om hur resurserna ska fördelas och investeras nu och . Jag skulle vilja delge regeringen några av mina vardagsbilder så att man kanske kan se hur människor faktiskt har det. Först en konferens med temat vad man kan göra lokalt för att motverka ekonomisk utsatthet. Sedan ett besök i på en facklig blockad av ett vårdföretag som vägrat teckna kollektivavtal. Ägaren tar ut en lön på 50 000 men vägrar att teckna avtal med avtalsenliga löner. Därefter ett samtal med ordföranden i föreningen om hur villkoren för så kallade evighetsgäldenärer kan förbättras. Samma vecka får jag i där hemma läsa att den moderata oppositionspolitikern din vän, ! faktiskt har fått sänkt fastighetsskatt med ca 50 000. Jag tänker att hon nog nu kan renovera tennisbanan som hör till huset. Veckan därefter får hon ännu mer pengar genom avskaffandet av förmögenhetsskatten. Då tänker jag på mamman som hörde av sig. Hon, den ensamstående kommunalaren, som hade fått sin a-kassa sänkt till 4 000 , och hennes förtvivlan. Moderat fördelningspolitik innebär faktiskt fåtalets frihet på bekostnad av det stora flertalets. Svensk ekonomi går på högvarv, och de senaste ett och ett halvt åren har hushållens förmögenheter stärkts med 650 miljarder. Statistik kan dock förvilla, det vet vi alla. För de fattigaste har faktiskt förmögenhetsställningen försämrats medan de rika har blivit rikare. äger av nettoförmögenheten, och kom ihåg när högern pratar om förmögenhetsskatten som ett jätteproblem att det framför allt är 23 000 hushåll som gör storklipp. Kom då också ihåg vilket kön de som gynnas har jag tror nog att det är män i slips och kavaj! 200 miljarder fördelas vid aktieutdelningar. Det motsvarar ett lönelyft på för de privatanställda. Konstigt nog är det lika mycket som direktörernas genomsnittliga lönelyft direktörer som har en inkomst på per dag. Det beskrivs inte som ett problem i vårpropositionen. Däremot gör det det när arbetstagarna kräver sin del av den ökade tillväxten och de ökade vinsterna i näringslivet. Det får mig att tänka på Nya vallöften om att väljarna ska känna igen att de alltså styr, och att de alltid ifrågasätter och utmanar samhällsproblemen. Vilka skulle då dessa samhällsproblem kunna vara? Kan det vara bristen på jämställdhet och att kvinnor fortfarande bara når av mäns inkomster? Kan det vara att kvinnor och ungdomar har osäkra visstidsanställningar, att människor känner sig jagade av och arbetsförmedlingen, eller att vår miljö föröds och att det behövs krafttag för att ställa om till en hållbar infrastruktur och produktion? Eller är det stora samhällsproblemet i stället att de kraftigt växande förmögenheterna rent av är för små, eller att löneklyftorna behöver vidgas ytterligare? De som tycker så är inte många, men de bestämmer desto mer i dagens . Det är deras problem som bemöts i vårpropositionen. Dagens klappar stod på deras önskelista! Vår beskrivning av verkligheten är viktig. Och den måste ta sin utgångspunkt i hur människor upplever sin vardag där de bor. Det säger i sin guide. Ja, det är ju troligt att människor i sin vardag i eller upplever verkligheten på precis det sätt som ger uttryck för och skissar en politik för. Där kan man hitta dem som har problem med för mycket pengar och gnäller över att de betalar för mycket skatt. De som gör det brukar dessutom ha råd att själva betala för avgiftsfinansierad i stället för skattefinansierad välfärd. Där kan man höra resonemangen om att socialförsäkringssystemen och tryggheten på arbetsmarknaden sådant som i verkligheten har gett unikt höga tillväxttal och toppositioner i internationell välfärdsstatistik egentligen förstör samhället. Där kan man också råka på inställningen att den som är arbetslös egentligen är lat, att den som är sjukskriven egentligen simulerar, och som spegelbild inställningen att har man mycket pengar på banken så förtjänar man ännu mer. Det är gulligt, eller hur? Alla har inte de här värderingarna förstås, men det är de strömningarna som och hans kumpaner följer med i. Det är de värderingarna som kläs i mjukt, ljusblått tyg och presenteras som hårda paket till svenska folket. Vi har låtit titta på några olika hushåll. En förmögen familj med två höginkomsttagare som bor i en villa i vänner får i vårt exempel 272 000 mer tack vare de förändringar som genomförts och aviserats. En arbetarfamilj i med hus får 8 000 mer . Då är det långt till den där tusenlappen! Den arbetslösa som hade 24 000 innan hon blev arbetslös får 3 000 mindre. Sjukpensionären får ingenting jo, hon får ett litet paket med sänkt pensionsrätt . Och om hon har tur och har lite arbetsförmåga kvar och dessutom har den extra turen att få ett jobb kan hon få behålla en del av bostadstillägget. Men har hon inte den turen lämnas hon åt sitt öde! Studenten får inte en krona trots tidigare löften och orimligt dåliga ekonomiska villkor. Jo förresten, presenten till studenten är att det blir betydligt svårare att få en lägenhet tack vare regeringens bostadspolitik! Men vem får betala för denna högerpolitik, som presenterades och som fördjupas i och med vårpropositionen? Alla i hela vårt samhälle får betala dessa presenter till dem som redan har det mesta. Otryggheten ökar, räddhågsenheten växer och sammanhållningen minskar. Skattebasen eroderar och tvingar fram nedskärningar av välfärden. Vi får helt enkelt ett land som är sämre rustat för att möta framtidens utmaningar. Alla får också betala för underlåtenheten att göra rejäla satsningar för en bättre miljö. I stället för att satsa slår regeringen rekord i kreativ bokföring i den så kallade miljösatsningen. Vi trodde från sida att ni tog hela vår havspolitik, och blev i början glada. Men vi såg sedan att ni hade glömt den viktigaste delen: hur man stoppar tillförseln till av nya näringsämnen. Och ni glömde en annan väsentlig del: nya pengar. Era två stora miljösatsningar, miljöbilspremien och havsmiljön, finansieras genom minskade anslag till biologisk mångfald i skogen. Den hotade skogen ställs mot det hotade havet. Regeringen vill inte bedriva en ansvarsfull miljöpolitik, så vi får alla vara med och betala när klimathotet inte tas på allvar. Alla utom de riktigt förmögna förlorar på att ni slår sönder bostadssubventionerna och därmed sätter stopp för byggandet av massor av nya lägenheter. Ni tvingar fram hyreshöjningar för 400 000 hushåll. Man kan tänka på det bibelcitat som troligtvis har lett i utformningen av den nya fastighetsskatten: Var och en som har, han skall få, och det i överflöd, men den som inte har, från honom skall tas också det han har. Två tredjedelar går till den rikaste tredjedelen av befolkningen, precis som när det gäller jobbavdraget. Alla får betala, utom de kommuner i som också vinner på fastighetsskatten och jobbavdraget, när de regionala klyftorna ökar genom att det kommunala utjämningssystemet förändras och statsbidragen till kommunerna urholkas. Alla utom de som redan äger mycket och kommer att köpa på sig mer, alltså den procent som äger av alla aktier i , får betala när våra gemensamt ägda bolag säljs ut. Intäkterna minskar, oligopol förstärks och naturliga monopol blir privata. Det är en politik, som förstärker enfalden i ägandet. Alla löntagare får betala för regeringens så kallade jobbpolitik. Lönerna anses för höga, för många studerar och för länge och tryggheten är för stor. Regeringens lösningar blir då självklara. Utbildningspolitiken inriktas på att minska möjligheterna till högskolestudier och snabbare skilja ut dem som ska ha lågavlönade jobb med små avancemangsmöjligheter. Arbetsmarknadspolitiken inriktas på att skapa en låglönemarknad och större inkomstklyftor. Politiken för socialförsäkringar inriktas på att vältra över större bördor på arbetstagarna. Det tog ett tag innan ni kom fram till jämställdhetspolitiken. Man hade nästan varit nöjd om ni bara hade konserverat skillnaderna mellan män och kvinnor; era förslag går ut på att öka dem. Alla kvinnor får betala när ni försämrar socialförsäkringen, när satsningar i välfärden uteblir, när mäns inkomster ökar mer än kvinnors och när hushållsnära tjänster införs. Tidningen visar att en städerska behöver jobba i och för att få råd att köpa en timmes subventionerad städtjänst. Hon lär alltså städa själv där hemma. Man måste tjäna 46 000 för att det ska löna sig att anlita städhjälpen i stället för att gå ned i arbetstid själv. Det är en del manliga chefer som gör det, och en och annan minister också, eller hur? Men hur var det nu huvudbudskapet löd? Jo, det ska löna sig att arbeta! Det får mig att tänka på Peps : Det är falsk matematik, som gör den fattige så fattig och den rike så förbannat rik. Bevare oss för regeringens manspolitik! (Applåder) Det behöver inte vara så här. Vi kan faktiskt satsa på trygga socialförsäkringssystem och på en ökning av antalet anställda i vård, skola och omsorg. Det är det som befolkningen efterfrågar. Vi kan satsa på utbildning och forskning för att stå starka. Vi kan satsa på hållbara investeringar i järnvägar och kollektivtrafik, på byggande och ombyggnationer av hyresrätter och på energisnåla och tillgängliga bostäder. Vi kan satsa på hållbar produktion och en total energiomställning bara vi vill. Det ger oss möjligheter att gå före i den globala konkurrensen. Det är där framtiden finns, inte i skoputsarjobben i hushållen i eller genom fusk och bluff i miljöpolitiken. Kom ihåg att alla människor är ömtåliga. Det är därför vi ska ställa upp för varandra. Den som är frisk och har jobb kan bli av med jobbet eller drabbas av sjukdom. Högerregeringen däremot tycker att envar ska sköta sig själv, att vi ska överge varandra för att finansiera skattesänkningar. har blivit kända för att måla sin politik i ord som inte stämmer med det de gör i praktisk handling. Det är det som är Nya illusionisterna. I därhemma har man döpt om till . Visst är det talande. I Nya guide finns en ordlista, så att deras företrädare vet vad de ska säga, som här . Man ska säga förbättra inte förändra, mångfald inte privatiseringar, det ska löna sig att arbeta inte sänka ersättningsnivån och smarta straff inte hårda straff. Det här är en bra idé. Jag tänkte hjälpa er med några nya ord. I stället för ökade klyftor rätt person på rätt plats. I stället för utsortering jobbgaranti för ungdomar eller ny gymnasieskola för framtiden. I stället för bostadsbrist för ungdomar stärkta familjeband. I stället för utslagning på arbetsmarknaden spännande att pröva något nytt. Och i stället för hyckleri en guide till Nya . I detta anförande instämde , , , och (alla v). 7 (): Statens finanser fortsätter att visa stora överskott. Sysselsättningen fortsätter att stiga kraftigt. En viktig orsak till detta är den politik som regeringen fört under de senaste två mandatperioderna tillsammans med . Men jag ser med oro på den expansiva politik som dagens regering för. Ofinansierade skattesänkningar kan vara mycket skadliga för ekonomin. Risken är stor att den goda ekonomiska utvecklingen bryts med höjda räntor och minskad sysselsättningsökning som följd. I vårbudgeten redovisar regeringen ökade utgifter, minskade skatteintäkter och ett försämrat saldo på 13 miljarder. Att förmögenhetsskatten slopas utan att det fullt ut finansieras av de grupper som får sänkt skatt är ett fördelningspolitiskt misslyckande, som riskerar att späda på inflationen och höja räntorna. Det är nu stor risk att penningpolitiken måste städa upp efter en alltför expansiv finanspolitik för att undvika en överhettad ekonomi. Politiskt kan man säga att det är en ordentlig rivstart som alliansen har haft. Nya mer eller mindre genomtänkta förslag lanseras via medierna. Men hur hänger verkligheten ihop med det som utlovades före valet? Man sade att jobb skulle skapas. Den förväntade ökningen av sysselsättningen av regeringens politik verkar vara ganska blygsam. Enligt bidrar alliansens politik endast till 55 000 nya jobb under hela mandatperioden. Företag skulle skapas och företagande uppmuntras. Det blev i stället en skattehöjning för de allra flesta småföretag genom en höjning av arbetsgivaravgifterna. Utanförskapet skulle brytas. Utanförskapet förstärks i stället för de grupper som står längst från arbetsmarknaden: människor som är sjuka eller har svårt att komma tillbaka i arbete. finanser och en ansvarsfull ekonomisk politik utlovades. Finansministern har gjort det till sitt att vara bäst i den nationalekonomiska skolklassen. Problem ska lösas snarare med krassa analyser och matematik än med politisk vilja, engagemang och ambitioner. Hur blev det? Finansministern klarar inte av att stå emot alliansklasskamraterna utan ger efter för olika icke finansierade profilförslag som blåser på i en redan hög konjunktur. För att låna finansministerns egna ord från DN : När ekonomin växer snabbt är det viktigt att hålla fast vid en återhållsam finanspolitik. Ska vi kunna nå framgång och åstadkomma bestående förbättringar på den svenska arbetsmarknaden och för svensk ekonomi krävs det att vi för en långsiktigt ansvarsfull politik. Detta klarar man tyvärr inte att leva upp till. Regeringens största misslyckande är på klimatområdet, där det fortfarande saknas nödvändig politik. Regeringen klarar inte att axla det ansvar som klimathotet medför. har det kommit åtskilliga rapporter som bekräftar allvaret vad gäller klimatförändringar. Den omtalade Sternrapporten har också satt ett pris på den icke-politik som regeringen bedriver. Mellan av framtida bnp kostar det att inte göra något . Att då inte vidta de nödvändiga åtgärderna är djupt oansvarigt. Detta innebär en fortsättning på fyra förlorade år för miljön. Det är inte mycket innehåll. Det är en hel del snack. Regeringen redovisar i budgeten sina tre stora klimatinitiativ. Det är bildandet av ett råd, bildandet av en beredning och tillsättandet av en kommission. Det är som hämtat ur . Det som krävs är konkreta åtgärder. Den av regeringen aviserade klimatmiljarden skjuts . Men regeringen gör inget för att skapa drivkrafter för att människor också ska köra miljöbilen på miljöbra bränslen. Den som får miljöbilsbonusen får det på bekostnad av skydd av skogar. har haft klimatfrågan på den politiska agendan , . Man kanske därför ska ha lite förståelse för barnsjukdomar. Men det är faktiskt för allvarligt för att lämnas därhän på grund av bristande kompetens. Det finns hjälp att få. Vi har en hel rad med verktyg som kan underlätta för människor att leva klimatvänligt och som gör att det lönar sig för folk att göra de miljöbra valen i vardagen. I takt med att människors medvetenhet om klimatproblem växer förväntar de sig också att politikerna ska genomföra konkreta åtgärder för att minska utsläppen. Vi behöver en politik som engagerar människor och som gör det möjligt för alla att vara delaktiga i vår gemensamma strävan att rädda klimatet. Människor vill göra något åt klimatet . Vi politiker behöver möta det engagemanget, och vi måste göra det enklare för folk att leva klimatsmart i vardagen. Det behövs en lång rad åtgärder för att minska klimatpåverkande utsläpp. Vi vill göra en stor satsning på att energieffektivisera miljonprogrammens bostadsområden. Kollektivtrafiken behöver förbättras. Vi har satt en miljon nya sittplatser som mål i kollektivtrafiken . I våra tre storstäder finns det stora kapacitetsproblem i kollektivtrafiken. Tågen kommer inte och de är överfulla. För att klara de åtgärder som finns i framtidsplan krävs att det skjuts till mer pengar. Annars försenas redan planerad spårutbyggnad. I regeringens proposition gör man så att när man genomför några miljöåtgärder tar man pengar från andra delar i miljöpolitiken. Man genomför en miljöbilspremie och en satsning på havsmiljön. Det är visserligen bra att man gör någonting, men det krävs mycket mer. Att då ta pengar från biologisk mångfald visar att man inte tar miljöfrågorna på allvar. Miljöministern säger att man inte når miljömålet på området biologisk mångfald. Därför minskas anslaget. Jag undrar över den logiken. Regeringen säger sig satsa 3 miljarder på miljön. Jag kan säga att det var lite svårt att i budgeten hitta det paketet bland alla era andra paket och se hur det räknats. Men om vi antar att ni satsar 3 miljarder på att reducera koldioxidutsläpp ser vi att ni avskaffat koldioxidskatten för den handlande sektorn, som kostar 1 miljard alltså 3 miljarder . Ni satsar 3 miljarder på minskade utsläpp och sedan satsar ni 3 miljarder på ökade utsläpp. Ni tar med den ena handen och ger med den andra. Jag tror faktiskt att jag nu börjar förstå logiken bakom regeringens politik på olika områden. När de arbetslösa inte får jobb drar man in pengarna. Man minskar ersättningen och stressar arbetslösa för att få fler i arbete. När vi inte når miljömålen drar vi in pengarna och stressar naturen ytterligare. Jag tror dessvärre inte att denna politik funkar, vare sig på arbetslösa, ekar eller skalbaggar. Regeringen har gett sken av att driva en företagspolitik. Men företagarna är grundlurade. De står besvikna med skattehöjningar. Vi har fått vittnesmål om att många ringer till företagsorganisationerna och är besvikna . Man genomför hushållsnära tjänster, som är en felprioritering av den offentliga sektorns medel och som skapar dåliga fördelningspolitiska effekter. Tjänstesektorn blir allt viktigare. Men som framtida utvecklingsfaktor inom tjänstesektorn spelar knappast städning och trädgårdsskötsel någon betydelsefull roll. Det är inte de här branscherna som kommer att vara i framkant när det gäller att utveckla en miljöinriktad, jämställd och modern ekonomi. Om man vill stimulera tjänstesektorn måste det nog mer verksamma medel till än en skurtrasa och en dammvippa. Regeringens företrädare menade i valrörelsen att det råder massarbetslöshet i och att en och en halv miljon människor är i utanförskap. Många var faktiskt de arbetslösa som räknade med att få jobb med nya arbetarregering. Vad fick då dessa en och en halv miljon människor? De fick lägre a-kassa och sämre sociala försäkringar. Hur det ska leda till jobb har regeringen ännu inte lyckats förklara. En person som redan har skickat 300400 jobbansökningar utan att få komma på en enda intervju kanske kan skicka 500600 i stället. Men hur kommer det att leda till fler jobb? En bra sak med regeringens budget är att ni verkar ha läst vår budgetmotion och föreslår exakt samma åtgärder på näringslivsområdet: mer pengar till , en miljötekniksatsning och en satsning på Forska och väx, forskning i småföretag. Även om era förslag är på en något lägre nivå är det förändringar i rätt riktning. sade i valet att man skulle bedriva en skattesänkningspolitik för låginkomsttagare. Men det blev skattesänkningar för dem som tjänar mest. Lägg sedan till avskaffad fastighetsskatt och förmögenhetsskatt så blir effekten helt förödande. Regeringen genomför nu ett gigantiskt bidragspaket till de rikaste i samhället. Jobbskatteavdrag med dålig fördelningseffekt, avskaffad förmögenhetsskatt, avskaffad fastighetsskatt och subventioner för hushållsnära tjänster hur kunde ni hamna så fel? Kanske mer går till de rikaste i . Om ni hade sagt att ni skulle göra det innan valet, tror att ni då hade vunnit valet? Finansministern sade i Nyhetsmorgon söndag i går att det inte är roligt att ge stora skattelättnader till dem som är rikast i . Det måste kännas svårt . Men ha förtröstan! Jag tänkte passa på att ge finansministern några tips som kan få livet att kännas betydligt roligare. Höj studiemedlet, höj ersättningen för arbetslösa, reformera jobbskatteavdraget så att de största skattelättnaderna går till dem med de allra lägsta inkomsterna och höj skatten för dem med de allra högsta inkomsterna så kommer allt att kännas roligare. Den moderata politiken innebär mer till dem som redan har och mindre till dem som faktiskt behöver. Mer till dem som är rikast. De som däremot har låga inkomster eller ingen möjlighet att jobba alls får dela på smulorna som blir över när regeringen har sänkt skatterna. Detta är en fördelningspolitisk katastrof. Av jobbskatteavdragets ca 40 miljarder går till de två rikaste tiondelarna av befolkningen. Vad är det egentligen för människosyn som ligger bakom den här politiken? Tror ni att människor simmar fortare om de nästan håller på att drunkna? Tror ni att människor inte simmar framåt av sig själva? Regeringens politik går ut på att man ska ha näsan precis ovanför ytan. Hotet om att drunkna ska hänga över en, och man måste räkna med att en del faktiskt drunknar på vägen mot regeringens förlovade samhälle. Det sätt som regeringen nu avskaffar fastighetsskatten på får väldigt dåliga fördelningseffekter. Individer med fastigheter med höga taxeringsvärden får sänkt skatt, som reformen betalas av alla genom höjd reavinstskatt. I och med vårpropositionen fortsätter man på den inslagna vägen och gör försämringar för de redan sämst ställda. handlar det om unga arbetslösa som ska klämmas åt. A-kasseersättningen till unga försämras kraftigt. Förslaget innebär sämre möjligheter för unga att klara sin försörjning och en diskriminering av unga människor. Regeringen säger att man vill satsa på kunskap. I de lägre åldrarna ska detta uppnås med mer detaljstyrning, drill och disciplin. Vad gäller högre utbildning prioriteras inte den gruppen alls. Studenter får stå tillbaka när förmögenhetsskatten ska avskaffas. Det krävs en höjning av studiemedlen . En student har att leva på. Det krävs för de flesta ett jobb vid sidan om eller välvilliga föräldrar. Det är inte alla som har den möjligheten. De flesta går back varenda månad. Den enda studentåtgärd som den här regeringen har genomfört är att avskaffa studerandevillkoret. Det försvårar för studenter om de inte får jobb dag 1 efter avslutade studier. Studenter i alliansens får fortsätta ett liv med nudlar, ketchup och vitaminbrist. Studenters politiska frågor, deras ekonomi, deras hälsa och deras sociala trygghet har varit alldeles för lågt prioriterade . Framtiden är beroende av att folk vill studera på högskolan, att de orkar och kan satsa av sitt liv på studier. Men då måste vi göra det ekonomiskt rimligt att studera. (Applåder) I detta anförande instämde Per och (båda mp). 8 Finansminister (): Det är viktigt att vi kommer ihåg vad det var för ekonomisk verklighet vi befann oss i före valet och vart vi är på väg. I rådde massarbetslöshet. Vi hade ett utanförskap där över en miljon människor var beroende av sociala ersättningar och där mer än en och en halv miljon människor antingen stod utanför arbetsmarknaden eller arbetade mindre än de skulle önska. Vi hade en högre arbetslöshet än många av våra grannländer , , , , och . Jag kan fortsätta uppräkningen länge eftersom det var många länder som hade lägre arbetslöshet än . Det var många länder som hade haft en väsentligt snabbare jobbtillväxt än . Det var den verklighet vi tog över ansvaret för. Sedan har sysselsättningen och arbetslösheten börjat förändras. Våra bedömningar på , och andra experters bedömningar, visar att sysselsättningen nu kommer.