prot · GV0934 · 2007-11-30 00:00:00 — När det gäller debattinlägg vill jag ändå påpeka att den förskjutning som har skett i synen på skattemoralen inte inleddes . Vi kan naturligtvis föra en noggrann och genomgående debatt om vad som har hänt under olika regeringsperioder och med olika statsråd och partisekreterare, och vad det nu rör sig om, som på olika sätt har hanterat offentliga medel och skatter och på vilket sätt det har bidragit till den allmänna skattedebatten. Men jag tror att vi ska föra den här debatten utifrån utgångspunkten att vi alla är för en god skattemoral och att enskilda människor inte är perfekta utan har fel och brister. De ska naturligtvis beklaga misstag och ställa till rätta. Men om man har utgångspunkten att det här är ett nytt fenomen tror jag att man gör debatten en otjänst. När det sedan gäller bidragsfusk kontra skattefusk är det naturligtvis lika viktigt och lika problematiskt att vidta åtgärder mot detta. När det gäller skatter och bidrag ska man dock komma ihåg att skatterna omfattar 1 500 miljarder, och de bidragssystem vi talar om omfattar avsevärt mindre belopp. De system som det framför allt handlar om, sjukförsäkring, tillfällig föräldrapenning och a-kassa, är system som inte tillnärmelsevis omfattar lika stora belopp som skattesystemet. Men det ligger någonting i det säger därför att det är också på det sättet vi arbetar. Det vi gör med bidragsbrottslagen är att vi tar vår utgångspunkt i den lagstiftning som gäller på skattesidan, och då är det viktigt att man har ett likartat regelverk. Sedan vill jag också påpeka att en grundläggande utgångspunkt i vår syn på skatter och moral kommer från det som påpekar, nämligen sambandet mellan välfärd och skatter. Upplever människor att de berövas viktig samhällsservice och ändå får betala höga skatter faller legitimiteten för skattesystemet. Upplever människor att de får en god välfärd och en god service och att skatterna har ett stort värde för dem i termer av äldreomsorg och sjukvård av god kvalitet påverkar det skattemoralen. Här har vi ett gemensamt ansvar för att vårda vårt skattesystem, våra skattebaser men också våra välfärdssystem. 42 (): Jag tänkte faktiskt börja med det sade om kontroll, om ordning och reda och om att ha bra underlag innan man fattar beslut. Det tycker jag låter sympatiskt. Det är nog en väldigt bra inställning. Men jag noterar att det enda konkreta svar som jag egentligen fick var hänvisningen till införandet av hushållsavdrag. Där tycker jag att man kan prata om allt annat än kontroll och ordning och reda. Jag vill då hänvisa till de avslöjanden som har gjorts. Vi kanske inte bara ska prata om vad som står i tidningen eller vad Ekot säger och gör. Men man har ändå ringt upp ett antal företag som befinner sig i städbranschen, och de har varit villiga att skriva någonting annat på fakturan för att ge köparen möjlighet att få skatteavdrag. DN skrev också om några fakturor som nu har visat upp för att påvisa vilket fusk det här kan bidra till. På några fakturor stod det att en trädfällning kunde kosta och att klippning av en gräsmatta kunde kosta , allt i mening att undandra sig skatt. Ja, det är möjligt att branschen var kritisk till att börja med när vi införde det här. Jag vet att det också var flera ledamöter på den borgerliga sidan här i kammaren som var kritiska. Men arrangerade en seminariedag där förutom en lång rad företrädare för branscher som är intresserade av att jobba med de här frågorna nästan samfällt ställde sig bakom den här typen av förslag som jag har tagit upp i min interpellation. Jag tycker fortfarande att regeringen på något sätt missar chansen om man inte väldigt snart kommer till skott och inför de här reglerna. Jag är väldigt förvånad över det resonemang som finansministern för. ska det helt plötsligt finnas väldigt omfattande underlag för beslut. Det finns ju så många beslut som ni har hastat igenom i den här kammaren. I skatteutskottet har vi kanske någonstans mellan tio och femton debatter för att kunna sjösätta allting som ni föreslår. Och jag tycker att jag har sett det ena tvivelaktiga underlaget efter det andra allteftersom debatterna går. Sedan skulle jag vilja kommentera inlägg, om jag har möjlighet till det. Apropå att jag tycker att man ska redovisa per person vid inbetalning av skatter och avgifter börjar prata om lönerapporter. Det är väl något helt annat. Jag avser den månatliga inbetalning av skatter och avgifter som görs till . betalas ofta en klumpsumma in där det inte går att utläsa vilka personer som avses. Jag tolkar att pratar om den lönerapport som den anställde får en gång . Jag tycker att argumentation inte håller på något sätt. 43 (): Jag ska också börja med att kommentera . Jag blev lite förvånad när han sade att har gett uttryck för att man inte vill ha mer pengar. Det vill man visst, inte minst i den verksamhet som verkligen innehåller mycket skattefusk. Det är den internationella dimensionen där det finns olika upplägg och sätt att komma undan miljardbelopp. Där vill man verkligen ha mer resurser för att komma till rätta med detta, men man får inte det av regeringen. återkommer till frågan om hushållsnära tjänster. Det verkar vara det stora numret för att komma till rätta med skattefusk. Där har tydligt visat att man öppnar för nya former av fusk med fakturor och annat. Ekots undersökning och de rapporter vi har fått från tyder på det. Det fuskas på ett nytt sätt. Dessutom har finansministern och regeringen sett till att man numera kan göra avdrag för hushållstjänster som man har köpt någon annanstans i . Om man har ett grillparty i sommarhuset på är det öppet att göra avdrag för det mot den svenska skatten. Det blir naturligtvis oerhört komplicerat för att kontrollera den typen av konsumtion som man sedan gör avdrag för i . Det finns en hel del i övrigt att önska när det gäller de förslag som finansministern har lagt fram, till exempel om hushållsnära tjänster. Om finansministern hade gjort ett lite grundligare jobb med underlagen och tagit reda på fakta kanske vi hade sluppit den typen av nytt skattefusk som det här nya systemet ger upphov till. 44 (): Återigen tar upp anslaget till . Jag noterar trots allt att de pengar som verket hade fått tilldelat gällde ett projekt. Projektet utgår i och med utgång. I och med det har också förvaltningen varit medveten om att pengarna skulle försvinna. Jag förmodar att har en viss erfarenhet. Var finns den förvaltning i detta land, inom kommuner och inom landsting eller var det vara månde, som inte vill ha mer pengar? Det gäller att hitta den goda avvägningen så att man får bästa utfall. Behovet ska styra vad gäller tilldelningen. Generaldirektören för har sagt att den anslagsnivå som verket har är nog. Verket klarar verksamheten. Däremot kan verket skönja problem , men de får tas upp . säger att vi har hafsat igenom en massa propositioner i . Jag delar inte den uppfattningen. Jag tycker att vi har haft seriösa debatter och inte på något sätt har hafsat igenom de frågeställningar som vi har haft uppe. Varför jag lyfte fram diskussionen på individnivå, nämligen att i lönebeskeden göra en redovisning, är för att jag tror att det är på individnivå vi måste börja för att stävja skattefusket. Det är inte direkt på företagsnivå. Får vi alla individer att inse nyttan av att betala skatter får vi det också att fungera i hela kedjan. Individen är utgångsläget. Det är underifrånperspektivet även i det här sammanhanget. Alla goda insatser behövs. Majoritetens åsikter och oppositionens åsikter, näringslivet och facken alla ställer faktiskt upp i arbetet med att få bort svartjobben och höja legitimiteten för skattesystemet. 45 Finansminister (): Låt oss börja med att konstatera att den här regeringen har gjort mycket när det gäller att åtgärda skattefusk och skatteundvikande. Det gäller personalliggarna, den omvända momsföringen i byggbranschen, kassakraven och vårt omfattande arbete mot skattefusk inom EU. Det var några av de saker jag framhöll i mitt inlägg. Jag nämnde också naturligtvis hushållstjänster, men uppfattade det uppenbarligen som att då handlade hela inlägget om detta. Låt mig få vara tydlig i frågan om personalliggarna. Det är det här som tyvärr är lite vänstersidans problem. När vi gör förändringar i fråga om personalliggarna lyssnar vi på branschen. Vi tar till oss SHR:s kritik. Vi har omfattande diskussioner med för att göra detta på ett bra och enkelt sätt som företagen uppskattar och kan hantera. Då försvann det starka och massiva motståndet när vänstermajoriteten ville genomföra ett liknande förslag. Det är så vi måste jobba. Vi ska gå fram med förändringar som minskar möjligheterna till skatteundandragande och skattefusk, men vi måste också se till att vi har ett regelverk och ett handhavande som våra företag kan hantera. Jag vill gärna understryka för att vi inte ska överdriva oenigheten i kammaren. Vi är överens om värdet av personalliggare. Jag antar att vi är överens om värdet av omvänd momsföring, om kassakrav och ett fortsatt arbete mot skattefusk på EU-nivå. Jag föreställer mig också att vi i stor utsträckning är överens om att förenkla regelverket i enlighet med vad har sagt när det gäller väntjänster. Vi är säkert också överens om att gå vidare med branschspecifik reglering för att undvika skatteundandraganden. Sedan var det frågan om resurser. Vi måste ändå konstatera att det faktum att vi nu avskaffar kanske mest komplicerade, krångliga och skatteplaneringsmotiverande skatt, nämligen förmögenhetsskatten, frigör resurser för . får, precis som för alla myndigheter , sitt anslag satt utifrån pris- och löneomräkningsnormer som inte har förändrats. Alla verk, myndigheter och departement i vill ha mer resurser för sin verksamhet. Det har jag stor respekt för. Det gäller , men det gäller också den minsta vårdcentralen och skolan i någon kommun. Vi kan inte hantera offentliga budgetar så att vi säger ja till alla önskemål som finns. Vi ska naturligtvis prioritera verksamhet utifrån den gängse budgetprocess som kommer att ske i sedvanlig ordning . 46 (): Det skulle kanske vara lite mer klädsamt att inte använda så stora ord om regeringens åtgärder för att komma till rätta med skattefusk. Omvänd momsföring, starkare kassakrav och personalliggare var beslut som fattades under förra mandatperioden. Den omvända byggmomsen kunde inte sjösättas förrän hade gett klartecken till förslaget. Vi kan väl placera rätt sak vid rätt tillfälle. Men detta är inte det viktigaste i den här interpellationsdebatten. Det viktigaste är att genomföra de konkreta förslag som jag skrev om i interpellationen. Jag inledde debatten med att berätta att jag skrev interpellationen därför att det är så lätt att vi hamnar i stora, svepande diskussioner om varför eller om vi satsar för mycket på det ena eller för lite på det andra. vill jag med denna interpellation ha en konkret diskussion om de frågorna. Jag har i och för sig redan fått svar av . Jag kan nästan bara beklaga att det inte finns en större ambition. Jag har full respekt för att man vill ha ett bra beslutsunderlag, men jag vidhåller ändå att man försitter en bra chans inte minst därför att man har en så stor acceptans hos alla dem som kommer att omfattas av de nya reglerna i branschen. 47 Finansminister (): talarstolar står inte mer än 2 ½ meter från varandra. Ändå känns det som att vi inte riktigt når fram till varandra. Här är vi i huvudsak eniga om de åtgärder regeringen har genomfört, i flera fall med ett förarbete från den tidigare majoriteten. Vi är eniga om personalliggarnas effekter, och vi är eniga om värdet av att arbeta vidare med detta. Då är slutsats att vi står långt från varandra. Jag måste säga att jag inte riktigt kan se att det förhåller sig på det sättet, utan det finns en stark gemenskap i fråga om att vi ska underlätta arbete med ett bra och enkelt regelverk och tydliga kontroller. När det gäller tidsaspekten kan jag inte heller underlåta att påpeka att om det finns så många fantastiska åtgärder, som nu ser att vi kan genomföra med en enorm hastighet, varför kunde inte allt detta genomföras vi hade vänstermajoritet? Omvänd momsföring, kassakrav och personalliggare är saker som har genomförts av en borgerlig regering , medan vi hade en vänsterregering , med medverkan , som inte gjorde detta. Om man ska mäta kraften i arbetet vi ska absolut inte ta till några överord vill jag påpeka att vi har gjort en del. Jag vill också framhålla för att det jag framhöll i mitt förra anförande är just detta att vi inte ska överdriva oenigheten när vi i praktiken är överens om inriktningen och målsättningarna. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2007/08:175 om jämställdhet 48 Integrations- och jämställdhetsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att ge män och kvinnor samma ekonomiska möjligheter och att kvinnor ska få samma möjligheter som män att arbeta heltid. Vidare vill veta vilka åtgärder jag avser att vidta för att fler män än ska ta ut en större del av föräldraförsäkringen. Inledningsvis vill jag säga att jag delar uppfattning att det är viktigt att både kvinnor och män har samma ekonomiska möjligheter. Regeringens politik inriktas på att motverka system som konserverar fördelningen av makt och resurser ur ett könsperspektiv. Att kvinnor och män har samma möjligheter till betalt arbete är en grundläggande jämställdhetsfråga, och ett eget arbete utgör grunden för ekonomisk självständighet. Utgångspunkten för regeringens politik är, och har varit, att stärka arbetslinjen. Fler människor både kvinnor och män måste komma in på arbetsmarknaden, och fler måste få möjlighet att arbeta heltid. De reformer som regeringen genomfört inom arbetsmarknadspolitiken leder till att både sänka trösklarna in på arbetsmarknaden och göra det mer lönsamt att gå från deltids- till heltidsarbete. Detta gäller särskilt kvinnor, som i större utsträckning än män är arbetslösa på deltid. Den jämställdhetsbonus som kommer att införas syftar till att öka familjernas ekonomiska möjligheter att fördela föräldraledigheten mer jämlikt och förbättra förutsättningarna för jämställdhet både i familjelivet och i arbetslivet. Vidare innebär den sänkta skatten på hushållstjänster dels bättre förutsättningar för familjer att köpa tjänster som underlättar vardagen, dels bättre möjligheter för de kvinnor och män som vill öka sin arbetstid. De reformer jag tagit upp här utgör exempel på hur regeringen stöder jämställdhet i både familjelivet och arbetslivet. I syfte att skapa förutsättningar för analys, uppföljning och samordning av insatser avser regeringen att utarbeta en samlad strategi när det gäller jämställdhet på arbetsmarknaden och i näringslivet. 49 (): Jag vill börja med att säga att det är bra att jämställdhetsministern delar åsikten att det är viktigt att män och kvinnor får samma rätt och möjlighet till ekonomiskt oberoende. Men hur man uppnår det verkar det som att vi har lite delade åsikter om. Det är därför jag har ställt de tre frågorna om att öka möjligheterna till ekonomiskt oberoende för kvinnor, rätten till heltid och hur vi kan få fler män att ta del av föräldraförsäkringen. Ministern säger i sitt svar att man arbetar för att stärka arbetslinjen, och då blir jag lite förvånad när regeringen föreslår att vi ska göra försämringar i deltidsersättningen utifrån det perspektivet att man tror att människor går och är deltidsarbetslösa därför att de vill, inte att det kan bero på att arbetsgivarna inte vill anställa på heltid. Det känns lite märkligt i kombination med arbetslinjen. I det här perspektivet är det mest kvinnor som blir drabbade. Det är mest kvinnor inom typiskt kvinnodominerade yrken som jobbar deltid . På det sättet är det lite svårt att se hur fler kvinnor ska få möjlighet till heltid, för det är inte det som är lösningen. Utifrån det perspektivet blir man ännu mer förvånad över att regeringen och jämställdhetsministern inte fortsatte och genomdrev förslaget med en lagstiftning om rätt till heltid. På det sättet hade kanske både arbetslinjen kunnat stärkas och fler kvinnor fått möjlighet att bli ekonomiskt oberoende. Ministern säger också i sitt svar att jämställdhetsbonusen är ett steg för att nå ökad jämställdhet. Ja, jämställdhetsbonusen i sig kan nog vara ett steg på vägen, men i samma stund som man ska införa en jämställdhetsbonus inför man ett vårdnadsbidrag. Det är väl ett stort steg bakåt, till att fler kvinnor förmodligen inte kommer ut på arbetsmarknaden. Hur stärker det arbetslinjen och möjligheten för kvinnorna att komma ut på arbetsmarknaden? Det känns på något sätt som att det är ett steg bakåt . Hushållsnära tjänster sägs vara ett sätt att utöka jämställdheten i samhället. Det tror jag inte ett dugg på. Möjligtvis är det ett redskap för de redan välbeställda familjerna eller för dem som har ledande positioner inom sitt arbete, såtillvida att man har en hög inkomst och arbetar många timmar . För dem finns möjligheten att köpa en tjänst, som innebär att någon kommer hem och städar så att man kommer hem till ett väldoftande hem . Det kan säkert vara bra. Men den deltidsarbetande kvinnan som sitter i kassan på har inte den möjligheten. För henne väntar kanske en framtida arbetslöshet när möjligheten att deltidsstämpla inte längre finns. För henne ökar inte jämställdheten. För henne blir det ett sjumilakliv bakåt vad gäller jämställdheten och ett svek för jämställdheten i det perspektivet. Det skulle vara bra om jämställdhetsministern tog på sig genusglasögonen. 50 (): Jag är väldigt glad att min kollega har tagit initiativ till den här interpellationsdebatten. Jag välkomnar att vi får ha den här diskussionen med jämställdhetsminister . Det finns väldigt många frågor som vi har att fundera över, och det är positivt att veta att vi ska få se en strategi . Därför är det desto viktigare att man får möjlighet att här vara med och diskutera den strategin. Jag hoppas att också vill bjuda in till ett brett samråd och en bred diskussion inför det att man från regeringens sida kommer att slå fast de politiska ståndpunkterna kring strategin och presentera den inför . Jag har också funderat på det här med vårdnadsbidraget. Det är en fråga som framför allt kvinnor ställs inför framöver: Ska man tacka ja till vårdnadsbidraget? Kommer man då att få ännu svårare att ta sig in på arbetsmarknaden? Vi vet att det är få män som gör samma överväganden. När vi tittar på kontantstøtten som infördes i vet vi vad vi inte riktigt visste då, nämligen hur splittrad den regeringen var i den frågan. Men står i begrepp att avveckla det omoderna vårdnadsbidraget, och det sker med stöd av norska . Bakgrunden är att en ny majoritet i har reagerat mot de negativa effekter som man har pekat på, även vi här i , och som har varit kända. I stället för satsningar på förskolan gick pengarna till att hålla norska kvinnor kvar utanför arbetsmarknaden med det här hemmafrubidraget. Av kontantstøtten har använts av kvinnor och av män. Jag vet inte om regeringen i har någon uppfattning om vi kommer att få se annorlunda siffror här, men ingenting tyder på att vi skulle se ett mer jämställt uttag av hemmafrubidraget. Inte minst kvinnor med en annan etnisk bakgrund, som redan innan kontantstøtten infördes hade svårare att få jobb, kom inte med denna politik in på arbetsmarknaden, utan de kom allt längre bort från arbetsmarknaden. Barn i dessa familjer lär sig inte språket i det land där de befinner sig förrän de börjar skolan. Hur påverkar det deras studieresultat? Hur påverkar det arbetet för att bryta segregationen, motverka arrangerade äktenskap och motverka hedersbegrepp när man hålls kvar i en språkgrupp och har svårare att ta sig in i det samhälle där man lever? som vi har tillgång till all denna kunskap fortsätter den att bråka om hur man ska genomföra vårdnadsbidraget. Lär av och stoppa tillbaka förslaget i historieboken, där det hör hemma! Jag vill föra in en problematik till. Kvinnor blir ju äldre. Bland äldre kvinnor finns de som har de allra lägsta pensionerna. De hade inte som mammor möjlighet att jobba heltid. Det fanns ingen utbyggd barnomsorg eller kanske ingen barnomsorg alls. Man var kanske hänvisad till att jobba deltid när barnen var i skolan för att det inte fanns något fritids. Detta gjorde att man får en dålig pension. Vi måste fundera över detta så att vi inte bygger in samma moment, så att inte en kommande generation äldre kvinnor får dålig pension för att de inte hade möjlighet att ta sig in på arbetsmarknaden eller inte kände att de kunde göra ett sådant val. Vi ska inte verka för att vi också ska få en grupp kvinnliga fattigpensionärer. Jag vill gärna veta hur jämställdhetsministern har tänkt bryta denna utveckling och på vilket sätt hemmafrubidraget ska ses i det sammanhanget. En annan ingång i diskussionen gäller handeln. Bland de handelsanställda är 11 000 deltidsarbetslösa. Hur ska dessa 11 000 kunna bryta sin deltidsarbetslöshet och få ett heltidsarbete? Är lösningen att man ska jobba deltid hos flera arbetsgivare ? Vi ser ju en sådan utveckling. vet vi att många arbetsgivare inte accepterar att man har mer än en arbetsgivare inom samma kompetensområde. 51 Integrations- och jämställdhetsminister (): Det blir alltid konstigt när man med socialdemokrater eller vänsterpartister diskuterar den ekonomiska självständigheten som grunden för jämställdhet. När vi pratar om egen inkomst, alltså egen lön, blandar de alltid ihop det med ersättningar och bidrag. Det är väl ingen som uppnår jämställdhet genom flera bidrag! Vi uppnår jämställdhet genom fler jobb, som ger kvinnor och män möjlighet att arbeta, och genom att man gör det lönsamt att arbeta och sänker trösklarna in till arbetsmarknaden. Det är där vi sätter in resurser, för vi menar att kvinnor behöver komma in på arbetsmarknaden i lika stor utsträckning som män. Nej, , det är inte så att kvinnor inte vill jobba heltid. Jag tror att det finns många kvinnor som vill jobba heltid. Men jag tror också att dessa kvinnor har stoppats från att jobba heltid därför att arbetsgivaren har vetat att det har funnits en annan inkomstkälla, det vill säga staten, som har gått in och fyllt ut den tid som kvinnan själv inte kan jobba in. Jag tror också att det finns kvinnor som har frågat sig varför de ska jobba heltid när de kan få extraersättning från staten. Det har inte lönat sig att gå upp i arbetstid. Med de åtgärder som vi har infört jobbavdraget är det faktiskt lönsamt att gå upp i arbetstid för den som vill det. Det är därför vi har infört detta. Vi inför begränsning för stämplandet eftersom vi menar att det är viktigt att kvinnor, precis som män, kan arbeta heltid. När det gäller vårdnadsbidraget tycker jag att det är jätteviktigt att det finns en valfrihet. Jag tror inte att är det som gör att en kvinna slutar jobba för att vara hemma. Men kan vi konstatera att det finns kvinnor som väljer att vara hemma. Man kan tycka att de gör fel val, men jag tycker inte att det åligger mig som politiker att identifiera vad som är rätt för varje kvinna. När man väl vet vilka konsekvenser ens val får det vill säga sämre möjligheter att utvecklas på arbetsplatsen, kanske sämre möjligheter att göra karriär, sämre löneutveckling och sämre pension och ändå väljer att som kvinna eller man vara hemma med sina barn tycker jag att det är ett val man ska ha frihet att göra. De sänder väl signalen att det är upp till individen att göra det fria valet. Politiker ska se till att det finns förutsättningar och en mångfald av valmöjligheter. Vårdnadsbidraget kan faktiskt också användas klokt och förnuftigt, det vill säga på ett sådant sätt att det ger båda föräldrarna möjlighet att till exempel gå ned i arbetstid och på det sättet mäkta med att kombinera yrkesliv och familjeliv. Det norska exemplet har nämnts. Som vanligt får man höra en massa historier om vad som pågår i . Det som hände med vårdnadsbidraget i hade att göra med att inte hade utbyggd barnomsorg.