prot · GV0918 · 2007-10-30 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollen för . 2 § Återkallelse av motion vice talmannen anmälde att () i skrivelse återkallat den av honom väckta motionen 2007/08:K6 Tv tillgänglig för alla Tillstånd för digital marksänd tv. vice talmannen meddelade att talmannen avskrivit denna motion. Skrivelsen lades till handlingarna. 3 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2007/08:59 Till Interpellation 2007/08:59 Försäljning av JAS Gripen till av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är utlandsresa. 4 § Svar på interpellation 2007/08:46 om låginkomsttagares ställning på bostadsmarknaden 1 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att ungdomar och grupper med låga inkomster ska ha möjlighet att efterfråga ett eget boende i storstäderna och i synnerhet i innerstäderna. Interpellanten har även frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att den rådande utvecklingen inte ska skapa ökade klyftor mellan olika socialgrupper i samhället med avseende på val av boendeområde. Regeringens svar på dessa frågeställningar är dels en jobbpolitik som syftar till att bryta utanförskapet och få fler personer i arbete, dels en bostadspolitik som syftar till att förbättra bostadsmarknadens funktionssätt. Regeringens satsningar inom jobbpolitiken omfattar bland annat särskilda insatser för att bekämpa ungdomsarbetslösheten. har den öppna arbetslösheten sjunkit kraftigt. Vi har fler sysselsatta än någonsin, och ungdomarnas situation på arbetsmarknaden har förbättrats avsevärt. har den öppna arbetslösheten bland ungdomar mellan minskat från . En anställning ger ökade möjligheter att efterfråga en bostad och att etablera sig på bostadsmarknaden i den upplåtelseform som man själv önskar. Den generella målsättningen med regeringens bostadspolitik är att få till stånd en fungerande bostadsmarknad med långsiktigt stabila villkor för ägande och byggande av bostäder där snedvridande subventioner och detaljregleringar avskaffas. Denna inriktning förbättrar möjligheterna för bostadsbyggande oavsett upplåtelseform och ägarkategori. Vidare vill regeringen underlätta etablering på bostadsmarknaden och öka hushållens möjligheter att välja det boende som man själv vill ha. Valfriheten på bostadsmarknaden ska förstärkas och möjligheterna att äga den egna bostaden ska underlättas. Stöd inom bostadssektorn ska främst riktas till hushållen. Regeringen har därför infört kommunala hyresgarantier för de hushåll som har svårt att få hyreskontrakt, och för dem som köper bostad föreslår regeringen så kallade förvärvsgarantier. Genom en lagändring har kommunerna nu möjligheter att ställa ut hyresgarantier för att stödja de hushåll som inte lyckats etablera sig på bostadsmarknaden. Regeringen avsätter för ett statligt bidrag till de kommuner som väljer att ställa ut kommunala hyresgarantier. I budgetpropositionen har regeringen lagt fram ett förslag om förvärvsgarantier. Förslaget innebär att staten ska kunna ställa ut kreditgarantier till kreditinstitut som lånar ut pengar till enskilda för förvärv av bostad. Syftet med garantin är att underlätta etablering och skapa ökad valfrihet för konsumenterna på bostadsmarknaden. Genom förvärvsgarantierna får förstagångsköpare, som exempelvis unga vuxna, och hyresgäster som vill ombilda till bostadsrätt bättre förutsättningar att skaffa sig en ägd bostad. Avslutningsvis vill jag poängtera att regeringens bostadspolitiska ambition, att få till stånd en fungerande bostadsmarknad, omfattar samtliga upplåtelseformer. Regeringen anser att hyresrätten som upplåtelseform är central för en flexibel bostadsmarknad och en väl fungerande arbetsmarknad och vill utveckla hyresboendet också . 2 (): Jag har skrivit den här interpellationen för att situationen blir alltmer desperat. Vi märker hur trycket ökar, inte minst i storstadsregionerna. Det är låginkomsttagarna som hamnar mest i kläm, inte minst ungdomar. I den här situationen måste man titta på vad det finns behov av. Det är väldigt uppenbart att det största behovet är billiga hyreslägenheter. Det är där trycket är som störst, och det är där människor har svårast att komma till. När det gäller bostadsrätter, villor och radhus är priserna visserligen upptrissade, men de som har råd att efterfråga de formerna har mycket lättare att ta sig in. De som inte har den möjligheten har väldigt stora problem. Det här som kallas snedvridande subventioner och detaljregleringar handlar just om att få fram billiga hyresrätter som folk har råd att bo i. Dessa måste bli fler, och man måste göra vad man kan för att få ned hyrorna. Det som då kallas snedvridning har faktiskt lett till att det har byggts många hyresrätter just på grund av det stöd från samhället som har funnits, byggstöd, för att få till stånd det här. Verkligheten är tyvärr så krass att byggherrarna ser på det här utifrån att de ska få sina byggprojekt att gå runt. Ser de att de inte får någon lönsamhet i projektet bygger de hellre bostadsrätter, villor och radhus än billiga hyresrätter. Självklart kan man även tänka sig dyra hyresrätter, men dem kan ju inte låginkomsttagare efterfråga. ser man ju att det är en drastisk minskning av byggandet av hyresrätter. Det är det som jag ser som det mest allvarliga med regeringens politik. Jag tycker inte heller riktigt att jag har fått svar på mina frågor. Jag ställde ju frågan om hur ungdomar och grupper med låga inkomster ska kunna efterfråga ett eget boende i storstäderna och i synnerhet i innerstäderna. Der var ju den första frågan. I stället gör man nu så att man säljer ut allmännyttan, som har garanterat att även människor med normala och låga inkomster kan bo i innerstaden i de större städerna. Det är alltså en stor risk att sälja ut, och även ombildningar av hyresrätter till bostadsrätter är en stor risk. Då minskar man beståndet av hyresrätter, och risken är ju också att priserna trissas upp även där så att låginkomsttagarna helt enkelt inte kommer in i innerkärnorna i staden. Den andra frågan som jag ställde var hur vi ska kunna minska klyftorna mellan olika socialgrupper så att det inte blir en uppdelning i olika boendeområden. Den uppdelningen ser vi , och jag upplever att den håller på att förstärkas . Jag skulle vilja säga att jag över huvud taget inte har fått något svar från regeringen på just den frågan, alltså om segregationen, som det kallas, på bostadsmarknaden. Sedan vill jag säga något om de hyresgarantier som nämns, alltså att man från offentligt håll garanterar hyran för låginkomsttagare eller människor som inte har fast jobb. Det är bra, men det är fel, tycker jag, att det är frivilligt för kommunerna. Jag tycker att det borde vara obligatoriskt. Det här med förvärvsgarantier handlar om att garantera ett lån för låginkomsttagare som inte har de ekonomiska möjligheterna eller, framför allt, som inte blir beviljade ett lån. Jag vill säga att det kan finnas fördelar med det här, men det finns också många nackdelar. Framför allt detta att man inte gör någonting när det gäller hyresrätterna innebär att man ytterligare ger sig på hyresrätten som boendeform. 3 Statsrådet (): Det är en intressant interpellation som har skrivit. Den tar upp viktiga frågor. Problemet är den situation som vi fick överta på bostadsmarknaden med 200 000 människor i bostadskö i . Vi har en situation där vi strukturellt i bygger för av bruttonationalprodukten. I våra grannländer bygger man för av bruttonationalprodukten. Det är sviterna av det som egentligen är grunden till interpellation. Varför har vi fört en bostadspolitik i som har lett till att det har byggts ungefär hälften så mycket per invånare som i , och ? I har man byggt nästan lika många bostäder för hälften så många norrmän som vi har byggt i för dubbelt så många svenskar. Det är sviterna av detta, fru talman, som vi nu diskuterar. Det behövs billiga hyresrätter i innerstäderna, säger . Då talar vi inte om nyproduktion utan om lägenheter som är begagnade. De blir lediga för unga människor endast om det byggs sådant som de som bor i de små lägenheterna vill flytta till. Att bygga nya lägenheter i innerstäderna är ingen lätt uppgift. Det inser vi alla. säger att hyresrätterna är på undantag i . Vi har 1,4 miljoner hyresrätter i vårt land. Ryktet om hyresrättens död är betydligt överdrivet. Det är egentligen enbart i som det byggs fler bostadsrätter än hyresrätter. I och byggs det ungefär lika många bostadsrätter som hyresrätter. I hela övriga landet byggs det fler hyresrätter än bostadsrätter. Situationen är inte så mörk som gör den till. Det verkliga utanförskapet är när man är arbetslös. Där har vi ett stort bekymmer. Den arbetslöshet som har rått i vårt land, inte minst bland ungdomar, konstituerar de stora klyftorna och det stora utanförskapet. Där har vår regering vidtagit ett antal åtgärder som har gett resultat. Ombildning från hyresrätt till bostadsrätt förekommer, men inte alls i den omfattning som man har befarat från bland annat sida. har ombildningskontor i till exempel. Det är en medveten politik för att försöka stabilisera områden som har haft en väldigt stor genomflyttning. Vi tror att det är viktigt att det finns möjlighet för den som har fått fast mark under fötterna att också känna den trygghet som det innebär att äga sin bostad. Jag tror att ägarlägenheter kommer att spela en viktig roll. Det kommer också att innebära att det investeras mer i bostäder. På så vis ökar den rörlighet på bostadsmarknaden som gör att de mindre, billiga lägenheterna i innerstäderna kan bli frigjorda för unga medborgare som söker just en sådan bostad. 4 (): Det intressanta är att titta på hur verkligheten ser ut. Det är ett faktum att byggandet av hyresrätter har minskat. Det är ett faktum på alla håll. Inte minst i , som jag kommer ifrån, har minskningen varit väldigt tydlig. Det har ett starkt samband med regeringens omläggning av politiken. Det är viktigt att se till syftet med det man gör. Om man uppnår ett gott syfte med den förda politiken tycker jag att man ska tänka sig för innan man avvecklar den. har vi sett ett ökat byggande av hyresrätter. Jag håller med om att det var alldeles för dåligt. Då inrättades stöd för att uppmuntra till byggande av billiga hyresrätter. Det kom till mer byggande. minskar det igen. Det är synd att man dömer ut de instrument vi har som politiker att försöka tillgodose de behov som medborgarna har. När det gäller att äga sin lägenhet vill jag säga att många studenter redan har tagit lån. Återbetalningskraven är sådana att det är ganska tufft att ta lån. Det är inte riktigt realistiskt att man dessutom ska ta lån för att köpa en bostadsrätt i en stad där man kanske bara ska bo . Ofta flyttar ju studenter till den stad där man studerar. Det som ungdomar och studenter efterfrågar är billiga hyreslägenheter som de kan bo i medan de studerar på en ort. Regeringen har inte kommit med någon lösning på det problemet. Mycket handlar om att öka ägandet, väldigt lite om hyresrätter. Rörligheten på bostadsmarknaden och även på arbetsmarknaden är helt beroende av att det finns hyreslägenheter, inte minst i storstadsregionerna. En del av regeringens nya politik är att man från dag ett när man blir arbetslös ska vara beredd att flytta för att ta ett nytt jobb. Då är man ju helt beroende av att få en lägenhet. Många har inte fasta jobb. Det gäller även dem som har jobb. Det blir svårt ekonomiskt och när det gäller att få lån. Jag tror att man bör se över tryggheten på arbetsmarknaden och se till även den sidan av saken. Självklart gäller det även boendesituationen. Det är egentligen ganska enkelt. Det handlar om att lyssna till vad människor vill ha. Det stora behovet är hyreslägenheter som ligger relativt centralt, nära där man arbetar, till rimliga priser. Trycket på bostadsmarknaden är otroligt hårt. Det leder till att det är svårt att komma till. Vi får stora klyftor där vissa kan välja och vraka, andra får vänta och stå utanför. Många flyttar runt på andrahandskontrakt. Regeringen har avvisat att det ska bli ännu mer lönsamt att inhysa låginkomsttagare i sin lägenhet och hyra ut ett rum till exempel till en student. Det är ingen ultimat lösning med tanke på att många studenter är med har börjat bilda familj. Jag skulle vilja se att man kom till grundfrågan, nämligen hyresrätter. Det är där behoven finns. Det enda som finns är hyresgarantier, men det är frivilligt för kommunerna. Det borde vara obligatoriskt. Jag skulle gärna vilja ha svar på detta. Nyckeln till att minska segregationen är att ungdomar kan bo även i staden och inte utanför. 5 Statsrådet (): Byggandet av hyresrätter minskar, säger . Det stämmer såtillvida att vi ser en nedgång mellan prognos och den . Vad ser vi där? Vi ser att i den högkonjunktur som vi nu befinner oss i har det varit en boom i bostadsbyggandet och byggandet över huvud taget. Det liknar överhettning. Det har slagit ut i ökade materialpriser och allt större problem för företagen att få tag på arbetskraft med rätt utbildning. Det leder till att kostnaderna för att bygga har skjutit i höjden av orsaker som man naturligtvis kan diskutera. Jag menar att den förra regeringen begick stora misstag på jobbpolitikens område som ledde till ett alldeles för stort utanförskap. Det är grunden till klyftorna i samhället. Det var faktiskt också en utbildningspolitik som nedprioriterade de praktiska yrkenas utbildning. Det har gjort att vi har stor brist på den typen av arbetskraft . Vi har flaskhalsar i byggsektorn. Det handlar om elektriker, rörmokare och andra praktiska yrkeskompetenser som stoppar upp byggandet . Det är en konjunkturdel som inte kan lösas genom att vi häller in nya statliga miljarder i systemet, vilket tycks vara inne på. Det går inte att genom nya subventioner åstadkomma en förbättring av byggandet när vi har en överhettning av marknaden. vill tillbaka till den tid när politikerna styrde bostadsbyggandet, när vi hade miljarder i subventioner till bostadsbyggande till företag som gav miljardvinster. Det är ganska paradoxalt. har vi kommit till en situation där vi håller på att etablera stabila, långsiktiga och goda regler och villkor för bostadsbyggande, och det har visat sig att bostadsbyggandet har ökat. Jag tror faktiskt inte heller att en socialdemokratisk regering skulle vara beredd att gå in och starta nya massiva subventionsprogram för bostadsbyggande. Jag tror att ligger bakom oss. Det enda rimliga är det som vår regering har gjort, nämligen att i stället titta på hushållen. I stället för att ge pengar till byggföretagen är vi beredda att satsa på de hushåll som behöver stöd för att kunna efterfråga bostäder. Då är inne på att många inte har fasta jobb. Nej, det stämmer. I en snabb expansion av arbetsmarknaden har vi också den typen av jobb som växer. Därför har vi utformat två system för detta. Det ena är hyresgarantier. Kommunen kan utfärda sådana garantier för exempelvis unga människor som har en eller flera timanställningar men inte ett fast arbete. Man ska då kunna få ett förstahandskontrakt om man har betalningsförmåga. Det andra är förvärvsgarantier om man vill vara med exempelvis vid en ombildning av hyresrätter till bostadsrätter och inte får ett banklån på grund av att man inte har fast jobb. Där vill vi vara med och stödja, och det tror vi är en bättre väg än att satsa miljard på miljard till företag som redan har gjort jättestora vinster. Vi tror att det är en ineffektiv väg. Den skapar också en bostadsproduktion som egentligen inte är ändamålsenlig. Vi ser detta bland annat i där MKB med kloka socialdemokratiska politiker har gått emot den förra socialdemokratiska regeringens politik och har genomfört ett mycket bredare program av bostadsbyggande som också gör att bostadsmarknaden i fungerar bättre än på många andra håll i landet. 6 (): Först vill jag säga: Vad hjälper det att man ger hushållen ekonomiskt stöd, vilket det talas om, för att kunna efterfråga en hyresrätt när det inte finns några hyresrätter att efterfråga om det inte byggs några hyresrätter? Att man går in med till exempel en hyresgaranti leder inte till att byggföretagen bygger, utan de utgår från lönsamhet. Då handlar det om nivån på hyran. Detta handlar bara om att garantera att hyran över huvud taget betalas in, alltså att man ger pengar till den som betalar hyran. Det handlar bara om en garanti att man ska få komma in. Men detta leder inte till att det byggs mer, och grundproblemet är ändå att man drar undan mattan för byggandet. Detta är svart på vitt byggandet av hyresrätter har minskat. Tycker man att det är positivt är det väl en bra politik som regeringen för, men jag tycker inte att det är ultimat. Den öppna långtidsarbetslösheten bland ungdomar har ökat markant. Det finns alltså väldigt många ungdomar som står utanför. När det gäller utbildningar för framtidens jobb har man gjort kraftiga neddragningar just i fråga om arbetsmarknadsutbildningar som handlar om att de arbetslösa ska kunna komma i fråga för de nya jobben. Detta känner jag oro för. När det gäller att köpa sin lägenhet är det klart att om man bor i , i ett attraktivt läge, och får möjlighet att ombilda från hyresrätt till bostadsrätt är det ett klipp för de flesta, för dem som har råd att gå in och göra detta köp. Men om man bor utanför städerna, i förorterna, är det inte säkert att det verkligen är ett klipp. Det finns stora renoveringsbehov. Det kan vara väldigt svårt att göra sig av med lägenheten. Den kan sjunka ytterligare i värde, och då är man fast i en fälla som jag tror drabbar låginkomsttagare extra hårt. Det är därför, än en gång, hyresrätter som måste till. 7 Statsrådet (): Ett tag lät det som om förespråkade marknadshyror, men jag antar att det nog inte var riktigt meningen. Grunden för att bostadsmarknaden ska fungera är att människor har arbete. Å andra sidan är det viktigt att det finns hyresrätter väl spridda över landet så att man kan få tag i en bostad där det finns ett jobb. Jag tror att och jag är helt överens om att hyresrätten behöver utvecklas. Det är någonting som vi arbetar med i regeringen, och vi kommer också att återkomma till med konkreta förslag på detta område. Dock är det inte möjligt att i en överhettning, , åstadkomma ett ökat byggande om det är brist på arbetskraft och om materialkostnaderna har ökat så att kalkylerna inte håller. Då senarelägger man detta. Vi får väl se hur prognos som kommer inom en inte alltför avlägsen framtiden ser ut. Det viktigaste är att skapa förutsättningar för ett ökat byggande. Vi måste komma upp i de nivåer som finns i vår nära omvärld, nivåer som finns i , och . Då handlar det om att öka mångfalden av upplåtelseformer. Vi har talat om ägarlägenheter. Vi har talat om en snabbare planprocess, vilket är någonting som regeringen arbetar med. Vi har också talat om att ge de hushåll som ska köpa sin första bostad möjligheter genom förvärvsgarantier. Vi har talat om, föreslagit och genomfört möjligheter till hyresgarantier. Jag menar att regeringen arbetar för en social bostadspolitik, ett ökat bostadsbyggande och stabila villkor som gör att vi på lång sikt kommer att se ett kraftigt ökat byggande i . Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2007/08:47 om golf som avdragsberättigad friskvård 8 Finansminister (): har frågat mig om jag avser att vidta sådan åtgärd, eller ta initiativ till att ändra annan relevant regel eller instruktion, så att golf godkänns som avdragsberättigad motionssport. Inkomstbeskattningen bör vara enhetlig och neutral. För att undvika att lön omvandlas till förmåner ska enligt huvudregeln alla förmåner tas upp till beskattning hos den anställde. Personalvårdsförmåner är undantagna från beskattning. Anledningen är att ge arbetsgivarna en möjlighet att tillhandahålla vissa förmåner i syfte att få en friskare och mer välmående personal. Det är viktigt att skilja mellan vad som är personalvårdsförmåner och vad som är personliga levnadskostnader. Personliga levnadskostnader är bland annat kostnader för fritidsintressen, till exempel att utöva en viss sport eller annan aktivitet. Om en arbetsgivare bekostar sådana aktiviteter är det en skattepliktig förmån för den anställde och inte en personalvårdsförmån. Gränsdragningen för vilken typ av motionsutövning som ska anses utgöra personalvårdsförmån är svår men behövs för att avgränsa personalvård i förhållande till personliga levnadskostnader. Gränsen har bestämts till att det ska vara fråga om enklare motionsidrott som kan utövas av i stort sett var och en. I detta ligger att inslaget av rekreation inte får vara för stort. Vad som är enklare motionsidrott är ytterst en fråga för rättstillämpningen att avgöra. Sporter som kräver dyrbarare anläggningar och utrustning har inte ansetts vara av enklare slag. Jag anser inte att det finns någon anledning att ändra på gällande principer på detta område. Jag avser därför inte att ta några initiativ till förändring av skattereglerna. 9 (): Tack för det nedslående svaret. Det är dock inte så nedslående, och det är av två skäl. Det första är att det bygger på en felaktig verklighetsbeskrivning , och det är alltså en oriktig saklig grund för detta svar. Det andra är att jag vet att finansministern är en stark anhängare av en evidensbaserad politik, det vill säga en politik som tar sin utgångspunkt i fakta och erfarenheter. Dessa två punkter tillsammans talar för en förändrad inställning hos finansministern om vi bara kunde upplysa honom om de faktiska omständigheterna. När det gäller kriterierna för vilka sporter som är berättigade till detta avdrag är golf ingen avancerad sport kriteriet är att det ska vara en enkel sport som inte nödvändigtvis drar höga kostnader, det vill säga skulle ha mindre värde, som det står i kriteriesamlingen jämfört med de avdragsberättigade sporterna tennis, badminton, squash eller lagidrotter. Tennis-, squash- och badmintontimmar och racketar kostar pengar. Lagsporter kostar också pengar. Golf kräver inte dyrare utrustning än dessa sporter, och kostnaden per speltillfälle är inte hög jämfört med de andra sporterna. Summan av kardemumman är att det är fullständigt godtyckligt vilka sporter som inkluderas och inte inkluderas. Då kan man göra två saker: Man kan lägga ned hela systemet med ett sådant här avdrag eller se till att det blir likaberättigat. De tidigare finansministrarna gjorde avgränsningen helt godtyckligt, enligt min mening, och också ganska fördomsfullt. Det framgår av argumentationen i olika debatter som vi har haft tidigare här i kammaren. skrev att det skulle vara en sport som i stort sett var och en skulle kunna utöva. Det är alltså 600 000 utövare. Det är den näst största idrotten i efter fotboll, och det är den tredje största kvinnoidrotten 160 000 kvinnliga utövare. Då är frågan: Varför ska just denna sport som mot bakgrund av dessa siffror måste kunna betraktas som en folksport, särskilt bland kvinnor, stigmatiseras jämfört med de andra? Med de uppsatta kriterier som finns menar jag att finansministerns svar utgår från en olycklig och felaktig information. har på ett mjukt sätt kritiserat den nuvarande ordningen i ett uttalande , och jag ska återkomma till skatteutskottets argumentation i mitt nästa inlägg. 10 (): Det är glädjande att vi har fått den här interpellationen av interpellanten och kan prata friskvård. Jag tackar finansministern för en korrekt redogörelse. Men jag tänker vända mig till finansministern av ett skäl, och det är att jag vill lyssna till hans argumentation kring det han beskriver och framför allt skälen. Eftersom jag vet att finansministern jobbar med arbetslinjen och med hur vi ska förbättra ohälsan i landet, är väl det här en av de utgångspunkter som han kan ha i sitt fortsatta arbete. Jag tänker koppla det till de fåtal undantag som finns från friskvårdsförmånen. Det är okej för en arbetsgivare att subventionera ett gymkort, men det är inte lika okej att subventionera golflektioner.