prot · GU0983 · 2007-03-28 00:00:00 — Tyvärr är det så att den efterlevande partnern i praktiken är helt utlämnad till arvingarnas godtycke om samboparet inte skrivit något inbördes testamente. Vi i vill införa en klausul i sambolagen som ger den efterlevande rätt att begära prövning av arvsrätten i domstol. Det handlar alltså inte om att skapa något äktenskapsliknande system av lägre dignitet, som utskottsmajoriteten hänvisar till i betänkandet. Jag tycker inte heller att argument som att en arvsrätt för en sambo vore främmande för den svenska rättsordningen är skäl som är tunga nog för att avstyrka vårt förslag. Vad vi vill ha är inte någon generell arvsrätt för sambor. Självklart finns det fall där det är rimligt att en sambo inte ska ärva, till exempel om man har levt ihop . Vi vill skapa en möjlighet till prövning i det enskilda fallet. Det är synd att majoriteten i civilutskottet värnar så mycket om äktenskapet att den inte kan se att även sambor som inte varit förutseende nog att skriva ett testamente behöver skydd. Det kan hända så mycket i människans liv. Olyckor och katastrofer är ingenting som vi kan förutse. När det gäller andra reservation i betänkandet har regeringen glädjande nog bestämt att utreda frågan om registrering av testamenten. Försvunna testamenten kan ställa till stora problem, och det är viktigt att alla människor är trygga i vetskapen om vad som kan hända med deras kvarlåtenskap. Det gäller även de människor som inte har möjlighet att förvara sitt testamente i bankfack. Därför är det bra om regeringen lägger fram förslag om att man ska ha möjlighet att registrera testamente hos en myndighet. Det tackar vi för. Jag yrkar därmed bifall till reservation 1 och den av Socialdemokraterna, gemensamma reservation nr 2. 149 (): Betänkandet om arvsrättsliga frågor tar upp fem olika frågeställningar som jag tycker samtliga har betydelse för de flesta av oss. En del av dem väcker till och med en del intressanta frågor. Man kanske är knäpp om man tycker att arvsrättsliga frågor kan vara intressanta. Det är det som är det fascinerande med att vara politiker: behöver inte dyka så väldigt djupt i frågor för att nästan vilken fråga man än ger sig på ska bli rätt intressant. Att det kan uppstå konflikter mellan en efterlevande make och särkullbarn är väl inte särskilt okänt. En bidragande orsak till det kan vara det faktum att särkullbarnen har en arvsrätt som kan vara rätt besvärande för den efterlevande maken och få allvarliga konsekvenser. En annan orsak kan vara att rätten redan långt innan någon av föräldrarna avlider kan bidra till att påverka relationerna mellan särkullbarnen och de övriga, de gemensamma, barnen på ett sätt som inte alltid är så roligt. Å andra sidan är det inte så enkelt att förändra särkullbarnens rätt. Personligen tycker jag emellertid att det är lite märkligt att arv spelar så stor roll i hur relationen mellan människor blir. Jag tycker att det på något sätt vore bra om vi hade en lagstiftning som minimerade orsakerna till konflikter mellan människor. Det är något som jag tycker att man borde eftersträva. Jag tycker att det är en fråga som man behöver dyka i och göra något åt. Jag tillhör dem som tycker att borde kunna uttala en åsikt även när det pågår utredning. Man använder ofta det som argument för att avstyrka förslag som tas upp av riksdagsledamöterna. Jag tycker nämligen inte att det behöver innebära några låsningar eller att man tappar i prestige om man sedan ändrar sig från en majoritet som uttalat sig i när utredningen kommer med sina förslag. Jag tycker tvärtom att en öppen åsiktsregistrering under hela resan och att man kan ändra uppfattning under resans gång och på det sättet göra debatten mer levande skulle göra det politiska livet intressantare, speciellt för allmänheten utanför politiken. Jag får acceptera motivet till yrkande om avslag. Man kan utgå från att regeringen ändå kommer att återkomma i frågan och då förhoppningsvis med förslag som gör att alla barn blir mer jämställda i de här avseendena och att den efterlevande makan det är oftast kvinnan det handlar om inte ska behöva uppleva den otrygghet som särkullbarn kan innebära på samma sätt som . Förslaget om sockenfonder som behandlas i betänkandet avstyrks också, inte med motivering att det pågår en utredning utan därför att man inte gillar förslaget. Jag tycker i själva verket att grundidén i det är väldigt tilltalande. Jag skulle uppskatta om man ändå från majoritetens sida funderade på att på något sätt komma tillbaka till med något i den stilen. Jag tror att det är bra att som ett alternativ till den allmänna arvsfonden ändå ha någon form av regional eller lokal möjlighet. Det vore bra för dem som inte har några arvingar att känna att deras kvarlåtenskap kan komma till bygdens bästa. Jag tycker att det är en väldigt bra grundidé som man ska ta vara på. Jag gillar det förslaget. Jag har den grundinställningen att arvsrätten, som den är utformad , ibland leder till konflikter. Jag delar majoritetens uppfattning när det gäller det förslag som finns i två motioner från två moderata ledamöter om att utvidga arvsrätten. Jag tror att det tvärtom bara skulle leda till ännu större konflikter. Jag delar den inställning som majoriteten har i den frågan, att det inte är någon höjdare direkt. Även när det gäller den fråga som tas upp i betänkandet om sambors arvsrätt delar jag och majoritetens inställning. Vi är särskilt nöjda med den lilla kommentaren i majoritetens ställningstagande där man hänvisar till möjligheten att testamentera för att styra hur kvarlåtenskapen ska fördelas. Det påverkar, hoppas jag, hur majoriteten ser på den sista fråga som tas upp i betänkandet om möjligheten att registrera testamenten. Om man använder det som argument i en fråga måste man ändå mena allvar med att det är viktigt att ha den tryggheten att veta att testamentet inte leder till konflikter. Testamenten kan ju avsiktligt och oavsiktligt försvinna. Jag tycker att det är ett väldigt bra förslag, även om det inte kommer från utan från , och jag hoppas att ni gör något bra av det. Där är yrkande om avslag motiverat med en utredning. Jag yrkar bifall till reservation 2 som s, v och mp har tillsammans. Jag vill upprepa att i den fråga där man hänvisar till en utredning och yrkar avslag har jag den grundinställningen att det skulle vara positivt för arbetet i utredningen och för debatten om man från majoritetens sida säger att det är ett bra förslag, även om man kanske inte tycker om utformningen i motionen. En riksdagsmajoritet skulle kunna uttrycka en åsikt som en ledstjärna för arbetet framåt. Jag tror att det skulle bli intressantare så. Jag vill avsluta, fru talman, med att påminna kammaren om den stora vikten av att möjligt får i uppdrag att bygga dubbelspår mellan och . 150 (): Jag tänker kommentera två av de fem motioner som är framlagda. Jag börjar med motionen av och om sockenfonder, ett begrepp som kanske skulle bytas ut mot kommunfonder, eftersom socknen inte längre existerar som formellt juridiskt begrepp. Motionen går ut på att inom ramen för Allmänna arvsfonden kunna skapa lokala fonder. Det finns många människor som saknar arvingar och som inte har tänkt på att skriva ett testamente. har många av dessa varit aktiva i det lokala föreningslivet och skulle förmodligen gärna se att deras kvarlåtenskap kunde bli till nytta och glädje på hemmaplan. Jag tror dessutom att en lokal fond skulle bli mer publik än vad Allmänna arvsfonden är . De flesta föreningar har ingen aning om att de har möjlighet att söka medel, vilket innebär att behållningen i fonden är mycket stor. Det finns därför skäl att på allvar fundera på förslagen i motionen. Den andra motionen gäller registrering av testamente och att säkerställa att den avlidnes sista vilja också blir verklighet utan risk för att någon anhörig förstör eller kastar ett skrivet testamente. Det har ju onekligen ett rättsvärde. Jag ser fram emot utredningen och dess direktiv. Sammantaget kan man säga att alla förslagen i motionerna, bortsett från särkullbarnens arvsrätt, kan tillgodoses genom en aktiv handling från den enskilde. När det gäller sockenfonder kan kvarlåtenskapen genom ett testamente överlåtas till lokala föreningar. Det är inte heller något problem att testamentera till kusiner. Likaså går det bra för sammanboende att reglera tillgångar och skulder genom ett samboavtal i kombination med ett testamente. Vill man känna sig ännu mera trygg så går det faktiskt bra att gifta sig. Jag är inte jurist, men jag utgår ifrån att det är möjligt att förvara ett testamente hos advokat eller jurist om man känner sig osäker på hanteringen av ett testamente efter att man har avlidit. Det här föranleder frågan: Måste vi då ändra lagstiftningen? Nej, det måste vi inte, men det beror helt på hur mycket ansvar vi tycker att det är skäligt att var och en tar. Oavsett vilket så krävs det mycket mer information än vad som delges . Det går ut årliga besked om pensionerna och inför deklarationerna. Det borde vara möjligt att haka på med en årlig, tydlig information om det kloka i att skriva samboavtal och om att skriva testamente. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på samtliga motioner. 151 (): Jag ställer mig helt bakom utskottets förslag och yrkar avslag på samtliga motioner. Den här debatten handlar om arvsrättsliga frågor. Jag vill inrikta mig på önskan att sambopar i princip ska ärva varandra såsom om de hade varit äkta makar. Sambolagen är, som vi vet, reaktiv. Det betyder att när det gäller samboförhållandet blir rättsregler tillämpliga på samlevnaden utan någon uttrycklig önskan eller viljeförklaring från sambornas sida, och lagen träder i kraft först när samboskapet upplöses av en domstol. Problemet, när man i motionen föreslår en rätt för sambo att väcka talan om att ärva sin partner, är att det måste finnas en materiell rättsregel, och den finns inte. Vi tycker inte heller att en sådan behövs här eftersom det är en annorlunda typ av rättsfigur än vad äktenskapet är. Däremot är det ju ett problem att allmänheten inte känner till de skillnader som finns mellan äktenskapslagstiftningen och sambolagstiftningen. Alltför ofta anses, precis som vi hörde, sambolagen helt felaktigt vara jämförbar med . Men om man ska förena friheten och tryggheten så är det ju ändå viktigt att människor medvetandegörs om hur sambolagen fungerar och vad som skiljer den från . En fråga är om vi ska ha två rättsfigurer. Om vi ska det måste ju var och en använda sig av de premisser som finns runt var och en. Där tycker vi att det ska vara skillnad. Det finns ingen anledning att införa en ordning där rätten till arv ska tillskapas genom domstolsprocess, anser vi. Med det vill jag tacka för ordet, och vill jag säga att jag som kristdemokrat tycker att det bästa ju vore att satsa på det mest stabila och trygga. 152 () replik: , när du började prata sade du att vi tyckte att sambor i princip ska ärva varandra. Jag sade ganska tydligt från talarstolen att det inte handlar om att det ska vara så i princip, utan det här handlar om undantagsfall. I de fallen ska man ha rätt att väcka talan. Det är det vi menar. Det finns många människor som, trots att de tycker att de är kloka, förståndiga, förutsägbara och allt möjligt, inte gör det som de borde. Det hände exempelvis vid Estoniakatastrofen och, som jag sade, . Där var det människor som förstås inte tänkte på att de inte skulle komma tillbaka från den resan. Därmed blev det väldigt olyckligt för många sambor, som inte fick ärva sin partner som hade försvunnit. Det blev en ekonomisk katastrof ovanpå en annan, sorglig, katastrof. Det finns flera exempel. Det finns exempel på par som har levt tillsammans , , och som har stått under dödshot. Man har jobbat mot högerextremism. Jag kan säga namnen, men det ska jag inte göra. Båda i förhållandet var utsatta för dödshot. I det fallet kunde man inte gifta sig, för då skulle någon kunna hitta dem i myndigheternas register. Mannen i förhållandet dog. Kvinnan får inte rätt till någonting som den här mannen hade. Det här handlar alltså om undantagsfall där människor far väldigt illa. Vi vill ge en möjlighet för de människorna till någon sorts utväg ur den kris som det innebär. 153 () replik: Vår utgångspunkt ligger nog kanske i människosynen. Vi tror att människor kan ta ansvar för sitt liv. Vi tror att människor kan förbereda sig. Det finns ju ändå alla möjligheter till civilrättsliga avtal, testamenten och det ena med det fjärde, om man vill ha den relationen. Man har möjlighet att bestämma själv precis hur det ska vara. Det vi egentligen skulle satsa på, tycker jag, är väl att ännu fler människor fick veta att samboskapet är ett väldigt otryggt sätt att leva tillsammans om man vill ha sina liv tillsammans, ha gemensamma ägodelar och det ena med det andra. Det har vi påpekat i varje läge från allianspartierna och framhållit vikten av information och annat om de möjligheter som finns för att göra detta. Ska vi ha två rättsfigurer som ser olika ut så måste de få göra det. Man kan ju inte förändra allt för att någonting händer. Människor måste ju kunna ta ansvar för sina liv även medan de är levande, innan katastroferna inträffar. 154 () replik: Jag tror också att människor kan ta ansvar för sitt liv och att man bör göra det. Det håller jag med om. Men i det fall som jag pratar om och när det gäller de människor som varit med om de hemska katastroferna har det här bevisligen inte fungerat, och människor har farit illa. Det finns ett möjligt, enkelt sätt att kunna göra det här mindre skadligt för de här människorna. Självklart bör man informera det håller jag också med om men som läget är finns det tusentals människor i som inte har tagit till sig det här och som har farit väldigt illa. Det kan drabba vem som helst att man inte är så förutseende som man borde vara. Då tycker jag att vi bör ställa upp, just för de människornas rätt och möjlighet att kunna klara sig bättre ur en sådan här situation. 155 () replik: är det ju så att motionen föreslår rätt för sambor att väcka talan. För att man ska få väcka talan måste det finnas en rättsregel, och det finns inte . Det har inte motionären över huvud taget tagit upp. Från vår horisont tycker vi att det är olämpligt att införa en ordning där rätten till arv ska tillskapas genom domstolsprocess, därför att vi har andra möjligheter. I så fall är det väl nog så viktigt att utifrån de ambitioner som ni har ingående jobba med information om sådant som ger otrygga förhållanden vid händelser av olika slag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 20 § Registerkontroll av personal vid sådana hem för vård eller boende som tar emot barn Föredrogs socialutskottets betänkande 2006/07:SoU9 Registerkontroll av personal vid sådana hem för vård eller boende som tar emot barn (prop. 2006/07:37). 156 (): Jag hade anmält på talarlistan, men jag kommer nog att behöva lite mer tid för min argumentation. Jag hoppas att ledamöterna i kammaren har tålamod att lyssna på mig lite längre. betänkande, som vi nu ska debattera, tillstyrker regeringens förslag till ny lag om registerkontroll av personal vid sådana hem för vård och boende som tar emot barn. Lagen syftar till att öka skyddet för barn mot att utsättas för övergrepp, kränkningar eller annat särskilt skadligt inflytande från personer som finns i barnens närmaste omgivning. Registerkontrollen ska därför bli obligatorisk och göras i fråga om personer som erbjuds anställning, uppdrag, praktiktjänstgöring eller liknande vid hem för vård eller boende som tar emot barn. Dessa hem kallas ofta för HVB. Kontrollen avser såväl belastnings- som misstankeregister. Jag vill påpeka att möjligheten för HVB att begära utdrag ur belastningsregistret finns när det gäller brott som lett till åtal. En obligatorisk kontroll av misstankeregister är däremot nytt och ur rättssäkerhetssynpunkt enligt mycket märkligt. Regeringens förslag kan synas verka lätt att ta ställning till, men så har det inte varit för oss i . Jag ska förklara hur vi resonerat för att komma fram till vårt beslut. Vi har tagit hänsyn både till konsekvenserna för och till integritetsperspektivet. Vi har också studerat uppföljning av lagstiftningen om registerkontroll av personal inom förskola, skola och skolbarnsomsorg. är varma försvarare av . Vi menar till och med att bör göras till svensk lag och har betonat vikten av barnkonsekvensanalyser vid alla politiska beslut. Barns bästa har varit en helt central utgångspunkt för oss när vi tagit ställning till förslaget. Barnen på HVB är en mycket utsatt grupp. De har redan farit illa, och en del har utsatts för vuxnas sexuella övergrepp. Just deras utsatta situation gör att de har ett särskilt stort behov av skydd och trygghet. Precis som regeringen skriver i propositionen kommer registerkontrollen inte att vara avgörande för att barn i HVB ska få en trygg miljö. Registerkontrollen hindrar inte att anställda personer, som är ostraffade, begår övergrepp. är inga anhängare av mer kontroll och övervakning. Vi tror inte att man löser samhällsproblem på det sättet. Registerkontroll är bara en liten del av vad som behövs för att öka tryggheten och kvaliteten i HVB. En rad andra åtgärder behöver vidtas för att förbättra den sociala barn- och ungdomsvården. Det handlar om frågor som rör utbildning, kompetens, forskning, tillsyn och uppföljning men också om rena resursfrågor. Det behövs mer kompetent personal, förebyggande arbete är viktigt, det behövs kvalitetssäkring med mera. Tillsynen av hemmen måste också förbättras. Viktiga förslag på det området lyfts fram i utredningen till en chans. Nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården. Vi hoppas att regeringen skyndar sig att bereda förslagen. Vår samlade bedömning utifrån ett barnperspektiv är ändå att registerkontrollen kan spela en viss roll för att öka skyddet för barnen på HVB. Kontrollen är därför i linje med intentioner om barns bästa. menar dock att lagförslaget även måste ses i ett större politiskt sammanhang. har det varit tätt mellan förslagen som inneburit mer kontroll, registrering och övervakning. Den personliga integriteten har inte stått så högt i kurs som den borde. I vart och ett av de olika förslagen har det funnits goda skäl, ömmande orsaker, till att man i just det här fallet är beredd att tumma på den personliga integriteten. Men sammantaget ger det en helt annan bild, en bild av ett samhälle som präglas av mer kontroll och övervakning. Är det ett sådant samhälle vi vill lämna efter oss till våra barn? Vi befinner oss nu på ett sluttande plan där ny kontroll kan motiveras med den befintliga kontrollen som redan införts. Det talas redan i propositionen om att utvidga registerkontrollen till att omfatta även andra verksamheter. ordförande har sagt att en registerkontroll borde göras av dem som ska bli läkare, och socialministern fyller på med att han vill se över lagstiftningen så att alla som söker arbete inom sjukvården blir skyldiga att lämna ett utdrag ur belastningsregistret. uppföljning av den lag på skolans och barnomsorgens område som infördes kom . uppfattade då att kunskapsläget när det gällde bedömningen av lagens syfte, att minska övergrepp på barn, var otillräckligt och att en mer omfattande uppföljning av lagen borde göras. Någon ytterligare uppföljning har inte gjorts. står bakom formuleringar om att hänsyn alltid ska tas till barns bästa. är vi oroade över den minskande respekten för den personliga integriteten och den ökande kontrollen och övervakningen i samhället. Vårt ställningstagande till föreliggande lagförslag är därför en balansakt mellan dessa två till synes motsatta intressen. Vi menar att eftersom det är tillåtet med en viss registerkontroll inom och förskolan är det svårt att principiellt hävda att behovet av registerkontroll i HVB skulle vara mindre än i skolan. Omfattningen av kontrollen i skolan är dock betydligt mer begränsad än den som föreslås för HVB. I vår avvägning mellan barns bästa och integritetsskyddet landar vi därför i att samma system för registerkontroll bör införas för HVB som gäller för förskola och skola utan några andra utökningar. Jag avslutar med att yrka bifall till vår reservation i betänkandet, reservation nr 1. 157 (): har en reservation i betänkandet. Jag yrkar bifall till reservation 2. anser att förslagen i propositionen är bra. Trots det skrev vi en motion på propositionen. Anledningen är att vi vill gå längre och föreslå ytterligare åtgärder utöver de förslag i propositionen som vi helt ställer oss bakom. Vi tycker att det är mycket angeläget att öka skyddet för de barn som samhället påtagit sig ansvar för genom boende eller vård vid HVB. En utökad registerkontroll räcker förstås inte för att garantera att övergreppen inte sker och att barns och ungas ställning inte utnyttjas på olika sätt, men det är ytterligare en kontrollmöjlighet. För oss är det mycket angeläget att samhället gör allt för att så långt det bara är möjligt garantera att missförhållanden och övergrepp inte ska kunna ske. Det är att betrakta som ett djupt misslyckande när samhället har gått in till skydd för ett barn och barnet i själva verket i och med detta råkar ännu värre ut. Vi anser dock att det finns andra områden där enskilda befinner sig i liknande beroendeställning, vilket och flera andra remissinstanser också påtalat. Det gäller framför allt barn med utvecklingsstörning eller sådant funktionshinder att de är i behov av till exempel en personlig assistent, gruppboende eller avlösarservice. Det gäller också barn som beviljas bistånd i form av kontaktfamiljer och kontaktpersoner. Enligt de uppgifter vi har fått fram är det ca 1 000 barn och ungdomar i som får och har rätt till personlig assistans enligt LSS. Ca 3 000 barn och ungdomar har rätt till assistansersättning, alltså mer än tjugo timmars assistans . Enligt vår uppfattning är de här grupperna av barn och ungdomar sannolikt minst lika utsatta med tanke på risken att drabbas av olika former av övergrepp. Det är naturligtvis vanskligt att jämföra olika slags utsatthet, men vi anser att skälen till att det skydd som anges i propositionen ska omfatta dessa tjänster är lika starka som skälen när det gäller HVB, inte minst eftersom det finns en lag om registerkontroll inom förskoleverksamhet, skola och omsorg, som dock inte omfattar misstankeregistret. I propositionen skrivs att regeringen kommer att följa utvecklingen och överväga om det finns behov av att tillsätta en utredning med uppgift att göra en kartläggning och vid behov lämna förslag på andra verksamheter där obligatoriska registerkontroller bör göras. I betänkandet hänvisas till åtaganden enligt när det gäller barns rätt till skydd mot övergrepp och sexuellt utnyttjande som ett viktigt argument för att införa dessa registerkontroller. Utskottet skriver också avslutningsvis i betänkandet att man ser mycket positivt på regeringens bevakning av den här viktiga frågan, men att man inte anser att regeringens arbete bör föregripas. Jag tolkar utskottets skrivning som att man är positiv till att utreda frågan om obligatoriska registerkontroller även för andra verksamheter, främst med hänvisning till våra åtaganden enligt . Men om nu utskottet är så positivt till en utredning, varför kan vi då inte skriva klartext i betänkandet? Det borde klart och tydligt framgå att utskottet vill att regeringen ska tillsätta en utredning om detta. Den här frågan kanske alliansens representant , , kan passa på att svara på i sitt kommande inlägg. Om vi hade haft en sådan tydligare skrivning skulle ha anslutit sig till utskottets betänkande i dess helhet, eftersom anser att det redan nu står utom allt tvivel att regeringen skyndsamt bör utreda frågan om att utvidga möjligheterna till obligatorisk registerkontroll, främst för de barn- och ungdomsgrupper som jag nämnde tidigare.