prot · GU09103 · 2007-05-09 00:00:00 — Det var en del av oss som hoppades, kanske lite naivt får väl erkännas, att det skulle bli en liten ändring, att , som ju har stått oss och nära i flera flyktingpolitiska avseenden skulle kunna åstadkomma någon positiv förändring av den förda politiken. Vi kunde ta exemplen som jag gav, att förändra synnerligen till särskilt ömmande omständigheter och öppna möjligheterna något, åstadkomma en amnesti eller åtminstone för en del av dem som fick avslag med den tillfälliga lagen ge en möjlighet att bli prövade igen eller helst möjligheten att stanna. Man kunde kanske också i majoritetstexten uttala att man är kritisk mot Dublinförordningen. Men ingenting av detta händer ju. Det finns inga sådana exempel. Det är det som gör mig orolig. Det handlar inte om att jag vill göra ned i ett replikskifte. Om det hade varit så hade jag gjort det enklare för mig än så här. Jag är uppriktigt oroad över de positionsförändringar som vi ser. För det som händer just nu är ju att fler och fler partier pratar väl, påstår att de står för en viss politik, men när det väl kommer till konkreta omröstningar, när man visar i handling vad man faktiskt står bakom för politik väljer partier som tidigare hade en kanske inte perfekt men betydligt bättre linje än regeringens att rösta emot den politik man påstår sig företräda. Jag tror faktiskt att detta förvirrar inte bara mig. Det förvirrar ganska många andra människor också. börjar det klargöras. Om man sitter i regering kan man inte driva en generösare flyktingpolitik. 75 () replik: Om man sitter i regering kan man genomföra en bättre flyktingpolitik. Det är det som är skillnaden. säger att vår förflyttning i går från synnerliga till särskilda eller från särskilda till synnerliga. Vi fick höra av lagmännen i överdomstolen som vi var hos att en tyckte att det var svårt att tolka vad detta innebar för skäl, medan en annan tyckte att det var solklart. Jag förväntar mig att man utvecklar en praxis. Om det behöver ändras från särskilda till synnerliga eller från synnerliga till särskilda ska vi nog fixa det också, . Det behöver du inte vara orolig för. I regeringsposition måste man ta ansvar. Vi vet att det är så. Man måste lägga fram förslag. För att det ska bli en majoritet i kammaren kommer det inte att räcka med och . Det kräver att vi arbetar med ett fungerande gäng som kan få en fungerande sammanhållen flyktingpolitik som också innebär att de människor som kommer hit har möjlighet att arbeta exempelvis. Vi kan också se hur det har varit. Det är ju så, det känner ni till att det är ytterst få som egentligen har fått asylskäl. är sämre än andra länder. Man har inte fått asylskäl som skäl att stanna, utan det har varit många andra orsaker. Varför har haft så dålig politik? Jo, för att det inte har varit riktigt rättssäkert. Som jag nämnde här driver vi frågan om att ombuden ska vara ojäviga. De ska verkligen ha kunskap att stödja den som söker asyl i domstolarna. Jag tror att ställer sig bakom att det är rimligt att begära det och också att kvaliteten på bedömningarna blir bättre. Dessutom är det så när det gäller viseringsfrågan att i en debatt som anordnade här i ett grannhus uttryckte jag att man måste använda de regler som finns på ett riktigt sätt så att man inte ska behöva åka tillbaka för att söka för att komma tillbaka trots att man kanske riskerar livet. Det ligger faktiskt i myndighetens möjlighet att göra detta . Man utvecklar bara inte den praxisen. Det kan man se över, men det behöver inte stå i ett betänkande. Det stämmer inte att har ändrat uppfattning eller har en mer inhuman flyktingpolitik. Där delar jag inte uppfattning. 76 () replik: Det finns något som jag uppskattar väldigt mycket med . Det är att när du inleder dina anföranden här så utgår du mycket mer från människor än från system. Det tycker jag är väldigt positivt. Därför vill jag också förklara lite grann för dig hur vi tänker när vi pratar om ett moratorium. I det förslag som ligger tar vi ställning till ett motionsförslag från om att införa en tillfällig lagstiftning för att ge de papperslösa möjlighet att stanna i . Det gör vi för att vi menar att många föll utanför systemet. Det är bara som har ställt sig bakom den här reservationen . Många människor hamnade utanför. Vi ville något mycket mer. Det ville ni också, och och också. är vi i situationen att alla de som hamnade utanför inte har fått stanna, men de finns ändå kvar här i . Visst, de kan deporteras, men helt plötsligt är de tillbaka igen, för de kan ju inte vara i sina hemländer. Då menar jag att det är bättre i det här läget att införa någon form av moratorium. Låt bli att skicka så många människor tillbaka till deras hemländer ! Vi vet att det kommer en ny lagstiftning som gör att de kan få stanna här i stället. Det kostar väldigt många miljoner att skicka hem folk. En avvisning kan kosta , och sedan kan man ändå inte lämna personen i det landet, utan de kommer tillbaka. Bara att dra ned på budgeten för avvisningar till exempel skulle ju lösa många av de här problemen. Det skulle göra att de inte eftersöks lika aktivt av polismyndigheterna och av . Vad tycker du om det? 77 () replik: Jag tycker att det är hedervärt av att tala om hur sanningen var. Det som vi önskade och lade i vår reservation i var inte det förslag som blev följden. Därför fick inte alla stanna eller bli prövade på det vis som vi ville. Det hade i alla fall dragit ett nollstreck över den situation som var då. Men blir det inte noll. Det är som är kvar. Jag ser inte att vi skulle börja köra samma process igen. Det skulle vara olyckligt. Det fungerar inte på det viset. Vad som är ännu värre är att vi inte får fylla på den här gruppen människor så att det finns fler som hamnar i detta papperslösa tillstånd i , för då kommer vi att ha samma problem igen. Vi måste ha en bättre process. Det är vad vi måste arbeta mot. Jag tror också på det som framfördes i anförandet här. talar om att man måste arbeta aktivare i hemländerna. Vi får inte glömma att det i , grannland till , fanns en miljon flyktingar innan något krig startade i hemlandet. finns det ytterligare en miljon. Vi kan tänka oss hur det skulle gå om vi fick två miljoner till . Vårt system skulle kollapsa, om vi ska vara ärliga. Därför är det väldigt viktigt med allt vi kan hjälpa med. Det gäller bistånd, att på andra sätt ordna demokrati och mänskliga rättigheter. Om det görs så nära som möjligt är det en vinst för oss alla. Det är mycket effektivare att hjälpa människor så nära som möjligt än här. Därför är det viktigt att biståndsbudgeten är stor. Men den måste användas optimalt. Myndighetsutövningen fungerar inte optimalt, som jag också sade i mitt anförande. Lagstiftningen är tänkt lite annorlunda, men det bildas en praxis. Var den kommer ifrån vet jag inte. Det bildas en praxis som jag inte kan tolka ut ur lagstiftningen att politikerna egentligen har tänkt sig. I det läget kan jag hålla med om att man får revidera det och se över om det behövs ett förtydligande från vår sida för att lagstiftningen ska fungera. 78 () replik: Jag utgår från det du sade på slutet om praxisen som blir fel. När vi behandlade betänkandet i socialförsäkringsutskottet var jag rätt besviken över att alliansen inte hade visat framfötterna lite mer än vad den gjorde med den politik som ni ändå har talat om. Ni har sagt: Vi avvaktar arbetskraftsinvandringspropositionen, och vi avvaktar andra förslag. Vi utgår från att myndigheterna gör sitt jobb och att gör vad det ska. har vi haft diskussioner och varit kritiska till hur lagen faktiskt tillämpas. Det har varit relativt öppet. Alla har haft en hel del kritik. Vi har haft hearingar och diverse morgonmöten och har tagit upp olika aspekter. Om praxis nu utvecklar sig i en riktning som vi här i inte hade tänkt måste vi ändra lagstiftningen. Domstolarna kommer att döma efter praxis. Då är det lagstiftningen som det är fel på, även om vi tycker att den egentligen kan vara korrekt. Jag återgår till frågan om nollstreck. När vi inför former för laglig migration, arbetskraftsinvandring, borde vi börja från noll. Det kan vi göra om vi nu legaliserar. Jag är lite allergisk mot ordet amnesti. Det innebär nämligen att det är människor som är brottslingar. Det är en kollektiv benådning av ett gäng brottslingar när man inför en amnesti. Men det är det ord som vanligtvis har använts. Jag skulle vilja kalla det för att man legaliserar dem som är här. Vi skulle få detta nollstreck och kunna gå vidare utan att samma situation uppstår igen. Då finns en laglig möjlighet att komma hit, och vi behöver inte få en mängd nya papperslösa som finns här. 79 () replik: Vi använder fel vokabulär. Det håller jag med om. Därför talar jag i stället om nollstreck. Jag håller med om detta. I det läge som vi nu är i måste vi hitta en annan processordning hela vägen. Jag vet att det finns en viss restpost, om jag uttrycker det så, som befinner sig i . De har varit gömda länge, de arbetar här och kan bli utnyttjade på olika sätt. Det finns vissa som har rätt till en viss sjukvård men ändå inte får den. Där har vi mer att önska, som jag sade i mitt anförande. Vi hörde om migrationsdomstolen och olikheterna i bedömningar i och . Det skilde sig, men det fanns förklaringar. Detta skulle man se över för att bilda praxis. Man hade ett antal ärenden för avgörande för att sätta prejudikat i Migrationsöverdomstolen . Jag tror att det var 23 ärenden som skulle avgöras. Skulle det vara så att praxis inte stämmer med avsikten är det lagstiftarens skyldighet att uppdatera sig för att förändra i rätt riktning så som lagstiftningen är tänkt. kanske man inte kan gå alla vägar. Partierna har olika långtgående önskningar. Men vi måste följa den processordning som är. Jag kan hålla med om att det går långsamt. Men å andra sidan måste det bli rätt den gången man beslutar. Det är alldeles för ofta som det har blivit fel den gången man beslutat, eftersom processen har mjölkat ut det hela. Det är jag mer orolig för. Jag och kommer att fortsätta att försöka att hitta humana vägar bort från de orimligheter som faktiskt finns och som det finns många exempel på. 80 Statsrådet (): Låt mig inleda med att konstatera att den skrivelse som nu ska behandla är en översikt av utvecklingen av migrations- och asylpolitiken både nationellt och internationellt. har ett maktskifte ägt rum i vårt land. En regering har avgått och avlösts av en annan. Av detta följer att skrivelsen redovisar politikområdet från flera olika vinklar. Sammantaget ger skrivelsen dock en god grund för , tillsammans med de motioner som väckts med anledning av skrivelsen, att diskutera och ta ställning till de många viktiga frågorna på området. ansökte 17 530 personer om asyl i . steg antalet asylsökande till 24 300. Prognosen 2007 är att 40 000 personer kommer att söka asyl i . Detta har skett som trenden i övriga i allmänhet har gått i motsatt riktning. Naturligtvis är detta en utmaning för . Det gäller att klara av, ta emot och pröva ansökningar från det betydligt större antalet asylsökande. Det gäller också att ge goda förutsättningar för de skyddsbehövande och personer som av andra skäl får uppehållstillstånd så att de kan ta till vara möjligheterna och snabbt etablera sig på arbetsmarknaden och i andra avseenden i den kommun där de bosätter sig. Att erbjuda asyl för flyktingar och andra skyddsbehövande som söker hjälp hos oss är av stor betydelse för migrationspolitiken. Vi har en internationell rättsordning där det stora flertalet stater förpliktigat sig att ge skydd åt flyktingar enligt de kriterier som flyktigkonventionen ställer upp. Vi är också förpliktigade av andra internationella överenskommelser. På den grunden har vi också i den europeiska unionen kommit överens om de skyddsgrunder som alla medlemsstater ska respektera. Dessa förpliktelser kan regeringen inte tänka sig att kompromissa om. Det gör att det heller inte är möjligt att bestämma något exakt tak för hur många av dem som söker asyl i som vi är beredda att ta emot som flyktingar. Jag vänder mig mot den typen av förslag. Vi har därutöver i full enighet i utsträckt skyddet till andra skyddsbehövande som inte omfattas av någon internationell konvention. Det rör sig till exempel om människor som sett sig tvungna att fly undan svåra motsättningar i hemlandet. Den nya utlänningslagen har tydligt fokus på skyddsbehövande. För att hjälpa dem som behöver en tar i samarbete med dessutom ut skyddsbehövande i andra länder för vidarebosättning i . Det är människor som inte kan vara säkra i det land som de flytt till eller som behöver en varaktig lösning på sin situation. har medel avsatts motsvarande vidarebosättning för 1 900 personer. Att regeringen är kompromisslös i att värna asylrätten för dem som tagit sig till och sökt asyl här betyder inte att vi avstår från att nationellt och i samarbete med andra länder förbättra effektiviteten i hur vi upprätthåller invandringsregleringen. Här väntas fortsatt stora utmaningar, inte minst för att motverka den omfattande människosmugglingen. För att få en fungerande asylprocess som respekteras av medborgarna och rikta hjälpen dit där den behövs måste asylprocessen få ett tydligt avslut som respekteras och efterlevs. kunde en asylsökande komma in på nytt till med ett obegränsat antal så kallade nya ansökningar om uppehållstillstånd även efter att ha fått ett formellt avslag på sin asylansökan och ett slutgiltigt sådant. Det var tänkt att fungera som en möjlighet i undantagsfall. Men det uppfattades efterhand förmodligen av de flesta som en del av själva asylprocessen. Detta bidrog till en utdragen och i praktiken oklar situation för många asylsökande där åtskilliga som fått ett slutgiltigt avslag valde att dröja sig kvar i i stället för att följa beslutet om avvisning och lämna landet. Inte sällan levde de dessutom under mycket pressade förhållanden. En utdragen asylprocess innebär självfallet ett mänskligt lidande i många fall där särskilt barn far illa. Förtroendet för asylprocessen underminerades alltså med en sådan otydlig och utdragen process. Den obegränsade möjligheten att på nytt ansöka om uppehållstillstånd är borta i den ordning som gäller. Det är en mycket stor vinst med den nuvarande ordningen. En säkerhetsventil finns dock även nu och måste finnas. har möjlighet att självmant stoppa en avvisning om något inträffat i det land som den avvisade ska återvända till eller om det finns andra hinder för att verkställa en avvisning. Uppehållstillstånd kan då också beviljas av . Om helt nya skyddsskäl uppkommit kan den enskilde få till stånd en prövning från början hos . I sådana fall finns också möjligheten att överklaga till migrationsdomstol om verket inte tar upp frågan om uppehållstillstånd till ny prövning. På så sätt kan man säga att den tidigare oklarheten i asylprocessen påtagligt minskat som rättssäkerheten vid nya omständigheter stärkts för dem som är skyddsbehövande. Således har vi nu en ordning där mycket stora ansträngningar görs för att säkerställa att prövningen av asylsökande och asylansökningar sker på ett rättssäkert sätt. Prövningen leder till att en del sökande får uppehållstillstånd medan andra befinns sakna tillräckliga skäl enligt utlänningslagstiftningen. Detta betyder självfallet att den som har fått ett slutgiltigt avslag måste lämna . Det är inte bara den naturliga innebörden av att en prövning äger rum och att vi inte har eller vill ha en helt oreglerad invandring, det är nödvändigt för att få respekt för asylprocessen att den som har fått avslag också lämnar landet. Annars kan vi få bekymmer med att bevara uppslutningen kring asylrätten. Vi måste alltså utgå från att de som har fått ett avvisnings- och utvisningsbeslut gör allt vad de kan för att återvända till hemlandet inom de tider som utlänningslagen anger. Det är ett av de viktiga uppdrag som har att verka för sker i praktiken. I sista hand kan det bli polisens uppgift att genomföra återvändandet. Det är många människor som vänder tillbaka med tungt hjärta efter att kanske ha satsat sina absolut sista resurser på att med hjälp av smugglare ta sig till vårt land. Vi gör därför framöver ökade insatser för att bidra till återetableringen i hemlandet för asylsökande som kommer från länder som genomgått konflikter och av detta skäl kan ha svårt att stödja sina återvändande medborgare. Det kan handla om både individuellt ekonomiskt stöd och om projekt som kan främja den fortsatta självförsörjningen efter återvändandet. Den nya instans- och processordningen och den nya utlänningslagen är nu på plats . Som alla vet spelade en mycket aktiv roll i processen. Omläggningen är den till verksamhetens omfattning största migrationspolitiska förändring som beslutats och en av de största som skett av domstolsväsendet på mycket . Det är bara att konstatera att den nya ordningen är av grundläggande betydelse för migrationspolitiken i dess helhet. Det bristande förtroende och den bristande respekt för fattade beslut som vi drogs med tills har ersatts med den grundläggande tilltro som vi alla, förhoppningsvis också de enskilda sökande, känner för det svenska domstolsväsendet. Det är en tilltro som det gäller för regering och riksdag att gemensamt bidra till att upprätthålla förutsättningarna för. Självfallet måste en förändring av den här storleksordningen utvärderas. Jag avser också att föreslå regeringen att tillsätta en sådan utredning. Det är visserligen ännu för tidigt att dra bestämda slutsatser, men vi behöver få veta så mycket som möjligt om hur den införda ordningen fungerar. Hur har det blivit med den ökade öppenheten i asylprocessen? Fungerar tvåpartsprocessen väl? Har möjligheten till muntlig förhandling tillvaratagits? Lyckas man klara en skyndsam handläggning? Ligger tyngdpunkten på förstainstans, som tanken var, och vilka resultat har skyddsbestämmelserna i den nya lagen faktiskt fått? Det finns säkert vassa kanter som behöver slipas till. Debatten har redan börjat, men för att på ett fullödigt sätt kunna diskutera om och i så fall vad som kan behöva ändras behöver vi de kunskaper som utvärderingen kan komma att ge. Ingen reform är heller slutgiltig. Nya utmaningar kommer att kräva nya lösningar framöver. Låt mig bara påminna om hur vi fortlöpande och i allt högre grad påverkas av den utveckling på migrations- och asylområdet inom EU som vi aktivt är med om att skapa. Eftersom migrationsskrivelsen är en beskrivning av vad som varit snarare än vad som komma skall saknas en av de fyra hörnstenarna i alliansens migrationspolitik. Nästa gång vi debatterar en migrationspolitisk skrivelse här i har kammaren förhoppningsvis redan klubbat och infört en arbetskraftsinvandring värd namnet. Regeringens utgångspunkt är att invandring bidrar till att vitalisera arbetsmarknaden och ekonomin genom de nya kunskaper och erfarenheter som nykomna personer för med sig från sina hemländer. Vi anser därför att det måste bli lättare för medborgare i länder utanför EU- och EES-området att komma till för att arbeta här. Dagens system är alltför restriktivt och tar inte tillräckligt stor hänsyn till en arbetsgivares behov av arbetskraft när beslut om arbetstillstånd fattas. Det är dessutom i stort sett omöjligt att få ett förlängt arbetstillstånd även om man har kvar sitt arbete. Regeringen är nu mitt uppe i arbetet med att förbereda en reform på området arbetskraftsinvandring. Som grund för regeringens överväganden ligger de förslag som den parlamentariska kommittén för arbetskraftsinvandring överlämnade . Vissa delar av kommitténs förslag anser vi dock inte når upp till de krav på flexibilitet och effektivitet som regeringen har. Därför håller vi på att se över hur delar av systemet ska utformas för att underlätta rekryteringsprocessen för arbetsgivare som upplever brist på arbetskraft. Jag vill inte här i kammaren föregripa resultatet av det arbete som pågår men vill påpeka att nuvarande krav, lön, försäkringsskydd och övriga anställningsvillkor, lägst motsvarande kollektivavtal, ska upprätthållas och inte sänkas. Avslutningsvis är skrivelsen en god sammanställning över det förflutna. Med dagens debatt avslutas också slutgiltigt den socialdemokratiska eran i migrationspolitiken. Från och med nu är det alliansen och alliansens politik som kommer att redovisas från denna talarstol i kommande skrivelser. 81 () replik: Härmed avslutas den socialdemokratiska eran i flyktingpolitiken, sade . Han hade möjligen kunnat säga: Härmed avslutas den socialdemokratiska och moderata eran i flyktingpolitiken, för det är ju så majoriteten i praktiken har sett ut , och ersätts av alliansens flyktingpolitik. Jag tror att han har rätt. Det är det som min kritik mot de övriga borgerliga partierna har handlat om under den här förmiddagen. I övrigt kan man väl konstatera att det som har hänt med den regeringsbildning som vi har sett är att de partier som är sämst på ett visst politiskt område också har fått det att handha. Det är därför utrikespolitiken sköts av moderater, skolpolitiken av folkpartister, integrationspolitiken också av folkpartister, socialpolitiken av kristdemokrater och migrationspolitiken av, just det, moderater. har all anledning att vara ganska nöjd. Inte för att jag utnämner hans post till en av de viktigaste, jag såg att han log och kände sig stolt över detta, utan kanske snarare därför att faktiskt har lyckats kuva de andra borgerliga partierna och deras flyktingpolitiska linje , i alla fall såvitt ögat kan se när man läser de handlingar som föreläggs kammaren. Det återstår att se om , , och andra lyckas bättre så att det faktiskt kommer några förslag hit som bättre överensstämmer med dem som dessa tre partier tidigare stod för än de som nu och har stått för. När nu är så positiv till förändringen av instans- och processordningen kan jag till kammarens protokoll bara notera att det ju var hans eget parti som var det näst sista att överge försvaret av . Socialdemokraterna var något . Under sittande sammanträde insåg man att man var i minoritet och var tvungen att lämna sin ståndpunkt. De frågor jag vill ha svar på är: Vad vill göra när det gäller anhöriginvandringen? Vad är beskedet till de papperslösa som befinner sig här ? Var det så tydligt som jag kunde höra? Är det verkligen bara: Åk hem! 82 Statsrådet () replik: En asylprocess förutsätter att det finns ett tydligt avslut. Den förutsätter att när man har lämnat in sin ansökan och fått den vederbörligen prövad i en ordning ska man när man har fått beslutet välja en av två vägar. Antingen ska man välja integrationsvägen därför att man har fått ett bifall på sin ansökan då ska man stanna kvar i och få all uppmuntran och hjälp att så fort som möjligt försöka etablera sig på arbetsmarknaden eller också har man fått ett negativt besked och erhållit en skrivelse som säger att man inte får lov att stanna i därför att man inte uppfyller skyddskriterierna. Då åvilar det den enskilde att avlägsna sig från . Detta kan ske på två sätt, med frivillighet eller genom tvång. Men avlägsna sig ska man. Det är inte möjligt att upprätthålla respekten för ett system om olika beslut ändå leder till ett och samma resultat, det vill säga att det inte spelar någon roll om man får ett positivt besked eller ett negativt besked, man väljer ändå att stanna i . Varför har vi då en asylprövning över huvud taget? Svara mig på det, ! Skulle det vara någon mening med att ha en sådan process över huvud taget? Då hade det ju varit lika bra att säga att ni får lov att stanna, so oder so, av vilken anledning som helst. är inte detta regeringens politik. Regeringens politik är att verka i enlighet med de internationella konventioner som är uppställda. Vi följer också . De är konstruerade på ett sådant sätt att det jag redovisade, kravet på att man faktiskt lämnar landet om man har fått avslag på sin framställning, upprätthålls även av UNHCR. Det borde kanske fundera över. Vi har en förpliktelse att leva upp till när det gäller internationella konventioner.