prot · GU0991 · 2007-04-16 00:00:00 — Också här gäller det att frigöra sig från fördomar och föreställningar som fanns i en gången tid. Det fanns en galgbacke icke bara i utan även i som användes relativt frekvent under en mycket betydande del av vår egen historia intill dess att vi ändrade inställning som vi nu är eniga om. Det gäller också att vara konsekvent i detta hänseende. Även när de mest vedervärdiga förbrytare ska dömas som ett konkret exempel ska vi vara konsekventa när det gäller att fördöma tillämpningen av dödsstraffet. Det var vi också när det gällde både och de av hans kumpaner som sedan dessvärre också avrättades. Självfallet ska vi ha detta som ett levande inslag i den dialog som vi för med till exempel , som har nämnts i detta sammanhang, både vad gäller dödsstraff och, utan att sammanblanda frågeställningarna helt och hållet, också vad gäller HBT-personer. Vi ska ha högnivåkontakter med , och jag kan lova att dessa frågor ska komma upp i de sammanhangen. Avslutningsvis: Vår stämma i denna fråga har hörts. Det är ingen tvekan om detta. Det får vi kvitto på i de diplomatiska dialogerna. Den har noterats och den har lett till fortsatta diskussioner. Det är bra, det är tillfredsställande, men det krävs väldigt mycket mer. 41 HANS (): Jag inledde med att påpeka att det är som över- och underhusen i formellt sett avskaffade slaveriet. Det skedde inte av en tillfällighet, utan det skedde efter en lång tids debatt och dåvarande opinionsbildning. Så tror jag också att det är med frågan om globalt avskaffande av dödsstraffet. Det krävs åtgärder på en mängd olika plan. Det krävs en regering i och regeringar i andra länder som säger obehagliga sanningar till ledarna i länder som , och även till våra vänner och allierade som , och Republiken , det vill säga . Därför tror jag att det är viktigt att vi arbetar som både parlamentariker och medmänniskor och i de organ där vi också på andra sätt är aktiva. Det kan vara olika former av ideella organisationer, men det kan också vara kyrkor och samfund. Jag tycker att det är glädjande att som en av en handfull nationer var med och stödde den tredje internationella samlingen i för att avskaffa dödsstraffet. Jag hoppas att fortsätter att vara ett av de länder, även om de bara är en handfull, som ekonomiskt, moraliskt och politiskt fortsätter att stödja arbetet för ett globalt avskaffande av dödsstraffet. Det är inte minst viktigt att vi har ett fokus på , , just därför att alla samstämmiga oberoende granskare visar på att den överväldigande merparten av arkebuseringar och avrättningar i världen sker just i siffran har nämnts. Det gör att det är extra viktigt att vi har ett fokus på just detta väldiga land i öster, inte minst därför att vi kommer att ha en internationell glädje i samband med . Då är det, herr talman, brutalt att det sker mot bakgrund av att uppemot 10 000 människor kan avrättas i det landet. 42 (): För att avsluta de lite religiösa inläggen här måste jag säga att när det gäller HBT-personers situation är det tyvärr på grund av att ett antal länder har blivit mer religiösa i sin lagstiftning och annat som förtrycket snarare har blivit värre. Det är det som är orsaken till att jag ville ta upp frågan på det här sättet. Jag vill slutligen säga att vi måste samarbeta på många olika håll. Vi måste vara tydliga och raka och se till att man får en bättre lagstiftning. Men precis som utrikesministern säger är ju inte lagstiftning allt. Det förekommer diskriminering också i vårt land. Det finns många tydliga exempel på hur brutalt det kan se ut i det svenska samhället. Det som är intressant här är om vi kan lita på att regeringen tar upp dessa frågor på ett relevant sätt och framför allt tar upp dem i FN, som det står i regeringsförklaringen. Det var min fråga i interpellationen på vilket sätt man kommer att uppfylla de löften man gav till landets HBT-personer i samband med att man avgav regeringsförklaringen. Det tycker jag att jag delvis har fått svar på. Men man har slagit ihop min interpellation med en omfattande och väldigt viktig interpellation om dödsstraffet, och jag har fått ett ganska vagt svar när det gäller HBT-personers situation och det man skulle göra enligt regeringsförklaringen. Jag tycker mig inte ha fått särskilt många nya svar. Det vore intressant att se vad detta arbete kommer att leda till. Jag hoppas verkligen att det kommer att bli mer än det som har varit så här långt i alla fall. 43 Utrikesminister (): tycker att han bara delvis har fått svar på vad vi har gjort. I detta vill jag ge i allt väsentligt rätt, för i interpellationsdebatten skisserade jag ett antal olika saker. Har allt detta skett? Nej, det har det inte, för vi har inte kommit så långt. Men vi har tagit upp frågorna i för mänskliga rättigheter och kommer att ta upp dem i ytterligare sammanhang. När jag håller med om att det bara delvis är ett svar ligger det i detta ett åtagande att svaret kommer att fullbordas eller fullföljas i ett fortsatt engagemang i dessa frågor. Låt mig sedan bara göra den randanmärkningen att jag tror att vi inte ska göra en automatisk koppling det tror jag i och för sig inte heller var avsikt mellan religiös tro och övertygelse och fördomar mot HBT-personer. Fördomar kan finnas alldeles oavsett religiös tro, och det finns religiöst troende människor som inte alls har fördomar. Men det finns självfallet anledning att föra dialog med religiösa företrädare som företräder mer ålderdomliga uppfattningar. drog parallellen, vilken jag tycker är slående, med slaveriets avskaffande. Det ledde till ett inbördeskrig i . Den här frågan kanske inte är av riktigt samma dignitet, för den har inte samma ekonomiska betydelse som slaveriet hade. Men det är i alla fall en mycket stor värderingsförändring som måste ske i ett mycket stort antal länder, bland annat i de allra största länderna i världen. nämner siffran när det gäller dödsstraffen där och jag tror att jag har nämnt . Det gör ingen större skillnad, för det är klart att det är en stor förändring som måste till både värderingsmässigt och i det politiska systemet. Det enda jag kan lova är att detta, liksom HBT-arbetet, kommer att vara en viktig del av vårt arbete i de forum där vi tror att vi har möjlighet att nå framgång. Det innebär inte att vi ska ta upp det i varje sammanhang, , för då tror jag att vi förlorar i trovärdighet. Det gäller att välja forum och tidpunkt, men då ska vi visa styrkan i vårt engagemang. Och initiativ och förslag från liksom debatter som denna tror jag bara stärker våra möjligheter att långsiktigt nå framgång i båda dessa hänseenden. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2006/07:331 om situationen i och journalisters möjligheter att verka i landet 44 Utrikesminister (): har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för del samt inom EU och FN för att förmå att respektera folkrätten och de mänskliga rättigheterna samt medverka till en folkomröstning om framtid. frågar också vad jag gör för att stödja svenska journalister som vill kartlägga missförhållanden bland annat i det ockuperade . har pågått och den fortsätter att föra med sig mycket mänskligt lidande för de direkt drabbade. Den utgör ett latent säkerhetshot i EU:s närområde med negativa konsekvenser för samarbetet och den socioekonomiska utvecklingen inom Maghrebregionen. Samarbetet inom denna region är det minst utvecklade inom någon region, och av handeln sker internt. Det finns därför många skäl som talar för att konflikten måste få en snar lösning. är en garant för den rådande vapenvilan i området och för att inte särintressen ska få överhanden. Jag betraktar FN:s engagemang som centralt och anser att det bör fortsätta. I säkerhetsrådets resolutioner betonas genomgående rätten till självbestämmande för folket i . förväntar sig att det aviserade marockanska autonomiförslaget blir mycket långtgående och att folket i ges en möjlighet att uttala sig om förslaget exempelvis genom en folkomröstning. linje inom EU, som även återspeglas i FN, grundar sig på folkrätten och rätten till självbestämmande för folket i . Detta innefattar även en rätt till självständighet, om folket i så vill. Vilket förslag till lösning som än övervägs måste rätten till självbestämmande respekteras liksom folkrätten i övrigt. är pådrivande inom EU för försvar av folkrätten i förhållande till . Vi beklagar restriktiva inställning till att ge utomstående observatörer insyn i . I , som är föregångare i regionen på en del områden när det gäller respekten för de mänskliga rättigheterna, finns brister vad gäller pressfriheten, i synnerhet rörande Västsaharafrågan. Eftersom de facto administreras av har landet ett särskilt ansvar att värna om och upprätthålla respekten för mänskliga rättigheter i . Att besöka ingår som en naturlig del i ambassaden i Rabats uppgifter. Vi hoppas att de nordiska ambassaderna snart ska få klarsignal att genomföra det uppskjutna besöket i . När det gäller bristerna i pressfriheten och journalisternas möjligheter att arbeta i området söker vi påverka genom dialog. Inom EU finns flera forum där mänskliga rättigheter diskuteras och vi utnyttjar också våra bilaterala kontakter till att föra en uppriktig dialog. För svensk del skulle vi dessutom gärna se att mandat utökades så att missionen även fick möjlighet att övervaka att de mänskliga rättigheterna respekteras, vilket generalsekreteraren föreslagit i sin senaste rapport. 45 (): Tack för svaret. Denna fråga är angelägen för oss att diskutera i många olika sammanhang. Den har sin grund i en historisk situation som är mycket dramatisk. har det västsahariska folket under Polisarios ledning kämpat för sin nationella självbestämmanderätt. Man har av i tillerkänts denna rätt. FN har gjort liknande uttalanden och försökt driva på processen i riktning mot självständighet för . har å sin sida saboterat en folkomröstning, trots att Polisario har gjort en hel del eftergifter. har brutit överenskommelser som man själv har varit med om att underteckna. har en arrogant hållning och har brustit i respekt mot . Man har ganska tydligt visat att man avser att nonchalera det västsahariska folkets rätt till självbestämmande och sätta sig över folkrätten i den ockupation eller annektering av som råder. Den utlösande faktorn till att vi står här och diskuterar frågan om och pressfriheten var gripandet av journalisten . Han greps för att han försökte rapportera i ett i övrigt knapphändigt medieklimat i västvärlden, och inte minst i , om de missförhållanden som råder i . Han greps, anklagades för uppvigling och för att vara sympatisör med . Det är en vanlig beskyllning . är den riktig, oriktig, men används den som ett svepskäl för att man ska kunna göra lite vad som helst med en person. Jag ska säga något om det svar som avlämnats. Jag börjar med något för utrikesministern kanske lite oväntat. Jag ska ge beröm för åtminstone två saker. Den ena är att svaret tydligt och klart visar att det är FN:s engagemang som är centralt och att det bör fortsätta. Det är bra. Jag vill också säga att det är bra att i EU har drivit att fiskeriavtalet mellan och i sig är ett brott mot folkrätten och att det har kritiserats av , även om jag är medveten om att det delvis har skett för att i riksdag har agerat i den riktningen. Jag nämnde att Polisario har gått med på en mängd eftergifter. Man har i praktiken gått så långt som man över huvud taget kan gå. Man har frigivit fångar har inte frigivit några och påstår att det inte finns några fångar. Man har till och med gått med på att inflyttade marockaner ska få rösträtt i den folkomröstning som man vill se. Det är en långtgående eftergift som många inte trodde att Polisario skulle kunna gå med på. Det är i ljuset av detta som vi nu måste diskutera frågan. Det förvånar mig ändå lite att det i svaret sägs att det finns aviserat marockanskt autonomiförslag. Det förslaget är avlämnat. Låt oss föra diskussion om detta förslag. Det är ett förslag som inte innehåller något nytt. Det är en uppsättning av åsikter som man kan kalla gammal skåpmat. är inte berett att ge någon självständighet eller att gå med på en folkomröstning som ett första led. Man säger helt enkelt från marockansk sida att man inte är beredd att flytta sig en millimeter från tidigare positioner. Jag vill gärna höra hur den ställer sig till detta. Ska man ta FN:s inställning på allvar och stödja den måste man också motarbeta det marockanska förslaget. i detta första anförande måste jag fråga: Utrikesministern säger att är föregångare i regionen på en del områden när det gäller respekten för de mänskliga rättigheterna. Vilka är det? Jag vet att regionen består av en mängd länder, men på vilka områden är ett föredöme? 46 (): Det förslag som den marockanska regimen har gett till FN lämnar en del i övrigt att önska. beskrev de eftergifter som Polisario har gjort. Jag, och säkert också ni, känner en rädsla när jag ser de unga västsaharier i ögonen som har levt i flyktingläger eller på ockuperat land. De har lämnat den väpnade kampen och gjort eftergifter, men någonstans finns en gräns för hur länge de orkar. Därför är det så viktigt att vi som har stått upp för det västsahariska folkets rätt att själva välja huruvida de vill leva i en autonom del av eller ha ett eget land, ett eget , är stringenta. Det förslag som ligger från innehåller inte folkomröstning i första ledet utan ett autonomiförslag. Det är ett ganska tydligt förslag på hur man skulle kunna administrera det man kallar för den södra delen av . lämnade Polisario ett eget förslag där man går ifrån att kräva rätten till ett eget land. Hela utgångspunkten för Polisarios förslag är folkomröstning. Jag blir lite orolig när utrikesministern uttrycker att vi vill ge stöd till och det förslaget. Jag kan tycka att det är rimligt. Vi vill ge stöd för att komma till en lösning. Det var så du uttryckte det, ursäkta. Men det måste ändå vara så att folket i ska veta att vår utgångspunkt är folkomröstning. Den tidigare regeringen var tydlig med det. Det socialdemokratiska partiet är hundraprocentigt tydligt med att folkomröstning och varje folks rätt att själv bestämma är grunden. , hur ska du handskas med förslaget? Kommer du att ställa krav på folkomröstning? Är det fortfarande den svenska positionen? 47 Utrikesminister (): Jag ska i ärlighetens namn säga att vi hade en liten delikat diskussion om detta för någon timme sedan. Processen med att förbereda interpellationssvar är som bekant relativt omfattande. Svaret överlämnades till . Frågan var om jag skulle anpassa svaret lite för att kommentera den händelseutveckling som både och har anknutit till. Jag valde att läsa upp svaret så som det hade lämnats över till och inte göra några förändringar i det. Det är anledningen till det som påpekades. Jag håller med om det påpekande som låg i detta. Det har som sagt lagts fram förslag . Den 11 överlämnade ett förslag till FN:s generalsekreterare, om jag har förstått saken rätt. Detta förslag har vi ännu icke sett. Det har inte cirkulerats inom EU-kretsen. Det lär finnas på några webbsidor någonstans, men vi har inte kunnat ta emot det i den form som man ska ta emot det och därmed icke kunnat analysera det. Polisario har publicerat ett motförslag. Det har däremot överlämnats till oss. Vi har ännu icke, om jag ska vara alldeles ärlig det ska man vara inför kammaren hunnit analysera de här förslagen från den folkrättsliga utgångspunkt som ska vara utgångspunkten när vi tittar på detta. Det som har sagts från svensk sida tidigare är att folkrätten och självbestämmandet är utgångspunkten. Vi stöder en politisk process, och kan nu dessa två förslag leda till att vi får en ökad politisk dynamik och rörelse i denna fråga, möjligtvis också en dialog mellan de olika parterna med inblandning och respekt för det som FN har sagt, så är det någonting som vi självfallet ska se positivt på. Sedan är och var ju folkomröstning ett centralt inslag i FN:s ursprungliga plan. I Bakerplanen fanns väl, om jag inte missminner mig, tre alternativ: självständighet, någon typ av långtgående autonomi och i stort sett status quo. Det är väl någonstans där som man förr eller senare ska försöka få fram det här. Det återstår väl att se i de politiska samtal som jag hoppas kommer. Det har inte funnits förutsättningar att driva den frågan speciellt aktivt inom FN av skäl som jag tror att debattörerna känner väl till. Det enda jag kan säga i detta sammanhang är detta: Utöver det jag sade i interpellationssvaret är vi självfallet medvetna om de två förslag som har lagts fram. Jag har ännu inte kunnat ta del av framför allt det marockanska förslaget i dess helhet, ty följande inte kunnat analysera det, och ty följande är jag inte beredd att nu avge någon detaljerad reaktion. När jag säger detta är jag medveten om att jag närmast automatiskt inbjuder till en ytterligare interpellationsdebatt något längre fram, och det har jag absolut ingenting emot, för då kan vi kanske ha lite mer på fötterna när det gäller att bedöma utvecklingen. Jag ska inte ge mig in för mycket på att kommentera situationen i regionen vad gäller mänskliga rättigheter. Den situationen är i allt väsentligt eländig i nästan alla hänseenden. har ett något öppnare politiskt system allting är relativt; även helvetet har sina graderingar än åtskilliga av de andra länderna, och det är väl det som åberopas. Jag tycker att vi i någon utsträckning kan säga att det är så, och det innebär att vi också har förväntningar på att man visar öppenhet när det gäller den här frågan. Vi kommer som sagt att fortsätta studera frågan. Vi kommer också att vara en stor bidragsgivare, liksom den europeiska unionen, till det humanitära arbete som är viktigt för att underlätta för de flyktingar som finns i området och som anknyter till. 48 (): Vad snabbt blev diplomat plötsligt, lite klädsamt. Låt oss i stället föra en diskussion där vi faktiskt kan resonera runt de förslag som föreligger. De är ju utlagda, och om utrikesministern inte har läst dem, så gör det efter denna debatt. Jag har all respekt för regeringens handläggning och att UD gärna vill förbereda ministerns förslag. Men här har vi alltså att göra med två förslag. förslag utgår inte från ett erkännande av rätt till självbestämmande enligt vad den i har fastställt. Det utgår i stället från att man förhandlar om autonomi innan man erkänner rätt till självbestämmande, och sedan kan man möjligen hålla en folkomröstning om resultatet. Detta sker alltså i så fall i strid med folkrätten. Polisario menar i stället att man måste erkänna rätt till självbestämmande i en folkomröstning. Därefter diskuterar man hur självbestämmandet i praktiken ska utformas. Det är ju två helt olika sätt att resonera. När säger att detta bör landa i något av de tre förslagen från Bakerrapporten så är det ett uttalande som ger extrem vaghet en helt ny innebörd. Här finns tre förslag som är fullständigt olika. Det som efterfrågades var ändå en svensk position bland dessa förslag. Lika oklart är det när man säger i det skriftliga svaret, som överlämnades , att förslaget ska genomföras exempelvis genom en folkomröstning. Menar utrikesministern, för att ställa en rak fråga, att kommer att kunna acceptera en lösning i den västsahariska frågan, som inte inbegriper en folkomröstning i första ledet? Det borde man ändå kunna ställa en rak fråga om och få ett rakt svar på. När det gäller de mänskliga rättigheterna kan man alltid gradera helvetet, men det som står är att är en föregångare i regionen, och det antyder närmast en positiv utveckling. Här finns det många goda saker. Kan vi be utrikesministern räkna upp tre goda saker, tre punkter, där är en föregångare beträffande de mänskliga rättigheterna? Det är ju uttryckligen de mänskliga rättigheterna vi talar om. Den kände människorättskämpen , som greps och våldsamt misshandlades för sitt arbete för ett fritt och för mänskliga rättigheter i första hand och kastades i marockanskt fängelse, skulle möjligen invända mot den här beskrivningen. Det skulle förmodligen också de personer som greps efter det att man hade samlats utanför ett fängelse för att välkomna de fångar som skulle släppas och attackerades av marockansk säkerhetspolis. Följden av detta blev att fler människor greps än frisläpptes. Dessa personer skulle möjligen också ha invändningar mot beskrivningen att är ett föregångsland på området. Några frågor kräver alltså sina svar. Jag vill gärna ha tre förslag på föregångsområden. Jag vill gärna ha svar på frågan om den svenska positionen är att vi faktiskt kan acceptera en lösning som inte har en folkomröstning som första krav. Kanske önskar jag också något mer resonemang om hur kan bidra till att stödja pressfriheten. Finns det funderingar från utrikesministerns och regeringens sida på det området? Det är ju inte rimligt att ett land som beskrivs här av utrikesministern själv som att man har ett något öppnare samhälle än andra i regionen trots allt utövar ett så kraftfullt förtryck av människor som vill visa för omvärlden de missgrepp som görs. 49 (): Det här är ingen lätt fråga. Då hade inte den här konflikten eller ockupationen varat . Det är inte lätt. Men det som är lätt är att ta ställning och att säga att det faktiskt är så att det är som är ockupationsmakten, som har bosättare, som bygger mur, som fördriver människor och som fortfarande har politiska fångar i sina egna fängelser. Det är lätt att säga. Det betyder inte att man lätt löser problemet. Men just för att det gäller ockupationsmakten, den starkare parten, så blir vårt engagemang än viktigare. Vi är en liten men ändå ganska högljudd nation som kan ta ställning och som inte har andra intressen. Vi har inga fiskeriintressen, oljeintressen eller naturintressen i eller i de ockuperade områdena. Vi kan ta ställning bara för folkrätten. Det landar i två frågor. Den ena är: Hur kan vi fortsätta påpeka de brister som finns, alltså hur ständigt saboterar och försvårar möjligheterna att komma fram till fred? Hur kan vi fortsätta påpeka det? Vi har ett fiskeriavtal. Trots att röstade emot det gick det igenom. Men hur kan vi fortsätta att aktivt visa den svenska rösten? Avser utrikesministern att göra det? Det andra är den centrala frågan för diskussionen , när det har kommit ett förslag: Är folkomröstning utgångspunkten för en svensk syn på hur den här konflikten ska lösas? 50 Utrikesminister (): Det är väl inte folkomröstning som är utgångspunkten, utan det är självbestämmande som är utgångspunkten. Folkomröstningen kan vara ett medel, men målet är ju självbestämmande. Det som är basen för den inställning som vi har haft är det rådgivande yttrande som kom från den det var väl 1975 eller någonting i den stilen som slog fast detta mycket entydigt. Så är det. Det är den folkrättsliga grunden, och den kan vi inte, får vi inte och kommer vi inte att vika ifrån. Sedan är folkomröstningar ett instrument, men de är inte ett mål. Det är ett viktigt instrument, och jag har svårt att se att det går att gå runt detta. En politisk överenskommelse skulle vi självfallet välkomna. Det är väldigt svårt att föreställa sig att en sådan politisk överenskommelse skulle vara möjlig att åstadkomma utan folkomröstning på ett eller annat sätt. Det vi kan hoppas på nu är att de två förslag som ligger på bordet , som inte heller var kända för när han ställde sin interpellation och som han därför inte frågade om, kan leda till åtminstone en viss dynamik. Det är en förhoppning, och utrikespolitiken måste även ha ett inslag av förhoppningar, liksom för övrigt av diplomati. Det finns säkert anledning att återkomma till frågan både när vi haft möjlighet att analysera förslagen mer ingående än vad som varit fallet och när vi möjligtvis även kunnat se ifall förhoppningarna om en viss politisk dynamik infriats. Grunden är emellertid folkrätten och självbestämmandet på det sätt som jag här uttryckt.