prot · GU0975 · 2007-03-15 00:00:00 — Vi vill i stället stärka och vidareutveckla den konsumentverksamhet som finns vid , och . Konsumentpolitiken intresserar alla, ligger nära var och en och berör i vardagen. Konsumentpolitiken innefattar många olika områden från livets nödvändiga livsmedel, rent vatten och mat till kläder, tjänster, service, el, post och tele med mera. Förutom diskussioner om pris och tillgänglighet i samhället innehåller konsumentpolitiken många etiska frågor, som hur varor och tjänster produceras, av vem eller vilka de produceras, av vad de produceras och vilken påverkan det ger. Konsumenterna kan ställa krav på producenterna och handla därefter och på det sättet få konsumentmakt. Men det förutsätter att konsumenten får tillräcklig information om tillverkningen för att ges möjligheten att debattera frågor om arbetsförhållanden för dem som producerar varorna. Verklig konsumentmakt kan endast åstadkommas när konsumenterna har den kunskap de behöver för att kunna ställa de rätta frågorna och få riktiga och ärliga svar och därigenom kunna göra ett aktivt val och på det sättet få konsumentmakt. För att kunna välja och utöva konsumentmakt behöver konsumenterna inte bara kunskap. De måste också tillförsäkras god tillgång på och närhet till service som butiker, banker, kommunikationer med mera. Regeringen bör ansvara för att alla landets invånare ges en god service i hela landet. , och är viktiga statliga verktyg för att tillförsäkra konsumenterna bra varor och tjänster. Det behövs också verktyg för konsumenternas eget engagemang. Vi behöver aktiva folkrörelser med aktiva och kunniga konsumenter som kan påverka varuutbudet och produktionssättet. Det visar inte minst omställningen vid tillverkningen av papper, som är klorblekt. De folkrörelser som växer fram inom konsumentområdet måste därför uppmuntras och ges stöd. Det är viktigt med balans mellan statliga verk och folkrörelser för att få bred påverkan på konsumentfrågorna. sker en stor del av handeln över Internet. Den elektroniska handeln känner inte några gränser. Den är global, och detta måste konsumenterna förhålla sig till. Den elektroniska handeln har en rad fördelar för konsumenterna i form av ökad konkurrens genom ökat utbud, lägre priser med mera. Vi vet också att det tyvärr begås en hel del brott vid handel över Internet. Som konsument måste man vara medveten om dessa risker. Det kan till exempel handla om att lämna ut sitt kontokortsnummer vid elektronisk handel. Konsumenten måste vara mycket noggrann och medveten om riskerna vid köp över Internet. För företag i fungerar svenska lagar, men det gäller inte de många utländska företag som gör reklam och som säljer till konsumenter i vårt land. Enskilda konsumenter kan hamna i ett svårt underläge vid tolkning av överenskommelser i samband med elektronisk handel med internationella företag. Inom EU har ett arbete startats för att stärka konsumenternas ställning genom frivilliga åtgärder från handelns sida med till exempel certifiering och kvalitetsmärkning av e-handelsaktörernas hemsidor. Kraven för certifiering ska vara höga och desamma inom hela EU. Det är viktigt och måste stimuleras. Information är en av de åtgärder som effektivt kan få konsumenterna att känna sig mer trygga när de handlar över Internet. Därför bör regeringen stötta dels de svenska organisationer som jobbar med konsumentinformation, så att de kan bidra till en säkrare och tryggare e-handel för konsumenterna, dels den europeiska utveckling som redan pågår med kvalitetsmärkning och certifiering av e-handelns hemsidor. Vi kommer i civilutskottet att medverka i processen för att, om en majoritet så anser, utforma en ny konsumentpolitik på EU-nivå. Den grönbok som finns framme på detta område kan komma att innebära stora förändringar på området på såväl nationell som internationell nivå. Majoriteten i riksdag har ett stort ansvar för att bidra till att utforma detta på ett sätt som gagnar svenska folket som konsumenter. Vi får alltså all anledning att återkomma i dessa frågor , och det ska bli intressant att se hur regering och riksdag tillsammans tar sig an dessa frågor för att vi ska få en stark gemensam konsumentpolitik. I konsumentpropositionen Trygga konsumenter som handlar hållbart som den socialdemokratiska regeringen lade fram var barn och konsumtion en av de stora frågorna. Man markerade tydligt att konsumentpolitiken är viktig i den generella välfärdspolitiken. Barn och ungdomar är viktiga i detta arbete. Vi måste tidigt lära våra unga att bli starka unga konsumenter. har fått i uppdrag att ta fram skolmaterial om privatekonomi, konsumentskydd och hållbar konsumtion. I Konsumentpolitiska kommitténs betänkande Starka konsumenter i en gränslös värld redovisas en undersökning där av lärarna svarat att de behandlar hushållsekonomi i sin undervisning. Det fanns en skillnad mellan flickor och pojkar. Flickorna svarade att skolan var den viktigaste kunskapskällan för konsumentkunskap, medan pojkarna svarade att massmedierna var deras viktigaste kunskapskälla. En stor majoritet av eleverna tyckte att de inte fick tillräckligt med konsumentkunskap i skolan. Skolan spelar en viktig roll på konsumentområdet. Eleverna ska enligt läroplanens mål i skolan förberedas för vuxenlivet och arbetslivet. Därför bör detta vara ett prioriterat område för eleverna. I det uppdrag som har fått av regeringen ingår det att särskilt uppmärksamma eventuella skillnader i pojkars och flickors konsumtionsmönster. Resultatet av det pågående arbetet hos bör enligt majoriteten i civilutskottet avvaktas. roll när det gäller att ta fram skolmaterial som rör konsumtion har inte prioriterats av , och det oroar. Vi vet alla att tidiga insatser förebygger. Därför anser vi att kunskapsbyggandet inom konsumentområdet måste prioriteras för att vi ska få trygga konsumenter . Vi socialdemokrater vill stärka konsumenternas möjligheter att få information och göra rätt val med ökad kunskap, märkning och konsumentvägledningar. Den borgerliga regeringen är kritisk till märkning, konsumentvägledning och information. För den kommer marknaden i första hand och konsumenten i andra hand. Den borgerliga politiken leder till ökad orättvisa, där de med minst resurser tvingas att göra de sämsta valen. I detta anförande instämde (). 89 (): Konsumentfrågor och konsumentpolitik är ett viktigt politiskt område inom civilutskottet. För medborgarna är köptrygghet, konsumentinformation och produktsäkerhet viktiga frågor som påverkar oss i vardagen . Det finns en tradition och historia av bra konsumentpolitik och konsumenttrygghet i , men vi ser att det nu finns goda internationella exempel som hjälper oss att skärpa vår lagstiftning på området här i . stöder naturligtvis förslag och beslut som leder till bättre konsumentförhållanden men är kritiskt till överstatliga regleringar. Vi ser dock att mellanstatligt samarbete inom konsumentområdet kan gynna medborgarna och öka vår köptrygghet. Jag vill också inledningsvis framhålla att jag naturligtvis står bakom alla våra reservationer från i betänkandet om konsumentfrågor men väljer att yrka bifall till reservationerna 7 och 13. deltog jag i en interpellationsdebatt om överskuldsättning tillsammans med justitieministern. Trots att justitieministern var positiv till en utredning om möjligheterna till skuldavskrivning väljer jag att lyfta fram vår reservation i dagens betänkande. Det beror på att frågan om överskuldsättning är en av våra främsta konsumentfrågor. Vi lever i ett samhälle där konsumtionen styr många av våra vardagliga rutiner och val. Kreditinstituten lockar med snabba och stora lån till ockerräntor utan säkerhet. Det är populärt att tala om att människor själva ska ta ansvar för sina skulder och för att avtal ska hållas. Jag och är medvetna om att de flesta människor naturligtvis vill göra rätt för sig, precis som de flesta människor vill ha ett jobb som ger en lön som det går att försörja sig på. Frågan är vilket ansvar kreditinstituten själva bör bära för att människor som tar lån hos dem råkar illa ut. Jag menar att vi kan ställa krav på att kreditinstituten och marknaden ska ta sin del av ansvaret för att de erbjuder lån på usla villkor. Vi som lagstiftare har ett ansvar för att reglera kredit- och inkassomarknaden genom att till exempel lagstifta om tak för högsta tillåtna räntesats och införa en absolut preskriptionstid för civilrättsliga fordringar gentemot privatpersoner. har flera förslag om att förbättra situationen för överskuldsatta som inte kommer att behandlas här eftersom de hänvisats till andra utskott, men jag tänker ändå nämna att vi vill göra en översyn av hur många barn som växer upp med föräldrar som är föremål för utmätning hos kronofogden. Den kunskapen saknar vi . Vad vi däremot vet är att barn som växer upp i fattigdom löper större risk än andra barn att få en dålig start i sitt liv. Detta, fru talman, borde vara skäl nog att bifalla samtliga krav på förbättringar för överskuldsatta. Så sent som i går läste jag om hur barn och ungdomar riskerar att hamna i kronofogdens register på grund av skolfoton som deras föräldrar inte betalat. Så kallade sms-lån gör att många ungdomar skuldsätter sig och blir föremål för utmätning. Min poäng är att vi måste ta ett samlat grepp om överskuldsättningsfrågan för att komma till rätta med problematiken. och har klara förslag på åtgärder. Det är bara för regeringen att sätta i gång och arbeta. Jag tänker också lyfta fram vår reservation om könsdiskriminerande reklam, även det en fråga som jag för inte så länge sedan talade om här i kammaren under en interpellationsdebatt med jämställdhetsministern. Ministern hänvisade till den utredning som var med och utformade direktiven till och som tillsattes strax före valet. Även majoriteten i civilutskottet hänvisar till denna utredning när man väljer att avstyrka motion med krav på ett förbud mot könsdiskriminerande reklam. Frågan är om den här utredningen kommer att leda till ändrad lagstiftning eller om den kommer att bli ytterligare en i raden av utredningar som göms i en byrålåda på departementet. Ett eventuellt förbud mot könsdiskriminerande reklam har funnits på den politiska dagordningen , och frågan har utretts ett antal gånger. Eftersom majoriteten av allianspartierna redan tydligt klargjort var de står i frågan finns det all anledning att oroa sig för att ingenting kommer att hända när utredningen kommer. Alliansen menar uppenbarligen att det är konsumenternas eget ansvar att se till att få bort den könsdiskriminerande reklamen inte vårt, i vår roll som lagstiftare, och inte heller marknadens. och skriver i en reservation att de hellre ser att näringsidkare som spelar på grumliga könsrollsfördomar får påhälsning av konsumenter som förklarar att de vägrar köpa varorna än påhälsning av polisen. Det är alltså uppenbart att alliansregeringen inte tar problemen med objektifieringen av kvinnor i reklamen på allvar. Regeringen borde i stället komma med kreativa lösningar på hur vi kan komma till rätta med att unga kvinnor svälter sig till döds för att leva upp till de osunda fotomodellsideal som vi ser i reklamen. Regeringen borde arbeta för att bekämpa det förtryck av kvinnor som objektifieringen av kvinnors kroppar innebär. Regeringen borde vara en motvikt till de negativa konsekvenser för jämställdhetsarbetet som objektifieringen av kvinnor medför. När jag ändå är inne på frågan om reklam ska jag kort nämna vår reservation om oönskad sådan. borde ha rätt till frid i sitt hem, skriver vi i vår reservation. Vi anser att det behövs åtgärder för att komma till rätta med den störtflod av marknadsföring som företagen levererar direkt in i våra hem. Att reklamen ibland dessutom är kvinnoförnedrande gör att det är ännu mer angeläget att få till en förändring. Att sätta upp lappar på dörren eller anmäla sig till räcker . Alla personer bör ha rätt att välja om de vill ta emot reklam i sina hem eller inte. Även här har vi som lagstiftare ett ansvar för att skärpa marknadsföringslagen, och det är dags för en lag om konsumtionsfrid. 90 (): betänkande om konsumentfrågor behandlar motioner som kan sägas ha det gemensamt att de berör avigsidan av den galopperande konsumtionshysterin. Här finns motioner som allmänt vill stärka konsumentskyddet, motioner som specifikt pekar ut behovet av tydligare konsumentfokus inom , och . Men det finns också motioner som behandlar utpekade produkter, som behovet av att samhället genomför tester på vissa elektriska produkter, för att öka konsumenternas tillgång till oberoende information. Här behandlas även förslag om förbättrad konsumentkunskap i skolan för att stärka morgondagens konsumenter så att de ska kunna göra mer egna, självständiga och genomtänkta val. Stödet till konsumentrörelsen är också en fråga som berörs och som naturligtvis har stor betydelse för att underlätta för konsumenten när det gäller att kryssa sig fram i varufloden. Olika hjälpmedel för konsumenten behandlas också i betänkandet. Där vill jag särskilt framhålla en motion från min moderate kollega på Dalabänken, , som föreslår att ska ta strid med EU och behålla tvättråden i kläder, som ju av EU betraktas som ett handelshinder, som ni vet. Jag debatterar ofta med i dalapressen där vi är inbitna motståndare, som ni kan förstå och därför känns det extra roligt att yrka bifall till den motionen i kammaren. Frågan om tvättråd i våra kläder eller inte är ett bra exempel på den detaljstyrning som vi blev lovade att EU inte skulle ägna sig åt när vi röstade om medlemskapet. Jag tror att många medborgare känner sig oerhört lurade när EU på område efter område petar i sådant som de flesta ändå uppfattar som självklarheter och där det är svårt att förstå varför de måste regleras på EU-nivå. Det finns många märkningssystem som på olika sätt underlättar för oss som konsumenter. Rättvisemärkning, Kravmärkning och Svanen är bara några exempel på system som gör att kunderna slipper analysera all den detaljerade information som förhoppningsvis finns på förpackningarna för att sedan dra egna slutsatser. En del märkningssystem innebär även olika former av certifiering som garanterar vissa kvaliteter, exempelvis rimliga löner och att barnarbete inte förekommer. I betänkandet behandlas en motion från där vi föreslår mål för andelen rättvisemärkt i den offentliga upphandlingen, mål för den totala importen och strategier för hur det ska vara möjligt att nå dit. Att bidra till att utveckla den typen av märkningssystem är bra både för kunderna här i landet och för alla producenter runt om i världen oavsett var de befinner sig. Naturligtvis avslår den nykoloniala regimen i det här landet eller vad man ska kalla den sådana goda intentioner. Det är tråkigt att se när stoltheten bedrar visheten och även de bästa och väl beprövade metoderna för att skapa enkelhet och rättvisa i världshandeln avslås. Men kammaren har naturligtvis möjlighet att bifalla reservation 6 och visa att man inte sitter fast i gamla låsningar. Det finns även en motion som tar upp begreppet konsumtionsfrid, det vill säga rätten att slippa det ständiga flödet av konsumtionsstimulerande påverkan. Vi bombarderas i det offentliga rummet alltmer av reklam i alla former. Det är inte bara konsumenterna som tvingas gå omkring som någon sorts reklamgubbar med märkesdekaler på jackor, väskor och skor. Husfasader, bilar, bussar och konsumentförpackningar är bara några exempel på alla de reklamytor som vi exponeras för. Det är illa nog att man kan röra sig fritt i samhället utan att bli hjärntvättad av alla dessa bilder man har inte ens rätt till konsumtionsfrid i sitt hem. Trots och Nej tack till reklam på brevlådan hittar marknadsförare legala luckor i de skydd som vi konsumenter försöker bygga upp. Här finns förslag på att regeringen ska ta initiativ till att säkerställa konsumtionsfrid för dem som önskar det. Det är rimligt att man som konsument har verklig, reell, möjlighet att skydda sig från reklamens skadliga verkningar åtminstone i hemmet. För att underlätta för konsumenterna att känna till sina rättigheter och utöva dem anser vi i att det behövs ett uppdrag till regeringen att samla relevant lagstiftning i en konsumentbalk. Bakgrunden är densamma som för kravet på barnbalken: enkelhet, överblickbarhet och transparens. Vi anser inte att det är ett hållbart sätt att argumentera mot tydlighet och enkelhet att hänvisa till EU och andra internationella låsningar. Vi vet självklart att det finns problem med det här, men de problemen är till för att övervinnas. Vi tycker att politiken måste våga peka på målen och att måste våga fatta beslut som pekar framåt. Om enbart ska fatta beslut om sådant som den sittande regeringen oavsett vilken den nu må vara redan har genomfört fyller i praktiken inte någon funktion. Det är i alla fall så jag ser det. I betänkandet behandlas ytterligare ett antal frågor, som alla har det gemensamt att de berör avigsidan av den galopperande konsumtionshysterin. Problem med e-handel och överskuldsättning är bara några exempel. Innan jag går in på den sedvanliga argumentationen om varför det är så viktigt att ger i uppdrag att bygga ett dubbelspår för järnvägstrafik mellan och vill jag stanna vid ett av betänkandets detaljer. Det finns i betänkandet ett förslag om att regeringen ska initiera ett arbete med att se över lagstiftningen vad gäller manipulering av bilder som bidrar till utseendefixering och psykisk ohälsa bland ungdomar. Att bilden av kvinnor i reklamen ofta manipuleras med modern datateknik så att deras kroppar anpassas till de rådande skönhetsidealen är ett exempel på de värsta avarterna inom reklamen. Att vi luras att köpa prylar av olika slag där det som visas på bilden inte är det som ingår i det utannonserade priset är naturligtvis illa nog. Att det sedan inte alltid informeras annat än i en mikroskopisk text någonstans i annonsen om att till exempel bilen på bilden kan vara extrautrustad eller något liknande är naturligtvis också skandalartat. Men när människokroppen förfalskas för att skapa ouppnåeliga ideal för att konsumtionshysterin ska bli oändlig tycker tydligen majoriteten att det är helt okej att inte informera om det förljugna i bildbudskapet. Jag tror mig ha förstått att majoriteten inte tycker att det är så bra. Man kanske inte ska överdriva, men även här, precis som på tidigare punkter, tycker jag att majoriteten radar upp en massa praktiska hinder som gör det svårt eller kanske till och med orimligt att genomföra en lag om märkning av manipulering av bilder. Jag råkar känna en äldre man som brukar säga: Kan man sända en människa till månen kan man göra nästan vad som helst. Jag skulle vilja se mer av den inställningen i . Om , återigen, inte kan ge regeringen uppdrag som inte redan är lösta blir det ganska patetiskt med en riksdag. Jag har förstått att majoriteten egentligen är överens med oss. Majoriteten tycker också att det är fult att luras. Ingen av oss anser att det är bra att kommunicera lögner. Det är de facto vad manipulerade bilder innebär, det vill säga de är inte varudeklarerade. Önskemålet är inte ett förbud mot att manipulera utan ett märkningssystem som varudeklarerar bilderna. Min förhoppning som jag riktar till majoriteten är att valet att inte reservera sig avsaknaden av en votering i en sådan fråga ändå ska innebära en lägre tröskel av prestige för er att kliva över. Då kan majoriteten titta på frågan och återkomma med förslag, gärna i något EU-sammanhang. Jag är helt övertygad om att vi alla är överens om att det är svårt att hitta något osmakligare än att medvetet ljuga med bilder för att hetsa till ytterligare konsumtion. Jag lovar att vi kommer att återkomma i frågan om den inte får en lösning precis som vi skriver i det särskilda yttrandet. Det kommer att växa fram någon form av proteströrelse bland konsumenter som gör att reklammakare av olika slag kommer att passa sig för att använda sig av den sortens knep . Köpbojkotter har använts förut. Det är ett alternativt vapen som konsumenterna kan använda när det demokratiska systemet inte kan ta hand om problemet. Jag återkommer till frågan om saklig information. Det är ändå alltid en grundförutsättning för att man ska fungera i rollen som konsument. Den sakliga informationen borde det politiska systemet alltid kunna garantera. Självklart står vi bakom alla våra reservationer i betänkandet, men för tids yrkar jag bifall bara till reservationerna 5 och 6. 91 (): Konsumentfrågor är rubriken för det betänkande vi behandlar just . Här ryms otroligt många områden. En del är stora och viktiga, och andra kan synas mindre viktiga. Men de rör ändå många människor. Det är konsumentpolitik och det är konsumenträttsliga frågor. Motionsyrkandena gäller bland annat konsumentpolitiken inom EU, marknadsföring och konsumentskydd inom olika områden. Jag kommer att beröra dem . Frågan om överskuldsättning kommer att belysas senare av . Av de 30-talet motioner som lagts fram under allmänna motionstiden inom konsumentområdet är endast ett fåtal skrivna av alliansens ledamöter. Detta är kanske naturligt, men det betyder inte att konsumentfrågor är ointressanta eller att vi tycker att allt är bra som det är. Konsumentområdet har varit utsatt för politikers intresse mycket länge, och de konsumentorganisationer som finns har varit aktiva. Lagstiftningen är därför långt framme i . är det inom EU som de stora problemen måste lösas och där arbetet bedrivs för att förenkla och skydda konsumenter på ett bra och gemensamt sätt. Självklart är det så att vi blir mer sårbara ju mer komplext samhället blir med varor och tjänster som är tekniskt komplicerade, som säljs över nationsgränser och snabbt och enkelt byter ägare via e-handel. Vi lever i ett konsumtionssamhälle där utbud och varor ständigt utvecklas. Det kan till och med numera vara svårt att definiera vad som verkligen är ett köp, vem som är säljare och vilka villkor som ska gälla inom konsumentområdet. Gränsen mellan privat och offentligt eller näringsliv suddas ut alltmer i all handel. Det finns auktioner på Internet där varorna rör sig snabbt utan att säljare och köpare har någon kontakt. Det finns varor som är så billiga att man aldrig reparerar dem och därmed kanske också accepterar sämre kvalitet och kortare livslängd. Tekniken och utvecklingen gör att man köper nytt i allt snabbare takt, och trender och livsstil påverkar konsumenter alltmer. Detta gäller även dyrare varor. Det alltmer gränslösa samhället med influenser från när och fjärran gör det allt svårare att kontrollera och styra upp såväl reklam som köp- och säljmetoder. Även kvalitet och annat kan det vara svårt att styra upp i det samhälle vi nu lever i. Vi kan inte som enskilt land alltid bestämma vad som ska gälla. På många områden inom konsumentområdet pågår arbeten inom och inom EU. I fråga om flera av de motioner som behandlats i civilutskottet har vi ingen annan principiell uppfattning än motionärerna, men vi vill avvakta de förslag som kommer och de utredningar som görs. En så kallad grönbok om översyn av regelverket är på remiss från EU, och en ny strategi håller på att utarbetas vid . Arbetet med hållbar konsumtion och produktion är tänkt att resultera i en departementspromemoria . har och i sina regleringsbrev uppdragen att arbeta för ekologisk, ekonomisk och socialt hållbar produktion som motsvarar konsumenternas efterfrågan och även omfattar folkhälsoaspekten. Målet är naturligtvis att alla livsmedel ska vara säkra och att konsumenter ska få tillräcklig kunskap om mat och matens betydelse. Regeringen stöder arbetet med CSR, Corporate Social Responsibility, inom ramen för Globalt Ansvar. Föreningen har ett statligt stöd, och det finns anslag för bidrag till miljömärkning av produkter. har fått i uppdrag att följa och analysera utvecklingen inom konsumentområdet både nationellt och internationellt. har också erhållit särskilda bidrag till frivilliga konsumentorganisationer och stöd till olika projekt, för opinionsbildning och för att företräda svenska konsumenter i EU.