prot · GU09135 · 2007-09-06 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Anmälan om uteblivna svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2006/07:686 Till Interpellation 2006/07:686 Åtgärder för av () kommer inte att kunna besvaras vid det då interpellationen väcktes. Skälet till det är att miljöministern kommer att vara på utrikes resor. () Enligt uppdrag Interpellation 2006/07:687 Till Interpellation 2006/07:687 Arbetslösa och långtidssjukskrivna med ärenden hos kronofogdemyndigheten av () Interpellationen kommer ej att besvaras. Skälet är att den inte kan besvaras under innevarande då ministern är på tjänsteresa. () Enligt uppdrag expeditions- och rättschef 2006/07:689 Till Interpellation 2006/07:689 Försiktighetsprincipen inom kemikaliepolitiken av () kommer inte att kunna besvaras vid det då interpellationen väcktes. Skälet till det är att miljöministern kommer att vara på utrikes resor. () Enligt uppdrag Interpellation 2006/07:690 Till Interpellation 2006/07:690 Läckande miljöbomb i av () kommer inte att kunna besvaras vid det då interpellationen väcktes. Skälet till det är att miljöministern kommer att vara på utrikes resor. () Enligt uppdrag 3 § Svar på interpellation 2006/07:670 om hemlighetsmakeri i utnämningspolitiken 1 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att verka för förslag om ändringar i sekretesslagen som syftar till att kunna hemlighålla vilka som söker statliga jobb och när förslagen i så fall kommer att presenteras för . Jag hade så sent som efter en interpellation ställd av , 2006/07:550, om trovärdighet i utnämningspolitiken nöjet att debattera ungefär samma frågeställning som . Jag tar mig därför friheten att återanvända delar av vad jag då anförde i mitt svar. Den här regeringen kommer att fortsätta att reformera utnämningspolitiken i riktning mot en mer öppen, förutsägbar och transparent process. har i sin interpellation listat ett antal personer som fått anställning eller uppdrag av den här regeringen. Insinuationen ligger i att dessa inte skulle ha andra kvalifikationer än koppling till alliansen. Jag noterar att hon helt bortser från personer med koppling till den tidigare regeringen, vilka också fått uppdrag eller anställning av den här regeringen. Det finns sålunda till exempel socialdemokrater som utsetts till ordförande på högskolor, myndighetschefer och särskilda utredare. Regeringens ambition är att hitta de i varje enskilt fall bäst lämpade personerna. Vi vill ha en god balans mellan könen och en etnisk mångfald också bland ämbetsmännen. Vi vill ha personer som vi kan ha förtroende för i den bemärkelsen att de lojalt utför sina ämbetsmannauppgifter även om de privat sympatiserar med andra partier än dem som företräds i regeringskretsen. är vi av uppfattningen att det därtill måste läggas komponenter som har en utgångspunkt i att allmänheten måste tillförsäkras en rimlig grad av förtroende för att rekryteringen av myndighetschefer sker på ett sätt som motsvarar regeringsformens krav på förtjänst och skicklighet. Vi har därför infört en ordning som innebär att kravprofiler numera regelmässigt görs tillgängliga för omvärlden i samband med att regeringen anställer en myndighetschef. Det innebär också att omvärlden i efterhand faktiskt kan värdera de krav som regeringen ställt upp inför en rekrytering men också pröva om den individ som anställts motsvarar de ställda kraven. Vi har också prövat att annonsera efter myndighetschefer i sju fall. En ny universitetskansler och en ny chef för har anställts. Vidare pågår beredningen inför beslut om anställning av generaldirektörer för SPV, alltså , och Sida. De båda sistnämnda fallen har föregåtts av en annonsering. Jag tycker att det är en utmärkt idé att genom annonsering tillkännage för omvärlden att regeringen avser att rekrytera nya chefer men inser också att det faktiskt för vissa personer kan vara en avhållande faktor att den nya anställningen ska sökas i full öppenhet. Jag tillstår att detta är ett dilemma. Det är naturligt att en hög befattningshavare inte gärna offentliggör att hon eller han söker ett annat jobb. Det betyder att jag tror att regeringen också måste ha möjlighet att även via andra kanaler än genom annonsering hitta de starka krafter som behövs för att föra den statliga förvaltningen framåt i de utmaningar som medför. Regeringen kommer att överlämna budgetpropositionen till . Regeringen avser där, bland mycket annat, att redovisa sin syn på politikens inriktning såvitt avser den reformerade utnämningspolitiken. Budgetpropositionen bereds i . Jag har, mot denna bakgrund, ingen avsikt att föregripa detta arbete. 2 (): Tack för svaret! Jag kan inte påstå att jag är nöjd med det, men det är väl ingen större överraskning för . Den statliga utnämningspolitiken var inför valet föremål för ganska mycket debatt. Med ett mycket högt tonläge och med hårda argument utlovades väldigt stora reformer av de borgerliga partierna. I en särskild rapport som heter Att bryta den socialdemokratiska makthegemonin, som jag för övrigt rekommenderar som läsning åt alla, redogörs för hur den statliga utnämningspolitiken ska utformas under den borgerliga regeringen. Kravprofiler ska upprättas. Tjänsterna ska utannonseras. Intressenter, vilka de nu är, ska få nominera personer. Fackutskotten i ska erbjudas möjlighet att genomföra offentliga utfrågningar av de personer som regeringen tänker utnämna. Den här processen ska dokumenteras och vara offentlig. Sedan sägs det i den här rapporten och i de uttalanden som gjorts av ansvariga för rapporten att det långvariga socialdemokratiska maktinnehavet lett till att antagit många av enpartistatens klassiska kännetecken. Jag har ytterligare citat: Vi har fått en stat där partibok i praktiken är nödvändig för den som vill göra karriär till de högre tjänsterna i statsförvaltningen. Grundlagens bestämmelser är en chimär, en kuliss för socialdemokratisk maktpolitik. Det avslutas med en mening där följande sägs: uppfyller inte kraven som ställs i FN:s konvention mot korruption. Det är ett högt tonläge, hårda argument. Vad har då hänt? I svaret hänvisas det till att det upprättas kravprofiler. Det är inget nytt. Det går att läsa innantill i den statliga chefspolicyn som fanns under den tidigare socialdemokratiska regeringen. Några tjänster har utannonserats. Ställd inför frågan varför det som sades i valrörelsen inte ser ut att genomföras av den borgerliga regeringen säger ansvarigt statsråd : Valrörelsen har sin egen logik och dynamik. Så där frankt avfärdar de borgerliga förslagen till ny utnämningspolitik som presenterades före valet. Det saknades öppenhet. Alla ska i efterhand kunna gå in och granska hur utnämningsprocessen har genomförts. Av detta svar framgår det att sju tjänster har annonserats ut. har sagt att det pågår någon form av försöksverksamhet. Min fråga är: När fattades beslutet om denna försöksverksamhet? Hur ser det beslutsunderlaget ut? Vem fattade beslut om försöksverksamheten? Och på vilka grunder sker valet av de tjänster som annonseras? Är det någon form av tombola på som ligger till grund, eller hur går det egentligen till? Finns det någon tanke bakom det hela? Den helt avgörande grunden för tillsättningar ska vara öppenhet, transparens, förutsägbarhet och spårbarhet. I stället har , , , , , , Furmark , , , , , och så vidare utsetts. Är det fråga om partipolitiska meriter, , personliga relationer eller, som ni skriver i er egen lilla rapport, kompisutnämningar? Det är kanske öppenhet för . Var det detta som var meningen? Jag tror inte att det var detta som väljarna röstade på när de valde de borgerliga partierna. Hur blir det , ? Hur är det med försöksverksamheten? 3 Statsrådet (): Det skulle naturligtvis vara en intressant forskargärning att utvärdera tonlägen från olika håll under valrörelsen. Jag tror att jag avstår från det just . Men jag konstaterar att ställer ett par frågor. Den första är vem som har beslutat om försöksverksamheten. Det är den statssekreterargrupp som är tillsatt. Där har departementen fått ansöka om de har velat annonsera. Det är ett antal departement som har gjort detta, och de har i samtliga fall fått ja. Det fanns en lista på vår reformagenda för att stöpa om den tidigare utnämningspolitiken som kännetecknades mycket av slutenhet, och där partibok, , var en ganska tung faktor i dessa sammanhang att döma av det som blev resultatet. Jag har det direkta ansvaret för att exempelvis utnämna landshövdingar. Där har den regering som tillhörde tillämpat principen var fjärde damernas. Vi har 15 män som landshövdingar och 6 kvinnor efter att vi har börjat förändra detta. Det finns ett ganska stort behov av reformering av den politik som fördes innan vi tog över för att vi ska komma i ett läge som vi önskar. Hela den lista som vi lade fram för att komma till rätta med detta är faktiskt genomförd eller också pågår ett genomförande. Det finns bara en punkt som ännu inte är genomförd, och det är just att fackutskotten ska genomföra utfrågningar. Och det är en fråga som inte är avgjord. Vi diskuterar den. Jag kan inte nu säga exakt vad som kommer att hända med det. I övrigt innebär utnämningspolitiken att vi har haft ett tillsättande av olika myndighetschefer. Vi har i samtliga fall haft kravprofiler. Det går att utvärdera detta. Utnämningen av landshövdingar står i centrum för mångas intresse. Och visst är politisk erfarenhet en viktig dimension då. Men ännu viktigare är det att man kan visa att man är en bra chef, att man kan leda en så stor organisation som en länsstyrelse är, att man kan entusiasmera sina medarbetare och att man kan skapa ett kontaktnät och skapa nätverk i det län där man finns. Man ska vara en drivande kraft i detta län. Det är viktigare saker än partitillhörighet för dessa personer. Jag tror att vi redan i fråga om de utnämningar som har gjorts kan peka på att dessa saker har funnits med i regeringens bedömning. kommer delvis att få svar på de frågor som hon ställer i sin interpellation, nämligen när regeringen lägger fram sin budgetproposition. Där kommer ett antal nyheter på området som efterlyser. 4 (): Jag noterar att jag inte fick svar på de frågor som jag ställde om försöksverksamheten och hur detta ska utvärderas. Själva idén bakom en försöksverksamhet är väl att man kan värdera om detta var något bra och något som man kan använda sig av i fortsättningen. Om man inte har ett tillräckligt beslutsunderlag och vet vad man håller på med är det väl ändå ganska svårt att utvärdera och säga att detta var bättre än hur det gick till tidigare, eller hur, ? På dessa områden har jag ännu inte fått svar. Det som är mest häpnadsväckande av allt detta är att man har gjort en helomvändning när det gäller öppenheten. Vi har både kunnat läsa om och höra säga att det nog är ett problem att vi har en offentlighetsprincip när det gäller tjänster inom offentlig sektor och att vi kanske måste se över sekretesslagen. Det är helt otroligt, . Hur kan man påstå att öppenheten ökar om man förändrar sekretesslagen, så att man inte ska kunna se vilka som har sökt tjänster i kommuner, i landsting och i staten? Det handlar om att minska öppenheten om man går in och förändrar sekretesslagen. Det krävs förändringar i den. Min fråga som jag har ställt till ministern är: När kommer förslagen? Hur ser de ut? Kommer detta att gälla alla tjänster i offentlig sektor? Om det inte kommer att gälla alla tjänster i offentlig sektor, var går då gränsen? Detta handlar om mycket allvarliga inskränkningar i offentlighetsprincipen som man går och funderar på. Hur kan ett ökat hemlighetsmakeri öka öppenheten i processen, ? Vart tog öppenheten vägen, det som var ett så stort nummer före valet? Två punkter nämns, ingenting annat. En annan slutsats som man kan dra är att de kandidater som har varit med om ett öppet ansökningsförfarande tydligen inte är bra nog. När teorin möter praktiken är inte nöjd. Hur ska de som har blivit utnämnda med hjälp av detta experimentförfarande egentligen se på sin utnämning och det mandat som de har fått av regeringen för att leda och styra statlig verksamhet? konstaterar att det är en försöksverksamhet som pågår, hur nu det står i relation till grundlagens krav på förtjänst och skicklighet, och att offentlighetsprincipen är ett problem och någonting som kan vara ett hinder. Folk kan dra sig för att söka. Och det måste vi göra någonting åt. Eller med andra ord: Hade vi inte experimenterat hade vi fått bättre kandidater. Vad är det för besked som ger dem som har blivit utsedda i samband med denna försöksverksamhet? Att det skulle vara utfrågningar här i var ju det stora huvudnumret, . Fackutskotten skulle få ställa frågor till dem som regeringen hade för avsikt att tillsätta på de höga tjänsterna. Det avfärdas nu i intervjuer av statsrådet som någonting som är helt orealistiskt med motiveringen att det väl inte är någonting som någon vill utsätta sig för. Det gäller inte bara själva utfrågningssituationen utan själva grundfrågan som var så viktig i den rapport som togs fram, nämligen om som ska granska regeringen verkligen också ska vara med och ta ansvaret för utnämningen. Det ifrågasätts också av statsrådet. Jag delar helt den bedömningen, . Men hur var det egentligen? Varför sades en sak före valet och en annan sak efter valet? Det är en central och viktig fråga. Kan du bekräfta att det inte är aktuellt med utskottsutfrågningar i samband med rekrytering till statens högre tjänster? 5 Statsrådet (): Låt mig börja med att svara på en av de senare frågorna som ställde, nämligen hur de som har blivit utnämnda i en öppen process där vi har annonserat upplever detta och hur de känner sig. Jag anser att de ska vara stolta. De har nämligen blivit utnämnda i en öppen konkurrens när det gäller denna typ av tjänster. Sedan frågade vilken utvärdering som vi har gjort av försöksverksamheten. Låt mig bara konstatera att vi utan att ha gjort någon vetenskaplig utvärdering så här långt har slagits av häpnad. En sådan utvärdering kommer att göras, och vi kommer att göra preciseringar och dra mer stringenta slutsatser. Men redan nu kan vi se att det är betydligt fler som söker tjänsterna via annonser än vad vi någonsin hade vågat tro. Och det gör naturligtvis att man kan fråga sig om det över huvud taget behövs någon översyn av sekretesslagen. Ja, det gör det helt enkelt därför att det här handlar om två skyddsvärda intressen. Vi har å ena sidan offentlighetens intresse, å andra sidan den personliga integriteten. Denna avvägning är ganska svår. Om till exempel en läkarjournal hamnar i en sådan här personakt är den därmed en offentlig handling. Det finns inte många som känner till att det inte bara är de som söker statliga chefstjänster utan faktiskt samtliga anställda inom offentlig sektor alltså även inom kommuner och landsting vars ansökningshandlingar och akter är allmänna handlingar. Detta är ett integritetsproblem som vi inte kan blunda för, och därför är det viktigt att frågan utreds. tittar också på detta. När det gäller utfrågningar är det alltså en fråga som jag menar kräver en fördjupad diskussion, och har också detta på sin agenda. Erfarenheterna av att annonsera är mycket goda. Min ambition är att detta ska vidgas. Det ska omfatta mycket mer än , och vi kommer också att precisera våra förändringar på detta område i budgetpropositionen . 6 (): I sju fall har regeringen annonserat tjänster. Det är fortfarande väldigt oklart på vilka grunder detta har skett. Det är oklart på vilka grunder denna försöksverksamhet pågår. har regeringen utsett, med er egen vokabulär, kompisar. Det är det som är facit, . Vi har sett väldigt lite av det ni så stort utlovade. Men det handlar inte bara om detta, utan det mest allvarliga är att detta nu håller på att gå helt överstyr. handlar det inte längre bara om att annonsera, utan också om att göra förändringar i sekretesslagen. Men det är väl inget nytt, , att det finns en offentlighet när det gäller vilka som har sökt tjänsterna och vilka akter som finns när det gäller kommuner, landsting och staten. Det är inget nytt. Menar verkligen allvar när han säger att han är beredd att gå in och göra förändringar i sekretesslagen som allvarligt skulle inskränka offentlighetsprincipen? Det vore att gå rakt motsatt väg mot vad de borgerliga partierna sagt. Inte nog med det det är naturligtvis oerhört allvarligt för alla. Jag trodde vi i denna riksdag var överens om att slå vakt om offentligheten, att slå vakt om öppenhet och transparens. Men det verkar som om den borgerliga regeringen inte längre har detta för ögonen. Ett mycket stort nummer gjordes av utfrågningarna. När får vi besked om hur detta blir? Jag ställde en konkret fråga: Kan du bekräfta, , att det inte är aktuellt att införa utskottsutfrågningar i samband med rekrytering till statens högre tjänster? Jag får inget svar. Hur blir det egentligen? har i intervjuer sagt att det är fullständigt orealistiskt, och han har dessutom ifrågasatt om det är möjligt att ska gå in och dela ansvaret för regeringens utnämningar. Svara på frågorna, , för det här är oerhört viktigt! 7 Statsrådet (): Jag anser att det är helt uppenbart att det finns en intressekonflikt mellan offentlighetsprincipen och den personliga integriteten. Därför kommer vi att göra en översyn av sekretesslagen. Där ska vi ta in dessa aspekter. Jag kan inte säga exakt hur den ska avgränsas, men vi tar upp denna mycket stora och komplexa fråga på ett seriöst sätt. Den kommer naturligtvis att bli föremål för behandling både för beredning i regeringskretsen och, om det blir förslag till förändringar, också i riksdag. Detta kommer att följa de traditionella demokratiska principer som gäller för denna typ av lagstiftningsarbeten. Det är alldeles uppenbart att den nya regeringen har lagt om utnämningspolitiken! är frustrerad över detta. Jag kan förstå det. Det sätt på vilket det här gick till, där statsministern ofta tog upp små lappar ur innerfickan och läste upp hur det skulle vara, har varit en belastning för hennes regering. Vi satsar nu på en stor förändring öppenhet, transparens, offentliga kravprofiler och annonsering. Vi har genomfört, och håller på att genomföra, samtliga punkter som tog upp, utom frågan om vi ska ha öppna utskottsförhör. Den bereds, och jag kan inte nu ge ett svar till om och när det första utskottsförhöret kommer att genomföras. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2006/07:685 om som fortsatt finanscentrum i 8 Statsrådet (): har frågat mig om jag, inför en försäljning av statens aktier i , avser att ta hänsyn till hur en sådan försäljning kan komma att påverka finansplats utveckling, vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att säkerställa att finanssektorn även ska ha goda förutsättningar att växa och utvecklas i samt när jag avser att redovisa regeringens ställningstagande. Låt mig först påpeka att det var en socialdemokratisk regering som 2004 lade fram den proposition som ligger till grund för regeringens mandat att sälja statens innehav i OMX. Motivet angavs då bland annat vara att ge staten bättre förutsättningar att som ägare agera på det sätt som är bäst ur kommersiell synpunkt. Jag kan konstatera att vi i detta tycks ha en gemensam syn. Det är glädjande att det finns ett så stort intresse för den nordiska marknadsplatsen och den plattform som OMX byggt mellan börserna i vårt närområde. Det bekräftar också att vår finansplats håller en god konkurrenskraft i ett internationellt perspektiv. Liksom övriga aktieägare i kommer regeringen att ta del av budgivarnas prospekt innan vi tar ställning. Vi kommer, tillsammans med våra rådgivare, att göra en samlad bedömning av statens alternativ för försäljning av aktierna. Först därefter kan jag lämna besked om regeringens ställningstagande. För mig och regeringen är det viktigt att Stockholmsbörsen även under en ny ägare ges goda förutsättningar att utvecklas på ett gynnsamt sätt. I en samlad bedömning kommer naturligtvis priset att väga tungt, det är vad budgetlagen kräver. Men regeringen kan även ta andra affärsmässiga hänsyn. Det är bland annat därför som jag uppdragit åt att genomföra en analys av vad de olika alternativen kan få för konsekvenser för den nordiska börsens användare. I den mån den samlade bedömningen leder fram till slutsatser som kräver andra åtgärder från min sida, åtgärder som är förknippade med min roll som finansmarknadsminister, är jag självfallet beredd att överväga sådana. Vi ska inte glömma i sammanhanget att statens ägarandel i OMX endast representerar av aktierna och därmed rösterna. Regeringen kan som aktieägare visserligen styra över vem som får köpa statens aktier, men inte vem som slutligen blir ägare till bolaget. Mitt engagemang som finansmarknadsminister avseende finansplats är långsiktigt och inte förknippat med statens aktieägande i OMX eller något annat finansiellt företag. 9 (): Jag ber först att få tacka för svaret även om det mesta inte är något som helst svar på de frågor jag har ställt. Det är med stor förvåning jag återigen i en interpellationsdebatt om utförsäljningen av de sex statliga företagen ställer frågor och inte får några relevanta svar utan enbart förklaringar hur processen ska gå till. Jag vet hur processen ska gå till, och alla andra som har följt denna debatt vet att regeringen vill mörka så mycket som möjligt när det gäller utförsäljningen. Det är oroväckande att vi har en finansmarknadsminister som inte kan ge kammaren eller svenska folket svar på frågor om något så väsentligt som hur framtiden ska vara på Stockholmsbörsen. Det gäller inte enbart det gäller hela landets finanssektor. Statsrådet använder som vanligt, och som vi har hört i tidigare debatter här , sin minst sagt tvivelaktiga retorik som går ut på att allt som har hänt beror på Socialdemokraterna och allt gott som händer beror på de borgerliga. Den använder han även i det här sammanhanget. Förmodligen har han inte läst vår reservation i näringsutskottet. Det handlade faktiskt inte bara om OMX. Man sålde ut OMX, man ville sälja ut innehavet i Nordea samt i . Det var därmed som finanssektorn i hotades i den meningen att vi inte ens vet om den kommer att finnas kvar rent fysiskt här i . Vi hade detta i vår reservation, men man beslutade inte enligt vår reservation, utan man antog det mer tendentiösa förslag som regeringen lagt fram. Beslutet handlade om de i OMX. Det var det som frågan gällde då. Jag kan inte, fru talman, i djupet av mitt allra rödaste skrymsle i min själ bli särskilt upprörd över att man säljer ut Stockholmsbörsen. Men jag blir väldigt upprörd om man hotar finanssektorn som har varit så oerhört viktig för näringsliv. Jag undrar, fru talman, vad som skulle hända om finansmarknadsministern med samma svepande ordalag uttalade sig om utvecklingen i till exempel gruvnäringen i eller skogsnäringen på småländska höglandet och inte kunde ge exakta svar om vad som är regeringens politik. Här gäller vänta och se. Vi får se när det här kommer. Det är något råd som ska se över det här. Egentligen vet jag inte särskilt mycket. Detta är inte acceptabelt, fru talman. Återigen vill jag ställa frågan till finansmarknadsministern: När har lagt fram sitt prospekt på Stockholmsbörsen, när tänker finansmarknadsministern ge stockholmarna och svenska folket svar på vad som kommer att hända med Stockholmsbörsen? 10 Statsrådet (): Jag måste självklart ge rätt i att det här är en oerhört viktig näring. Alla har inte insett att finanssektorn, alltså folk som sysslar med bankverksamhet, försäkring, mäkleri och motsvarande, bara är av befolkningen men står för av bruttonationalprodukten. Det är alltså en oerhört viktig del av den välståndsskapande verksamheten. Dessutom förser den företag med riskkapital som de kan investera och därmed skapa nya jobb. och jag är helt överens om detta. Vi kan koka ned det här till de väsentliga frågorna. Jag är glad att inte bryr sig om att man säljer statens aktier i utan är mer intresserad av finansmarknaden i . Låt oss börja i den delen.