prot · GU09129 · 2007-06-19 00:00:00 — Jag står självfallet bakom betänkandet, och jag sade det också. Det här betänkandet utgår ifrån att den överenskommelse som vi hade om det vilande fördraget står fast. Därför står det också i betänkandet väldigt tydligt att detta är det förhandlingsmandat som utgår, och sedan markerar man vissa frågor. Men det får naturligtvis inte låsas fast inför all framtid. Allt hänger på vad som kommer ut av detta. Om kommer tillbaka med ett förslag som bryter mot vitala delar av denna kompromiss och som innebär att man helt faller ur ramen är det klart att vi måste göra en ny bedömning. Vi kan inte skriva på en in blanko-överenskommelse. Det kan inte vara så att oavsett vad kommer fram till och vad han kommer hem med från ska vi ställa upp på det. Så är det självfallet inte. Vi måste försäkra oss om att han faktiskt verkar för vitala svenska intressen, som man säger. Om det resultat som han kommer fram med uppfyller detta finns det inga bekymmer alls med vår position, men vi kommer inte att osett, utan att ett resultat är framme, skriva ut någon in blanko-check på detta eller garantera någonting framöver. Betänkandet är en del. Det är förhandlingsstarten, men det är resultatet som räknas. Sedan hyllar inte pragmatismen. Jag gör nog det. Jag tror att det är viktigt att kunna säga att även om man är för EU behöver man inte vara för allting som EU hittar på. För varje nytt steg i EU:s utveckling måste man värdera det steget utifrån argument för eller emot. Man kan vara för själva medlemskapet, men man kan vara emot olika delar i samarbetet. Man kan också påpeka brister eller slå larm om man är på väg åt fel håll. Vi kan gärna diskutera vad alkoholpolitiken har varit, men jag pekade på riskerna för att tar sig mer och mer makt på större och större områden. Alkoholpolitiken var ett exempel på det, men jag nämnde flera andra, till exempel mediepolitiken och arbetsmarknadsfrågorna. 51 () replik: Jag ska koncentrera mig på en sak som faktiskt är väldigt viktig i det här sammanhanget. använder ordet vi, och då uppfattade jag det som Socialdemokraterna. Han säger att vi inte kan ta det här osett och in eftersom kan komma tillbaka och ha brutit mot det här betänkandets instruktioner. Regeringen agerar under konstitutionellt ansvar. Efter det beslut som fattas i denna kammare fortsätter processen nu i . Socialdemokraterna och alliansen i har rätt och skyldighet att ändra det som står som en instruktion till den i det här betänkandet. Det gjordes förra gången, och det kan göras igen. Det är möjligt att kommer tillbaka med stöd och inte till punkt och pricka har följt de instruktioner som står i betänkandet. Men vi måste vara överens om det som också står på slutet i betänkandet, nämligen att det i nästa fas är i det operativa skedet som ger det slutliga godkännandet till regeringens position vid de här förhandlingarna. Jag hoppas att och jag är överens på den punkten. 52 () replik: Det kommer två processer. kommer i det mer akuta läget, och sedan kommer en process till, det vill säga ratificeringsprocessen. Det är under ratificeringsprocessen som man går igenom vad man egentligen har gått med på och om det finns några svagheter i det. Jag tycker att det vore väldigt olyckligt att låsa fast en sådan här stor fråga i en akut situation i en förhandling utan att ge utrymme för någon vidare diskussion under ratificeringsprocessen. Då blir ratificeringen bara något slags skådespel. Ta ratificeringsprocessen också på allvar! Det tycker jag att vi är skyldiga svenska folket att göra. 53 Statsrådet () replik: Jag begärde ordet dels för att jag fick två konkreta frågor av , dels för att jag blev lite betänksam över vad det egentligen är vi diskuterar . Under det långa anförande som höll lyftes en mängd frågor fram som är jätteintressanta men som kanske inte berör dagens debatt när vi ska debattera utskottets betänkande och hur vi ska hantera det. kommer att få möjlighet att hoppa på statsministern och kritisera honom i om han vill det. Själv är jag helt övertygad om att statsministern på allra bästa sätt kommer att föra talan enligt vad som indikeras i utskottets betänkande. Jag känner mig väldigt trygg på det området. Låt mig övergå till frågan om flyttcirkusen. Vi har diskuterat den i kammaren i frågor och interpellationer och senast i . Jag nämnde inte detta för att det inte ingår i betänkandet. Det finns en bred enighet som Socialdemokraterna står bakom om att denna fråga inte ska lyftas fram därför att de institutionella frågorna inte ska lyftas fram utan paketet ska bestå. Om då insinuerar att Socialdemokraterna inte skulle stå bakom detta är det en häpnadsväckande slutsats av denna diskussion , och jag måste be om ett klargörande. Vi är helt eniga i sak när det gäller flyttcirkusen. Jag tycker att det är otillständigt. Med all respekt vill jag säga att jag faktiskt har ägnat mina i åt en del andra frågor, men den här frågan är vi helt överens om. Jag hoppas att detta en gång kan upphöra av precis de skäl som anger, men det kommer inte att komma upp på toppmötet. Jag har varit väldigt tydlig med detta i flera omgångar: Det kommer inte att komma upp på toppmötet! Om det är en förutsättning för att Socialdemokraterna ska godkänna detta blir jag väldigt betänksam. Sedan kan det naturligtvis uppstå ett förhandlingsläge där på en eller annan punkt är tveksamt om det kommer någon ny fråga. Då kommer vi naturligtvis, precis som den förra regeringen, att kontakta , som jag förstår ska ha beredskap hela midsommarhelgen, och samtala och rådgöra med dem precis som man alltid har gjort. Den då borgerliga oppositionen tog ansvar för kontakter i de här lägena, och jag hoppas att även Socialdemokraterna kommer att göra det under midsommarhelgen. 54 () replik: knyter detta till de institutionella frågorna och det institutionella paketet. Men det kommer ju att komma upp till förhandling! Vår position är att vi inte vill ha det, men det är ju huvudfrågan. Polackerna driver detta. De vill ha mer röster i förhållande till sin folkmängd än vad de har haft. Därför kommer det institutionella paketet att ligga på bordet som förhandlingspunkt. Sedan kan vi egentligen säga vad vi vill om själva grundfrågan, men vår uppfattning är att detta helst inte skulle röras. Om det dock rörs och det institutionella paketet kommer upp till förhandling, vilket allt talar för att det kommer att göra, finns det alla möjligheter för att också driva andra institutionella frågor. Ståndpunkten har varit att vi faktiskt vill göra slut på flyttcirkusen. Det har gått igenom tidigare betänkanden i . Om det läget uppkommer under förhandlingarna borde väl driva på i det som ska vara hennes hjärtefråga! Min konkreta fråga är: Om det institutionella paketet kommer upp som förhandlingspunkt, kommer hon då att lyfta fram frågan om flyttcirkusen eller kommer hon bara att lägga sig platt där också? 55 Statsrådet () replik: Det handlar inte om att lägga sig platt, för frågan finns inte på bordet! som har varit med i EU-sammanhang och har stor erfarenhet av detta vet att denna typ av frågor som är mycket känsliga och som kräver en fördragsändring kräver ett mycket nogsamt fotarbete för att det ska hamna på agendan över huvud taget och för att man sedan ska driva igenom det. Ett sådant fotarbete är ingenting man gör på en kvart, och framför allt inte innan toppmötet hålls! Jag för samtal med de andra regeringarna och andra representanter i denna fråga. Det finns en stor uppslutning kring att denna flyttcirkus bör upphöra, men det finns inte ett enda land som är berett att lyfta fram frågan nu på toppmötet. Det är sant att polackerna vill få upp frågan om röstviktningen. Det är också sant att och 22 andra medlemsländer står bakom att man inte vill röra den institutionella balansen. Jag har tolkat det som att inte vill att ska gå in i detta. Om hela det institutionella paketet öppnas är vi naturligtvis i en helt ny situation. Då är min bedömning att toppmötet bryter samman och att den regeringskonferens som är tänkt att utlysas kommer att senareläggas, och då är det helt nya frågor som ligger på bordet. Det skulle vara regeringen fullkomligt främmande att gå in i något sådant utan att ha ett klart mandat från . 56 () replik: Det jag vet om EU-arbetet är att om man inte driver sina ståndpunkter vinner man aldrig. Så är det i EU, och så är det i politiken i övrigt. Om man ligger tyst som en liten mus och inte driver sina frågor kommer man aldrig att ro hem dem över huvud taget. säger att man inte kan göra detta på en kvart. Nej, men processen har ju varit i gång i nästan ! Under den tiden har varit minister. Vad har hon gjort under den tiden? Om hon verkligen hade känt för frågan hade hon faktiskt försökt få den i ett sådant läge att man hade kunnat flytta fakta. Men det har hon inte! I stället säger hon nu att det inte finns någon möjlighet att över huvud taget röra den. Då säger jag att om det institutionella paketet öppnas och det gör det om polackerna driver sin fråga är det naturligtvis öppet för alla länder att driva sina frågor. uppfattning har varit att denna fråga är viktig, och i så fall ska den lyftas in. Men vad jag förstår av svaret är ministern inte beredd att göra det, även om den möjligheten öppnar sig. 57 (): Det är en lite märklig situation att debattera när vi inte med säkerhet vet hur det kommer att se ut. Dock, som många redan har påpekat, ställde vi oss bakom det fördrag som varit vilande sedan undertecknandet i . Den processen stoppades dock. Det var ett bakslag för oss som vill ha ett EU där vi kan använda ett mellanstatligt samarbete som huvudregel. Framför allt skulle det nya fördraget ge de nya medlemsstaterna möjligheter att påverka EU-arbetet. har processen väckts på nytt av ordförandelandet . Ambitionen är att nå fram till ett nytt fördrag . Vi i kommer att vara standby kommande helg. För oss socialdemokrater gäller att vi vill ha tydliga och rättssäkra regler för EU-arbetet. Vi vill alltså se så få ändringar som möjligt i det vilande fördraget. Den svenska socialdemokratiska EU-dagordningen tar sin utgångspunkt i de klassiska socialdemokratiska värderingarna. Vi vill använda EU för att genomföra en progressiv socialdemokratisk politik för mer rättvisa och solidaritet i hela . Vi socialdemokrater vill öka politikens verkningsgrad. Vi vill jobba för att öka svenska folkets förståelse för vad EU betyder. Vi vill satsa mer av EU:s gemensamma resurser på att främja den hållbara tillväxten, få fler i arbete, stärka EU:s sociala dimension och gemensamt bekämpa den organiserade brottsligheten. Vi arbetar för att sänka jordbrukssubventionerna och att regionalstöden ska koncentreras till de nya länderna där man mest behöver pengarna. För oss socialdemokrater är EU i grunden en kraft för demokrati. Det europeiska samarbetet har öppnat möjligheter att tillsammans med andra skapa en motkraft till globaliseringens negativa sidor. Vi vill fortsätta att föra en aktiv politik för folk där människovärde sätts framför marknadsvärde. Det kan vi göra tillsammans med socialdemokrater runt om i . Rött eller blått, vänster eller höger det spelar stor roll i och i EU-arbetet. Inte bara i . Samarbetet i blir allt viktigare, och det som behandlas på EU-nivå påverkar villkoren för människorna i och i EU. Vilka regeringar medborgarna väljer i medlemsländerna påverkar dagordningen i EU. EU:s framtida utveckling avgörs alltså i de allmänna nationella valen. Att ha ett fungerande fördrag för EU-arbetet är viktigt. Men det som styr utvecklingen i är medlemsländernas politiska ledningar. Det är viktigt vilken politisk färg den har, och det är viktigt vilka som styr i övriga medlemsländer. Vi socialdemokrater vill ge människor makt genom politiska beslut, och tillsammans med andra goda krafter i kommer vi att nå långt i det arbetet. 58 (): Jag vill börja med att läsa ur en gammal partimotion från : Hur nationer drabbas av klimateffekter är inte avhängigt av landets klimatpolitik, eftersom klimateffekterna är globala. Detta ger dåliga nationella incitament till en stark nationell klimatpolitik. Det är fina ord, tycker jag. Det kommer ur en partimotion som väcktes efter orkanen härjningar . Motionärerna kräver mot bakgrund av den att EU ska agera, både politiskt och ekonomiskt, för att hjälpa till att lösa internationella miljöproblem. Det håller jag helt med om. Det hade kunnat vara en moderat motion eller någon från något av allianspartierna, men det var en miljöpartimotion. Tyvärr kan jag konstatera, efter dagens debatt, att det är så att vi är överens om problemet men inte om lösningen. Det beklagar jag. Man får nämligen, precis som skriver i sin egen partimotion, begränsade möjligheter att lösa gemensamma problem om man inte är med på gemensamma lösningar. Jag vill ta upp två aspekter, för att inte upprepa för mycket av det som har sagts . Men jag vill återkomma till dels demokratifrågan, dels klimatfrågan. Vi tar demokratifrågan först. Det refererades framför allt i början av debatten rätt mycket till olika uppfattningar om folkviljor, undersökningar och så vidare. Jag kan mot bakgrund av det konstatera att svenska folkets stöd för EU inte har varit större under medlemskapet än vad det är ungefär nu den här våren. Enligt en mycket intressant undersökning som publicerades ville av ett riksrepresentativt urval svenskar att EU-samarbetet ska fördjupas i miljö-, klimat- och energifrågor. undrar till och med jag. För att det är tydligt internationella problem. Varje människa kan förstå att luften vi andas och havet vi försöker bada i på somrarna inte är saker som man kan påverka alldeles själv som ett parti, som en kommun eller som ett land. Då efterfrågar människor också gemensamma lösningar, när det är konkreta problem vi pratar om. Det kan vi stå här och säga vad vi vill om, men det har begränsad effekt. Miljöfrågan visar varför vi måste ha verktyg för internationellt samarbete. Det inser av svenska folket i den här undersökningen liksom motsvarande nio av tio ledamöter ungefär här i kammaren som står bakom det sammansatta utskottets betänkande. Det är därför som vi driver på inom, genom och därmed även utanför EU för att minska utsläpp i hela världen. Det är ett exempel på hur vi använder EU för att nå konkreta resultat. Det är sådant ni är emot. Jag beklagar att ni inte har kommit längre i er position när ni ser hur samarbetet faktiskt fungerar. Jag vill återkomma till demokratifrågan och kan bara konstatera att om vi ska kunna gå vidare i till exempel miljöfrågan behöver vi effektiva beslutsprocesser, och vi behöver spelregler som går att läsa och begripa som möjliggör utvidgningen. Det tänker inte jag orda så mycket mer om, för det är rätt mycket sagt. Men jag kan konstatera för er som ifrågasätter demokratin att EU är fullständigt världsunikt i demokratiskt samarbete mellan självständiga stater. Det finns inget liknande i hela världen. Det har ni efterlyst sedan vi hade folkomröstningsdebatt. Det har efterlysts i alla möjliga debatter att man ska göra något annat än EU. Jag kan verkligen beklaga att de alternativen fortfarande saknas. är EU större, starkare och bättre rustat för att lösa gemensamma problem än kanske . Där hjälper fördraget till. Det gläder mig att vi har en så bred majoritet kring det. Det är mot den bakgrunden också väldigt konstigt att ibland vill att EU ska vara lite starkt när det är favoritfrågor, och ibland vill och att vi ska lyssna på franska och holländska väljare plötsligt när ni annars brukar hävda att EU inte ska ha en massa överstatliga beslut och att man ska respektera länder och inte sätta sig på varandra. Men när det passar er då passar det tydligen med både överstatlighet och att andra väljare ger sig på oss. Det är ganska inkonsekvent. Jag vill markera och upprepa lite grann det som nämnde. Vi går i täten för öppenhet och insyn. Det tål att upprepas i den här debatten mot bakgrund bland annat av debatten om processen . Vi har, som flera talare redan har påpekat, påverkat och påverkar fortfarande i öppenhetsriktning. Vi slår vakt om det demokratiska samarbetet, om insynen i det för vår del. Det är självklart viktigt att vi ska fortsätta att göra det, både här i och i övriga EU-institutioner. Det gör vi här i kammaren, det gör vi i det sammansatta utskottet och har gjort . Det gör vi i före, under och efter toppmötet. Till och med när övriga ledamöter av denna kammare vill gå på olika sorters grönbete eller ägna sig åt sill och nubbe i stället bevakar vi självklart den här frågan. Det tycker jag är viktigt. Det är vi överens om. Såvitt vi har lyckats utröna är vi bland de allra bästa i hela unionen på både parlamentarisk förankring och öppenhet i den processen. Det är jag stolt över. Ni som säger att vi inte har någon demokratisk debatt har ju varit här , och ni har sett det här hända . Det som är relativt unikt är inte bara att vi har många olika sammanträden och debatter utan också kvaliteten i det, att vi faktiskt ger ett tydligt mandat till en regering. Dessutom kan vi glädjas åt det gör jag i alla fall att vi har en majoritetsregering, vilket också säkerställer parlamentarisk förankring även när denna agerar under sitt konstitutionella ansvar. Så ett par ord om klimatfrågan. Där vill jag säga att i befintliga fördrag och även i det liggande förslaget till fördrag finns verktyg som ännu inte använts. Jag skulle önska att vi blev ännu bättre på att använda EU-samarbetet. Det syns till exempel i de strävanden som regeringen har gjort i att komma överens om att minska utsläpp, i att driva på EU för att komma överens med andra länder och världsdelar för att minska utsläpp. Mycket av de strävanden som har framförts i debatten om att det borde vara mer med miljö och energi tror jag är uttryck just för att människor bryr sig om miljöfrågan på allvar. Då vill man, som sagt, ha gemensamma lösningar och använda EU. Debatten om det förtydligar att vi vill att EU ägnar sig åt att lösa viktiga sakfrågor och problem men också att det låter bli sådant som EU inte har med att göra. Det är ganska tydligt uttryckt i förslaget till fördrag såsom det ligger. Där står det tydligt att det är viktigt för unionen att satsa på förnybara energikällor till exempel, att länderna ska uppmuntras att göra det, att miljön förbättras av teknikutveckling och forskning. Det är typiska exempel på sådant som unionen behöver underlätta att länderna gör tillsammans. Sådant som vi inte kan göra själva behöver vi verktyg för att göra bättre tillsammans. Men det står också tydligt att vad man har för sorts kraftverk hemma i sitt hemland, för att ta ett nationellt kärt tvisteämne, är typiskt sådant som måste få vara nationellt och som unionen inte ska hålla på med i onödan. Det tycker jag är viktigt och bra. Av det skälet är det viktigt med tydliga kompetenser, att det står tydligt vad EU ska göra och inte göra, att samarbetet bygger på självständiga stater som faktiskt bestämmer sig för att det här ska vi göra ihop men inte det här. Det förtydligas i förslaget till fördrag. Det möjliggör ett större EU, och det möjliggör för oss att lösa internationella problem. Många debattörer har här efterlyst tydliga befogenheter och kompetenser, starka nationella parlament, öppenhet, insyn, att fördraget ändras med hänsyn till vad de länder som har sagt nej har sagt. Allt det har ni ju fått. Fokus på klimatet har ni fått. Det är det fördraget möjliggör, och det får ni inte genom att lämna EU. Jag beklagar att vi inte har hört mer om alternativen till detta rätt världsunika samarbete som förhoppningsvis snart omfattar en hel kontinent. Om bara ska vi välja ett nytt Europaparlament, och vi blir ordförandeland i EU. Då om inte förr hoppas jag att vi kan leverera det som nästan nio av tio väljare efterlyser, nämligen att bli bättre på att bekämpa internationella problem. Jag vill att vi ska kunna leverera det som över hälften av väljarna i den här undersökningen efterlyser, nämligen att börja prata sakfrågor i stället för paragrafer och spelregler. Då vill jag ha spelregler på plats som möjliggör att till exempel bli osams med i sakfrågor men veta hur det ska gå till. Vi har tyvärr inte sett något seriöst alternativ till det i dagens debatt. Jag hoppas förstås att vi får göra det . Till dess yrkar jag bifall till förslaget i det sammansatta utskottets betänkande. 59 () replik: Allt det där har ni fått, säger , när det gäller de nationella parlamentens inflytande och liknande. Men riktigt så är det inte. Det har snarare förts fram förslag om att ge de nationella parlamenten en starkare ställning att kunna avvisa lagförslag från EU-nivå och inte bara ha den lite skendemokratiska symboliska förstärkta ställning som finns i det nuvarande förslaget. Det har verkligen förts fram en linje om att man ska ge parlamenten ett avgörande. Men det har regeringen tillsammans med merparten av EU-länderna gått emot. Sedan säger att vi är överens om att lösa problemet med klimatfrågan men inte om lösningarna. Det har gjorts en massa saker på mellanstatlig basis i klimatfrågan. Man har gjort en överenskommelse om att reducera koldioxidutsläppen. Det hade varit ännu bättre om man också vågade vara lite tuffare när det gäller att låta medlemsländerna gå före på miljöområdet och också ge sig på de strukturer som innebär både stora klimatförstörande utsläpp och annan miljöförstöring. Men låt oss diskutera dessa frågor. Vad denna diskussion handlar om är några skrivningar i fördragstexten om att man ska skriva in några ord om huruvida klimatfrågan är ett gemensamt problem och att det är viktigt med förnybara energikällor och liknande. Det är den frågan som hakar upp sig på. Låt oss komma överens om handfasta överenskommelser i stället när det gäller klimat- och miljöfrågorna. Sedan säger att folkets stöd för EU är större . Det finns fortfarande en stor kritik också. Men det är inte den frågan som står på dagordningen . Den fråga som står på dagordningen är: Hur ska människor kunna påverka EU:s framtidsfrågor? av befolkningen vill ha en folkomröstning. Vad säger till den opinionen? 60 () replik: Vad gäller nationella parlament tycker jag att det har blivit ganska väl belyst var vi i den breda majoriteten i det sammansatta utskottet står i fråga om röda och gula kort. skulle vi inte stå här och vara institutionella nördar, men vi får väl bli det . Och det är nog väl känt att vi tycker att den gula kortvarianten är ganska lagom. Vi vill inte rubba den viktiga balans som finns mellan institutionerna. De nationella parlamenten har sin roll. Det är bra att vi agerar öppet och att vi kan säga ifrån. Men det är också bra att kommissionen är motorn i samarbetet. Det gillar vi, och det är bra att rådet har den yttersta beslutande makten. Därför avvisar vi det så kallade röda kortet och förespråkar ett lagom starkt gult kort, vilket framgår väl. Jag vill i detta sammanhang också gärna säga att jag gillar , ibland kanske mer än vissa andra. Jag tycker att det ser bra ut i det sammanhanget av det skälet att fördraget öppnar för mer medbeslutande när det gäller eftersom detta också agerar rätt öppet. Man har öppna utskottssammanträden och folkvalda ledamöter, och det ger ytterligare en arena för människor att faktiskt ha egen kontakt med parlamentariker. De kan säga: Det här var bra, och det här var dåligt. Sådant vill jag gärna se mer av. Vad gäller klimatet tackar jag för implicita förtroende för statsministern. Jag har ett mycket stort sådant. Men tror ni verkligen att han skulle ha kunnat prata allvar om utsläppsrätter med och på presidentnivå och få gehör för sådana synpunkter om det hade varit bara lilla ? Nej, det är självklart så att det är genom EU-samarbetet som vi kan stärka röst i världen och driva på i vår riktning, vilket klimatarbetet och arbetet med att minska utsläppen är ett utmärkt exempel på. 61 () replik: Det är inte det som frågan handlar om. Och det finns många goda exempel på internationella mellanstatliga överenskommelser både på miljöområdet och på andra områden.