prot · GV0927 · 2007-11-20 00:00:00 — Jag måste säga väldigt många saker. Vi måste göra saker med rehabilitering och företagshälsovård. Man måste vara aktiv också på i stället för att låta de som är sjukskrivna fortfarande vara kvar i steg ett. Vi måste göra något åt detta, för det är inhumant och omänskligt och en tragedi för väldigt många människor. Ettårsgränsen har varit förödande. Man har fått en sjuk- eller aktivitetsersättning. Det handlar om en stor andel kvinnor. Och det är alldeles för många ungdomar som får en aktivitetsersättning och sedan får det resten av sitt liv. Det gäller att med olika typer av arbete hjälpa dessa personer att kunna komma tillbaka. De som orkar, vill och har en förmåga att komma tillbaka och därmed komma in i det sociala livet igen ska självklart kunna få en sjuk- och aktivitetsersättning från dag ett, om de så behöver. Anställningstryggheten har varit urholkad i och med att så här många har fått en förtidspension eller sjuk- och aktivitetsersättning, för det är en anledning för uppsägning. Alla de 140 har ju blivit uppsagda. Vad vi vill göra är tvärtom att stärka anställningstryggheten, inte låta dem få en sjuk- och aktivitetsersättning utan låta dem vara kvar i en förlängd sjukskrivning. I det sammanhanget vill jag påpeka ett fel i interpellantens frågeställning, nämligen om en bortre gräns. Det finns ingen bortre gräns i regeringens förslag om en rehabiliteringskedja. Så länge det finns möjligheter till rehabilitering, insatser, hjälp och stöd ska man vara kvar i förlängd sjukpenning. Då finns det ingen anledning till uppsägning, men det finns det . 69 (): Kort svar: Som jag sade tidigare är det självklart inte bra att folk förtidspensioneras. När det gäller dödlighet och sjukdom finns det lika många utredningar som visar på att arbetslöshet och ekonomiska svårigheter ökar sjukdom och för tidig död även det. Jag befarar att regeringen med det här förslaget kommer att öka gruppen arbetslösa i, om man nu får använda ordet, utanförskap. I sin tur kommer det att öka ohälsan bland de här människorna. Jag välkomnar att ministern tycker att det är bra att vi vill höja de till en högre nivå. Jag vill då ha svar på om ni är med på att höja sjuk- och aktivitetsersättningen. är sjukdom inte saklig grund för uppsägning, men tyvärr är det så ändå. Jag vill ta ett exempel på hur det är i verkligheten och på hur alltfler sjukskrivna riskerar att behandlas om regeringen inte stärker anställningsskyddet. Så här är det . En kvinna har på grund av ett monotont arbete på posten blivit utsliten och saknar i och med det förmåga att utföra något arbete av betydelse för arbetsgivaren och blir uppsagd. Arbetsdomstolen fann att arbetsgivaren hade fullgjort sina skyldigheter i fråga om rehabilitering och omplacering. Uppsägningen har därmed varit sakligt grundad. Det finns många liknande händelser. Jag menar att den här gruppen kommer att öka redan efter en sexmånadersgräns, för visst är det så att ni föreslår att det ska ske en prövning och ? Hamnar man utanför kommer den sakliga grunden att träda in. Det kommer att bli så per automatik. Denna grupp kommer att öka mycket. Tyvärr tror jag så. 70 Statsrådet (): har gjort en enkät där man har frågat sjukskrivna kvinnor om deras arbetsförmåga. säger att de har arbetsförmåga om de får andra arbetsuppgifter eller får arbeta . säger att de har arbetsförmåga om de får byta arbetsgivare. hade en debattartikel i . Där talade hon om att ett byte av arbete faktiskt kan vara en möjlighet för många. Jag ser inte ett så svart hot som LiseLotte målar upp det. Men vi kan vara helt överens om att arbetslöshet skapar ohälsa. Därför är det glädjande att arbetslösheten sjunker och att sysselsättningen ökar så kraftigt. Inte minst när det gäller ungdomars situation är det en kraftig ökning av antalet ungdomar som är i arbete. Vi har sett att de ungdomar som har fått en aktivitetsersättning har bakom sig av sjukskrivning och arbetslöshet. Gör vi rätt saker har en aktiv sjukskrivningsperiod, ser till att stödja och hjälpa ungdomarna, får fram arbete och förhoppningsvis också en bättre skola så att de har mer i ryggsäcken när de kommer ut så kanske vi kan minska detta också . De har regeringen redan höjt till eftersom vi inte låter personer gå vare sig till en permanent förtidspension eller till en tidsbegränsad förtidspension. Vi behåller dem i stället i en förlängd sjukpenning på . Anslut er till det, , så tror jag att det blir mycket bra! Dessutom satsar vi på rehabilitering och företagshälsovård, och vi stärker anställningsskyddet genom att vi inte låter personer bli förtidspensionerade utan vara kvar i en förlängd sjukpenning. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2007/08:118 om beslutsstöd om sjukskrivningar 71 Statsrådet (): LiseLotte har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att beslutsstöden om sjukskrivningar inte ska resultera i att enskilda människor får sina sjukskrivningar förkortade trots att de har behov av fortsatt sjukskrivning. och fick av dåvarande regeringen i uppdrag att utforma en mer kvalitetssäkrad, enhetlig och rättssäker sjukskrivningsprocess. I uppdraget ingick bland annat att ta fram ett försäkringsmedicinskt beslutsstöd. finns beslutsstödet tillgängligt för berörda aktörer. Beslutsstödet är indelat i två delar. En del är av övergripande karaktär och anger de grundläggande förhållnings- och arbetssätt som ska prägla inblandade aktörers arbete med sjukskrivning som behandlingsmetod. Den andra delen består av specifika rekommendationer för olika diagnoser som ska vara vägledande för läkare och för tjänstemän i deras arbete med sjukskrivning. Att de är vägledande betyder att de ska tolkas och användas utifrån de unika förutsättningar som råder i varje situation där sjukskrivning är aktuell. Läkarnas slutliga bedömning måste ske individbaserat och med respekt för den enskildes integritet och unika förhållanden. Det finns en spännvidd för hur en given sjukdom påverkar olika personers arbetsförmåga. Sjukskrivning ska vara en aktiv åtgärd. Jag har stor tilltro till att läkarkåren, tjänstemän liksom den enskilde ser beslutsstödet som det stöd i sjukskrivningsprocessen som tanken är. Jag tror att beslutsstödet kan bidra till en bättre förutsägbarhet och enhetlighet när det gäller sjukskrivningstider, till nytta för alla inblandade. 72 (): Jag börjar med att tacka ministern för svaret. Det är ett svar som återigen visar att vi inte har samma syn på saker och ting här i världen. handlar det om beslutsstöden. Jag tror inte att vi har samma uppfattning om hur detta kommer att fungera i verkligheten, i praktiken. Denna debatt känns också som en naturlig fortsättning på den vi hade alldeles . Jag skrev denna interpellation när jag hörde generaldirektör glida på svaret när jag frågade om det var så att beslutsstöden var menade att vara en del i arbetet med att minska sjukskrivningarna. När socialförsäkringsministern och jag var i samma tv-debatt var ministern mycket tydlig med att så var inte fallet. Då kan jag tycka att och ministerns uppfattning om varför vi ska införa beslutsstöden borde sammanfalla på ett annat sätt. Det är min ena fråga. Ministern säger vidare i sitt svar att beslutsstöden kan bidra till en bättre förutsägbarhet och enhetlighet när det gäller sjukskrivningstider, till nytta för alla inblandade. Jag tror att förutsägbarheten gör att sjuka människor blir stressade. Tänk om man inte blir frisk enligt tabell! Min huvudsakliga kritik mot detta förslag handlar om att jag är rädd för att sjuka människor kommer att drabbas av en restriktivare bedömning av sitt behov av sjukskrivning, och att alla sjuka människor dras över en kam. Jag vet att det står att bedömningen ska ske med respekt för den enskildes integritet och unika förhållanden. Men läkare är inte mer än människor med i många fall en tung arbetsbelastning. Att i detta läge orka och ta sig att göra välmotiverade avsteg från beslutsstöd är kanske mycket begärt. Jag vill återigen hänvisa till tv-debatten som vi hade. Där var det en allmänpraktiserande läkare med också. Han var mycket tydlig med de risker han såg i hur de nya beslutsstöden kommer att användas och i vilken pressad situation han som läkare kände sig vara. Kravet och viljan att göra det bästa för patienterna fanns som väntrummet var fullt. Det var nog, sade han, för att en läkare inte skulle hinna med att skriva och argumentera för en annan uppfattning en den fastlagda. Det var lätt att titta på beslutsstöden och gå efter dem, menade han. hörde jag forskaren från på . Han menade att dagens retorik när det handlar om sjukskrivningar gör att en massa rejält sjuka riskerar att bli överkörda. Han menade också att sjuka som går till jobbet löper större risk för hjärtinfarkt och hjärtproblem . Detta gällde speciellt kvinnor. Jag menar att beslutsstöden baserat på diagnosen i förlängningen kan försvåra för människor att komma tillbaka och bli friska. Tittar man på den medicinska världen ser man att det är många mediciner och behandlingar som har utgått från forskning som är gjord på män. Vi vet även från försäkringskassevärlden att sådana saker som rehabilitering ges annorlunda till kvinnor respektive män. Det är svårare för en kvinna att få gehör för en dyrare och längre rehabilitering. Men jag tror, tack och lov, att fler och fler blir medvetna om att kvinnor och män behandlas olika, det vill säga att en man får en medicin utprovad på en man och en kvinna får också en medicin utprovad på en man. Men det återstår mycket när det handlar om dessa saker. Jag undrar om ministern vet hur man har tänkt och om man har varit medveten om detta när man har föreslagit de olika beslutsstöden. Eller är det återigen så att kvinnor riskerar att bli de stora förlorarna? 73 FINN (): Detta är återigen en intressant interpellation. Här ligger jag i min tankebana närmare interpellantens synpunkter men tycker att statsrådets svar på alla sätt lyfter fram en mycket nödvändig reformering. Ur ett internationellt perspektiv har vi sjukskrivningstider som är betydligt längre för liknande åkommor, alltså om man tittar på gruppnivå, jämfört med vad som kan vara rimligt. Därför behöver man titta på detta. Det som interpellanten skriver är att syftet med beslutsstöden är att korta och minska antalet sjukskrivningar. Det är på gruppnivå ett fullständigt rimligt antagande att man ser över. Där ligger dessutom en utredning som har landat i detta och som den nya regeringen har ärvt och som man på ett förtjänstfullt sätt har omformat till ett förslag till arbetsuppgifter för att se över detta. Man glömmer en sak i beskrivningen, nämligen att interpellanten är mycket kritisk mot att man skulle använda ett beslutsstöd för sjukskrivningar på ett alltför rigitt sätt, alltså att man tillämpar det alltför strikt. Det är precis som interpellanten skriver: Det är tvivelaktigt huruvida alla ska vara sjukskrivna för samma sjukdomar eftersom ens förutsättningar att tillfriskna och hantera en sjukdom är beroende av kön, ålder och varje människas unika livssituation. Jag kunde inte instämma mer i den meningen. Problemet som vi har att hantera är att när denna regering tog över låg detta land i den absoluta toppen vad det gäller dålig tillgänglighet till vård. Det är klart att vi här har kommunicerande kärl. Sjukdomsbekämpning är någonting som minskar sjukdomsavlastning, det vill säga sjukskrivningar. Bra tillgång till sjukvård minskar behovet av sjukskrivningar. Det blir därför lite besvärande med ett engagemang från , som har varit med i en majoritetssituation och sett till att vi har hamnat i ett läge där vi har den kanske allra sämsta tillgängligheten till vården. Vi har en bra kvalitet på vården när människorna når den men man har inte tillgång till den. Det är detta som driver sjukskrivningarna generellt. Vad har man annars för alternativ? Att man är så engagerad i just bidragssystemens vidmakthållande, att man inte ser den mycket mer rationella problemlösningen och i stället har en interpellation som talar om tillgången till vård, blir lite mer pinsamt. Det var ju det man misslyckades med under inte bara den förra mandatperioden. Under ett antal mandatperioder har man byggt upp en väldigt dålig tillgänglighet till vård, vilket har försatt oss i den här situationen. Därför tycker jag att det blir lite krokodiltårar när man talar om det individuella perspektivet just när det gäller sjukskrivningar men ratar det när det gäller att bedöma sjukdom. Den mening som interpellanten skriver skulle ju precis kunna vara överförbar på ordet sjukdomar. Men då kommer problemet in att man ideologiskt har tolkat hälso- och sjukvårdslagen så att rättvisa är när man på kollektiv nivå av sjukdomar ges exakt samma förutsättningar till behandling. Då gäller inte hänsynstagande till ålder, kön eller den unika livssituationen. Då blir det också problematiskt att möta det sjukdomspanorama vi har och göra det på ett rationellt sätt. Man har alltså lyft beslutet från läkarna till att ha ett politiskt överordnat mål för att prioritera vården, som man säger. När det gäller sjukskrivningar duger däremot sjukvården plötsligt till att göra den bedömningen. Det här håller inte ihop, men jag tycker däremot att statsrådets svar visar att alliansregeringen nu borde ta ansvar för att i en annan del av departementet tillsätta utredningar och komma med förslag om hur vi ska få bättre tillgänglighet till vård. I andra änden ska vi naturligtvis ställa frågan: Är det förklarligt och rationellt att vi generellt sett har längre sjukskrivningstider i det här landet än i omvärlden? 74 Statsrådet (): Jag tror också att det var det som gjorde att den dåvarande regeringen , under ledning, fattade beslutet att ge och i uppgift att utforma en mer kvalitetssäkrad, enhetlig och rättssäker sjukskrivningsprocess med beslutstöd. Vi har hört hur LiseLotte har backat från politik under den förra mandatperioden. kanske ni inte heller stöder detta beslut. Låt mig få läsa en gång till så att jag slipper att höra detta mer. Jag känner att det håller på att bli ett mantra att vi ska gå ut och förkorta sjukskrivningarna. Varje människa ska ha rätt till den sjukskrivning och den längd på denna som behövs. Svårare än så är det inte. Men för mig, som också arbetat som sjuksköterska: inte sjukskrivningen också vara kvalitetssäkrad eftersom det, som jag ser det, är en del av vård och behandling? Ska vi inte kvalitetssäkra en del av vården så skulle jag tycka att det var mycket märkligt. Läkarnas slutliga bedömning måste ske individbaserat och med respekt för den enskildes integritet och unika förhållanden, står det. Jag litar på läkarkåren. Jag litar på Finn , på hans kolleger och på övriga när det gäller att man också kommer att använda detta som ett beslutsstöd i den här meningen. Det är därför som jag tror att har gått med på detta. Annars hade man självklart aldrig gjort det. Läkarkåren har en etik och moral som står över politiska beslut i sådana här delar. Alla människor ska få den sjukskrivningstid och den riktiga utformning som de har rätt till. Också när det gäller många behandlingar av diagnoser, sjukdomstillstånd, finns det riktlinjer i . SBU, , tar fram och studerar vad som är evidensbaserat effektivt och vad som inte är det. Detta tar läkarkåren till sig. Detta är ju ingenting som och har hittat på. Om LiseLotte läser hela beslutsunderlaget och den här rapporten ser hon att det är en mängd professionella personer som är med, som har tittat på detta och studerat det vetenskapligt. Jag kan bara hålla med Finn . Jag tycker kanske att det är lite märkligt att vi i har bland de absolut längsta sjukskrivningarna i världen, och de är dessutom passiva. Vi har ett ohälsotal som är unikt högt, och vi har ett antal som har blivit förtidspensionerade som är skrämmande. Kan dessa saker, LiseLotte , möjligen ha med varandra att göra? 75 (): Återigen var det väldigt mycket frågor som ställdes till mig. Jag tänker inte gå in på alla. Att börja diskutera vården med Finn är inte vad den här interpellationen handlar om. Det får bli en annan interpellation, som sagt var. Jag håller inte heller med i Finn verklighetsbeskrivning av hur det ser ut här i och i världen i övrigt. Men det är en annan sak. Det har ju i debatten framhållits att läkare är väldigt positiva till de här beslutsstöden. Det har jag hört både nu och tidigare. Jag har sett en utredning som säger att det framför allt var unga, nyutexaminerade läkare som var väldigt positiva. Det är precis som jag sade i mitt förra inlägg. Att många läkare har ett svårt och tungt arbete tror jag att vi är överens om. Det är väldigt stressigt för många. Det är klart att man i ett stressigt, tidspressat, läge säger sig vilja ha ett sådant här stöd. Det säger jag absolut ingenting om. Men de här beslutsstöden får ju inte baseras på att underlätta läkarnas arbete utan det här måste vara för de sjuka. De sjuka ska bli friskare, och jag tror tyvärr inte att ert förslag kommer att göra människor friskare, däremot mer stressade och nervösa för att man inte kommer att få den sjukskrivning som man, ofta med all rätt, tycker att man behöver. Det kommer att bli mycket svårare. Det har även i debatten, kanske inte men tidigare, sagts att det här är ett stöd för handläggarna på . De ska ha något att gå efter. Jag säger återigen: Det här är inte till för handläggarna på . Socialförsäkringssystemet ska vara till för de sjuka som behöver det. Jag tycker att det är självklart att man ska jobba, som jag sade i den förra debatten. Och lika självklart är det för alla, eller de flesta i alla fall, att man vill ha ett arbete, att man vill vara frisk och att man vill orka arbeta. Då tycker jag att regeringen både med det här förslaget och med det som vi diskuterade i den förra debatten, gör det väldigt lätt för sig. Ni sätter väldigt stor press på de sjuka, på att man ska bli frisk snabbt och att man ska rehabilitera sig och kanske till och med också söka ett nytt jobb. Jag tror tyvärr inte att det här kommer att underlätta, utan det här är återigen en del som kommer att göra människor sjukare, mer nervösa för ekonomin och så vidare. Det är inget som vi tror är bra i förlängningen. 76 FINN (): LiseLotte hävdar att jag har en felaktig omvärldsbeskrivning och tycker inte att vi ska diskutera kommunikationen mellan just sjukskrivning, sjukskrivningsproblem och effektiv och lättillgänglig vård. Men låt mig då gå in på själva interpellationsfrågan och ställa frågan så här: Tycker interpellanten LiseLotte att det finns ett problem med sjukskrivningar? Tycker inte interpellanten att det finns ett sådant problem får hon ju svara på varför man tillsatte en utredning, ett uppdrag som gavs och , för att utforma en mer kvalitetssäkrad, enhetlig och rättssäker sjukskrivningsprocess. I det här uppdraget skulle man bland annat ta fram ett försäkringsmedicinskt beslutsstöd. Detta var ju då och hennes partikamrater stödde den dåvarande regeringen. Därför blir ju ändå frågan hängande: Ser man inget problem med sjukskrivningarna som har landat i en utredning som i sin tur har hanterats av den nuvarande regeringen? Är det bara den nuvarande regeringen som har kommit med konstiga lösningar och förslag? Och slutligen, om det är så att jag har fel i min verklighetsbeskrivning: Är det då så att förnekar att det finns ett samband mellan bra, effektiv och tillgänglig sjukvård och nödvändigheten att tillgripa sjukskrivningar när inget annat står till buds? 77 (): Jag tror att det är viktigt att det finns beslutsstöd på olika punkter. Det har funnits i på olika områden. Det kanske var dags att göra detta. Man kan ha formulerat det och utformat det på många olika sätt. Jag tror möjligen att det är det som den här debatten kan handla om. Jag begärde ordet på grund av Finn krokodiltårar. Han säger att det är dålig tillgänglighet i vården. Den dåliga tillgängligheten till vården har ju ökat under den här majoriteten. Det är inte s, v och mp som sitter vid makten just . Det är ni som sitter vid makten. Gör något åt detta! Jag ser inga aktiva åtgärder vare sig i den här budgeten eller i den förra budgeten. Man har tydligen accepterat det. Frågan är vad ni vill göra åt detta. Den här debatten handlar inte om tillgängligheten i vården, men Finn tog upp dessa frågor. Det har han gjort i många andra debatter. Det får han gärna göra, men problemet är att det inte är vi som ska ta ansvaret för detta. Det är ni som ska ta ansvaret. Var är era förslag? När får vi se dem? 78 Statsrådet (): Jag tänker ägna mig åt LiseLotte interpellation. Jag tar återigen upp frågeställningen från LiseLotte . Interpellanten efterlyser förebyggande arbetsmiljöarbete. Den nuvarande regeringen satsar på rehabilitering och förebyggande arbete också för att öka behovet av rehabilitering. De sjukskrivna ska få bättre stöd. Det är just det som det handlar om. Det är många som vittnar om att man har fått en sjukskrivning och att man sedan inte har hört från vare sig den sjukskrivande läkaren eller på . Min grannflicka tog själv kontakt med en läkare som sjukskrivning sade: Är det nödvändigt att du kommer? Hon gick dit och fick sjukskrivning. Det är inte humant. Vi måste se till att alla jobbar med en aktiv sjukskrivningsprocess för ögonen. LiseLotte skriver att det inte får ske till priset av den försäkrades ekonomiska situation. Det är just det jag har för ögonen. Vi ska ha en aktiv sjukskrivningsperiod som hjälper och stöder människor. Det sämsta som kan hända är långa sjukskrivningstider där människor får en sjuk- och aktivitetsersättning . Vi måste se till att stödja och hjälpa människor . Det var ju och ni från s som drog i gång uppdraget att kvalitetssäkra sjukskrivningsprocessen och utforma beslutsstödet. Jag ser inte något hot i beslutsstödet, LiseLotte . Låt oss i stället följa det och se vad som händer. Låt oss ha en diskussion om vi ser att det används på ett felaktigt sätt. Jag har en tilltro till läkarna. Jag har en tilltro till att en del av en behandlingsmetod inte kan uteslutas från övriga kvalitetssäkrade behandlingsmetoder. Sjukskrivningen är en del i en behandling. Att bara låta det vara och inte titta på vad som är evidens eller tillräckligt effektivt i en sjukskrivning är att blunda och vara populistisk. Jag litar på att läkarna använder detta på absolut bästa sätt. Jag tror också på den information och utbildning som och går ut med för att visa att det ska användas med vett och sans. Med tilltro och i möte med patienten ska man utforma sjukskrivningstiden så att den är anpassad till situationen, diagnosen och den enskildes unika situation. 79 (): En aktiv sjukskrivningsperiod är vi absolut överens om, ministern och jag. Vi är däremot inte överens om vad aktiviteten ska bestå av. Det kan man diskutera. Jag tror inte att det är en lösning att säga att människor inte längre ska få vara sjuka. Men det är en annan diskussion. Ministern säger att man gör en satsning i budgeten. Där är vi inte heller riktigt överens. Det som ni i budgetförslaget säger är en satsning är i själva verket en besparing. Det är en nedskärning på 2 miljarder. Om man räknar ihop alla poster hamnar man på minus. Vi är inte heller överens om vilka procent man ska tala om när det gäller de sjukskrivna. Ni har sänkt från av inkomsten. Ministern sade att ni gör en satsning, och jag vill visa att ni inte gör någon satsning. Ni gör nedskärningar på hela sjukförsäkringsområdet. Vi är inte överens. Jag menar att regeringen gör nedskärningar och att det drabbar de sjuka och arbetslösa. diskuterar vi de sjuka. Det drabbar även långtidssjukskrivna och korttidssjukskrivna. Sammantaget finns det inte mer pengar. De pengar som brukar användas i debatten som satsning på företagshälsovården är pengar som är omflyttade från det ena kontot till det andra. Jag saknar nya friska pengar på det här området. De finns inte. Människor blir sjuka av många olika anledningar. Jag tycker att det är något som vi borde klara av i samhället.