prot · GV0942 · 2007-12-12 00:00:00 — Men om man som åskådare sitter på läktaren och försöker förstå de politiska skillnaderna kan det vara lite svårt. Det kräver att man på något sätt höjer sig över värdeorden, och kanske till och med över den lite tröttsamma anslagsdiskussionen. Det krävs en väldig insikt i ämnet för att inse att om vi till exempel ökar antalet vuxenutbildningsplatser kräver detta ytterligare studiemedel, och därmed måste vi öka CSN-anslagen i motsvarande grad. Om man glömt bort det har man gjort det lite för lätt för sig. Det är dock inte så lätt att förstå om man följer den här diskussionen utifrån. Jag skulle ändå vilja säga att jag tycker att den tidigare majoriteten slarvade med kunskapspolitiken på ett antal områden. Ett sådant var ungdomsskolan. Jag kan påstå det och som bevis anföra att var och publicerar artiklar där företrädare för den dåvarande majoriteten erkänner att de hade fel skolpolitik och ska ändra den. ska de bli mer lika alliansen och . Det är ett bevis på att den skolpolitik de förde inte var bra och något som även utomstående kan förstå. Var det inte till och med så att vänsterpartiledaren i en artikel på skrev att också haft fel skolpolitik och att den nu ska bli mer lik alliansens? Det måste kännas lite genant för er att ni likt ståndaktiga tennsoldater förfäktade den politik som ni nu dömer ut som felaktig. Detsamma gäller er politik i fråga om yrkesutbildning. Till och med LO:s ordförande har skrivit, på samma debattplats, att den politik som förts inte givit ungdomar som vill ha en gedigen yrkesutbildning tillräckliga möjligheter och att det måste ske en förändring. Den nya politiken innebär att arbetarklassen nu får den politik som dess fackföreningsledare efterfrågar. sade att vi inte uppvärderar yrkesutbildning och att vi nedvärderar arbetarklassen. Men arbetarrörelsens egna fackliga företrädare efterfrågar ju den politik som vi för. A working class hero is something to be, sjunger , för att tala med en poet som den politiska grenen av arbetarrörelsen uppenbarligen föredrar framför Nobelfest. Det tredje området gäller högskole- och forskningspolitiken. Det har av dagens debatt framgått att anslagsutvecklingen under de år ni var i majoritet och hade ansvaret var bekymmersam. Den budgetutveckling som då var innebar att anslaget gröptes ur. När ni nu är i opposition, och inte behöver vara så noga med att nya studenter också ska ha studiemedel och sådant, är det lätt att få fram nya medel. När det däremot gällde att få fram riktiga pengar var det mycket, mycket svårare. sade att regeringen har bestämt sig, och så är det. Vi har en mycket tydlig prioritering. Det kom nya månadssiffror från Ams i går som visar att den öppna arbetslösheten är . Det är den lägsta siffran sedan den sifferserien inleddes. Antalet nyanmälda platser var det högsta på flera årtionden. Vi har bestämt oss, ja. Det är jobblinjen som gäller. Vi prioriterar en ny politik för att få fram nya jobb. Därmed har vi gjort en del skatteförändringar jobbskatteavdraget, avskaffandet av förmögenhetsskatten som stöder den jobbpolitiska inriktningen. På är emellertid hög kvalitet i utbildningen en helt avgörande faktor för att den politiken ska bli framgångsrik också i fortsättningen. Det är därför vi för den politiken. Jag vill passa på att tacka utbildningsutskottet för dess medverkan i den ganska dramatiska och intensiva politikomläggning som sker. Det har inneburit mycket arbete inte bara för oss på departementet utan också för er i utskottet. Det här med anslagssystemet till högskolan är lite krångligt, och det har framgått av denna debatt att inte ens de som sysslar med detta riktigt har förstått systemet. Det nuvarande systemet som vi alla hoppas ska förändras bygger på att högskolan får pengar bland annat i förhållande till hur många studenter de räknar med att utbilda. Visar det sig att det kommer färre studenter blir man återbetalningsskyldig. Dock är det inte så som sade här att denna återbetalningsskyldighet uppstår . Underproduktionen som anslagsteknikerna kallar det är 1 miljard vilket så riktigt påpekade. Man behöver dock inte betala in den summan , utan man har på sig. Under den tiden ska man naturligtvis jobba hårt för att försöka attrahera fler studenter. Även jag tycker förstås att det är en fördel att de platser man har inrättat verkligen fylls. Vi har inte på något sätt dragit in den miljarden, men man får bara röra den om man får nya studenter. Poängen med de 240 miljoner som vi har tagit från platser som i allt väsentligt är tomma är att man måste använda dem för kvalitetssatsningar. Där behöver man inte invänta nya studenter, utan dem ska man använda ändå. Det är den anslagstekniken som inte ni riktigt verkar ha förstått. arbetar vi i med fyraåriga planeringsperioder för forskning. Det är klart att man i begränsad utsträckning även mellan de beslutstillfällena kan tillföra extra medel, och jag är stolt över att jag mellan två sådana beslutstillfällen har fått fram 900 miljoner. Men ska man få en långsiktighet i detta är det naturligtvis framför allt vid forskningspropositionerna som betydande resurser ska tillföras. En fråga uppstår när man hör här. Är det ni nu har allokerat till forskningen för enligt er uppfattning tillräckligt för att ska stå starkt i den internationella forskningskonkurrensen och till exempel nå enprocentsmålet? Själv är jag övertygad om att det kommer att vara alldeles för lite. Jag hoppas och tror att regeringens forskningsproposition kommer att innehålla större resurser än dem ni har föreslagit. Men pengar är inte allt, utan det handlar också väldigt mycket om andra kvalitetsåtgärder. Där är just detta med lärosätenas och forskningsinstitutionernas frihet väldigt avgörande. När man lyssnar på oppositionen kan man tro att det råder upprorsstämning mot regeringen på våra lärosäten. Så är det inte alls. Jag har besökt samtliga universitet i , och det finns både betydande förhoppningar på regeringens politik och ett konstaterande att det vi har levererat detta första år med utskottets benägna medverkan är i helt rätt riktning. Styrelsereformen var rätt. Det är rätt att slå ihop i med . Det är rätt att tillföra kvalitetsmedel i stället för att satsa på fortsatt kvantitativ utbyggnad och så vidare. Vi ska fortsätta den här vägen, för just en kombination av ökade resurser och vaktslående om akademisk frihet är en framgångsväg. Den uppskattas på universiteten och högskolorna, och jag är övertygad om att detta också gör att står starkt i en hårdnande kunskapskonkurrens. 37 () replik: Vi kan börja med att konstatera att är långt ifrån någon working class hero om man tittar på den politik som den borgerliga regeringen just nu bedriver. Det handlar om otillräckligt med pengar till den forskning som utvecklar industrin och konkurrenskraft. Det är sämre kvalitet på yrkesprogrammen. Det är mindre pengar till vuxenutbildningen. Det går liksom åt fel håll när det gäller dessa frågor. Det är lite intressant. Vi kunde ha skrivit under på inledningen i anförande att ska konkurrera med kunskap, kvalitet, forskning och högre utbildning. Det är viktigt för . Jo, att av tillväxten beror på ny kunskap. Då borde vi fokusera debatten och försöka bli överens om just detta. Då blir jag orolig, för detta är ändå en budgetdebatt som handlar om vilka prioriteringar vi gör i budgeten. har ett resonemang som säger att på kort sikt måste vi prioritera avdragsrätt för hushållsnära tjänster. Därför satsar regeringen i budgeten på att man ska få avdrag om man får löven krattade eller har ett grillparty vid sitt sommarhus vid . Det är möjligt att dessa gör mest nytta för långsiktiga konkurrenskraft, eller så är det som egentligen borde göras det som säger ska göras på lite . Då handlar det om högre kvalitet på högre utbildning och forskning. Jag tycker att dessa vägval låter obehagliga för en regering att ta ansvar för, men det är ändå ni som gör dessa vägval. Trots att ni genomför offentligt stora skattesänkningar och gör en omläggning av politiken som är djupt orättvis försöker vi i vårt budgetalternativ avsätta tillräckligt mycket pengar för de framtidsinvesteringar som krävs både för som nation och för de unga människor som går på gymnasiet och drömmer om att göra en utbildningsresa och studera på högskolan. Vi måste klara av och orka med att göra båda delarna satsa både på våra ungdomar och mer på kvalitet och forskning. Och i det blir regeringen högskolorna och universitetsvärlden svaret skyldig. 38 Statsrådet () replik: Detta är som sagt en budgetdebatt. Jag försökte ta lite hänsyn till publiken, för det kan ju inte vara så lätt för alla att följa denna budgetteknik. Men med tanke på att det är så få som lyssnar på läktaren går jag ändå in på lite teknik apropå det där med att vi skär ned på yrkesutbildningen. Ni kritiserade mig kraftigt för att jag föreslog ett avskaffande av rekryteringsbidraget. Var finns återinförandet av rekryteringsbidraget i ert budgetalternativ? Det har ju försvunnit. Ni skrek när det avskaffades, men ni återinför inte, vad jag kan finna, något rekryteringsbidrag i ert alternativ. Jag har inte ansvaret för yrkesutbildningsfrågorna i regeringen, men jag hade ändå åtagit mig att på möta det svenska yrkeslandslaget när man återkom från i med två bronsmedaljer och många hedersomnämnanden . Jag var väldigt stolt över det, för jag tycker att det var ett hedersuppdrag. Bland flera av dem jag talade med då detta svenska yrkeslandslag stöds av och av fackföreningsrörelsen rådde en stor enighet, både i mottagningskommittén och bland dem som hade varit i , om att inriktningen på den socialdemokratiska yrkesutbildningspolitiken var mycket olycklig. Jag vill inte göra något generellt påstående, men när det gäller yrkesutbildningspolitiken förtjänar jag och den nuvarande regeringen bättre benämningen working class hero än och hennes parti. 39 () replik: Det är ändå lite symtomatiskt att högskole- och forskningsministern inte vill tala om högskola och forskning utan om yrkesutbildning. Vi kan gärna ta den debatten, men det säger något om att man är lite besvärad över att nu möta argument som säger att stod i valrörelsen och sade att det skulle bli stora kvalitetssatsningar på högskolorna, när det nu blir minus när man räknar lokalt. Man trodde att det skulle bli stora forskningsanslagshöjningar, och visar det sig att de forskningsanslagshöjningar som finns inte räcker till och att det behövs mer. Och jag kan svara på frågan. Detta är inte något slags målsättning för ett socialdemokratiskt budgetalternativ, utan det var vad vi orkade prestera i det budgetläge som den borgerliga regeringen nu har presenterat för oss. Jag läste ledarsida . Utslagning à la Nuder stod det, och det som är intressant med den kolumnen är att liberaler i nu öppet argumenterar för en helt annan jobbpolitik, och du gjorde det också. Jobbpolitiken nu handlar om att produktivitetsutvecklingen i har gått för långt. Så här står det: I världens modernaste land fanns det inte plats för lågproduktiva företag. Detta är problemet. Sedan säger man: Många politiker, inte minst bland socialdemokrater, verkar tycka att det är en bra utveckling. Vi ska inte konkurrera med låga löner utan med högutbildad arbetskraft, säger ledaren, indignerad över att det här är någonting negativt. Vidare säger man: De som tjatar om produktivitetsutveckling borde stanna upp och ta sig en allvarlig funderare. Vad är det för samhälle man egentligen skapar? Jag skulle vilja säga precis tvärtom. Kan du ta avstånd från den här artikelns inriktning, att inte behöver en högre produktivitetsutveckling? Det vi talar om är svensk industris konkurrenskraft. Det är företagens möjligheter att betala höga löner , att vi faktiskt får tillräckligt många jobb som det går att leva av i den framtida ekonomin. Här finns det en stor ideologisk skillnad mellan vänster och höger i svensk politik. Vi är oroade över att regeringen gör fel budgetprioriteringar. Man prioriterar lövkrattning i stället för forskning och högre utbildning, och det kommer att leda fel. 40 Statsrådet () replik: Om alternativet för en person är att stanna kvar hemma, kanske ligga i sängen, och kvittera ut bidrag eller att se till att vår stadsmiljö med våra parker blir vackrare tycker jag att det är bättre att vi värnar vår stadsmiljö och att människors värdighet hävdas så att de känner att de bidrar, att de lever på sin egen lön och inte behöver leva på andra. Om det i statsräkenskaperna bokförs som en lägre produktivitet tycker jag ändå att det innebär att står starkare, därför att den utslagning och det utanförskap som vi har haft i skapar ett djupt, långsiktigt problem som jag anser att det är helt rätt att vi nu attackerar kraftfullt. Det var det uppdrag vi fick från väljarna. På är det naturligtvis oerhört viktigt att svensk produktivitet på nytt ökar. Därför är det avgörande med stora forskningssatsningar, bättre infrastruktur och ett bättre företagsklimat. Allt det står på alliansens agenda, och vi har tagit beslutsamma steg i den riktningen. Men att produktiviteten just nu registreras som låg är ju en effekt av att vi har lyckats så fantastiskt bra i vår jobbpolitik, och vi tycker att det är en rättvisepolitik. Det är i hög grad att skapa ett mänskligare och mera sammanhållet . Det tänker vi inte ändra på. Däremot ska vi göra ännu mer framöver för att med hjälp av stora forskningssatsningar bidra till att produktiviteten till exempel i svenska exportföretag ökar. 41 () replik: Det här verkar bli en väldigt bred diskussion. När det gäller resultaten av arbetsmarknadspolitiken kunde man ju i gårdagens nyheter notera att socialbidragen ökar i ett väldigt stort antal kommuner i landet. Det vet jag inte om det är det bästa betyget. Vad jag framför allt noterade i inlägg var att han medgav det ogenomträngliga i resursfördelningssystemen när det gäller högskolan, och det har jag också varit inne på . Problemet är ju att det är regeringen som har misslyckats med att kommunicera det här med högskolevärlden. Även om de kanske är väldigt trevliga när möter dem ute på fältet efterfrågar de den här reella satsningen på kvalitet. Det är en komplicerad historia. Det kan vi vara överens om. Det är bra att jag nu vet att det är återbetalningstid. Det visste jag inte. Jag visste däremot att det rörde sig om 1 miljard eller 700800 platser som inte hade utnyttjats. När kommer denna reella satsning som vi inte har sett och som man i högskolan väntar på? Hur kommer ministern att se till att garantera att det här verkligen blir en satsning som också upplevs ute i verksamheterna, på golvet, och inte något där man enkelt och väldigt tydligt kan räkna ut att det egentligen är nedskärning hela vägen, inklusive den bristande löneuppräkning som har berörts tidigare i debatten? De frågorna skulle jag gärna vilja ha svar på. 42 Statsrådet () replik: Jag tycker att det är en intressant fråga hur vi ska kunna utforma system som är så begripliga att det går att ha en vettig demokratisk debatt om dem. Anslagssystemet till högskolan uppfyller inte riktigt det kravet. Först och främst har vi situationen att pengarna är beroende av produktionen, som det heter, alltså av hur många studenter som verkligen utbildas. Om det är för få studenter har man på sig att öka det antalet igen. Till den faktorn kommer det som gäller alla offentliga verksamheter, att man har ett effektivitetskrav på sig. var det en debatt här i kammaren om anslagen till rättsområdet som jag hörde refererad. Där talade förre justitieministern om hur mycket han hade tillfört polisen. Då räknade han med de pengar som hade gått till pris- och löneomräkning. Men eftersom det även gäller för polisen att det som tillförs faktiskt är lägre än vad priserna och lönerna egentligen ökar med borde han kanske inte ha skrutit med det. Det här är väldigt komplicerat, men jag har i tidigare debatter med , som har ställt interpellationer om detta, hävdat att vi vet hur mycket den socialdemokratiska regeringen hade tänkt satsa på högskolan 2007. Så är tekniken vid regeringsskiften. Budgeten är ju i praktiken färdig när en ny regering kommer in. Som har påpekat har det här systemet för pris- och löneomräkning funnits . Hade vi inte tillfört dessa 360 miljoner i kvalitetspengar hade högskolorna haft 360 miljoner mindre. Det är ett faktum. Därför är det ett reellt politiskt ställningstagande från vår sida att vi prioriterar kvalitet. 43 () replik: Jag kan ju hålla med om att man kanske inte ska skryta med löneuppräkningar som inte täcker, men lika lite som menar att borde skryta, lika lite borde skryta med satsningen på 360 miljoner som inte ens täcker de löneuppräkningar som finns. Eftersom vi i har tänkt ungefär, som sade, att det är bättre med lite än med ingenting har vi sagt ja till den här delen. Men alliansen har ju varit ute i valrörelsen och lovat en rejäl satsning och säger nu att den har skett, att den kommer eller att den redan finns här. Vi kan ju konstatera efter det här utbytet att den inte finns. har själv medgett att den täcker varken löneuppräkningen eller något annat. Det är alltså ingen kvalitetssatsning. Det är inte den kvalitetssatsning som ni har utlovat. Det är det min fråga handlar om. Dessutom vill jag lägga till att jag blir ännu mer oroad när jag läser de förslag som har kommit med. Där föreslås ju att man ska permanenta neddragningen av platser med ca 800 platser, den där miljarden, för att finansiera en kvalitetssatsning. Är det detta som är alliansregeringens mål, att minska antalet platser på högskolan till den grad? 44 Statsrådet () replik: Det som utredaren har föreslagit står för honom. Det är inte något mål för oss. Jag tror till och med att sade att vi hade som vision att ha färre studenter i . Så är det naturligtvis inte. I det här läget har vi med starkt stöd från högskolevärlden gjort bedömningen att kvalitet är viktigare än kvantitet. Men på kan det mycket väl finnas anledning att i varje fall på vissa orter och i vissa program göra platsutbyggnad. Det är säkert så. När man säger att vår kvalitetssatsning inte innebär några verkliga pengar förutsätter man ju att högskolornas effektivitetsarbete ska upphöra. Varför skulle det göra det? Jag har, som jag sade, besökt ett antal universitet. Där har man berättat för mig: Vi får så här mycket i kvalitetssatsning. De pengarna använder vi si och så. Det är inte så att de pengarna bara sätts in på lönekonto. De används till offensiva satsningar. Men hur kompenserar ni att PLO-ersättningen pris- och löneomräkningen inte är tillräckligt hög? Så har det alltid varit, säger de. Det kompenserar vi genom vårt löpande effektivitetsarbete. Det är klart att man retoriskt gärna säger: Vi vill ha mer pengar. De här pengarna räcker inte. Men i praktiken vet alla att det är vad som gäller. Att regeringen och alliansen nu har tillfört nya pengar ger nya möjligheter. Det tror jag är väldigt positivt. Det är verksamheter som är väldigt avgörande för . 45 () replik: Jag vet inte hur jag ska reagera när står i talarstolen och tror att partiledare har skrivit att skolpolitik ska bli mer lik allianspolitiken. Det är allt annat än det. Vi står fortfarande långt ifrån varandra. Jag tror att vi nog aldrig insåg att vi skulle ha en så stor klassfråga igen i utbildningspolitiken. Den är kanske av lika stora mått som den när folkskolan infördes. Det är en stor klassfråga. gjorde kanske en missbedömning när det gällde det. Men vi har inte ändrat inställning. Vi tror att det är mycket viktigare att vi har bra lärare i skolan än att ha betyg tidigare. Vi har tyckt det tidigare, och vi fortsätter att tycka det. Vi tycker att det är viktigare med mer resurser till skolan än nationella prov i trean. Vi tycker att det är viktigt att vi har breda ingångar till gymnasiet i stället för att urholka vissa gymnasieprogram. Vi tycker att det är viktigt att bredda rekryteringen till högskola och universitet och inte smalna av. Vi vill ha en bra vuxenutbildning som ger alla möjligheten att gå vidare. De kan vara till högre studier, men det kan också vara i arbetslivet. Man behöver inte bara bli akademiker när man studerar. När vi har stått här i kammaren har det talats om vilket party som det är viktigast att gå på. Skolministern har alldeles haft en presskonferens. Man ska nu på utredningens förslag ranka grundskolor. Jag skulle vilja fråga ministern vilka av ämnena som vi har nämnt i tidigare replikskiften som regeringen vill ta bort i gymnasiet. 46 Statsrådet () replik: När folkskolan infördes var det liberalerna i ståndsriksdagens olika kamrar som drev fram det beslutet. Det var i hög grad en klassfråga. Det handlade om att bana vägen för demokratin och den standardhöjning som industrialismen innebar. Jag ser det väldigt mycket så när jag försvarar en skola av hög kvalitet för alla där alla har rätt till en hög kvalitet. Det är väldigt mycket en klassfråga. Nedmontering är kanske ett starkt ord. Men försämringen av kvaliteten både i ungdomsskolan i allmänhet och i yrkesprogrammen i synnerhet är en klassfråga. Hur den nya gymnasieskolan ska se ut utreds just . I en av Debatt-artiklarna som jag syftade på där LO:s ordförande skrev med ordföranden i ett lärarförbund var poängen att de så kallade karaktärsämnena, de ämnen som ger en gedigen yrkeskunskap, måste få större utrymme på de teoretiska ämnenas bekostnad, som är vad kallar för kunskap. Det LO:s ordförande säger är att kunskap i karaktärsämnena är så viktigt för att ge en gedigen framtid i yrkeslivet att det ska prioriteras. Vad det innebär i praktiken utreds just . Det finns också starka stämningar i arbetarrörelsen för att karaktärsämnena i yrkesutbildningen måste få en starkare ställning. 47 () replik: Det är bra att försvarar folkskolans införande och den väg man tog i skolpolitiken . Men grejen är att den här regeringen har vänt om och går tillbaka. Det gör man trots att man under industrialiseringen insåg att det behövdes mer kunskaper. Vi har gått ännu längre än så. krävs ännu mer kunskaper, såväl teoretiska som praktiska. Men ni drar ned på de teoretiska kunskaperna. Det handlar inte bara om att gå in på en arbetsmarknad. Det handlar också om att vara delaktig i samhället. Nivån har också höjts på vad man faktiskt måste kunna för att vara en aktiv samhällsmedborgare. Är det inte också viktigt att bildningsuppdraget är prioriterat? Jag vill att åtminstone försöker att ge en hint om vilka av de fem kärnämnena som jag antar ska försvinna. Det är samhällskunskap, idrott, estetisk verksamhet, religion eller naturkunskap. Vilka ämnen är det som ska bort? Jag ville i mitt förra anförande säga något om rankningen som jag förstår att man nu vill ha på område. Det är egentligen samma typ som man talar om på högskolans område. På vilket sätt tjänar de skolor som skulle få ett dåligt betyg och inte får möjlighet till kvalitetspengar på det? Hur gör man det möjligt för dem att kunna bli bättre? Hur gör man det möjligt för de studenter som väljer den högskolan eller det att få en bra utbildning oavsett vilket universitet de har valt? Det kan inte vara valfriheten. Valfriheten måste vara att alla får en bra möjlighet med en bra utbildning så att man sedan kan göra riktiga val. 48 Statsrådet () replik: Den här regeringen vill ha mer kunskap och inte mindre kunskap. En av de saker som jag har föreslagit och fått igenom i är att partykunskap inte ska ha samma meritvärde när man söker till högskolan som B-tyska. ((): Jag talar inte om det.) Nej, men jag talar om det. Det är ett mycket bra exempel på hur vi prioriterar gedigna kunskaper. Den explosion av tillvalskurser som kommit i gymnasiet är ett exempel på att kvaliteten i gymnasieskolan har sjunkit. Det försöker vi nu vända eftersom vi vill ha mer kunskaper, och därför förändrar vi meritvärderingssystemet. Om man har några pengar och ska ge dem till ett utbildningsväsende, ska man då i första hand ge dem till dem som har misslyckats eller har problem, eller ska man ge dem till dem som har lyckats?