prot · GU0998 · 2007-04-25 00:00:00 — Invandrare som vill starta företag möts av såväl ett komplicerat regelverk som misstänksamhet från banker och investerare. Vi måste börja arbeta hårdare för att komma åt problemen med diskriminering och bristande integration på arbetsmarknaden. Detta arbete är mycket viktigt för att bryta det utanförskap som många utlandsfödda hamnar i. För att garantera en fortsatt gynnsam utveckling i måste vi på allvar börja ta vara på invandrarnas kompetens. Invandrare måste ses som en resurs som kan berika såväl arbetsmarknaden som samhället i stort. Hur ser problemet ut? Den ideella föreningen , som sysslar med att hjälpa invandrare med att starta och utveckla företag, beskriver problemet i sin . Som sagt är regelverket kring att starta ett företag mycket komplicerat och svårt att sätta sig in i, speciellt för dem som inte behärskar det svenska språket fullt ut. IFS konstaterar i sin rapport att många nyföretagare upplever att det är svårt med finansieringen från banker och investerare. Många invandrare får starta företag med privat finansiering. Många entreprenörer med utländsk bakgrund är verksamma i branscherna handel, hotell och restaurang och transport. Det vore bra om invandrare kunde slå sig in även i andra branscher. Trots de problem som en företagare möter i är förvånansvärt många av de nya svenska företagen startade av människor med utländsk bakgrund. Cirka vart femte nyföretag startas av personer med invandrarbakgrund. Sammanlagt arbetar ungefär 250 000 människor i företag som är ägda av personer med invandrarbakgrund. Dessa fakta vittnar om att det trots många hinder finns en stor vilja i invandrargruppen att starta och driva eget företag. Hur skulle det inte kunna se ut om vi kunde skapa ännu bättre förutsättningar för företagande hos invandrargruppen? Även för den arbetssökande med utländsk bakgrund finns många hinder som gör att det är svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. Inte minst att få ett arbete som motsvarar de kvalifikationer och den kompetens som man besitter kan vara ett problem. Ett utländskt namn gör ofta att personen gallras ut av arbetsgivarna. Det finns en rädsla att språkbarriären och kulturella skillnader ska skapa problem på arbetsplatsen. Rädslan för eventuella problem överskuggar tyvärr ofta de vinster man skulle kunna göra genom att anställa någon från en annan kultur. Det är också ett stort problem att invandrarnas kompetens inte tas till vara. Vi har det klassiska exemplet med invandrare med mycket hög akademisk utbildning som i får köra taxi eller städa i tunnelbanan, som ni kanske känner till. Det borde verkligen ligga i samhällets intresse att ta vara på den kompetens som finns, speciellt nu när arbetsmarknaden har ett stort behov av välutbildad arbetskraft. Glädjande nog finns ett flertal åtgärder föreslagna i regeringens vårproposition som är riktade just mot det problem som jag beskrivit. Bland annat ska så kallade instegsjobb införas. Staten subventionerar anställningar inom både offentlig och privat sektor för nyanlända flyktingar. En satsning på svenska för invandrare ingår som en del i instegsjobbspaketet. Även sfi får utökade resurser i stort. Arbetsförmedlingarna ska erbjuda bättre coachning och kartläggning av den arbetssökandes kompetens. Regeringen planerar nystartscentrum i stadsdelar som har särskilt stora behov. Nystartscentrum ska vara ett forum där olika aktörer på arbetsmarknaden kan samlas under ett tak för att underlätta för såväl arbetssökande som för dem som vill starta eget. Man ska även kunna erbjuda kompletteringsutbildning för högskoleutbildade invandrare för att ge dem en kompetens som är relevant på den svenska arbetsmarknaden. Givetvis kommer även de mer generella åtgärderna för att bryta utanförskapet att gynna invandrargruppen. I integrationspaketet i vårpropositionen finns även ett flertal åtgärder som ska underlätta för företagare med utländsk bakgrund. Som sagt ska det startas så kallade . Över huvud taget ska rådgivning och aktiv coachning kunna erbjudas dem från invandrargruppen som vill starta eget. Hur ska vi gå vidare? Alla de åtgärder som föreslagits av regeringen är en bra start för att skapa bättre villkor på arbetsmarknaden för utrikes födda, men det är bara en bit på vägen. För att få bukt med diskrimineringen av arbetssökande, för att få en bättre matchning mellan kompetens och arbete och förbättrade villkor för invandrarföretag finns mer att göra. När det gäller diskriminering av arbetssökande på etniska grunder finns det lite olika förslag om hur man kan komma åt problemet. En metod som utreds är så kallad situation testing. Där låter man folk med olika etnisk bakgrund söka riktiga utannonserade jobb och ser vilket utfall man får. Erfarenheter från andra länder där man använt denna metod visar på en betydande skillnad på hur människor från etniska minoriteter behandlas jämfört med personer från majoritetsbefolkningen. Sanktionen mot arbetsgivare som diskriminerar på etniska grunder måste bli kännbar och sända en signal om att detta inte är acceptabelt. Arbetstagaren ska också ha rätt att söka skadestånd om han eller hon utsatts för diskriminering. Dessa åtgärder förs också fram i arbetsmarknadsutskottets betänkande. När det gäller företagande bland invandrargrupper finns ytterligare förslag på hur man kan gå vidare för att underlätta. Som jag sagt tidigare är just finansiering av verksamheten ett stort problem för många nyföretagare bland de utrikes födda. En åtgärd som föreslås är att invandrare ska kunna söka så kallade mikrokrediter hos banker och offentliga institutioner. har en sådan verksamhet, men den skulle kunna utökas. Här har de nya coachningsfunktionerna som föreslås av regeringen i vårpropositionen en viktig funktion att guida invandrarföretagare i hur man bäst kan finansiera och sjösätta sitt nya företag. Att motverka diskriminering och segregation på arbetsmarknaden är det bästa sättet att komma åt det utanförskap som många hamnar i. Men man ska inte underskatta den betydelse som ett arbete har för att skapa ett bra liv i . Genom ett arbete får man så mycket annat på köpet arbetskamrater, möjligheten att öva på svenska och en förståelse för hur samhället fungerar. Arbetslivet fungerar också som en värdefull mötesplats där svenskar och invandrare kan utbyta erfarenheter och lära sig mer om varandra på ett naturligt sätt. Vi måste därför se till att skapa förutsättningar för att göra arbetsmarknaden till ett föredöme för integration . Avslutningsvis vill jag yrka bifall till utskottets förslag till beslut. 41 () replik: Reza berättar väldigt bra, tycker jag, om de problem som finns på till exempel svensk arbetsmarknad, när det gäller nyföretagande och så vidare, och jag betvivlar inte alls de kunskaper som finns här. Men frågan är då på vilket sätt man vill åtgärda de problem som finns. Man kan inte bara säga att problemet med arbetsmarknaden ska lösas genom att vi förenklar för att starta nya företag. Jag har ingenting emot att det startas nya företag i . Men den stora diskrimineringen sker ju när personer ska söka arbete hos stora arbetsgivare. Eller ska invandrare vara totalt diskriminerade på den stora arbetsmarknaden? Det kan inte vara meningen. Därför behövs det åtgärder för att denna diskriminering ska motverkas. Avidentifierade ansökningshandlingar är ett beslut om ett försök som jag är mycket tacksam för att den här regeringen inte har rivit upp i alla fall. fortsätter den ettåriga försöksverksamhet som den förra regeringen med stöd av och Vänstern införde och som sedan ska utvärderas. Därför blir jag lite förvånad när utskottsmajoriteten skriver att utskottet i sammanhanget vill påminna om att regeringen i budgetpropositionen meddelat sin avsikt att minska de svenska företagens regelbörda . Vilka regler, vilka mångfaldsplaner och vilken antidiskrimineringslagstiftning är det som regeringen avser att plocka bort för att underlätta för företagen? Och hur kommer detta att hjälpa de grupper som faktiskt är diskriminerade i samhället? 42 REZA KHELILI DYLAMI (m) replik: Jag har redogjort för de problem som alltid funnits i , men jag kanske var lite otydlig när jag läste mitt anförande. som har gått sedan regeringen kom till makten har vi på alla sätt försökt se hur vi ska lösa problemet. Vi har också sagt att vi återkommer med en riktig plan. Den tidigare regeringen som har suttit så länge vid makten har inte kunnat lösa problemet med utanförskapet att inte ha jobb eller möjlighet att starta företag och hur man ska ta till vara invandrares kompetens. Plötsligen vill man att vi ska lösa alla problem . Vi vill gärna återkomma med ett förslag från regeringen som kan presenteras både här i kammare och i utskottet. Förslaget i betänkandet tror jag kan vara en bra start. Som jag sagt är vi inte nöjda med ett förslag, men vi kommer att arbeta vidare med detta. 43 () replik: Nej, jag begär inte att ni ska lösa alla problem . Men med tanke på den intensitet med vilken alliansen under förra mandatperioden kritiserade i stort sett allt som vi försökte lägga fram när det gällde diskrimineringsfrågor, är det lite konstigt att det inte kommer några skarpa förslag. Det märkliga är att det tar en sådan tid, och sedan hänvisar man till att diskrimineringskommittén jobbar och att man ska se över deras förslag. Jag kan förstå att man kanske måste göra det. Men en av de saker som ni tar upp i betänkandet är just att ni vill göra det enklare för företagen och därför ska minska regelbördan. Jag erkänner att, ja, det är en regel att arbetsgivare inte ska diskriminera. Ska ni gå in och tafsa på reglerna nu för att underlätta för företagen att diskriminera mer? Eller tänker ni lägga fram förslag, till exempel som du själv nämnde i ditt anförande, om ekonomiska sanktionsmöjligheter? Kommer det ett skarpt förslag om detta? Är ni beredda att pröva det? Jag och är väldigt öppna för att pröva många olika vägar. Vi tror inte att det finns ett sätt att lösa det här problemet, utan man måste ha många olika förslag. En viktig del är antidiskrimineringslagstiftningen som måste skärpas. Ekonomiska sanktionsmöjligheter kan vara en väg framåt i detta arbete. Är ni beredda att lägga fram ett sådant förslag? 44 REZA KHELILI DYLAMI (m) replik: Det som jag har redogjort för är ett program som regeringen satsar på. Det kommer att vara till fördel för både arbetstagarna och företagarna. 45 () replik: Reza pratar väldigt mycket och länge om nystart av företag. Man får känslan av att i er värld är det mest tilltalande att man löser problemet med arbetslösheten genom att låta invandrare starta företag. Nystart av företag är viktigt, men det är inte där problemet ligger . Tvärtom tvingas många av de invandrare som inte kommer in på arbetsmarknaden att starta företag, därför att det är deras enda chans att få en försörjning. Det är inte där problemet ligger egentligen, utan det ligger i att ni faktiskt inte tar krafttag mot de arbetsgivare som inte följer regler och föreskrifter. Ni vill inte införa sanktionsmöjligheter. Ni vill inte införa någonting som på något sätt säkerställer chansen att som invandrare eller annan diskriminerad få ett jobb i ett företag. Du pratar egentligen inte om hur man gör. var inne på det här också. Hur ska ni göra för att på något sätt se till att de mänskliga rättigheter som ni värnar faktiskt går igenom i lagstiftningen och reglerna för arbetsgivarna när ni säger att ni ska ta bort en massa regler? Det rimmar illa, och det finns inget svar. Du har inte gett oss svar i ditt anförande i alla fall. Jag skulle vilja veta hur du ställer dig till just den frågan, Reza. 46 REZA KHELILI DYLAMI (m) replik: Det som jag pratade om är inte bara detta att startandet av företag kan lösa problemet. Det jag pratade om är att regeringen som har gått har undersökt var problemet finns. hade vi kännedom om att problemet finns. Problemet när vi pratar om diskriminering och integration är att många inte får möjlighet att komma in i samhället. Riksdagsledamöter och ministrar har stått här tidigare och pratat om diskriminering, integration och problem i samhället som vi inte har löst. Jag påpekar att det är ett problem som vi måste kunna lösa, och det kommer förslag om hur vi ska göra det. Det som jag pratar om är diskriminering. Diskriminering är att man inte har jobb och inte kan gå till jobbet. Diskriminering är att stå utanför och bli utpekad som en belastning för samhället. Det är det som är diskriminering. Diskriminering är att vara arbetslös och sitta hemma och låta andra sköta allt och bestämma över en. Vi vill framföra att den individ som är arbetslös invandrare eller inte i måste kunna bestämma över sitt eget liv. Han eller hon måste åtminstone få möjlighet att starta något. Du, , tror att någon är tvungen att starta företag på grund av arbetslöshet. Jag ser det som ett plus att man kan prova någonting i sitt liv och kanske få ett bättre liv . Det ser jag som en möjlighet. Att inte få chansen är diskriminering. 47 () replik: Jag förstår vad du säger, Reza, men det finns ingen logik i det. Du säger att ni inte tar ställning till det här och att man ska se till att man följer regelverket. Man ska förenkla regelverket för företagarna. Det har ingen betydelse om det är invandrare som startar företag; de måste också följa reglerna för att inte diskriminera dem som de anställer. Ni tar ställning för att man inte ska ha de reglerna. Ni säger ju att man ska minska regelverket . Det innebär att man måste gå in och tafsa på de reglerna. Det gör att din lösning inte är någon lösning, för den innebär inte att man får det lättare, eller får något slags rättssäkerhet i, att anställa framför allt människor som är diskriminerade. Den ologiska konsekvensen måste ni lösa för att det som ni säger ska bli trovärdigt. 48 REZA KHELILI DYLAMI (m) replik: Jag vet inte var vår vän har sett våra förslag på lösningar av problemet, för vi har inte riktigt kommit på alla förslag som ska bli kända för er. Jag pratade om arbetare som både företagare och som anställda. Jag pratar om de taxichaufförer som är anställda och inte äger något eget företag. Jag pratar om dem som arbetar i tunnelbanan här i eftersom deras betyg och deras utbildning inte räknas. Det är det som jag pratar om som diskriminering, och det tror jag att du också förstår. 49 (): Det är ett betänkande om diskriminering vi debatterar . Det vi från utskottet framhåller i betänkandet är att diskriminering är ett brott mot grundläggande mänskliga rättigheter och principen om alla människors lika värde. Diskriminering inskränker människors lika möjlighet att forma sina egna liv, och den styrs av mekanismer som är likartade oavsett grunden för isolering. Den kränkning som en diskriminerad människa känner får förmodas vara likartad oavsett diskrimineringsgrund. Vi har förslag om en sammanhållen diskrimineringslagstiftning och en samlad ombudsmannafunktion som speglar just ett sådant förhållningssätt. Det pågår ett arbete i regeringen. Till skillnad från oppositionen vet vi att arbete pågår, och vi kan därför delta i att ta fram de skarpa förslagen i stället för att här i kammaren yrka på olika reservationer. Det som är viktigt att ha med sig som en grundläggande princip är just synen på lagstiftning kontra personligt ansvar. Den lagstiftning som finns på området är i stuprör. Man har varje enskilt område för sig. Det är inte helt enkelt, varken för en företagare eller för andra människor, i vardagen att veta om det är den ena eller den andra lagstiftningen som gäller. Arbetet med att ta fram en sammanhållen lagstiftning är enormt viktigt både för att vi ska veta vad som gäller och för att människor inte ska falla mellan stolarna. När vi pratar om regelförenkling kan oppositionen säga: ska de ta bort all diskrimineringslagstiftning! Men så är inte fallet. Vårt arbete med att sammanföra de olika lagstiftningarna i en sammanhållen lagstiftning är en del i arbetet med att minska ned de 20 000 A 4-sidor med regler som styr företagarnas vardag i verkligheten . För varje steg som har tagit fram där man har identifierat olika grunder för diskriminering tror jag att det har varit enormt viktigt att man har flyttat fram positionerna och satt ned i lagtext att det inte är okej att diskriminera kvinnor och inte okej att diskriminera någon för att han eller hon har en annan etnisk bakgrund, sexuell läggning, tro och så vidare. I de här delarna kommer nya grupper upp. Det är inte rätt att diskriminera vid något enda tillfälle. Det är det som är på gång i arbetet med att faktiskt ta fram en sammanhållen lagstiftning där det blir tydligt och klart att diskriminering är helt fel, vilken grunden eller orsaken än är. För varje definierad grupp har varje grupp som inte finns definierad i diskrimineringslagstiftningen inte haft något lagskydd. Därför är det så viktigt att vi nu ser till att göra det här stora omtaget, där det blir tydligt att det faktiskt är diskriminering över huvud taget som är förbjudet. I detta arbete gäller det att hitta system och metoder som gör företagen på det klara med att de har ett ansvar för att arbeta aktivt. Vi har hört här att det är tur att det är s som driver på så bra. Då är det ju märkligt att det finns någonting att reservera sig emot, eftersom man innehaft regeringsmakten. Kritiken från är också lite märklig. Det händer inte nog, säger ni. Vi stod i en debatt här för inte så länge sedan, och då hette det att det händer för mycket. Det är inte helt enkelt att vara till lags i den här frågan. Men jag kan försäkra att det pågår ett arbete med en sammanhållen lagstiftning på området. Vi kommer också att se över ombudsmannafunktionen. Det har också framförts kritik mot styrningen av myndigheter. Återigen är det så att vi också kritiserade detta förut. Vi gör nu ett omfattande arbete med att förtydliga styrningen till våra myndigheter för att använda den drivkraft som finns för att förändra verkligheten även där. Man kan undra om det bara är lagstiftning som gäller. Är det bara via lagstiftning vi kan komma åt diskriminering? Det är ett jätteviktigt verktyg. Det är enormt viktigt att vi härifrån kammaren talar om vad som är rätt och fel. Vad är okej? Vad får man inte lov att göra? Men diskriminering är ju så mycket mer. En lagstiftning kan leda till att man bara intar ett passivt förhållningssätt. Man bryter inte mot några lagar. Men en lag i sig är inte någon garanti för att man faktiskt har ett aktivt förhållningssätt. Här ligger det ett ansvar på oss enskilda människor, var vi än befinner oss i skolan, på arbetsplatsen eller i hemmet. Därför är det så enormt viktigt att man tar diskussionen om detta att det också handlar om ett personligt ansvar. Det är ett personligt ansvar för hur vi bemöter varandra i vardagen och i arbetet. Jag ser fram emot att vi kommer att lägga fram det här förslaget från den borgerliga regeringen. Det ska innehålla en sammanhållen diskrimineringslagstiftning, och den ska göra det tydligt att diskriminering aldrig kan vara rätt. 50 () replik: Det är inte lätt att vara till lags, sades det. Nej, det är det kanske inte, men det finns några lätta förslag. Ja, kommer att kritisera nedskärningen i a-kassan. Det borde inte ha skett så snabbt, men det finns möjlighet att ändra sig. Ja, ni borde ta initiativ i antidiskrimineringsfrågorna och inte bara låta det hela rulla på. Det finns saker man kan göra. Man kan avsätta mer pengar till antidiskrimineringsbyråerna. Man kan också ge mer pengar till exempelvis HomO. Ja, man kan ta initiativ i EU för en HBT-pakt. Ja, man kan se till att om idrottsföreningar ska få statliga medel, vilket de ska, måste de ha en HBT-handlingsplan för hur man motverkar diskriminering av HBT-personer i idrottsrörelsen. Det är exempel på några konkreta förslag. På punkt efter punkt väljer ni dock att säga att det inte är aktuellt, att ni skjuter det framför er, att ni inte vill ta tag i det. Tvärtom anför ni som ett viktigt argument för att avstyrka en motion eller kanske påminner, i all välmening att regeringen vill minska de svenska företagens regelbörda . Om ni i detta sammanhang, som handlar om antidiskrimineringslagstiftningen, lyfter upp att ni vill förenkla reglerna börjar man faktiskt fundera över om det är på det området ni anser att regelförändringar ska göras och regler tas bort. Det är nämligen vad det betyder, och då börjar jag bli orolig, fru talman. 51 () replik: Jag kan börja med att lugna . Att se över regelverket och se till att regelbördan minskar måste inte innebära att man tar bort något. I en del fall ja, men i andra fall kan det handla om att slå samman en mängd lagstiftningar, vilket vi faktiskt arbetar med. Det gäller bland annat diskrimineringsområdet och handlar om att inte bara uppfylla målet genom att förenkla regelverket utan också ge ett tydligare och kraftfullare verktyg som kommer att få betydligt större effekter än vad skilda stuprörslagstiftningar haft tidigare. Jag måste säga att jag blir lite imponerad av när han saluför vårt arbete med regelförenklingar. Det är ett oerhört viktigt arbete. Låt mig ta ett exempel som kanske ligger nära mig. Jag har i och för sig inte kor, men vi kan ta som exempel någon som har det. Den personen har att följa 43 regelverk. Om man dessutom har en ladugård och det behövs, annars träder andra instanser in finns det 55 regelverk som man ska hålla sig ajour med. Men att vi har de regelverken innebär inte att vi inte måste följa även diskrimineringslagstiftningen. Skulle man mot förmodan få för sig att producera morötter finns det ytterligare 37 regelverk. Det är alltså ett gigantiskt område som vi måste se över för att vi ska få acceptans för lagar och regelverk och också få möjlighet att faktiskt följa dem. När det gäller diskrimineringsområdet vill jag säga att det arbete som pågår till en del handlar om att förenkla och förtydliga men också stärka diskrimineringsgrunderna. Det får aldrig någonsin vara rätt att diskriminera någon enda person, oavsett vilken orsak som ligger bakom. 52 () replik: Att utveckla och stärka lagstiftningen är bra. Jag delar uppfattningen att vi bör sträva efter en sammanhållen diskrimineringslagstiftning. Det får inte spreta så mycket som det gör . Jag är helt med på de noterna. Där finns inga problem. Tvärtom lovordar vi de initiativ som jag hoppas att ni kommer med. Det får dock inte innebära att regelförändringarna ändrar politiken och de krav som vi måste ställa. Jag blir orolig när det sägs att vi måste låta människor ta större ansvar i diskrimineringsfrågor. Visst, det är jättebra att försöka påverka den allmänna opinionen och föra den diskussionen, men det måste också kosta för de företag som faktiskt diskriminerar. Det är oerhört viktigt att vi inte lägger över allt på individen och säger att det ska vara ett personligt ansvar. Då finns nämligen risken att vi åker på en ordentlig backlash genom att diskrimineringen ökar. Det kan inte vara syftet. Jag tror inte heller att det är det menar. Sedan tycker jag att det är olyckligt att blanda ihop EU:s förbaskade jordbrukspolitik och alla dess regelverk med diskrimineringsfrågan. Det är ju ingen som säger emot att regelverket rörande EU:s jordbrukspolitik måste förenklas, men att ta upp regelförenklingar i ett sammanhang som gäller antidiskrimineringslagstiftningen är olyckligt. Det sänder fel signaler. 53 () replik: Det känns bra att uttalat stöd för det arbete som pågår i regeringen på det här området. Vi har en gemensam agenda när det gäller att se till att det kommer fram. Och vi ser till att det kommer fram. Återigen: Regelförenklingsarbetet måste finnas med på alla plan. Det räcker inte att bara ta upp frågor som rör kor, ladugårdar eller morötter, utan vi måste se över alla delar. Det ligger också med i detta, och därför blir det så tydligt här. Regelförenklingsarbetet kan i vissa fall handla om att ta bort regler, ja, ifall de inte används och inte behövs. I det här fallet vet vi med all önskvärd tydlighet att det behövs en bra lagreglering på området. gör vi det tydligare och stärker upp det.