prot · GU09128 · 2007-06-18 00:00:00 — Jag anser att konkurrens på lika villkor inom transportsektorn är mycket viktigt. För att få en sund och konkurrenskraftig transportmarknad vill jag därför ta ett helhetsgrepp om transportsektorn. I detta ingår arbete med trafiksäkra och miljövänliga transporter. Statens roll är att se till att det finns ett lättbegripligt regelverk som förenklar och eliminerar administrativa bördor för de små företagarna. Förutom regelförenklingar ställs även höga krav på effektiv tillsyn och kontroll. Regeringen har fastlagt ett mål om att minska företagens administrativa kostnader på grund av statliga regleringar med fram . Jag vill understryka att politiska beslut inte löser alla problem. Här är det viktigt att branschen tar sitt ansvar. Jag ser fram emot ett samspel mellan stat och bransch där alla drar sitt strå till stacken. Vi för en dialog med taxibranschen om olika åtgärder som kan tänkas främja en sund och konkurrenskraftig taxinäring. Med hänsyn till det förberedande arbetet inom departementet är jag inte beredd att redogöra för exakt vilka åtgärder som regeringen kan vidta. Jag delar inte uppfattning om att det råder problem med trafiksäkerheten inom taxibranschen. Här råder ett gott samspel mellan just stat och bransch. Branschen arbetar aktivt med både kvalitets- och trafiksäkerhetsmål. Detta arbete har bland annat bidragit till att av taxiförarna använder bilbälte . Som ett led i trafiksäkerhetsarbetet och i syfte att garantera gott omdöme i trafiken och körskicklighet infördes ett särskilt körprov för den som ansöker om taxiförarlegitimation. Avslutningsvis vill jag framhålla att majoriteten av taxinäringen är seriös. Jag anser att det är viktigt att vi tillsammans med branschen verkar för att förutsättningarna att bedriva taxiverksamhet blir så goda som möjligt. 96 (): Jag ber att få tacka för svaret, även om svaret knappast innehåller någon som helst substans. Det är i sig intressant när man frågar statsråd att man får ett nonsenssvar som knappast tar upp någonting relevant utan enbart redovisar statsrådets uppfattning kring avreglering och regelförenklingar, något jag inte har ställt några frågor om i denna interpellation. Den dåvarande regeringen redovisade vilka åtgärder de var beredda att göra när det gällde svarttaxi och taximarknadens utveckling. Det förslag som kammaren då hade att ta ställning till gällde åtgärder mot att framföra persontransporter med personbil eller lätt lastbil samt körprov för taxiförare. Man ville alltså ta bort svarttaxiincitamentet. Man gjorde det, helt enkelt. Detta hade varit svårt att bekämpa tidigare. Propositionen baserade sig på utredningen brottslighet inom taxinäringen, SOU 2004:102. Kammaren beslutade om just svarttaxi och om körkort för taxiförare. Detta var välkommet för att komma till rätta med huvudfrågan, nämligen den ekonomiska brottsligheten inom taxibranschen. Man ville återkomma till den andra stora frågan, nämligen tömningscentraler. Tyvärr har inte kammaren kunnat se någonting av sådana här förslag under den här mandatperioden. Jag formulerar gärna om den här frågan och säger: När tänker statsrådet återkomma med förslag om åtgärder mot ekonomisk brottslighet inom taxi? Statsrådet anför att det är viktigt med fri konkurrens inom taxinäringen. Det håller jag gärna med om, men om en alltför stor del inte är seriös så är det ju inte fri konkurrens utan snarare konkurrens på olika villkor, herr talman. Detta har påpekats från flera parter, av polis, taximarknad och arbetstagarorganisationer men också av andra företag som är beroende av att taxi finns, till exempel andra transportslag som flyg och tåg men också hotell- och restaurangbranschen. Jag tror att många, särskilt i större städer, har just sin historia om hur de har blivit lurade av skrupelfria taxiförare. Det är inte bra för taximarknaden, och det är inte bra för vårt land. Det är häpnadsväckande att inte vill se de här problemen. Om det är så att regeringens plan för regelförenkling skulle innebära att gynna ekonomisk brottslighet så är det häpnadsväckande. Det kan knappast vara vad näringslivet eller de svenska medborgarna förväntar sig av denna regering. upprepar sitt mantra att politiska beslut inte löser alla problem så sant, så sant! Men detta är inget som jag har gripit ur luften, herr talman. Detta är krav som har ställts . Tömningscentralerna har hela branschen efterfrågat och tycker är en bra idé, men uppenbarligen tycker statsrådet inte det, vilket är beklagligt. Statsrådet anför att hon vill ha ett samspel mellan stat och bransch, men det är väl knappast en hemlighet att branschen vill ha tydligare regler för redovisning. Varför vill fördröja detta ytterligare? Jag delar inte den uppfattning som ger uttryck för om trafiksäkerheten inom taxibranschen. Jag hämtar fakta från såväl polisen som . En majoritet av de förare som söker till taxibranschen klarar inte trafiksäkerhetsdelarna i taxiförarprovet. Under ett stort antal år fanns det inget särskilt förarprov till taxi. Borde inte detta vara ett bevis så gott som något på att det finns problem med trafiksäkerheten i taxibranschen? Slutligen ber jag att få hänvisa till bland annat kontroller av fart och nykterhet bland taxiförarna, och där har man inte någon särskilt god statistik när det gäller vare sig det ena eller det andra. Men som vanligt sticker väl statsrådet huvudet i sanden och vill inget göra. Det krävs aktiva insatser för att kunna skapa en god trafiksäkerhet för yrkesförare. Detta efterfrågar också branschorganisationer. Men då krävs ett statsråd som inte sticker huvudet i sanden och vägrar att se sanningen i vitögat. 97 Statsrådet (): Jag förstår ju att och tycker att det är nonsens att argumentera för vikten av att balansera regelkrånglet för småföretag och lagstiftning som bara är ett slag i luften och inte leder till minskad brottslighet. Jag förstår det. Man har en sådan tilltro till regelkrånglet att man inte ens har förståelse för att det finns regler som inte når till de ambitioner som Socialdemokraterna har ställt upp. Jag tar i allra högsta grad det här på allvar genom att ha ett direkt samarbete med taxibranschen. Jag tror att det är bra om vi ändå har med oss lite bakgrund. Naturligtvis är det så att i sin inledning på detta har rätt. Det är ju anmärkningsvärt att bortåt 4 miljarder av omsättningen inom taxinäringen undanhålls. Det är mycket allvarligt. Men vi ska se det parallellt med att det ser väldigt olika ut runt omkring i landet. av taxinäringens totala marknad består av samhällsbetalda resor, alltså något som är ganska svårt att undanhålla redovisning för. Det innebär att det är väldigt stora differenser runt omkring i landet. av de samhällsbetalda resorna står taxiområde för, medan det i glesbygdsområdena är av den totala marknaden som består av samhällsbetalda resor. Det visar ju att fusket inom taxinäringen främst finns i storstäderna. Jag tror att det också är värt att upprepa att det har varit positiva effekter av avregleringen i form av utökat utbud och tillgänglighet, nya tjänster och bättre service, som överväger de negativa effekterna. Det jag tror är avgörande är att gå vidare med att utöka tillsyn och kontroll. Jag tror att det är ett måste. Jag tror också att det är det viktigaste redskapet för att komma till rätta med den ekonomiska brottslighet som finns inom taxinäringen. De redskapen finns, och jag ser inget behov av lagändringar. Det gäller att använda de system, lagar och regler vi har på ett effektivt sätt, till exempel genom bättre samverkan mellan olika myndigheter. Det har visat gott resultat. Regeringen kommer dessutom att ge i uppdrag att, tillsammans med , lämna förslag på hur just kontrollen av nyttotrafik på väg kan förbättras och effektiviseras, ett uppdrag som ska redovisas . Vad gäller redovisningscentraler tänker jag inte gå vidare med det. I beredningen av remissinstansernas synpunkter på lagrådsremissen om redovisningscentraler framkom rätt tydligt att förslaget var mycket juridiskt komplicerat. Jag tror att det är viktigt att se att tanken är att all information från taxameter ska föras över, och det ligger ett kontrollvärde i att överföringen ska vara fullständig. Enligt Datainspektionen är detta egentligen ett helt oacceptabelt system med tanke på de krav som jag ställer mig bakom: vikten av att skapa bra regelsystem för integriteten och skyddet för det privata livet. Där har vi också konventioner att följa vad gäller skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna. 98 (): Jag blir nästan chockerad över argumentation i just detta sammanhang. Jag kan göra en parallell i det här sammanhanget med hotell- och restaurangbranschen, där man från framför allt arbetstagarnas organisationer men även från andra, även från företagarna själva, efterfrågar bättre ordning och reda. Detta frågas efter om och om igen. Det har varit diverse regeringar som har kommit och gått , måste jag säga, och ändå har inget skett. Det är precis samma sak med taxibranschen. Det är ju det här som är det stora problemet. Man säger att man ska samarbeta. Man säger att man ska göra och att man ska göra datten. Ändå förändras nästan ingenting. Det är så att vi kan se i fråga efter fråga, när det gäller ekonomisk brottslighet, inte minst inom taxibranschen, att det faktiskt nästan inte har hänt någonting. Ändå säger : Vi fortsätter som förut. Vi behöver inte göra någon förändring. Det är väl inget nytt att en regering, regioner eller kommuner har samarbetat med taxibranschen. Skulle det vara någonting som uppfann? Jag tycker faktiskt att det är lite svagt av ett statsråd att säga: Jag vill inte göra någonting i just den här frågan eller ta upp det som redan är gjort, därför att jag är emot regelkrångel. Det är ju för att slippa de ständiga kontrollerna av till exempel myndigheter, som man nu ibland utsätts för, som man vill ha ett system som ska bli enkelt och tydligt. Jag är inte den som säger att just tömningscentraler kanske var det optimala. Det handlade om att hitta ett system som gjorde att man inte kunde smita vidare. Vi har behandlat här hur vi ska hantera till exempel typgodkända kassaregister, någonting som har efterfrågats , som det tack och lov har funnits två propositioner om i alla fall. Detta har man nu kommit till skott med, något som har efterfrågats åtminstone , . Finns det inte anledning att försöka göra något i stället för att bara hänvisa till att regelkrånglet skulle vara problemet? Vi ska försöka slippa regelkrånglet. Det är därför vi ska hitta system som är enkla och tydliga och som man inte kan fuska med. Det är det som är poängen, men säger att hon tänker ha lite samtal om det och därmed lösa alla problem. Det är kanske sant att detta problem i huvudsak finns i storstäderna, men det gör ju inte problemet mindre allvarligt. Om man inte är beredd att ta tag i dessa problem säger det något om hur man ser på storstadspolitiken, anser jag. Det är klart att det finns fler taxibilar i än i . Det inser jag också. Det är lättare att kontrollera det på en mindre ort. Jag vill återigen fråga : Vad har man för avsikt att göra för att försöka lösa den här problematiken? Det är ingen tvekan om att i princip alla parter efterfrågar en lösning på detta. 99 Statsrådet (): Jag vet mycket väl att inte bryr sig om företagens situation vad det gäller regelkrångel och möjligheter att hitta system som förenklar livet för företagarna. Det har vi uppmärksammat . Eftersom frågan fastnar i redovisningscentraler vill jag upprepa: Nej, jag tänker inte gå vidare med redovisningscentraler av flera anledningar. Låt mig nämna tre. Den första är att Datainspektionen anser att det är oacceptabelt och inte förenligt med grundläggande dataskyddsprinciper eller den rätt till skydd för privatlivet som följer av den europeiska konventionen. Men det kanske inte heller bekymrar . Det andra är att ett införande av redovisningscentraler i och för sig skulle kunna motverka fusket i bokföringen, men missar poängen med det hela. Det enklaste sättet att fuska är ju att över huvud taget inte slå på taxametern. Den möjligheten till fusk finns i allra högsta grad kvar ändå. Den kanske till och med skulle öka om redovisningscentraler infördes. Det tredje är att ett införande av redovisningscentraler skulle innebära regelförsvåringar i stället för förenklingar och dessutom höja de administrativa kostnaderna för privata småföretagare. Den största skillnaden mot de regeringar som själv har varit en aktiv part i, även om han inte direkt kan göras ansvarig för dessa frågor, är att jag just nu för en dialog i syfte att tillsammans med branschen genomföra ett antal åtgärder mot fusket. I den dialogen är taxinäringen direkt involverad. Så sent som kom med en uppvaktning om ett tiopunktsprogram som de vill samarbeta kring, och det är detta arbete som pågår. Det är så jag har ambitionen att gå vidare. Med den seriösa delen av taxinäringen som aktör kan vi gå vidare med att undan för undan minska fusket och öka tillsyn och kontroll. I mångt och mycket kan det ske med de regelsystem vi har . Slå inte på stora trumman för ett nytt regelsystem som bara blir ett slag i luften, när alla i princip vet att man lika gärna kan slå av taxametern! Då fortsätter fusket utan att vi har kommit så mycket längre än att införa nya regelsystem som krånglar till livet för dem som sköter sig. 100 (): För det första, , har jag aldrig i någon diskussion redovisat min uppfattning när det gäller regelkrångel. Min uppfattning är att man ska ta bort så mycket regelkrångel som möjligt. Det innebär dock inte att man inte ska kunna ha rimliga kontrollinstrument. Innan man utredde tömningscentralerna hade de faktiskt efterfrågats även av taximarknaden. är inte det enda statsrådet i världshistorien som har träffat taxirörelsen. Tvärtom varje kommunikationsminister med självaktning brukar träffa en så viktig aktör som just taxi. Vad försöker göra är att ösa ansvaret på Socialdemokraterna för att hon själv inte orkar ta itu med ett problem. Sedan är det naturligtvis sant att det alltid går att fuska i de här sammanhangen om man har de ambitionerna. Men problemet, herr talman, är att inte ens vill genomföra det som går att åtgärda. Det finns många exempel på situationer där det är naturligt att se till att få ett kvitto när man konsumerar någonting. Så är det tyvärr inte när det gäller taxi. En sådan åtgärd kanske man skulle kunna införa. Men gör som vanligt: Hon skyller på den tidigare socialdemokratiska majoriteten och säger att jag gör ingenting för allt blir mycket sämre om jag gör något. Det verkar inte finnas några ambitioner hos att försöka att lösa de problem som taxibranschen står inför. Jag tackar egentligen för det svaret, för det var åtminstone ett svar i den meningen att man inte vill göra något. 101 Statsrådet (): använder ett högt tonläge fast han inte själv har läst på det han interpellerar om. Jag beklagar att inte har läst vad remissinstanserna har sagt med anledning av redovisningscentraler. Det är inte rimligt att vidta åtgärder som redovisningscentralerna när det får de effekterna. Information från taxametern ska föras över, och det ligger ett otroligt kontrollvärde i en sådan överföring när den sker fullständigt. Datainspektionen säger att detta inte är förenligt med grundläggande dataskyddsprinciper. Lyssnar inte på detta? Jag tyckte att sade något om att det handlar om att använda rimliga instrument. Det är precis det vi arbetar med. Om jag ska vara krass bryr jag mig egentligen inte om vad Socialdemokraterna har gjort de har ju inte gjort någonting! Thats the problem, . Om nu remissinstanserna så tydligt avvisar det som utredningen visade går jag mycket hellre vidare med aktiva åtgärder tillsammans med . har vi ett tiopunktsprogram som själva har definierat. Det berör mitt departement och delar av andras departement. Det kommer vi att arbeta vidare med just i syfte att undan för undan minimera fusket inom taxinäringen på ett bra sätt. Det innebär också att vi minimerar fusket i . Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2006/07:639 om mindre vägprojekt 102 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att möjliggöra för kommuner med för boende och företagsamhet viktiga trafiksanerande projekt att komma i gång med sådana investeringar till gagn för många, men där olika intressenter förhindrar förverkligandet. ställer sin interpellation mot bakgrund av två vägprojekt i nordvästra : Röda korset i och i . Gemensamt för dessa båda projekt är att beslut om investeringar tas på regional nivå av och i fallet med Röda korset även av SL. Precis som beskriver i sin fråga är det här två investeringar som har stora lokala effekter, och det är då lämpligast att besluten ligger på regional nivå. Det här medför att jag har svårt att kommentera investeringarna, och mitt svar ligger därför mer på en principiell nivå. Regeringen har för avsikt att lägga fram en infrastrukturproposition och har därför gett ett antal myndigheter i uppdrag att utarbeta ett underlagsmaterial. Det materialet kommer in till regeringen och kommer sedan att remitteras och beredas på sedvanligt sätt innan regeringen lägger fram propositionen. Efter behandling av propositionen kommer sedan åtgärdsplaneringen att inledas där olika åtgärder analyseras och prioriteras. När det gäller de investeringar i och som tar upp i sin interpellation är det således i som har ansvaret. Jag är övertygad om att vi får en mer effektiv användning av statens medel genom denna sammanhållna process, med regional delaktighet, jämfört med om vi hade en ordning där regeringen fattade separata beslut för varje investering eller åtgärd på väg- och järnvägsnäten. 103 (): Jag vill börja med att tacka statsrådet så mycket för ett intressant och bra svar. Den som gör en resa har ofta någonting intressant att berätta ett tyskt uttryck som jag tar på svenska. besökte jag det sköna och träffade då den dåvarande landshövdingen. Han berättade om en korsning strax utanför . Frågan var hur man skulle förhålla sig i frågan om en rondell eller inte. På departementet i tyckte man inte att det var en viktig fråga. Det kan jag förstå. Men om man ser det som en viktig investering för att behålla konkurrenskraften i skogsnäringen och pappersproduktionen i blir perspektivet annorlunda. Det är mot den bakgrunden som jag har ställt den här interpellationen. Jag tar två projekt i närhet som exempel. Jag håller helt med statsrådet om att det i grund och botten inte är de projekten som jag frågat om. Jag frågar om någonting annat, nämligen om det principiella förhållningssättet hur man ska se på det som brukar kallas för samhällsekonomisk lönsamhet i förhållande till statliga och kommunala utgifter. De intressena står ibland, och inte så sällan, mot varandra. På många håll i vårt land är man ute i kommunerna väldigt bekymrad över att det är så många, ganska små, projekt men projekt som har en väldigt hög samhällsekonomisk lönsamhet. Det kan till exempel gälla en bro över Gullmaren i eller E 4 Syd utanför . Man kan åka på från och ända upp till utan att träffa på ett enda rödljus. Men sedan är det plötsligt, herr talman, elva rödljus som man får stanna för innan man kommer till . Det är ett bra exempel på att det inte är rationellt att ha det på det sättet. Man skulle gärna vilja göra någonting åt detta. På samma sätt är det med de två exemplen i närhet som jag nämner i min interpellation. Det finns motstående intressen. Min övergripande fråga är: Hur ska man värdera att det finns sådana här motstående intressen som förhindrar förverkligandet av samhällsekonomiskt mycket lönsamma projekt? Jag tror inte att det är så bara på vägområdet, utan så är det nog också, och i hög grad, på järnvägsområdet. Den som gör en resa har ofta mycket att berätta. Reser man till till exempel kan man notera att de tyska järnvägsinvesteringarna har varit mycket framgångsrika. De har gjort att har ett annat järnvägsnät än det vi i har. Hur har detta varit möjligt? Jag menar att tyska staten, förbundsdagen, har samverkat med lantdagarna på ett helt annat sätt än vi i och haft förmåga att göra. Man måste fundera på hur vi uppnår den regionförstoring som vi alla eftersträvar. Då måste vi ta ned de trösklar som finns mellan olika intressen för att förnuftiga investeringar ska kunna göras. Det är det som frågan i min interpellation handlar om. 104 Statsrådet (): Ja, det är mycket riktigt det som är det övergripande anslaget, ! Det är också därför som jag tror att det är viktigt att se det arbete som den här regeringen har initierat och som jag själv starkt pläderat för. Jag tror nämligen att det är viktigt att se att de lokala och regionala nivåerna får en mycket tydligare delaktighet, kanske också ett medansvar, än de så här långt har haft. Det är också då man gör de prioriteringar som man själv värderar i förhållande både till näringslivet och till människors rörlighet. Det är då vi kommer åt de viktigaste åtgärderna till exempel hur man skapar bästa möjliga rörlighet för människor och då också underlag för en storregion. Jag tror att infrastrukturen är den viktigaste delen och den tydligaste delen av politiken som kan användas just för att stärka regionförstoringen. Det är därför som och nu tydligare i sina regleringsbrev har inskrivet att det måste vara samtal och en dialog mellan den lokala nivån och den regionala nivån. Jag vill påstå att staten inte klarar av att vara så finkänslig i det som det handlar om, till exempel länsplanerna. Jag tror att det är viktigt att se att det finns två olika perspektiv. Det gäller då både åtagandet avseende de nationella investeringsplanerna och att länsplanerna och de prioriteringarna bäst sker, och ska ske, utifrån de regionala och inomregionala prioriteringarna. Det är också då som sambanden mellan den enskilda kommunens åtgärder gentemot grannkommunens åtgärder tydliggörs. bryr sig människor inte så mycket om de administrativa gränserna när det handlar om möjligheterna att pendla och nå arbetet någon annanstans än på boendeorten. Detta arbete har precis påbörjats. Jag tror att det finns väldigt mycket kvar att göra här, just i syfte att bejaka och stärka den regionförstoring som människor själva har inlett fastän politiken inte riktigt är i takt med den rörligheten. 105 (): Jag tackar statsrådet för det. Jag tror att det är väldigt viktigt att ha ett regionförstoringsperspektiv. Men jag är faktiskt inte övertygad om att och alltid har haft detta perspektiv, snarare tvärtom. Ofta har man haft det perspektiv som statsrådet i den sista meningen var inne på hur man hanterar statens medel. Statens medel är också viktigt. De pengar som finns kan hanteras på väldigt många olika sätt. Om ni inte gör en samhällsekonomisk lönsamhetsbedömning där också annat kommer in framför allt näringslivets utvecklingsmöjligheter och en regionförstoring i form av arbetsmarknaden; det gäller även fritidsboende och kulturkonsumtion kommer vi att få en väldigt konstig uppdelning av vårt land där staten av nationella skäl kanske vill bygga på ett ställe men där samma pengar skulle kunna användas i en samverkan med regioner och, framför allt, kommuner på ett mycket bättre sätt. Ett område som jag tror att statsrådet väl känner till är där går norr om . Där har vi sett att det inte har fungerat väl från regionförstoringssynpunkt genom att man inte har kunnat bygga ut den vägen. är den i alla fall ordentligt utbyggd till norr om . Men det har, som sagt, inte fungerat väl. Det har gjort att vi har fått en koncentration till . Det är i och för sig inte fel eftersom också är en mycket vacker stad. När man tittar på finansieringen måste man fundera på hur pengar lånas upp. Jag utgår från att inte alla har protokollen /på nattduksbordet. Tittar man på den framförhållning som den dåvarande finansministern, , hade när det gällde att modernisera man lånade pengar för att bygga upp hela järnvägsnätet ser man att det var en väldigt intressant framtidssatsning.