prot · GV0926 · 2007-11-16 00:00:00 — Jag har sagt det förut: Sedan regeringen tillträdde har de straffat den ena parten på olika sätt så att den har försvagats. Det möts man av överallt. Den andra parten har varit helt orörd. Men det vore inte fel med lite tryck på arbetsgivarparten också. Kan man till och med betala rättegångskostnader för företag som vägrar att teckna kollektivavtal som man säger sig värna den svenska modellen blir jag mycket beklämd. Jag tror därför inte att det är särskilt lätt för den fackliga parten att diskutera med arbetsgivarparten och säga vad man vill göra. Man gick ju till och med ut och försvarade att ägaren till salladsbaren skulle slippa teckna kollektivavtal därför att det var synd om henne av olika skäl. Jag blir alltså lite misstänksam och tror att det behövs mer tryck från arbetsmarknadsministern att visa även arbetsgivarparten att de ska ta sitt ansvar. Det går heller inte att i en sådan här debatt låta bli att säga att många viktiga företrädares tillkortakommanden, inte minst på regeringsnivå, visar hur lättsinnig man har varit när det gäller att följa regler. Svartarbete är allvarliga saker. Det handlar inte om skadeglädje, utan jag tycker att det är allvarligt för det politiska systemet. Det kletar nämligen ned alla. Det kletar ned Littorin, och det kletar ned mig. Det finns en uppfattning om att så gör politiker. Kan man göra det på regeringsnivå så är det klart att man kan göra det på när det gäller nattlig städning. Det är lätt att dra den slutsatsen. Jag tycker att finansministern var alldeles för sent ute med att sätta ned foten, och det var ju för att han själv varit intrasslad i sådant tidigare. Det visar hur viktigt det är att följa de regler som finns i allra möjligaste mån så att man med kraft kan slå tillbaka med trovärdighet. Regeringen har tappat sin trovärdighet så här långt, men Littorin har chansen att ta den tillbaka om han agerar kraftfullt. 98 Arbetsmarknadsminister (): Jag kan bara hålla med i det sista: Lagar och regler ska följas. Det gäller skatter och avgifter. Det gäller även taxikort och andra saker som kan sticka folk i ögonen. Den ena parten har varit helt orörd, säger . Det är förstås hans bild. När jag träffar den part som anser vara orörd är det inte riktigt deras bild. Tvärtom upplever man där, och det var det tidigare hänvisade till, att man blir klubbad i huvudet stup i kvarten. Det är lite så när parterna kommer till mig, och det är så det bör vara. De har naturligtvis uppfattningen att jag inte gör som de vill, och det är nog helt korrekt. När man nu sätter sig ned för att förhandla om ett huvudavtal bör man göra det med respekt för varandra och med ansvar för den svenska modellen där man försöker att bygga ett nygammalt, eller om man så vill, ett nytt förtroende mellan parterna för att vårda modellen. Den uppmaningen gäller bägge parterna. Det finns anledning för alla inblandade att ta ett och annat djupt andetag och fundera över samtalston och hur man hanterar varandra i de olika debatterna för att bygga vidare på det som är bra och som fungerar. När det gäller utredningen skriver man sammanfattningsvis: Sammanfattningsvis kan således konstateras att den svenska modellen bygger på självständiga arbetsmarknadsparter som reglerar arbetsmarknaden genom kollektivavtal. Utgångspunkten måste därför vara att lagstiftning skall användas bara när det är absolut nödvändigt. Det har under utredningen inte framkommit omständigheter som talar för att det finns något uttalat behov av lagstiftning i frågan. Utredaren anser därför att det är mycket tveksamt om det är förenligt med den svenska modellen att lagstifta i den aktuella frågan. Det operativa ordet här kanske möjligen är . Det kan finnas anledning att mot bakgrund av det som har framkommit här fundera och se över. vill jag varna lite för det av mitt andra skäl, nämligen att jag som vanligt brukar vara väldigt försiktig med att lagstifta på svensk arbetsmarknad. Jag kanske vill försöka passa bollen lite hårdare till parterna och säga att när ni nu ska börja förhandla om ett nytt huvudavtal så fundera över de konsekvenser som vi har sett genom de aktuella händelserna. Hur kan ni som parter se till att medverka till att sådant inte upprepas eller förekommer? Jag upprepar det jag sade tidigare, man skäms när man ser detta. Så här ska det inte gå till. Det bara är så. 99 (): Jag förstår att arbetsmarknadsministern har lite behov att slå tillbaka. Men blanda inte ihop dem som följer resereglemente när de far omkring därför att de blir eftersökta överallt på grund av att folk är så upprörda över den politik som Littorin för så de får åka ut och förklara och försöka ställa till rätta med den som faktiskt bygger om sommarhus för nästan 100 000 och gör det svart. Det är en ganska väsentlig skillnad. Vi får vara försiktiga så att vi inte lägger allt i samma pott. Man får skilja mellan äpplen och päron när det gäller sådant. Just genom sådana antydningar undergräver man systemet ännu mer, som Littorin gör, och det vill jag varna det allra allvarligaste för. Kritik där det behövs, men håll reda på vad olika saker är, det skulle jag verkligen vilja uppmana till. Sedan är jag av samma åsikt som Littorin av det skälet att man inte ska lagstifta om det inte finns skäl till det. Parterna har ett ansvar. Det jag vill peka på är väl att utredaren kanske utgick från att det inte fanns, precis som Littorin själv sade. Det kan vara ett något annorlunda läge , och därför bör det så att säga återigen övervägas vad som ska göras i den här frågan. Det är okej för mig att ge parterna en ordentlig chans att titta på det där också. Det ges ju ett förslag här på hur en lagtext kanske skulle kunna se ut. En sådan del skulle också kunna tillämpas i en kollektivavtalslösning. Man skulle kunna komma överens om vad som ger den här parten en möjlighet. Då vore det inte fel om arbetsmarknadsministern puttade på lite grann i den här delen, för jag är som sagt var lite misstänksam mot när det gäller just kollektivavtal. Där är det löst i kanten. Man är inte fast på det sätt som man borde vara utan ser kanske gärna att det förekommer lite sådant där, därför att det kan möjliggöra att kraven hålls tillbaka i löneförhandlingar på det sätt som har förekommit och som gjort den andra parten svagare. Ska vi slå vakt om den svenska modellen ska Littorin i handling vara lika kraftfull som han är i tal här i . Då måste man nog också agera lite tydligare i den frågan, och jag har förhoppningen att arbetsmarknadsministern gör det. 100 Arbetsmarknadsminister (): Väldigt kort: Jag finner att vi i princip är överens och ställer förhoppningen till parterna att de när de nu sitter ned och faktiskt dryftar den här frågan tar den på allvar. Det borde ligga i båda parters intresse att se till att sådant som förekom på hamburgerkedjorna faktiskt inte förekommer på svensk arbetsmarknad. Så enkelt är det. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2007/08:85 om 101 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag har för avsikt att initiera förändringar av . Med anledning av den nya myndighetsförordningen, som från kommer att gälla för alla myndigheter, pågår en översyn av samtliga myndigheters ledningsformer. För varje enskild myndighet prövas vilken ledningsform som bäst passar verksamheten, om myndigheten ska vara en styrelsemyndighet, enrådighetsmyndighet eller nämndmyndighet. Regeringen har för avsikt att besluta att Arbetsförmedlingen ska vara en styrelsemyndighet och att myndigheten därmed även ska ledas av en styrelse. Arbetsförmedlingens verksamhet har den karaktär, och omfattar ett så stort finansiellt ansvar, att det är lämpligt att myndigheten leds av en styrelse. genomgår nu stora förändringar som präglas av omprövning och nytänkande, varför det även är naturligt att se över hur den nya myndighetens ledning ser ut. Det är dock för tidigt att säga något om hur den nya styrelsen kommer att se ut eller om den kommer att arbeta på ett annat sätt än dagens styrelse. 102 (): Anledningen till att jag har ställt frågan är att flera som sitter i har känt oro för vad som händer. De förstår att det kanske pågår en översyn, men flera framhåller redan nu att det sker förändringar när det gäller vad styrelsen ska ta ställning till och vad verksledningen ska ta ställning till. Flera av dem som har uttalat sig för mig säger också att de känner att de mer har blivit ett informationsorgan som får information från regeringen om vad som händer och sker i stället för att vara en styrelse som tar fullt ansvar. Därför är jag intresserad av att få veta om det redan har gått direktiv till styrelsen att en förändring är på gång. Jag noterar av svaret att frågan är under övervägande, med viss tyngd på att styrelsen ska vara kvar, om jag ska tolka arbetsmarknadsministerns svar på det sättet. Jag vill egentligen bara tillägga som min egen åsikt att arbetsmarknadsfrågorna är av nationell karaktär. Det finns mycket kunskap om dem. Det är frågor som är angelägna på många sätt. Jag tror att det skulle vara djupt olyckligt att inte ta vara på den kompetens som finns hos förnuftigt folk som sitter med i en sådan här styrelse som också kan handlägga de här frågorna. Experter i all ära, men vi har ju också sett att det inte alltid leder åt rätt håll. Vanligt folk med sunt förnuft är inte så dumt alla gånger när man ska diskutera sådana här frågor. Det finns som sagt ett stort intresse, och det finns stor kunskap på arbetsmarknadsområdet. En förändring skulle vara djupt olycklig. Men min mycket korta fråga till arbetsmarknadsministern är: Har det redan antytts att det är en svängning på gång och att det är skälet till att man upplever att styrelsen har ändrat sina arbetsformer redan innan något annat beslut har fattats? 103 Arbetsmarknadsminister (): Nej, det har inte utgått några direktiv på något som helst sätt. Avsikten är att myndigheten efter ska ledas av en styrelse. Jag tror att det är extra viktigt både med hänsyn till att det blir en ny myndighet med en ny uppgift och ett nytt mandat och att det handlar om en stor ekonomisk affär naturligtvis. Exakt hur den styrelsen ska se ut, instruktioner och annat får vi återkomma till. Men jag är väldigt mån om, precis som säger, att ta till vara den kompetens som finns. Jag håller också helt med om att det måste finnas sunt förnuft även i . Jag raljerar inte nu utan jag menar verkligen det. Sunt förnuft kan komma i många former, men det behövs erfarenhet, sunt förnuft och kompetens. Och det behövs också en blandad erfarenhetsbas att bygga vidare på. Jag ber att få återkomma så fort vi har landat den här frågan. Det finns ingen, om jag uttrycker det så, dold agenda i detta. 104 (): Jag ska fatta mig mycket kort. Jag nöjer mig med det svaret så här långt. Arbetsmarknadsministern har uttryckt tydligt att något annat direktiv inte har utgått i det här läget, och då får styrelseledamöterna ta upp det med verksledningen om de känner att det har skett en förändring. Då måste ansvaret ligga där. Det är min tolkning. ska jag bara säga att den här styrelsen är viktig, särskilt som den tidigare också har haft en decentraliserad organisation där det har funnits kunskap. Det är viktigt att fånga upp det i den nya styrelsen också. Jag avvaktar vad som kommer och ber att få återkomma om jag har ytterligare synpunkter på vad som händer med . Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2007/08:96 om ökande intresse för fasta jobb hos unga 105 Arbetsmarknadsminister (): Jag ber om ursäkt för att rösten börjar fallera, men det ska nog gå bra. har frågat mig om jag är beredd att vidta några åtgärder för att underlätta ungdomars etablering på arbetsmarknaden samt om jag ämnar ta några initiativ för att öka ungdomars möjligheter till fasta anställningar. Jag håller med om vikten av att våra ungdomar etablerar sig på arbetsmarknaden medan de är unga. Att etableringsåldern har förskjutits allt högre upp i åldrarna beror inte bara på svårigheter på arbetsmarknaden. Utbildningsexpansionen är också en viktig förklaring till detta. Andelen ungdomar som deltar i eftergymnasial utbildning har ökat. Regeringen tar frågan om ungas etablering på arbetsmarknaden på stort allvar. Regeringens strategi för att bekämpa utanförskapet bland ungdomar är att, genom flera olika insatser som förstärker varandra, öka ungdomarnas förutsättningar att få arbete. För att öka efterfrågan på yngre arbetskraft har arbetsgivare som anställer ungdomar mellan fått en nedsättning av arbetsgivaravgiften . Likaså har ungdomar mellan möjlighet att få nystartsjobb redan efter sex månaders arbetslöshet. Nästa steg är den jobbgaranti för ungdomar som införs och som syftar till att förbättra matchningen på arbetsmarknaden. Ungdomar mellan ska anvisas till jobbgarantin när de har varit arbetslösa och inskrivna på arbetsförmedlingen . För att ge ungdomarna ett omfattande stöd utan de inlåsningseffekter som de tidigare ungdomsprogrammen varit förenade med ska fokus i jobbgarantin vara matchning och coachning. Det aktiva matchningsarbetet ska också kunna kombineras med praktik och utbildning. Jobbgarantin innebär alltså mer resurser och en tydligare inriktning på arbete jämfört med tidigare insatser, vilket kommer att hjälpa fler ungdomar att lämna utanförskap och komma in på arbetsmarknaden. Det kan också nämnas att ungas etablering på arbetsmarknaden är en av prioriteringarna för det nationella strukturfondsprogrammet för regional konkurrenskraft och sysselsättning för perioden 20072013. Inom område har en särskild utredare tillsatts för att lämna förslag till en framtida struktur för gymnasieskolan. Studievägarna behöver anpassas till förändringarna inom olika bransch- och yrkesområden, och det finns också ett stort behov av att se över vilka förändringar som krävs i gymnasieskolans utformning för att fler elever ska klara utbildningen inom avsedd tid. I detta uppdrag ingår bland annat att föreslå en utformning av en modern och flexibel lärlingsutbildning. Många yrkesinriktade program i den nuvarande gymnasieskolan är alltför teoretiska med för lite tid för fördjupning i yrkesämnena. Jag vill också påminna om de förändringar av reglerna i lagen om anställningsskydd, särskilt reglerna om tidsbegränsade anställningar, som vi redan har genomfört och som trädde i kraft . Förändringarna innebär bland annat att det har blivit enklare att anställa . Vid en allmän visstidsanställning behöver en arbetsgivare inte ange några särskilda skäl för en tidsbegränsad anställning, men man får inte anställa en och samma person på en sådan anställning i mer än sammanlagt . Pågår en sådan anställning längre övergår den automatiskt i en tillsvidareanställning. Bland annat för att hjälpa dem som länge haft vikariatsanställningar justeras dessutom motsvarande regler för vikarier så att den tid som en vikarie kan vara anställd hos en och samma arbetsgivare utan att övergå i en tillsvidareanställning kortas ned från tre till . Tillsvidareanställningar ska vara grunden på arbetsmarknaden. spelar även tidsbegränsade anställningar en viktig roll. Det är min uppfattning att tidsbegränsade anställningar kan fungera som en bro in i fasta anställningar för personer som ännu inte är fast etablerade på arbetsmarknaden, till exempel unga människor. Det underlättar för rekryteringar och nyanställningar och ger möjligheter till yrkeserfarenhet. är det naturligtvis viktigt att människor inte fastnar i sådana anställningar . Jag anser att de nya reglerna möter båda dessa behov. 106 (): Först och främst måste jag börja med att gratulera Littorin för dessa 100 interpellationsdebatter. Jag förstod egentligen inte hur anmärkningsvärt det är. Faktum är att Littorin nu har slagit rekord på området. Littorin har lyckats göra fler ledamöter i den här kammaren förbannade än till och med , vilket jag trodde var helt omöjligt. Tack för ett lite bättre svar den här gången. Det var lite mer engagerat och lite längre. Bakgrunden är att det i själva verket handlar om att lägga ut denna dimridå om vad som egentligen händer ute i verkligheten och vad Littorin sedan säger här. Jag ska börja med att ge Littorin rätt på en punkt. Givetvis har utbildningsexpansionen att människor utbildar sig gjort att ungdomar har ett senare inträde på arbetsmarknaden. Bakgrunden till interpellationen är en rapport som Ungdomsbarometern redovisade för bara någon vecka sedan. Rapporten visar att en förkrossande majoritet av dagens ungdomar vill ha ett fast jobb. Det spräcker den mytbildning som finns om att ungdomar är mer flexibla och köper vilka jobb som helst. Därför är det så viktigt för mig att ta den här diskussionen med Littorin. Vad består dimridån av? Skillnaden ligger i vad Littorin säger här i kammaren och vad som sedan händer där ute. När Littorin pratar om hur viktigt det är med fasta jobb här har han själv förverkligat en politik som har gett ökade möjligheter för otrygga anställningar på den svenska arbetsmarknaden. Littorin pratar om en jobbgaranti för ungdomar. Det är en garanti som för övrigt innebär en garanti för diskriminering i a-kassan. Verkligheten där ute är en helt annan. I pratar arbetsförmedlingen lite på skämt, lite på allvar om att göra om sin verksamhet från förmedlingsverksamhet till fritidsgård. I är man på väg att släppa 700800 ungdomar rakt ut i ingenting. Också i är man bekymrad över hur man ska stötta ungdomarna. Det stora problemet är att garantin är helt urholkad på resurser. Det finns inga pengar för att stötta de ungdomar som står långt från arbetsmarknaden. Det är verkligheten där ute. Sedan kan vi stå här och prata och vara överens om vad som är viktigt, hur man jobbar med ungdomar och så vidare. Man har valt att använda pengarna för att till exempel sänka de sociala avgifterna för alla arbetsgivare som redan har anställt unga människor, till exempel som ni redan har diskuterat. Inte heller jag har något att invända mot så länge det är sjysta villkor för alla som jobbar där. Faktum är att med sänkningen av de sociala avgifterna fick i runda slängar 60 miljoner för dem som redan var anställda unga människor. I stället har vi sossar sagt att pengarna ska användas för att hjälpa de ungdomar som saknar fullbordad gymnasieutbildning. Använd resurserna för att närma dessa ungdomar till arbetsmarknaden. Forskningen säger nämligen, precis som vi, att den borgerliga regeringen har valt att använda ett trubbigt verktyg; den generella sänkningen av sociala avgifter. När ska ni lyssna på forskningen på området? 107 Arbetsmarknadsminister (): Det är intressant när man kör nio interpellationer . Då får man ena stunden höra att man lyssnar alldeles för mycket på makroekonomiskt bjäfs om jag tolkar rätt och andra stunden får man höra att man lyssnar alldeles för lite. Jag kan hålla med . Det är ett trubbigt verktyg. Det är helt korrekt. Men måste vi konstatera att vi har ett läge där vi har en ganska sammanpressad lönestruktur och där vi har så strikta arbetsrättsliga regler att det kan innebära ett problem för dem som ännu inte har kommit in på svensk arbetsmarknad. I stället för att ändra på de arbetsrättsliga reglerna och införa förändringar i den svenska modellen har vi valt att sänka inte löner eller den typen av arbetsrättsregler utan att sänka lönekostnaderna för att anställa unga. Det tror vi är ett viktigt instrument för att underlätta för ungas inträde på arbetsmarknaden. Det sagt om detta. införs jobbgarantin för unga. Jag förstår naturligtvis att det finns all anledning att undra hur det ska gå till och hur det ska fungera. Faktum är att det är 2,8 miljarder som sätts bakom denna jobbgaranti för unga. 2,8 miljarder är rätt mycket pengar. Dessutom innebär detta de beräkningar som jobbgarantin för unga är byggd på att var och en som finns i jobbgarantin efter 100 dagars arbetslöshet ska få minst av råd, stöd och hjälp för att hitta tillbaka. Vad kan denna hjälp bestå i? Det som först är tänkt att hända är att man upprättar en handlingsplan. Tyvärr finns det inga bra svenska begrepp här. Vi pratar om targeting, coaching och profiling. Men i grunden handlar det om att göra en individuell handlingsplan för varje enskild person. I denna handlingsplan ska det finnas sådant som till exempel utbildning, om man saknar en gymnasie- eller grundskoleexamen, arbetspraktik, en lång rad olika verktyg för att underlätta tillbakagången till arbetsmarknaden så snabbt som möjligt. Grundproblemet helt riktigt på båda punkter är att varje ung person som har hamnat i ungdomsarbetslöshet naturligtvis är en enorm förlust. Jag håller med om att det är digitalt. För den som är arbetslös är det 0 eller 1. Antingen är man det eller inte. Just därför måste vi ha verkningsfulla åtgärder för att se till att få dem tillbaka så snabbt det någonsin går. Vi vet dessutom att det är mer allvarligt för en ung människa som aldrig har haft tillträde till eller har en svag förankring på arbetsmarknaden, och det blir därmed exponentiellt svårare att ta sig tillbaka till arbetsmarknaden om man är borta för länge och är ung. Därför är det naturligtvis glädjande att vi kunde se att ökningen av ungdomsjobben inte har varit så stark sedan SCB började mäta 1963. Det går som tåget på arbetsmarknaden, inte minst för unga, just . Det är naturligtvis glädjande för dem som det går bra för. Men och jag tackar för interpellationen måste vi göra mer för dem som ändå inte kommer in. Jag menar att jobbgarantin för unga med sina 2,8 miljarder i bagaget, sina och hjälp, råd och stöd har just den utformning som på ett tydligare och bättre sätt förbättrar möjligheterna för unga som har varit borta länge att ta sig in. Jag inser naturligtvis att kommer att interpellera om detta framöver med all rätt, skulle jag vilja säga, för det här är ett alldeles för viktigt diskussionsämne för att försvinna ut i cyberrymden. Jag tror att det finns all anledning att vi på ömse sidor om den politiska skiljelinjen i ägnar mycket stor uppmärksamhet åt att få ungdomar tillbaka till och in på arbetsmarknaden. 108 (): Poängen med forskning: Vi vet ju vad ni i den borgerliga regeringen sysslade med tidigare när ni använde forskning och vetenskap, inte minst din kollega . Det var att på något sätt gömma sina politiska värderingar bakom någon sorts vetenskap och säga så här: Titta, ekonomerna säger så här, och därför gör vi så här! Då distanserar man sig kallhamrat och hårt från människors vardag och verklighet. Man säger att man är så illa tvungen att göra så här fast man egentligen inte vill det. Det är ett klassiskt grepp att inte ta ansvar för det man gör. Det är det Littorin oftast ägnar sig åt. Det är en annan sak som är väldigt upprörande i det här. Det är gosigt att Littorin alltid håller med, och det är trevligt att vi nästan är överens. Det låter som om Littorin och jag tycker samma sak i de här frågorna när vi står här och debatterar. Men vi står för diametralt olika synsätt när det gäller att stötta ungdomar på vägen till ett arbete. Det är inte vad som sägs här som är viktigt, utan vad som sedan händer där ute i verkligheten bland ungdomar. Ja, fler och fler får jobb. Vi har en högkonjunktur i det här landet, precis som i övriga , och det är väldigt bra. Det som är viktigt är att ta till vara den här högkonjunkturen så att de ungdomar som står längst bort från arbetsmarknaden kommer närmare. Då säger : Vi tror att om vi sänker tröskeln ekonomiskt löser det sig. Forskarna säger: Nej, det löser det inte. Vi tror att vi behöver utbilda folk. Arbetsförmedlingarna, kommuner och andra i säger, lite på skämt och lite på allvar, att arbetsförmedlingen ska omvandlas till en fritidsgård. I säger de att de nog får släppa 600800 ungdomar bara ut i ingenting. I är man bekymrad. Runt om i är man bekymrad över de ungdomar som står längst bort från arbetsmarknaden, de som inte kommer in trots den högkonjunktur som vi är i. Både Littorin och jag vet att det stora problemet för den här gruppen är att de saknar fullständigt gymnasium.