prot · GU0991 · 2007-04-16 00:00:00 — Det är kristdemokratisk rättvisepolitik. 33 () replik: Vi hörde tidigare hur jobbavdraget slår fördelningspolitiskt jämfört med de skattesänkningar som var med och genomförde. Det är ungefär samma effekter. Jobbavdraget går procentuellt sett till högre skattesänkningar för människor med låga inkomster. Den stora grupp som får del av jobbavdraget är låg- och medelinkomsttagare. Det är vanliga människor som arbetar i vårt land. Det handlar inte om att ge några rika mycket pengar, utan det handlar om att ge låg- och medelinkomsttagare rimliga incitament och drivkrafter att jobba mer och känna att det blir mer pengar kvar i plånboken när man gör en extra ansträngning och tar på sig mer ansvar i jobbet. Det nämns som ett problem att fastighetspriserna har stigit. De har stigit . Jag köpte mitt hus i . Då hade priserna börjat stiga. De har stigit . Vad har gjort för att stoppa fastighetsprisernas utveckling om det är det som är problemet? Tvärtom den enda lösning som verkar ha är högre skatter och mer bidrag. Och hur kan då påstå att den politiken har varit lyckosam när utanförskapet har bestått och när fördelningspolitiken inte har blivit så bra som jag hoppas och tror att du egentligen vill att den ska vara? Överläggningen var härmed avslutad. Förste vice talmannen meddelade att () avsagt sig uppdraget som ledamot i miljö- och jordbruksutskottet samt att () avsagt sig uppdraget som suppleant i svenska delegation. Kammaren biföll dessa avsägelser. 4 § Anmälan om kompletteringsval till utskott och svenska delegation Förste vice talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp på grund av uppkomna vakanser anmält som ledamot i försvarsutskottet, som ledamot i socialförsäkringsutskottet, i som suppleant i socialutskottet och som suppleant i svenska delegation. Förste vice talmannen förklarade valda till ledamot i försvarsutskottet () ledamot i socialförsäkringsutskottet () suppleant i socialutskottet i (s) suppleant i svenska delegation () 5 § Meddelande om ändringar i kammarens sammanträdesplan Förste vice talmannen meddelade att ett meddelande om ändringar i kammarens sammanträdesplan delats ut till kammarens ledamöter. 6 § Svar på interpellationerna 2006/07:330 och 398 om globalt arbete för dödsstraffets avskaffande 34 Utrikesminister (): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att i internationella sammanhang arbeta för ett globalt avskaffande av dödsstraffet, om jag i dialog med företrädare för avser att påminna om löften om ökad respekt för mänskliga rättigheter uttalade i samband med att ansökan om beviljades samt vidare om jag, i samverkan med andra länders företrädare, avser att öka ansträngningarna för att få till stånd ett avskaffande av dödsstraffet i vårt närområde som exempelvis och . har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att de 70 länder som i har kriminaliserat homosexuella handlingar ska upphäva detta samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att de länder som har dödsstraff för homosexuella handlingar ska upphäva detta. Jag väljer att besvara båda interpellationerna i ett sammanhang. Låt mig inledningsvis återigen slå fast att dödsstraffet är ett inhumant straff som inte har någon plats i en modern rättsordning. och den europeiska unionen, EU, arbetar därför aktivt för dödsstraffets globala avskaffande. internationella arbete i denna fråga är långsiktigt, konsekvent och . Arbetet bedrivs med fördel genom EU, som är en stark och tydlig aktör för dödsstraffets avskaffande på den internationella arenan. Få tvekar om EU:s inställning i denna fråga. I mitt tal inför råd för de mänskliga rättigheterna underströk jag i starka ordalag den svenska inställningen till dödsstraffet och uppmanade till straffets globala avskaffande. I EU:s gemensamma anförande vid samma tillfälle var dödsstraffets avskaffande ett centralt tema. EU har utformat gemensamma riktlinjer för att agera mot dödsstraffet generellt och i enskilda fall. Dessa tillämpas aktivt, och vi intensifierar nu våra ansträngningar. EU genomför bilaterala uppvaktningar om dödsstraffets avskaffande i olika huvudstäder och arbetar för att kunna ta upp frågan inom ramen för råd för mänskliga rättigheter framöver. Vi förbereder också marken för en resolution mot dödsstraffet i generalförsamling. Jag kommer att agera för att EU ska fortsätta sitt arbete för dödsstraffets totala avskaffande och som ett delmål för införande av moratorier. Vad gäller situationen i välkomnar jag de utfästelser som det kinesiska ledarskapet avgav i samband med att deras ansökan om att arrangera de 2008 beviljades. Att lever upp till dessa utfästelser är av avgörande vikt för internationella anseende och det internationella förtroendet för framöver. Jag utgår från att det kinesiska ledarskapet är medvetet om detta. Dödsstraffets avveckling samt MR-situationen i är föremål för regelbunden dialog mellan och , bland annat i samband med den återkommande MR-dialogen. tar även upp frågan i olika bilaterala sammanhang. Jag adresserade själv dödsstraffets tillämpning i i mitt ovan nämnda tal inför råd för de mänskliga rättigheterna. Beträffande närområdet kan man konstatera att det i praktiken råder moratorium på avrättningar i . Ett av villkoren för inträde i var att landet förpliktade sig att i lag införa ett moratorium på verkställande av dödsstraff. Jag beklagar att detta ännu inte skett. , EU och övriga Europarådsmedlemmar uppmanar regelbundet att skyndsamt följa sina åtaganden i denna fråga. Under ordförandeskap i kommer vi att uppmärksamma frågan än tydligare, om den då ännu inte lösts. Regeringen ökar även sina ansträngningar för att med hjälp av bilaterala insatser och samverkan inom EU förmå att ansluta sig till den demokratiska utvecklingen med respekt för mänskliga rättigheter som stora delar av genomgått. I denna utveckling ingår avskaffandet av dödsstraffet. Arbetet måste ske metodiskt och på bred front genom stöd till de positiva krafterna inom det vitryska samhället och genom tydliga signaler till det vitryska ledarskapet när det gäller de positiva och negativa konsekvenserna av deras vägval. Avslutningsvis vad gäller fråga är det viktigt att slå fast att de länder som har dödsstraff för homosexuella bryter mot internationell rätt. I enlighet med internationell rätt får dödsstraffet endast tillämpas som påföljd för de mest allvarliga brotten, det vill säga endast uppsåtliga brott som lett till att släcka liv. Tillämpningen av dödsstraffet för HBT-personer understryker också problematiken med dödsstraffets diskriminerande och rättsosäkra tillämpning i intoleranta och repressiva statsskick. driver, tillsammans med våra nordiska grannländer, en resolution mot summariska, utomrättsliga och godtyckliga avrättningar i generalförsamling. I denna resolution tar vi särskilt upp det oacceptabla och illegala i att avrätta någon på grund av vederbörandes sexuella läggning. Det omfattande arbete som och EU lägger ned för att avskaffa dödsstraffet globalt inbegriper också att de länder som bestraffar homosexualitet med döden ska upphöra med detta. Vårt mål är emellertid mer långtgående; homosexualitet måste avkriminaliseras helt och hållet i alla rättsordningar. Jag har i en tidigare interpellationsdebatt (2006/07:72) svarat på hur regeringen arbetar internationellt mot diskriminering av HBT-personer och vill därför även hänvisa till detta. 35 HANS (): Jag tackar för utrikesministerns svar. , alltså , såg i underhuset tillsammans med i överhuset till att förmå att avskaffa slaveriet. Även om det förekommer former av slaveri vi talar om trafficking, och vi kan också se det på den afrikanska kontinenten och på en del andra håll togs i och med besluten i överhuset och underhuset ett viktigt steg mot ett globalt avskaffande av slaveriet. Och är slaveriet avskaffat i världen, åtminstone i formell mening. Vi har också globalt avskaffat tortyr, även om vi vet att det förekommer. Jag tror att det nu är dags att också ta det tredje steget, att vi också globalt ska förmå alla länder att avskaffa dödsstraffet. I linje med slaveriets avskaffande, och i linje med tortyrens avskaffande, är det nu dags att avskaffa dödsstraffet globalt. Jag gläder mig åt den tydliga värderingsmässiga hållning som utrikesministern ger uttryck för i sitt svar på min interpellation. För ungefär detta år genomfördes i den tredje världssamlingen mot dödsstraffet. Glädjande nog var ett av en handfull länder som också ekonomiskt stödde och möjliggjorde denna träff. Det man från flera håll vittnade om var dels att det fanns det hoppingivande och glädjande tecken från till exempel och , dels att det fanns oroväckande tendenser från till exempel , och . Det alla delegater sade var att det är viktigt att vi på olika sätt markerar och gör gemensamma ansträngningar vad gäller ideella organisationer och kyrkor men också stater och länder. Att utrikesministern och jag står här i talarstolar, herr talman, är ett av många synliga bevis på ett internationellt engagemang för dödsstraffets avskaffande. Jag gläder mig också åt utrikesministerns skrivningar på s. 2 i sitt skriftliga svar på min interpellation. Där markerar han den europeiska gemenskapens ambition att verka för ett globalt avskaffande av dödsstraffet men också att utrikesministern själv i FN tagit upp frågan och betonat mycket tydliga värdemässiga hållning. Jag har några frågor som jag skulle vilja ställa till utrikesministern med anledning av hans svar. Min första fråga gäller resultaten av samtal som förts dels med kring att man rent faktiskt har ett moratorium mot dödsstraff och om man också lagstiftningsmässigt skulle kunna stadfästa det moratorium som man rent praktiskt har. En andra sak gäller det där utvecklingen tyvärr lämnar mycket övrigt att önska. Jag är dessvärre benägen att tro att det även inom detta område finns skäl att vara orolig och bekymrad. En tredje sak gäller , , som enligt seriösa oberoende beräkningar antas svara för av världens alla dödsstraff. Siffran 10 000 avrättningar färre nu och fler har nämnts i sammanhanget. Min andra fråga är om utrikesministern tror att vi kan göra mer från svensk sida från regeringen och möjligtvis också från sida. Min tredje fråga är om vi har för avsikt att i likhet med sessionen i för dödsstraffets avskaffande även stödja en fjärde session. Tanken är att den ska hållas i . Min fjärde fråga är om vi på något eget sätt med värdskap skulle kunna förmå demokratier som , och att ta steg mot ett globalt avskaffande av dödsstraffet. 36 (): Egentligen skulle jag tacka för svaret. Men jag vet inte riktigt vad jag ska tacka för, för det jag fått som svar på min interpellation är en hänvisning till en annan interpellation. Det blir något komplicerat om vi ska diskutera ett interpellationssvar som är några månader gammalt. Jag kan tycka att det blir lite krångligt när vi ska ha det på det sättet. Men jag får väl på bästa sätt försöka argumentera med utgångspunkt i detta. Också jag tycker att frågan om dödsstraff är en oerhört viktig fråga. Det är väl en fråga där vi ska vara väldigt glada över att det finns en total politisk enighet. Det finns inga tveksamheter när det gäller var vi som land står i just denna fråga och har inte funnits . Det ska vi vara väldigt glada över. Det som har varit problemet när det gällt HBT-personer och deras situation egentligen kan man säga att situationen är lite knepig är att en del länder som haft dödsstraffet väldigt länge och som inte tillämpat det helt plötsligt har börjat tillämpa det. Det finns också länder, bland annat , som har tillämpat dödsstraffet. Diskussionen om och dödsstraffet för HBT-personer eller homosexuella i har varit känd under en väldigt . Jag tror att även då utrikesministern första gången inträdde i denna kammare diskuterades just denna fråga. Den är alltså urgammal. Därför förvånar det mig att man inte har gjort mer när det gäller den typen av land. Dessutom har vi det som jag tycker är det tydligaste exemplet. Det gäller att länder som får en annan regim och som haft denna slumrande lagstiftning ändå tillämpar dödsstraffet. är ett bra exempel på det. Jag tycker mig inte ha fått något svar när det gäller om man är mot dödsstraffet. är ju det generellt sett. Men vad har man gjort? En annan sak som jag här skulle vilja säga är att jag blev väldigt glad när jag läste regeringsförklaringen och såg att man nu verkligen vill göra någonting på det internationella området. Ingen kan då vara gladare än jag. är ett land som har kommit väldigt långt, ja, så långt att det på många av de områden där vi HBT-personer här i traditionellt år lagt fram motioner nu börjar saknas yrkanden därför att vi har fått igenom det mesta. Det är väldigt positivt. måste vi gå vidare. Vi måste göra någonting mer. Det är därför som den internationella arenan är så viktig. Vi har i vårt närområde att på olika sätt bevaka detta genom att som enskilda parlamentariker och ibland som hela partigrupper åka till exempel till i eller i . Det finns sådana exempel, utrikesministern, så det här ligger närmare oss än vi tror. Situationen i är naturligtvis också förskräckande. Men det allra värsta förtrycket finns fortfarande i ett antal länder i och i där man verkligen har det tufft. Som någonting positivt kan nämnas att det i de länder i som tidigare hade det ganska jobbigt med den lagstiftning som fanns där nu har blivit väsentligt bättre. De har ändrat sin lagstiftning åt det positiva hållet. Jag kan se att utrikesministern i sitt svar till pekade på några saker. Det intressanta i sammanhanget är, skulle jag vilja säga, att få veta hur det har gått med de åtgärder som man har pekat på. Hur kommer man att gå vidare när det gäller att göra någonting åt diskrimineringen och för att HBT-personer ska ha mänskliga rättigheter och samma möjligheter kanske inte helt och hållet som svenskarna men i alla fall på en grundläggande nivå så att vi inte behöver stå här och debattera frågan? Jag tycker verkligen att är ett föregångsland i detta fall och hoppas att det kan bli en bra diskussion med utgångspunkt i de erfarenheter vi har från . 37 Utrikesminister (): Jag kan förstå problem i den meningen att vi är relativt sams i de här frågorna. Det innebär dock inte att vi ska upphöra med att diskutera dem. För att ansluta lite grann till vad sade kan jag säga att jag tror att det här väldigt mycket handlar om opinionsbildning. Det är klart att regeringen i det arbetet genom diplomatiska insatser, genom olika uttalanden och genom direkta kontakter spelar roll. Men vi ska inte underskatta den betydelse som direkta parlamentariska kontakter och parlamentarisk opinionsbildning har, inte minst tror jag när det gäller att påverka länder i vårt eget närområde, som ju speciellt nämnde. Vi tar regelbundet upp dessa frågeställningar i olika multilaterala sammanhang och, där det finns anledning till det, också i bilaterala kontakter på olika nivåer. Det kan jag försäkra. Så har det varit, och så kommer det att fortsätta att vara. När jag framträdde inför för mänskliga rättigheter i , som jag tidigare åberopade, var detta en av de punkter som jag nämnde. Detta har dessutom följts upp av den svenska delegationen där på olika sätt. Men idéer och initiativ kring ytterligare insatser för opinionsbildning det behöver inte vara konkreta motionsyrkanden, utan de kan framföras också på annat sätt välkomnas. Jag tror att det är viktigt. Det ansluter lite grann till vad hade att säga; det är ju samma sak. Vi är och har varit eniga. Kanske inte riktigt sedan urminnes tider, men i alla fall så länge denna riksdag funnits i modern form har det varit enighet i denna fråga. Däremot tror jag att det nu finns anledning att diskutera hur vi i olika hänseenden ska öka det internationella trycket i frågan. Jag var mycket tydlig det var väl den fråga som jag lade största tyngden vid när jag talade i . Jag talade mycket specifikt om i det sammanhanget. Det ledde till en uppföljande diskussion både i debatten där begärde där replik och i en fortsatt dialog som vi haft med de kinesiska myndigheterna med anledning av vad jag hade att säga där. Som sagt finns det anledning att föra detta vidare. Jag kan nämna att vid det utrikesministermöte som vi har i Europeiska unionen kommer vi med all sannolikhet att ha ett meningsutbyte eller en diskussion om hur vi ska föra politiken vidare när det gäller arbetet inom . Vi ska vid en eller annan tidpunkt ta upp frågan i generalförsamlingen för att försöka få en resolution. Det är delvis en taktisk frågeställning, där man ska göra detta för att få ett så starkt stöd som möjligt. Den avvägningen ska vi diskutera lite. Det blir avgörande . och nämndes också. Jag kan försäkra att inte minst nu när vi går in i den period där vi ska överta ordförandeskapet i finns det anledning att intensifiera arbetet, både att begära att inför i lag det moratorium som man har och att går längre än så. Avslutningsvis är det åter viktigt med opinionsbildning och olika idéer om vad vi kan göra mer tillsammans inom den europeiska unionen och med de länder som är speciellt engagerade är mycket drivande i den här frågan, vilket jag välkomnar och också i dialog med länder som och som nämndes som ju är demokratier och i viktiga hänseenden delar våra värderingar. Men där finns dödsstraffet fortfarande kvar, även om de reduceras antalsmässigt och det finns en ökad tveksamhet. Om man kan få dem att röra sig mer i den riktningen, mot moratorium eller avskaffande, skulle det vara väldigt viktiga steg i riktning mot det globala avskaffande som vi strävar efter. 38 HANS (): Jag tycker att det är bra att har en utrikesminister som talar i frågor kring mänskliga rättigheter med en klar och tydlig och hörbar stämma. Glädjande har jag noterat att inte minst en del andra länder i andra frågor som i någon mening ogillar den stämma och den kraft som ger uttryck för. Jag önskar utrikesministern all lycka och välgång i det fortsatta arbetet att tala med en tydlig och stark röst i frågor om mänskliga rättigheter. Utrikesministern förstod mig precis när han såg att min interpellation var ett av många olika sätt att internationellt uppmärksamma frågan om ett globalt avskaffande av dödsstraff. Vi parlamentariker har en arena för att ge uttryck för detta önskemål. Utrikesministern och regeringsföreträdare har en annan, och tillsammans bör vi nog betrakta varandra som redskap för detta arbete. Jag ser, herr talman, regeringen och utrikesministern som ett redskap för den svenska linjen i det här arbetet. Jag hoppas att utrikesministern kan se oss parlamentariker som nyttiga redskap i detta viktiga internationella och globala arbete. Vi står till förfogande. Vi gör det inte bara som parlamentariker, en del av oss är samlade som kristna trosbekännare. För oss är det viktigt att inte bara använda de politiska verktygen som parlamentariker utan också prata med andra religiösa trosfränder, oavsett om vi är kristna, muslimer eller judar, och försöka nå ett globalt avskaffande med hjälp av de kyrkliga församlingar som också engagerar sig. Vi har precis firat påsken. För oss kristna är påskens kors en bild av uppståndelse, förhoppningar och tro. Men det är också, herr talman och herr utrikesminister, en symbol för död och lidande. Korset var det avrättningsredskap som användes för . Det gör att på samma gång som vi kristna tittar på korset och ser hoppet och försoningen ser vi också döden och lidandet. Så är det med alla former av dödsstraff och med alla former av avrättningar att det handlar om att ta människor av daga. Oavsett om man använder blått plastrep, gas, giftinjektioner eller elektricitet handlar det om att ta en människa av daga. Det är vår uppgift både som parlamentariker och som kristna trosbekännare att där vi har säte, stämma och möjlighet att tala förkasta dödsstraffet och globalt kräva ett avskaffande. Det gläder mig oerhört mycket att vi har en utrikesminister i som driver den linjen i de organ där han har säte, stämma och röst. 39 (): Jag förstår vad det är för skillnad mellan min interpellation och när jag hör resonemanget om religiösa trosfränder. Det är just de som är vårt stora problem, de religiösa trosfränderna runt om i världen. Vi behöver bara åka över till . Vi kan också ta . Det finns många andra länder som just anför religiösa skäl. Vi får tyvärr aldrig uppleva böner, vi får oftast uppleva lidandet på grund av det religiösa trycket. Det är en väsentlig och allvarlig del som har varit en av orsakerna till att homosexualitet är kriminaliserad och till att HBT-personer förföljs i många länder. Detta är en av grunderna som jag ser det och med den erfarenhet jag har. Jag skulle vilja ställa några konkreta frågor till utrikesministern. När det har gällt frågorna kring vad man har gjort i FN man har velat ha en resolution om utomrättsliga avrättningar som lägger fram i generalförsamlingens tredje utskott har man fått med HBT-personer i denna resolution tillsammans med de andra länderna? Den andra frågan gäller att man vill diskutera MR-situationen för HBT-personer i . Har det skett? i är intressant med tanke på att man höll det seminariet. Hur ska man gå vidare inom ? Ekonomiska stöd till HBT-organisationer och aktiviteter runt om i världen är jättebra. Men är det inte så att detta infördes av den förra regeringen och att man inte har avskaffat det? Det är ju jättebra, men det är någonting man inte riktigt kan slå sig för bröstet för i den här regeringen måhända. Men det är bra att man fortsätter med den goda tradition vi startade för när vi uppmärksammade det här. Jag tycker att det är viktigt att fortsätta med det, men framför allt är det viktigt att man får konkreta svar om diskrimineringen. Det har inte bara med dödsstraffet att göra. Man kan mycket väl avskaffa dödsstraff i ett land men fortsätta att diskriminera hårt, och det kan gälla på väldigt många områden. Då är vi inte i närheten av de debatter och diskussioner vi har om familjepolitiken, barn och annat i , utan det handlar om att kunna leva, roa sig, kunna visa sig på gator, kunna sitta på ett kafé. Det är en helt annan sak än det vi diskuterar i det här sammanhanget. 40 Utrikesminister (): Det är alldeles riktigt som säger, att de stöd som har nämnts tidigare i interpellationssvar infördes av den tidigare regeringen. Men vi har fortsatt med dem. När man lyssnade på en del inlägg tidigare verkade det som att allting skulle rivas upp. Här fortsätter vi den linje som det har varit enighet om i alla fall. Några försök till svar på frågor: Ja, i samband med om den mänskliga dimensionen i anordnade det seminarium som jag nämnde. Vi kommer att fortsätta att driva frågorna där liksom inom ramen för den granskning som sker inom med dess årliga tematiska övervakning av olika länder. Det har tagits upp i för de mänskliga rättigheterna, som jag nämnde i mitt tidigare anförande. Det har också följts upp sedermera. Det är bara att hålla med om att det handlar om diskriminerande, ålderdomliga, fördomsfulla, oacceptabla föreställningar som ibland har religiös botten, ibland annan botten. Där tror jag att den dialog vi kan föra både som partipolitiker, kanske mindre så, och som religiöst engagerade alldeles oavsett trosinriktningen eller icke religiöst engagerade, kan vara väl så betydelsefull när det gäller att åstadkomma den värderingsändring i olika samhällen som ytterst måste till. Lagstiftning är bra, men vi vet också att det finns länder där lagstiftningen ser relativt bra ut men där diskrimineringen av HBT-personer fortsätter i alla fall. Jag vill inte alls säga att är alldeles fläckfritt i detta avseende heller oavsett den enighet som vi har i denna riksdag. Jag välkomnar möjligheten att diskutera. Jag tror att diskussionen här i kammaren är betydelsefull som en del i denna opinionsbildning. Åtskilliga har deltagit i den. När det sedan gäller dödsstraffet vill jag bara kort understryka att dödsstraffet är fruktansvärt. Det är ovärdigt varje samhälle med anspråk på att vara mänskligt i något avseende.