prot · GU0976 · 2007-03-16 00:00:00 — Det har ju också diskuterats tidigare här om regeringen faktiskt prioriterar miljöarbetet eller om det är en läpparnas bekännelse och att man vill centralisera arbetet genom , när det sker så mycket bra lokalt arbete. Om man recenserar regeringen för vad man har åstadkommit så har ju vissa centrala och viktiga försämringar skett på till exempel miljö- och djurskyddsområdet. Faktiskt är det så att anslaget för kommunala energirådgivare är borttaget och de lokala investeringsprogrammen för ekologisk hållbarhet är noll kronor och framåt. När det gäller stödet till klimatinvesteringsbidragen, Klimpen, ska jag rätta oss själva här. Vi hade en felaktig uppgift i interpellationen. Som ministern mycket riktigt har sagt finns de kvar men är nollade . Däremot är de minskade med 100 miljoner. Min fråga är ändå till miljöministern: ska vi bromsa när vi behöver accelerera med det lokala miljöarbetet, och varför ska nya centrala organ utvecklas när vi har ett bra, lokalt utvecklat miljöarbete i kommunerna som behöver stödjas och fortsätta få göra ett framgångsrikt arbete? har varit just den viktiga verksamheten för att stödja och utveckla detta arbete. 27 Miljöminister (): Till att börja vill jag säga att jag uppskattar vilja att föra en nyanserad debatt och också ta vara på det som tycker är positivt. Jag gillar det, och det är också min egen utgångspunkt. Jag vill sedan säga att när vi och jag har tagit initiativ till att förändra hållbarhetsarbetet beror det just på att vi vill ge det en helt annan tyngd och vikt. Det är därför vi inrättar den kommission som kommer att ledas av statsministern. Tanken är att kunna involvera olika ministrar i arbetet vartefter som olika delar av regeringsarbetet blir berört. Det ger naturligtvis en helt annan tyngd och möjlighet när ett sådant arbete leds av statsministern som ordförande, miljöministern som vice ordförande och när finansministern är med. Därmed löser vi också ett av de problem som många länder har brottats med internationellt och kan visa att vi på det här området blir föregångare. Vi kommer naturligtvis också med de sektorer vi bjuder in till arbetet, inte minst näringslivet, forskningen och andra delar av samhället, föra ett väldigt intensivt arbete både för att klargöra vad som blir politikens roll i det här arbetet men också vad andra delar av samhället måste bidra med, till exempel näringslivet. En tredje viktig aspekt i det här är självklart kommunernas, landstingens och regionernas arbete. Där vill jag redan nu säga att det kommer att vara en av de viktiga delarna att framöver också visa de initiativ som behövs för att kommunerna ska bli tillräckligt involverade i kommissionens arbete. Men det minskar inte det minsta vikten av och satsningen på att kommunerna redan nu ska göra tillräckligt i hållbarhetsarbetet och klimatarbetet. Jag tycker att rättade till sig väldigt bra i den delen, men det påstås ju fortfarande ofta att vi inte har gett pengar till klimatinvesteringar. Vi ger ½ miljard till klimatinvesteringar. är siffran, som jag redovisade, nära 400 miljoner. Jag kan upprepa vad jag sagt tidigare, nämligen att det är fråga om exakt de ramar som den tidigare regeringen lämnade efter sig, inte en krona mindre. Det sägs gång på gång att vi tagit bort pengar . Sanningen är den att när jag kom till hade den förra regeringen inte lämnat efter sig en enda krona i ramarna . har den nya regeringen sagt att vi återkommer med förslag till och finansiering av en klimatmiljard. Vi fyller alltså på det som den förra regeringen inte hade gjort. Om än är välgörande nyanserad är det ett onödigt jobb som en del socialdemokratiska debattörer lägger ned på att påstå saker som vi som varit inblandade vet helt enkelt inte stämmer. Energirådgivarna får ; den satsningen finns alltså kvar. Det är exempel på vad som behöver göras, och som jag redovisar i interpellationssvaret är tanken att se till att arbetet drivs med full kraft med hjälp av de ordinarie strukturerna. Jag tycker att gjort ett gott jobb. Jag ser fram emot deras förslag till hur arbetet ska kunna bedrivas vidare i kommunerna och kommer att studera förslaget med stort intresse. Det vi nu gjort är i själva verket att konkret förbereda en ambitionshöjning. Det finns sannerligen ingen ambitionsminskning på området. 28 (): Jag vill verkligen inte misstro beträffande ambitionshöjningen, men det återstår att se hur det kommer att bli. Naturligtvis är både jag och oroliga över att man centraliserar för att det ska framstå som en ambitionshöjning. Sedan drar man ned på de konkreta verksamheter som är så oerhört viktiga för det lokala kommunala miljöarbetet. Det är lite förvånande att i sitt svar så tydligt poängterar viktiga arbete och den slutrapport som vi anar att det handlar om, eftersom ministern inte avser att ompröva beslutet att lägga ned det. Ministern har för avsikt att ta vara på deras rapport med konkreta förslag till åtgärder för att stärka hållbarhetsarbetet och genomförandet av den nationella strategin för hållbar utveckling på lokal och regional nivå. Därför vore det rimligt att värna en verksamhet som så konkret kan påvisa vad som görs lokalt. Jag vill än en gång påminna ministern om att de lokala investeringsbidragen och klimatinvesteringspengarna är mindre i regeringens budget , och har regeringen inte sagt vad man avser med sina ambitioner. Vi får höra att regeringen har en klimatmiljard som man ska återkomma till och presentera. För del är det oerhört viktigt att kommunerna får tydliga besked för att kunna fortsätta sitt konsekventa lokala miljöarbete. Som säkert vet har varit ett starkt parti i min hemkommun . Mycket av det miljöarbete som vi i i varit med och bedrivit, och som bedrivs av i den moderatledda kommunen, gäller miljöarbetet , miljöredovisningen och även den nya verksamheten Miljötillväxt . Kommunalrådet i , ministerns partivän , uttrycker stor tacksamhet för det arbete som gjorts . Han betonar vikten av de lokala investeringsbidragen, Klimppengarna, för det fortsatta framtida miljöarbetet på det lokala planet. Där ska kommunerna naturligtvis ledas och hjälpas för att uppnå de 16 nationella miljömålen. Vi måste ha en nationell strategi omsatt i lokalt miljöarbete. Den verksamhet som bedriver är därför viktig för att man ska kunna fortsätta det lokala arbetet. Både ministern och jag vet vilken stor betydelse det lokala Agenda 21-arbetet haft för att uppnå ett lokalt miljöarbete. Med tanke på de krav vi har på att stärka miljöarbetet ytterligare för att minska klimatutsläpp det gäller den försämrade klimatsituationen måste vi gasa på. Vi ska inte gasa på på vägarna, som ju innebär ökade koldioxidutsläpp, utan i det lokala miljöarbetet. 29 Miljöminister (): I den delen är vi överens. Det gäller att öka insatserna från kommunernas sida samt även regionalt och nationellt. Det blir också en grund för det som vi ska göra internationellt. Dessa frågor hänger ihop. Vi centraliserar i själva verket inte ett dugg. Allt det viktiga arbete som görs i kommunerna ska utvecklas vidare. Det jag beskriver i interpellationssvaret är just förutsättningarna för att kunna göra det även framöver samt hur vi planerar att stärka dessa förutsättningar. Det har tidigare funnits ett råd med placering i . Det är det rådet frågat mig om. Jag konstaterar att de gjort ett bra arbete. Vi kommer att använda det som en grund för fortsatta insatser framöver, men lyfter vi upp detta till en fråga av nationell angelägenhet av första graden. Vi breddar arbetet, och statsministern kommer att leda det. Det är självklart att det inte är ett sätt att trappa ned utan ett sätt att mycket kraftigt trappa upp. Utöver att vi behåller de decentraliserade förutsättningarna att arbeta med frågorna ger vi dem dessutom större tyngd. Det gäller det samlade nationella arbetet, både det som görs lokalt, regionalt och nationellt, Dessutom lägger vi grunden för att kunna ge det en internationell betydelse i det kommande arbetet. Sedan förstår jag att som vänsterpartist inte är nöjd med allt som den förra regeringen gjorde, och jag ska inte heller skylla det på . Låt mig bara konstatera att de klimatpengar vi betalar ut, ½ miljard och 400 miljoner , är precis de pengar som den förra regeringen lämnade efter sig i sina ramar. Det som möjligen ibland något förvånat mig i debatten är att det i efterhand låter som om det var helt fel att fortsätta med sådant som var bra i det som den förra regeringen gjorde, att vi egentligen inte alls borde göra det, och att det tyder på något slags handlingsförlamning att fortsätta att genomföra åtgärder. Den debatten behöver vi dock inte föra utan bara konstatera att pengarna satsas. Dessutom förbereder vi alltså att tillföra pengar som inte fanns i ramarna när jag kom till . Det blir den klimatmiljard som regeringen kommer att presentera framöver. 30 (): Jag vill tacka miljöminister . Vi ska definitivt inte gräla om det positiva som gjorts vid förbättringen av miljön. Det gäller internationellt, nationellt och lokalt i kommuner. Det ska vi naturligtvis fortsätta att gemensamt stärka. Det är viktigt att diskutera frågan på ett nyanserat sätt, och jag är mån om att även föra fram positiv kritik. Jag ville ha det anslaget redan i tolkningen av miljöministerns svar, för det var ett ambitiöst svar. Jag vill också ge uttryck för att det kan vara hårt att som miljöminister i en moderatstyrd regering behöva ta bort saker som är positiva för det lokala miljöarbetet även om regeringen är mån om att påvisa att man satsar på klimat- och miljöarbetet genom att sätta statsministern som ordförande i . Vi hoppas väl alla att det för miljösituationen lokalt, nationellt och internationellt blir ett bra och för oss alla nödvändigt arbete. Det är också viktigt att klimatmiljarden inte enbart används som en retorisk utväg i alla de sammanhang där vi diskuterar miljön, utan det måste bli en konkretisering av regeringens ambitioner. Beskeden är naturligtvis oerhört viktiga för länsstyrelserna, regionerna, landstingen, kommuner för allt lokalt miljöarbete. Slutfrågan till blir därför: Hur avser regeringen att omsätta klimatmiljarden i ett fortsatt lokalt miljöarbete så att vi får en bättre miljö i kommuner och i hela landet? 31 Miljöminister (): Jag måste säga att jag är tacksam för att den ena debattören efter den andra har en sådan oerhörd omtanke om min hälsa och mitt välmående i en alliansregering. Varje gång vi presenterar mer pengar eller höjd ambitionsnivå eller att statsministern ska göra en insats är det antingen därför att jag har fört en förtvivlad kamp och lyckats men ligger på målsnöret och är på väg att svettas ihjäl mig eller möjligen för att har tagit över. Är det som åtgärderna dröjer är det i stället därför att jag för en förtvivlad kamp och naturligtvis är på väg att bli överkörd. Jag kan lugna alla, även om jag förstår att det just nu inte imponerar ett dugg på . Men jag lever gott med det. När det gäller den konkreta frågan ska jag säga att vi detta år och gör stora insatser runt om i kommunerna med stöd av klimatinvesteringarna. Min förhoppning är att vi när vi lägger ett förslag om en klimatmiljard ska kunna ta vara på de erfarenheterna, men också tillföra nya delar. Jag tycker att det vore önskvärt att man också kunde engagera fler än kommunerna i det arbetet. Det skulle bidra till kommunernas insatser, men också bredda hållbarhetsarbetet. Där tror jag att det finns en intressant del att gå vidare med i det fortsatta arbetet. Vi kommer också inom kommissionens ram att se över hur vi kan modernisera organisation, regelverk och styrmedel, hur vi kan effektivisera dem så att vi underlättar arbetet för hållbar utveckling och miljödriven tillväxt. Med det breddar vi också hållbarhetsarbetet till att gälla till exempel näringslivet, som jag också tror är en viktig del i det kommande arbetet. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2006/07:366 om fibromyalgipatienters ställning i vården och sjukskrivningsprocessen 32 Socialminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att kunskapsläget om kvinnors ohälsa ska stärkas inom läkarkåren och inom vård och omsorg i övrigt, vilka åtgärder jag avser att vidta för att stärka kunskapen om fibromyalgi inom samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att sjukskrivande läkares kunskap om diagnosen fibromyalgi ska öka. Även om frågorna också berör socialförsäkringsministerns ansvarsområde besvarar jag interpellationen i dess helhet. Att stärka kunskapsläget om kvinnors ohälsa inom hälso- och sjukvården är centralt och självklart för att säkerställa att en god vård tillhandahålls utifrån individens unika behov. Regeringen har därför beslutat att satsa på ett forskningsprogram om kvinnors hälsa. Målet för hälso- och sjukvården är att den uppfyller kraven på en god vård att den är säker, kunskapsbaserad, patientfokuserad, jämlik och effektiv och ges inom rimlig tid. En viktig del i detta arbete är att styra och följa upp verksamheten utifrån ett jämställdhetsperspektiv. Undersökningar visar att de flesta grundutbildningarna för blivande hälso- och sjukvårdspersonal på olika sätt integrerar ett jämställdhetsperspektiv i utbildningen. I högskoleförordningen framhålls för såväl läkare som andra yrkeskategorier inom hälso- och sjukvården vikten av kunskap om och förståelse för förhållanden i samhället som påverkar hälsan för olika grupper och individer, såväl för barn som för kvinnor och män. Kunskapsbaserade underlag är en viktig del i styrningen av hälso- och sjukvården. I arbete med att ta fram nationella riktlinjer för olika sjukdomsgrupper och föreskrifter integreras bland annat könsspecifika aspekter. Regeringen avser att genomföra en satsning på uppföljning och öppna jämförelser av hälso- och sjukvården. Vid utvärderingar och analyser av vårdens resultat och kvalitet ingår att beakta även jämställdhetsperspektivet. Det viktiga är inte uppföljningen i sig utan det sätt på vilket vi utnyttjar den kunskap vi därmed får om bland annat skillnader i behandling och bemötande inom hälso- och sjukvården. Av interpellation framgår även att hon anser att det är en allmän tendens att allt oftare ifrågasätter de sjukintyg som behandlingsansvariga läkare skriver och att detta medfört att många förlorar sin ersättning. I lagen om allmän försäkring står det angivet att ersättning från den allmänna försäkringen vid sjukdom ska utges vid sjukdom som sätter ned arbetsförmågan och inget annat. Självklart måste det vid denna bedömning göras en individuell prövning i varje enskilt ärende så att enskilda blir lika och korrekt behandlade av . Detta är något som regeringen också har betonat, bland annat i höstens budgetproposition. har tagit fram och vidareutvecklat gemensamma processer, arbetsmetoder och tillämpningsstöd. Arbetet har syftat till att öka likformigheten i försäkringstillämpningen och att en korrekt handläggning sker av försäkringen. har även satsat på utbildningar, seminarier och diskussionsforum i syfte att öka likformigheten i tillämpningen. Vidare har och redovisat förslag om en mer kvalitetssäkrad, enhetlig och rättssäker sjukskrivningsprocess. Dessa myndigheter har fått i uppdrag av regeringen att fortsätta arbetet med de försäkringsmedicinska riktlinjer som har påbörjats med anledning av det tidigare uppdraget. Riktlinjerna ska bland annat underlätta bedömningen av lämpliga sjukskrivningstider vid olika diagnoser och därmed vara ett stöd för läkare i hälso- och sjukvården och för tjänstemän vid . Riktlinjerna ska även finnas lättillgängliga för allmänheten. Med hjälp av enhetliga bedömningsgrunder kommer förutsättningar att skapas för att sjukskrivningsprocessen blir mer enhetlig och rättssäker. Målet är att riktlinjerna ska börja användas . Regeringens målsättning är att arbetet för en god hälsa för alla sker i samverkan mellan berörda aktörer i syfte att stärka kunskapsläget och att skapa effektiva processer. Att insatserna samordnas är viktigt såväl för samhället i stort som för den enskilda individen. 33 (): Jag tackar socialministern för svaret. av befolkningen i lider av sjukdomen fibromyalgi. av dessa är kvinnor. Socialministern säger i sitt svar att det är centralt och självklart att stärka kunskapsläget om kvinnors ohälsa inom hälso- och sjukvården. Det är ingen som kan säga emot detta. Men det finns ändå en ojämställdhet mellan kvinnor och män inom vården när det gäller diagnostisering, behandling och andra saker. Den här ojämlikheten bevisar att vi ännu har långt kvar till en jämställd vård. Min och bestämda uppfattning är att skillnaderna beror på att det finns maktstrukturer i samhället, också inom vården, där mannen utgör och kvinnorna underordnas männen. Trots all kunskap om ojämställdheten finns det ett märkligt motstånd mot att vidta konkreta åtgärder för att utjämna skillnaderna mellan kvinnor och män. I min interpellation exemplifierar jag den orättvisan och ojämställdheten med fibromyalgipatienternas ställning inom vården. Jag efterlyser konkreta åtgärder från regeringens sida. Jag hoppas att i sitt nästa inlägg kan konkretisera lite mer vilka åtgärder han tänker vidta för att förbättra kunskapsläget om kvinnors ohälsa. Inom vården talar vi om vetenskap och beprövad erfarenhet. Men kan vi lita på vetenskapen och den beprövade erfarenheten? Vetenskapen och den beprövade erfarenheten bygger också på den dominerande . Vi har många exempel på diagnoser och behandlingar av diagnoser där kvinnors symtom tolkats fel med förödande konsekvenser. Det gäller till exempel kvinnors hjärtsjukdomar och behandlingen av dessa. Det handlar också mycket om fördomar och attityder. Fibromyalgisjukdomen omgärdas verkligen fortfarande av fördomar och attityder på flera ställen inom vården. Det är inte så länge sedan sjukdomen ansågs som en trivial åkomma eller till och med som en kvinnlig egenskap. Själv har jag jobbat inom vården, och jag kommer ihåg att det inte var så ovanligt att man talade om SV-käringar sveda-och-värk-käringar och många av dem led av fibromyalgi. Dessa attityder finns fortfarande, och det krävs konkreta åtgärder för att bryta dessa fördomar och höja kunskapsläget. Jag upprepar min fråga: Vilka konkreta åtgärder tänker statsrådet vidta? 34 Socialminister (): Det tar upp handlar bland annat om att det finns ojämställdhet inom vården. Så är det alldeles säkert. Därför har vi på politisk väg vidtagit en rad åtgärder för att bryta den snedbehandling som finns. Jag har redogjort för de åtgärderna i interpellationssvaret. frågar: Kan vi lita på vetenskap och beprövad erfarenhet? Alternativet är förstås att man litar på något annat. Då ger vi oss in i en tillvaro som är högst osäker och där det är tillfälligheter som avgör. Det krävs noggrannhet, och det krävs studier, forskning och belägg för att få fram de rätta behandlingsmetoderna och diagnosmöjligheterna. Detta ska inte ske av en slump, och därför jobbar man just med vetenskap och beprövad erfarenhet. kan vi som enskilda vara missnöjda med den hastighet med vilken vetenskapen kan nå fram. Men likafullt är vi beroende av den vetenskap som lägger grunden för vårt kunnande. Vi kan driva på genom ytterligare insatser, och det gör också regeringen. I mitt svar tog jag upp och visade att regeringen satsar på forskning om kvinnors hälsa. Det är naturligt att man inom ramen för den forskningen belyser de sjukdomar som är särskilt utbredda bland kvinnor och sjukdomar som är utbredda bland både kvinnor och män men där kvinnoperspektivet är särskilt viktigt. Jag har beskrivit hur vi genomför ett arbete med uppföljning. Jag har beskrivit hur det genomförs ett arbete med utbildning hos de yrkesgrupper som kommer att befolka den svenska hälso- och sjukvården . Det är naturligtvis också oerhört betydelsefullt med fortbildning för dem som är verksamma. Jag har beskrivit de riktlinjer och föreskrifter som tas fram av för att klargöra situationen när det gäller olika sjukdomsgrupper. Jag har beskrivit de öppna jämförelser vi gör. Jag har ännu inte nämnt men jag gör det nu att SBU gav ut en rapport som heter Metoder för behandling av långvarig smärta, 2006. Där tar man också upp fibromyalgi. Jag är självklart öppen för alla goda förslag som innebär att vi ytterligare stärker detta område, för det är självklart att den vård jag får inte ska vara beroende av om jag är kvinna eller man när jag söker hjälp mot den sjukdom jag lider av. 35 (): Jag delar socialministerns uppfattning att det görs mycket, men det finns fortfarande grundläggande strukturer i samhället som vi får kämpa mot. Då tog jag upp detta med vetenskap och beprövad erfarenhet. Naturligtvis är det mer en filosofisk fråga: Kan vi lita på det eller inte? Om vi ser på hur man i läroböcker beskriver symtom på sjukdomar och hur man utifrån symtomen diagnostiserar och behandlar dem så ser vi att det är mannen som är . Det finns ingen könsmaktsanalys i läroböckerna. Den kunskap man har fått av undersökningar som har gjorts bygger mycket på mäns symtom. Det mest talande sjukdomstillståndet är hjärtsjukdomar, där kvinnor har fått felaktiga diagnoser och felaktig behandling med förödande konsekvenser. Vetenskapen och den beprövade erfarenheten bygger endast på den ena hälften av befolkningen i samhället. Det måste vi göra något åt. Det behövs en ordentlig utbildning i könsmaktsordning och genusanalys också i läkarutbildningar och andra vårdutbildningar. Jag har ännu en fråga: Hur tänker socialministern konkretisera behovet av könsmaktsanalys i vårdutbildningar? Jag vill påminna socialministern om att motionerade om insatser för patienter med fibromyalgi. I sin motion framhöll hon bland annat att det behövs utökad information om fibromyalgi i all sjukvårdsutbildning och i fortbildning riktad till sjukvårdspersonal. tog inte det bredare perspektiv som jag har, med könsmaktsordning och genusperspektiv, men ändå sympatiserar jag mycket med hennes motion, där hon lyfter fram behovet av utökad utbildning. Jag vill därför passa på att fråga socialministern om han tänker göra något åt sin kollegas förslag. Okunskapen om fibromyalgi drabbar patienten. Det är hon som känner sig ifrågasatt om hennes symtom inte tas på allvar. Jag envisas med att tjata om att det handlar om behovet av utbildning, speciellt när det gäller sjukdomar som fibromyalgi, som drabbar mest kvinnor. Då finns det ett behov av utbildning också i könsmaktsanalys. 36 Socialminister (): Det som har gjort genom sin interpellation är att bidra till att ytterligare något öka kunnandet om detta. Jag tror att det är jätteviktigt att vi fortsätter att diskutera denna sjukdom som rör väldigt många människor och som har varit omdiskuterad och ibland till och med nonchalerad, och man har i vissa sammanhang menat att den inte har funnits. ska naturligtvis ha en eloge för sin insats. Jag har beskrivit bland annat det som tog upp, nämligen de förslag om utbildning och fortbildning som lade fram som riksdagsledamot. I mitt tidigare inlägg tog jag upp att jag ser detta som centralt. Alla de personer som genomgår utbildning med anknytning till hälso- och sjukvård och som kommer att ha en nyckelroll i hälso- och sjukvården och ha kontakter med patienterna ska ha en god utbildning. Det gäller förstås också att genom fortbildning nå de personer som finns inom vården. resonerar om detta med vetenskap och beprövad erfarenhet. Jag vet inte om hon föreslår att någon annan modell än just vetenskap och beprövad erfarenhet borde ligga till grund för de beslut som vi som politiker fattar och de ställningstaganden som professionen gör. I så fall tror jag att många skulle vara intresserade av att höra vad som är recept: Anser ni att man ska överge det som har varit grundläggande för hälso- och sjukvården i västvärlden ? Vetenskap och beprövad erfarenhet är det som har varit grundläggande. Finns det förslag om någon annan modell är jag naturligtvis idel öra. Men fram till dess att har presenterat någon sådan modell förbehåller jag mig rätten att hålla mig till det som jag tror är det allra klokaste.