prot · GV0931 · 2007-11-27 00:00:00 — Om man bor i en hyresrätt är logiken i det att man inte vill ta på sig att äga ett hus och därmed all den skötsel som följer av detta. Det kan vara logiskt att människor tycker att det är en trevlig och bra boendeform. Jag har själv varit hyresgäst och har mycket uppskattat det som boendeform. Det är naturligt att man köper ett bredare servicepaket till boendet. Inte minst i ett land med åldrande befolkning skulle det kunna vara logiskt att vi skapar ett trygghetsboende för äldre. Möjligheten att bo kvar utan att behöva ta del av sjukvård skulle vidgas om vi hade ett bredare servicekoncept i hyresboendet. Det skulle också ha en positiv fördelningseffekt om vi hade möjlighet att lätta på beskattningen på hyresrätter. Det är en boendeform som inte minst många äldre kvinnor bor i. Det är grupper med låg eller ingen ATP och mycket begränsad pension. Det finns skäl att överväga beskattningen av hyresrätter. Det har jag stor respekt för. Problemet är att det handlar om pengar. Vi har en kostnad för att ta bort beskattningen på hyresrätter på uppemot 3 miljarder. Det finns många sänkta skatter och ökade utgifter som vi alltid behöver överväga. Jag har svårt att se att en sådan förändring av hyresrättsbeskattningen skulle vara påkallad. Ska vi göra en förändring av beskattningen på hyresrätter bör den ha positiva effekter antingen i fördelningshänseende och det har båda formerna eller i den meningen att det bidrar till fler människor i arbete inom fastighetssektorn. Det tror jag inte att en förändring av fastighetsskatten skulle ha. Det här är en diskussion som hade varit enklare att föra om inte den förra majoriteten, det vill säga den förra regeringen, hade valt att agera inom EU så att vi inte får möjligheter att delta i lågmomsförsöket. 109 (): Tack så mycket för svaret. Interpellationen blev ställd till eftersom den innehöll skattefrågor. Bostadspolitiken i övrigt brukar jag debattera med . De synpunkter som tar upp här är de frågor som vi normalt sett debatterar när det gäller bostadspolitiken i övrigt. Det är glädjande att höra att ser att det skulle vara fördelningspolitiskt positiva effekter med att ta bort fastighetsskatten för hyresrätten. De grupper som i största utsträckning bor i hyresrätter består av människor som behöver stödjas ur fördelningspolitiskt hänseende. Det är i vanlig ordning tråkigt att EU blockerar. Varken den förra regeringen eller den nuvarande regeringen har vågat utmana EU i olika frågor. Det är ofrånkomligt att hyressättningen styrs av de kostnader som hyresvärden är belastad av. Naturligtvis tas skatten på näringsverksamheten ut på ett överskott. De flesta bolag har ett avkastningskrav inklusive kommunala fastighetsbolag, och säkert har varje privat fastighetsbolag ett avkastningskrav. Man betalar skatt på avkastningen, och naturligtvis tar man ut det på hyran. Man lägger in det i en hyreskalkyl för att man vet att man ska ha ett avkastningskrav, som är en del av vinsten. Det ingår i uträkningen av hyran. Vi vet att alla kostnader som belastar bostadsproduktionen också driver upp hyresnivåerna totalt sett. Jag var inte inne på att den här gången ställa frågan på den bogen att vi skulle diskutera investeringsstödet och räntebidragen. Det är den orättvisa beskattning av upplåtelseformer som min fråga handlar om. Det gäller till exempel finansieringsstöd och skatter när det gäller hyresrätter. Det handlar om kapital till finansiering av hyresrätter och neutral finansiering och beskattning. Det handlar om förvaltningsmomsen och uttagsskatten, som jag nämnde. Det handlar om skattefrihet för självförvaltning och underhållsfondering och naturligtvis om särskilt stöd till nyproduktion och upprustning av bostäder. Alla de faktorerna påverkar hyressättningen och också vilken hyra man får. Alla kostnader för produktionen påverkar även om man har en fast hyra. När man byggt färdigt ett hyresobjekt och man vet vilken hyra det blir påverkas den samlade hyressättningen och hyresnivån. Därför påverkas de också av den samlade kostnaden hyreskollektivet har för sitt boende. Vi har en förskjutning i bruksvärdessättningen. Även om vi inte har marknadshyror har vi en anpassning till de ökade kostnaderna för hyressättningen. Därför är det oerhört viktigt fördelningspolitiskt att vi får en ökad neutralitet i boendet. 110 (): Med all respekt var det själv som lyfte in alla dessa bostadspolitiska aspekter i debatten genom sin interpellation där han tar upp räntebidragen, investeringsbidragen och allt detta. Det var nog ganska naturligt att han fick svar på de synpunkter han förde fram i de avseendena även om det tangerar andra debatter som han har haft tidigare. Man kan diskutera version av bruksvärdessystemet vill jag nog påstå. Bruksvärdessystemets idé är inte att bygga på en kostnadsberäkning för hyresvärden. Det handlar om sådana aspekter som skick, standard och läge på bostaden. Visst förekommer det i hyresförhandlingarna att man lyfter in aspekter som hyresvärden pekar på i form av kostnadsökningar. Men det är inte ideologin bakom bruksvärdessystemen. Det är lägenhetens skick, standard och läge och vissa andra faktorer som ska beaktas och vara avgörande. Det där har i själva verket varit ett problem för privata fastighetsägare, som har hävdat att hyresnivån har legat för lågt i vissa avseenden därför att det kommunala bolaget har lagt sig på en för låg nivå i förhandlingarna. Då har man inte alls tagit hänsyn till kostnadsaspekter. Detta är alltså en sanning med modifikation, även om kostnaderna självklart har betydelse det ska man inte sticka under stol med. Jag ska ta upp en tråd som hade uppe här förut när det gällde hushållsnära tjänster och parallellen med de tjänster som fastighetsägaren utför i sitt hus. De tjänster som fastighetsägaren utför får han eller hon dra av i sin näringsverksamhet. Fastighetsägaren får alltså sänkt bolagsskatt den bolagsskatt som lyfte in i debatten. Om man dessutom skulle ta med avdrag för de tjänsterna i annat sammanhang skulle det bli ett dubbelavdrag. 111 Finansminister (): Det finns naturligtvis en koppling mellan den generella diskussionen om skatter och bostadspolitiken. Jag kan se argument för varför man borde sänka beskattningen på boende. Men det måste då alltid ställas mot de andra viktiga frågeställningar vi har. Vilka är de effektivaste skatterna att sänka om vi vill skapa fler jobb? Om det här är en bra fördelningspolitik hur står den sig relativt andra satsningar för att förbättra fördelningspolitiken? Det är de grundläggande frågeställningar man alltid möter. Jag är inte säker på att sänkt fastighetsskatt på hyresrätter är det bästa sättet att skapa jobb. Jag är inte heller säker på att det här är den effektivaste fördelningspolitiken. Men det är klart att vi gärna vill se en attraktiv framtid för hyresrätten. Jag tycker att det är lätt att se, inte minst när hyresgäströrelsen diskuterar detta, att det finns en sådan roll. Vi har en befolkning som åldras. Vi har en stor grupp som kommer att lämna sitt boende i bostadsrätter och villor och söka sig till hyresrätter i takt med att de åldras. Då är det naturligt att man efterfrågar mer av tjänster och mer av innehåll i boendet som är kopplat till skatterna. Tyvärr har vi hög beskattning på tjänster i . Det leder ofta till att den här typen av verksamhet, som skulle kunna göra hyresrätten till ett attraktivt boende, får svårare att göra sig gällande. Jag kan delvis ge rätt i att man kan argumentera utifrån ett neutralitetsperspektiv, precis som man gör i , för att det finns en överbeskattning på hyresrätter. Men det hjälper inte, för sedan måste man diskutera den kostnad på flera miljarder som detta är. Hur ska den stå upp mot andra jobbskattereformer respektive andra reformer på välfärdssidan av fördelningspolitiken? Man kan också diskutera vad vi ska göra för att få en attraktiv hyresrätt . Det tror jag är en fråga vi har all anledning att återkomma till, inte minst inom ramen för diskussionen om att vi måste ha en boendemarknad som fungerar både för unga människor, för dem i medelåldern och för de lite äldre människorna. Där har hyresrätten en stark ställning när det gäller att vi ska ha en välfungerande boendemarknad. 112 (): Tack, , för vissa positiva drag i ditt svar! Man kan inte undvika att ta upp exempel som har försämrat och förvärrat neutraliteten mellan upplåtelseformer, som förändring av fastighetsskatten och avdrag för hushållsnära tjänster har gjort. Man kan direkt jämföra detta med behovet av att öka neutraliteten mellan upplåtelseformer och göra kostnadssänkningar för hyresrätten som upplåtelseform. Det handlar om att ta bort kostnader på skattesidan för hyresrätten som upplåtelseform för att få en ökad neutralitet. Det här är självklara paralleller att dra. tar upp kostnaden för att ta bort fastighetsskatten för hyresrätter. Det skulle kosta . Det är en ganska blygsam kostnad. Man ska ha respekt för den, men den är blygsam i relation till andra borttaganden av inkomster som regeringen har gjort och som dessutom har haft en negativ omfördelningseffekt i samhället. Här pratar vi om en kostnad och ett borttagande av en skatteintäkt som skulle ha en positiv fördelningseffekt och dessutom skulle gynna grupper som är i behov av sänkta boendekostnader. Den här diskussionen och det arbete som fortsätter att driva för en ökad neutralitet mellan upplåtelseformerna är viktiga därför att de har en så tydlig fördelningspolitisk profil gentemot hyresrätten och den grupp av människor som till stor del bor i hyresrätterna och som behöver sänkta kostnader. Detta bidrar till att sänka den totala hyresnivån, och det bidrar också till att det blir billigare och lättare att bygga hyresrätter. Jag är övertygad om att det även får en positiv sysselsättningseffekt. 113 Finansminister (): Jag tänkte inte gå igenom den generella diskussionen om fastighetsskatt här. Där har vi grundläggande olika synsätt. Svenska folket har inte uppfattat fastighetsskatten som en legitim beskattning utan som något godtyckligt och orättvist. Det grundläggande problemet, som påpekar här, är att man när det gäller fastigheter har dels en bolagsskatt, dels en fastighetsskatt. Detta problem uppkom inte i samband med att vi fick en borgerlig regering, utan det har varit rådande . Jag kan ha respekt för det resonemanget. Jag måste ändå påpeka att 3 miljarder är mycket pengar. Låt oss göra en jämförelse. Om vi vill hjälpa äldre kvinnor som har låg eller ingen ATP det är en stor grupp som är hyresboende och en av de kanske mest socialt utsatta grupperna i hyresboendet måste det i så fall jämföras med att göra en förändrig av bostadstillägget. Det skulle naturligtvis vara en åtgärd som skulle vara ännu mer effektiv om det bara var fördelningsdiskussionen vi var ute efter. Jag tror att vi måste se över fastighetsbeskattningen även för hyresrätter. Skattepolitik ska naturligtvis handla om att klara av våra offentliga gemensamma åtaganden. Skatterna ska sedan göra så lite skada som möjligt på samhället. Då är det naturligt att den här skatten diskuteras precis som andra skatter. Jag företräder ett parti och en regering som är för sänkta skatter i grunden. Sedan måste allting vägas av och tid måste ges. Jag tror att både jobb och välfärd är sådant som gör att det här är en skattesänkning som inte hamnar överst på vår prioriteringslista. Men jag har stor respekt för att argumenterar för en hållning där neutralitet bör eftersträvas. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2007/08:163 om brist på aktiv jämställdhetspolitik från regeringens sida 114 Integrations- och jämställdhetsminister (): har frågat mig om omorganisationen på departementet är en del av regeringens nedprioritering av jämställdhetspolitiken och om jag är beredd att vidta några åtgärder för att komma till rätta med regeringens brist på jämställdhetspolitik. hävdar i interpellationen att regeringens jämställdhetspolitik är passiv. Jag delar inte den uppfattningen. Den nya regeringen har kraftfullt höjt ambitionerna och mångdubblat resurserna för jämställdhetspolitiken. Bildandet av det nya Integrations- och jämställdhetsdepartementet liksom den omorganisering som pågår är ett uttryck för denna ambitionshöjning. Resurserna för jämställdhetspolitiken har utökats till ca . Regeringen har genomfört flera åtgärder som syftar till att alla människors vilja till arbete ska tas till vara. Fler människor ska komma in på arbetsmarknaden och kunna arbeta i den omfattning de önskar. De reformer som regeringen har genomfört sänker trösklarna in på arbetsmarknaden och underlättar för kvinnor och män att förena arbetsliv och familjeliv. Jämställdhetsbonusen syftar till att förbättra förutsättningarna för jämställdhet mellan kvinnor och män i ansvaret för hem och barn, i uttaget av föräldraförsäkringen och på arbetsmarknaden. Genom att öka familjernas ekonomiska möjligheter att fördela föräldraledigheten mer jämlikt förbättras förutsättningarna för jämställdhet, och barnets relation med bägge föräldrarna stärks. Genom att förstärka motiven att återgå till arbete motverkas osakliga löneskillnader. Möjligheten att få skattereduktion vid köp av hushållstjänster bidrar till att underlätta vardagslivet för föräldrar och därmed till att förena arbete och familjeliv. Låt mig ge några ytterligare exempel på jämställdhetspolitiska åtgärder som regeringen har genomfört . Ett omfattande handlingsprogram med åtgärder för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer har presenterats. Denna satsning beräknas i sin helhet uppgå till . Medel har avsatts för forskning om kvinnors hälsa, och regeringen satsar på ett brett program för att öka nyföretagandet bland kvinnor och bidra till att kvinnors företag växer. Det finns fler jämställdhetspolitiska insatser att nämna, men dessa exempel torde räcka för att kunna konstatera att regeringen verkligen inte är passiv i dessa frågor. Och låt mig tillägga att regeringen avser att framöver ta ytterligare initiativ inom jämställdhetspolitiken. 115 (): Jag har ställt frågan till därför att jag tycker att regeringen bedriver en ojämställd politik. Det finns en brist på en aktiv jämställdhetspolitik. När jag har ställt frågor har jag fått svar från . Jag har ytterligare frågor som jag vill komma in på. nämner i svaret att man har infört en jämställdhetsbonus. Vad som inte nämns i svaret är att det är en kombination med vårdnadsbidraget. När det här beslutet fattades sade att vårdnadsbidraget inte var bra för jämställdheten men det var bra för valfriheten. Då blir min fråga: Är det också en del av er jämställdhetspolitik? I svaret har jämställdhetsministern skrivit att genom att förstärka motiven att återgå till arbete motverkas osakliga löneskillnader. Jag skulle gärna vilja veta hur ministern tänker, fru talman. Hur kan det minska löneskillnaderna om man sänker ersättningen för arbetslösa kvinnor och män och sänker ersättning för sjuka kvinnor och män? Jag får inte ihop det. Den tidigare majoriteten i hade ett handlingsprogram för jämställda löner. Har regeringen lagt det förslaget i papperskorgen? Det var åtminstone ett sätt att försöka minska löneskillnaderna. Min fråga är: Handlar det om nya pengar i den satsning med 800 miljoner som beskrivs? Eller är det de som har blivit kvar, som man inte har gjort av med under det här året? Vad jag har förstått går det inte åt några pengar eftersom man bara håller på och omorganiserar Integrations- och jämställdhetsdepartementet. Man plockar bort kompetens. Det fanns en utredning, Makt att forma samhället och sitt eget liv jämställdhetspolitiken mot nya mål. De här målen antogs sedermera av . Jag vill påminna ministern, om hon inte har ett eget exemplar, om att i den här utredningen påpekas det att det ur ett jämställdhetsperspektiv finns tungt vägande skäl som talar mot ett avdrag för hushållsnära tjänster. Jag tar det igen: Ur ett jämställdhetsperspektiv finns det tungt vägande skäl som talar mot ett avdrag för hushållsnära tjänster. Hur kan man påstå att det är en del av en jämställdhetspolitik? I andra länder runt om i avvecklar man nu vårdnadsbidrag och inför föräldraförsäkring. Kombinationen med den här politiken, där man nu också försvårar möjligheten för dem som är deltidsarbetslösa att stämpla, slår extra hårt mot kvinnor. Är det en del av den politik som inte ville nämna som tillhör ytterligare en del av jämställdhetspolitiken? I kommun ökar antalet deltidsarbetslösa kvinnor därför att vi har en borgerlig koalition som styrs av det tidigare jämställdhetspartiet . De har alltså rivit upp beslutet att ge alla rätt till heltid och i stället inför man deltider mellan och . Hur kan det öka jämställdheten? Hur kan det minska löneskillnaderna? Ni skriver: Genom att förstärka motiven att återgå till arbete motverkas osakliga löneskillnader. Jag frågar igen: Hur kan sänkt ersättning för arbetslösa kvinnor och män minska löneskillnaderna? 116 (): Jag har också en del ytterligare frågor efter att ha läst det här interpellationssvaret. Jag spinner vidare på de trådar som har tagit upp. I svaret står det att stora satsningar har gjorts. Det gäller inom Integrations- och jämställdhetsdepartementet. Jag tycker att man verkar ha svårt att använda sig av de båda begreppen . För att bedriva en bra och långsiktigt uthållig jämställdhetspolitik behöver man integrera det på alla områden jämställdhetsintegrering. Det tycker jag att man missat trots att det faktiskt till och med ingår i departementets namn. Man kan ju peka på att man har satsat just på departementet, men gör man saker inom de andra politikområdena som helt motverkar syftet med jämställdhetspolitiken, i alla fall som vi socialdemokrater ser det. Jag antar att den jämställdhetspolitik och de mål som vi jobbar efter nu och som är antagna i måste vara en ledstjärna även för jämställdhetsministern eftersom det inte finns några andra mål antagna. Ett sådant delmål är en jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Det står att kvinnor och män ska ta samma ansvar för hemarbetet och ha möjligheter att ge och få omsorg på lika villkor. Jag har svårt att se att det rimmar med förslaget till vårdnadsbidrag och avdrag för hushållsnära tjänster. Alla män och kvinnor i det svenska samhället har inte möjlighet att leva på vårdnadsbidraget och betala den typen av tjänster. Jag anser att jämställdhetsmålen måste vara möjliga att nå för alla i det svenska samhället. Ministern tar upp det omfattande handlingsprogrammet med åtgärder. Det finns många bra åtgärder. Det kan jag ställa upp på. Det tycker jag också. Det jag funderar över är att det här lästes upp här i kammaren i den förra regeringsförklaringen, och sedan har det här programmet kommit. Och har man fattat flera beslut som man vet drabbar de kvinnor som är våldsutsatta. De är i högre grad arbetslösa och långtidssjukskrivna. Den ekonomiska situationen för de våldsutsatta kvinnorna är ytterst svår och har blivit svårare . Det fanns också med i regeringsförklaringen , och det finns en utredning som pågår. Man försämrar som man säger att man tillsätter en utredning, men man behöver egentligen inte göra det eftersom man redan vet detta. har tagit fram rapporter, och det finns WHO-rapporter och så vidare. har varit känt för och är nog fortfarande känt för att vi relativt sett är ganska bra på jämställdhetsområdet. Jag undrar i vilken omfattning det kommer att synas under de två ordförandeskap som kommer att ha i och i EU 2009. Än har jag inte sett att man säger att man ska lyfta fram jämställdhetsfrågorna i det här arbetet. Det skulle vara intressant att få se hur man tänker förbereda de här frågorna och kanske göra nya inspel i det internationella perspektivet och Europaperspektivet. 117 (): Jag tror att det är väldigt viktigt att man ser strukturerna i den här debatten och inte avfärdar det här som ett individuellt problem. Då gör man det till den enskilda kvinnans problem att hon är förtryckt och diskriminerad. Det finns väldigt mycket forskning som visar att kön har betydelse ända sedan födseln, ända sedan föräldrarna tar reda på vilket kön det är antingen innan födseln eller efter födseln och väljer kläder utifrån det, rosa eller blå kläder. Bebisarna bemöts på olika sätt. När den lille pojken busar uppmuntras han. När den lilla flickan busar kan det bli åt andra hållet: Akta så du inte slår dig nu! Sedan fortsätter det här mer och mer tydligt när man växer upp. Ett exempel är i förskolan och skolan när den lille pojken drar flickan i håret eller, när hon kommer in i puberteten, tafsar på henne. Då får flickan lugnande besked från lärarinnan: Det är bara för att han tycker om dig. Det är hans sätt att visa det. Sedan kan man se, ju äldre man blir, hur de här strukturerna mer och mer biter sig fast. Då är det också så att de som avviker från på olika sätt straffas av omgivningen. Det gäller även pojkar som avviker från den traditionella mansrollen som på olika sätt mår dåligt av det. När det gäller våld mot kvinnor är inte det i första hand ett individuellt problem, utan det är ett strukturellt problem. Det är ju så att den farligaste platsen för en kvinna att vistas på är hennes eget hem, och det egna hemmet är faktiskt inte den farligaste platsen att vistas på för en man. Det är ett faktum att det är på det sättet. Det är den som kvinnan borde känna störst trygghet hos som ofta är den som utgör det största hotet mot henne. Det här måste man erkänna och inte bara se varje misshandelsfall för sig. Det är klart att även kvinnor misshandlar, och kvinnor misshandlar varandra. Men det går ändå inte att komma ifrån det gigantiska problem som det här är, och det gäller framför allt strukturer. Det sker ett massivt förtryck mot otaliga kvinnor runt om i . Det jag ser lite som en brist i jämställdhetspolitiken är att man i för hög grad ser det som ett individuellt problem och i för låg grad ser strukturerna och erkänner könsmaktsordningen. Det är en väldigt viktig orsak till att det ser ut som det gör. Det gäller övergrepp och våldtäkter mot kvinnor men även våld i nära relationer. När det gäller politiken allmänt tror jag att det handlar om att hjälpa kvinnor, till exempel alla deltidsarbetslösa kvinnor. Många deltidsarbetslösa kvinnor vill ingenting hellre än att ha ett heltidsarbete. Då tycker jag att man borde utöva mer press på arbetsgivarna att faktiskt ge dem det. Män har mycket lättare att få det , och det finns egentligen ingen anledning till att man inte ska ge kvinnor samma rättighet. När det gäller dem som ändå inte får heltidsjobb är det väldigt viktigt att se till så att de kan försörja sig. Jag ser det som en stor risk med den nya politiken att deltidsarbetslösa tvingas ut i heltidsarbetslöshet. Så fort det finns en annan kvinna som kan göra jobbet på deltid är risken att arbetsgivaren tar henne. Hon kanske har en man som kan försörja henne, men den kvinna som inte har det riskerar att tvingas säga upp sig från sitt arbete för att det blir mer lönsamt att vara arbetslös än att jobba. Jag tycker att man måste uppmuntra kvinnor att jobba så mycket som möjligt och så mycket som de vill. 118 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag skulle vilja börja med att tacka för den uppskattning som visats för handlingsprogrammet Mäns våld mot kvinnor. Jag tycker att det är bra att vi, även om vi tillhör olika block, också kan tala om när saker och ting visade sig vara rätt. Det är kul. har själv varit med i detta arbete och deltagit i ett antal hearings under framtagandet av denna handlingsplan. Frågan ställdes om valfrihet också är en jämställdhetsfråga och ingår i jämställdhetspolitiken, och jag skulle vilja säga: Ja, det är den. Tar man bort valfrihetsfrågan från jämställdhetsperspektivet har man också tagit på sig uppgiften att identifiera och definiera vad som är bäst för varje kvinna i vårt land.