prot · GV0930 · 2007-11-23 00:00:00 — Väl etablerade och fungerande organisationer med framgångsrika projekt borde också kunna erhålla finansiering från andra givare. Vi har satt upp riktlinjer för utfasning som slår fast att ingångna avtal ska fullföljas och att gjorda investeringar ska hanteras varsamt så att inte uthålligheten i projekt och program i största möjliga mån påverkas negativt. Inga projekt kommer att avslutas så som befarar. Dialog med lokala parter och andra givare för att hitta lämpliga övergångsmekanismer är också en viktig komponent i utfasningsarbetet. Vi är också angelägna om att i nära samarbete med de enskilda organisationer som är engagerade i föra en dialog om hur utfasningen ska ske och hur erfarenheter, resultat och etablerade nätverk på bästa sätt kan tas till vara. När ambassaden stängs övergår den till ett sektionskontor med ansvar för utfasningen av utvecklingssamarbetet. På så vis säkerställer vi kvaliteten i utfasningen och möjliggör fortsatt dialog med andra givare och med samarbetspartner under hela utfasningsperioden. 22 HANS (): Jag får börja med att tacka biståndsministern för svaret. Jag besökte , efter att den borgerliga regeringen presenterat sitt beslut att fasa ut det svenska bilaterala biståndet dit. Jag möttes av stor oro och osäkerhet samt av många frågor bland svenska biståndsarbetare och enskilda organisationer och, framför allt kanske, bland deras nicaraguanska samarbetspartner. Situationen när det gäller sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i är alarmerande. Det totala abortförbud som infördes bekräftades när parlamentet med stor majoritet godkände en ny brottsbalk. En kvinna som genomför en abort riskerar upp till i fängelse. En läkare som hjälper henne riskerar upp till . Tyvärr ser vi hur de värdekonservativa krafterna växer sig starkare, och de har inte bara aborträtten som måltavla. Framtiden ser inte ljus ut för sexualupplysning, preventivmedel och sexuella rättigheter i . beslut kommer vid sämsta möjliga tidpunkt, sade man till mig på en organisation som jobbar med mäns våld mot kvinnor. Det behövs väldigt tydliga motkrafter, både stater som är beredda att trycka på regeringen och enskilda organisationer som kan stödja de delar av det nicaraguanska samhället som slår vakt om jämställdhet, mänskliga rättigheter och kvinnors rätt till sin egen kropp. Det är starka åsikt att just ska vara en sådan stark motkraft. Att statsrådet nu meddelar att de enskilda organisationer som fått stöd via den svenska ambassaden inte ska räkna med fortsatt svenskt stöd förstärker bilden av ett som ärligt talat vänder ryggen. Oron är stor över att inget annat land kommer att vilja eller våga driva frågor om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter lika tydligt som gjort. Många jämställdhets- och SRHR-organisationer i delar inte statsrådets positiva bild , att det finns så många andra givare som är beredda att ta vid där nu avslutar. Det skulle vara intressant att höra vilka givare statsrådet syftar på. Vilka diskussioner har förts i givarkretsen när det gäller frågor om abort, SRHR-frågor och HBT-frågor när det handlar om att lämna över ansvaret till andra givare? Jag måste säga att jag blir oroad när statsrådet lyfter fram just EU som ett alternativ. När genomförde sitt totala abortförbud försökte få till ett gemensamt protestuttalande i unionen, men det stoppades av bland annat och . I frågor om abort, sexualupplysning, preventivmedel och sexuella rättigheter är det ju så att flera EU-länder ser på utvecklingen i som något positivt. Jag har därför mycket svårt att se att EU skulle vara en positiv kraft på de här områdena. Abortfrågan är ju inte det enda fråga där har haft en positiv roll i . , då de flesta givare valde att lämna och landet terroriserades av de USA-stödda contras, var på plats och gav stöd åt återuppbyggnad och demokratisering. Vår långa närvaro har gett oss en unik möjlighet att lyfta upp kontroversiella frågor om abort, sexuella rättigheter och så vidare. Statsrådet säger förstås att även fortsättningsvis kommer att lyfta de här frågorna. Det är väl närmast ett obligatoriskt uttalande från en biståndsminister, men alla förstår ju att om inte är närvarande kommer vi inte att ha samma möjligheter att följa utvecklingen. Vi kommer att bli betydligt mer ointressanta som samarbetspartner. Vad vi nu i verkligheten ser är att banden kapas och förtroendet bränns. För varför ska man lyssna på när vi är närvarande och vi har fasat ut vårt bistånd? 23 Statsrådet (): Låt mig börja med att säga att vi lämnar ju inte . Vi kommer att ha en regionambassad i som kommer att ha fortsatt bevakning och kontakter med regeringen i . Dessutom tror jag att den kommer att kunna vara ett gott stöd för de enskilda organisationer i som fortsatt kan påräkna svenskt moraliskt stöd. Svenska enskilda organisationer har fortsatt möjligheter att verka i landet, och jag uppmuntrar dem att göra det. 1,3 miljarder av biståndet går till enskilda organisationer. Här finns väldigt mycket kompetens och kunnande, inte minst på områdena jämställdhet, kvinnors rättigheter och sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Det finns också ett ökande engagemang kring HBT-frågor. Den anslagsposten finns kvar. Det arbetet är det viktigt att de enskilda organisationerna känner att de också har ett ansvar för. Vi har då vi genomför ett utfasningsstrategi för . Vi har redan samlats till ett intressentmöte på UD där vi just diskuterade de svåra frågor som tar upp. Självfallet är det så att när vi är närvarande med en ambassad och väljer att fokusera på länder där vi tror att vi har ännu större inflytande och där fattigdomen och behoven är minst lika stora, eller rent av större, får det konsekvenser. är ett av de länder som vi länge har haft en biståndsrelation till men där vi nu kommer att fortsätta att fördjupa vår relation och använda de ingångar vi har. Jag väljer att lägga en hel del förtroende i den här utfasningsstrategin på vad jag hoppas är en förmåga från att kunna påverka i EU. Jag medger, och håller helt med i analys om, att vi har en uppförsbacke. Men jag tror att om vi ska kunna vara trovärdiga och spela en större roll i att påverka EU:s utvecklingssamarbete även i centrala, fundamentala delar som handlar om SRHR-frågor kan vi knappast ha ett bättre exempel än , eller hur? Därför är det min avsikt att vi än mer ska kunna ha en delaktighet och ta ett ansvar för hur gentemot ser ut. Det blir en skyldighet när vi gör den här typen av egen utfasning bilateralt. Vad gäller den politiska rösten i fråga om utvecklingen i kommer vi ju fortsatt i rådsslutsatser inom EU, men naturligtvis också inom FN och dess olika multilaterala organ, att finnas kvar som aktörer i men tillsammans med andra. Jag hoppas att den här perioden med en bra utfasningsstrategi nu ska innebära att vi också kan uppmuntra andra givare. Det är den processen som är i gång. Det gäller andra, likasinnade, länder i men också till exempel kanadensare, som också förstår vad vi pratar om när vi tar upp de här svåra frågorna som handlar om sexualitet och kvinnors rättigheter. Vi tänker således alls inte att ge upp detta, men vi kommer att hitta andra forum. 24 HANS (): Jag tycker att statsrådet kommer med två tydliga besked, ett positivt och ett negativt, får man väl säga. Det positiva beskedet är att inga projekt kommer att avslutas . Det är ett besked som jag vet att många svenska biståndsarbetare och biståndsprojekt har väntat på. När jag var i besökte jag flera av de omfattande projekt som har, och det fanns en stor oro bland de svenska biståndsarbetarna men framför allt bland deras lokala samarbetspartner och de nicaraguaner som omfattas av de här projekten över vad framtiden kan innebära. Jag hoppas att det här, bland annat för Fonde Agro, som varit ett av de mest omfattande svenska projekten i , innebär att de nu får möjlighet att förlänga sin verksamhet och därmed också får möjlighet att genomföra sitt tredje steg i det viktiga arbetet med att minska fattigdom, ojämlikhet och miljöproblem bland kaffe- och mejeribönder i . Jag kan garantera statsrådet att vi kommer att följa utvecklingen och bevaka den för att se till att vi får en ansvarsfull utfasning. Men jag måste säga att vi också får ett negativt besked. Det gäller stödet till de enskilda organisationer som verkar i . Visst är det så att de kan få stöd via potten, som statsrådet talar om, på . Men många av de enskilda organisationer som är på plats i får ju stöd via den svenska ambassaden, och det stödet kommer att försvinna. I min interpellation lyfter jag fram ett exempel, , som driver ett enormt viktigt arbete när det gäller ursprungsbefolkningens rättigheter, när det gäller att stötta progressiva kristna grupper i landet som inte delar katolska kyrkans syn på abort och kvinnors rättigheter. Deras företrädare på plats i pratar själva om att de kommer att förlora av sitt stöd vid den här utfasningen. Det innebär ett hårt slag mot deras verksamhet, men framför allt innebär det ett oerhört hårt slag mot deras 17 samarbetspartner i , som riskerar att helt förlora stöd och resurser för att kunna bedriva sin verksamhet. Jag tycker att det är en tydlig skillnad mellan det vi hör från statsrådet och det vi hört tidigare när det gäller stödet till de enskilda organisationerna. Statsrådet har sagt att de enskilda organisationerna inte omfattas av landkoncentrationen. Vid presskonferensen sade statsrådet att framtidsutsikterna för enskilda organisationer som finansierar sin verksamhet via ambassader skulle vara goda. låter det väldigt annorlunda. får man i stället ett lycka till och hänvisas till andra givare. Men jag tror att statsrådet också vet att en liten svensk frivilligorganisation på plats i som är starkt beroende av stöd via den svenska ambassaden i kommer att ha små möjligheter att helt lägga om sin verksamhet, hitta på nya projekt och hitta nya möjligheter till finansiering från andra givare. Den möjligheten är för många svenska frivilligorganisationer väldigt liten. I verkligheten innebär det här att många svenska frivilligorganisationer på plats i kommer att få lägga ned sin verksamhet eller kraftigt dra ned på den. Och, som sagt, det kommer att vara de nicaraguanska samarbetsparterna som drabbas allra, allra värst. fick statsrådet ett brev från , ordförande i . Han bad statsrådet att agera för att regeringen säkerställer att folkrörelsebiståndet till viktigt demokrati- och MR-arbete, som finansieras via bilateralt bistånd, kan fortsätta i nya former i de fall en utfasning av det statliga bilaterala biståndet sker. Varför har inte statsrådet hörsammat den uppmaningen? Det har kommit så många påtryckningar från svenska enskilda organisationer. De har lyft fram olika exempel på hur skulle kunna fortsätta att stödja enskilda organisationer i de länder där man fasar ut. Det skulle vara möjligt om den politiska viljan fanns. 25 Statsrådet (): Om vi börjar övergripande med frågan om mänskliga rättigheter och demokrati och den roll som kan och bör spela i detta utvecklingssamarbete, kommer vi att återkomma till för att visa hur vi avser att jobba med frågan långsiktigt tillsammans. Jag har redan haft inledande möten där vi just diskuterat de enskilda organisationerna. Jag tror att även här är det bra att vi drar konsekvenser av en fokusering. De svenska enskilda organisationerna kan ju inte sprida sig hur brett som helt när de är partner till och Sida. Totalt sett kan man beräkna omsättningen för de svenska enskilda organisationerna i det svenska utvecklingssamarbetet till . Vad jag har sagt på pressträffar och annat är att anslaget till de enskilda organisationernas egen pott inte kommer att beröras av landfokuseringen. Men eftersom de enskilda organisationerna är underleverantörer, om jag får använda det uttrycket, i våra bilaterala samarbeten får en utfasning i naturligtvis betydelse för de svenska enskilda organisationerna som är verksamma där. De har då möjlighet att kompensera detta genom 9010-bidraget, som vi brukar kalla det för när vi debatterar, alltså potten på 1,3 miljarder. Då finns det också en möjlighet att stanna kvar om man vill men med pengar från ett annat konto. Då är frågan: Hur gör vi nu med de enskilda organisationerna i ? Det är ju egentligen dem som vi ska bry oss mest om, eller hur? Det viktiga är de som vi nu har ett ansvar för och engagemang i. Till exempel är en viktig aktör som verkar inom kyrkan. Kyrkorna är ofta världsvida. Och kyrkorna har inte minst i de frågor som handlar om kvinnors rättigheter extra viktig betydelse när det gäller att kunna påverka, förändra normer, förändra beteenden. Därför ska vi jobba mycket med de religiöst baserade organisationerna när vi vill göra förändringar och när vi vill diskutera även sådana saker som mänskliga rättigheter och demokrati. Eftersom och kyrkorna är världsvida är jag rätt övertygad om att de nu kommer att hjälpa oss att se till att en del av deras projekt som är finansierade via det bilaterala samarbetet kan tas över av andra som också är engagerade i dessa 17 samarbetspartner som just nämnde. Det är där vi har utfasningsstrategierna. Det är därför som vi fäster sådan vikt vid att engagera de enskilda organisationerna i de intressentmöten som vi har så att vi kan se till att vi sköter det här på bästa möjliga sätt. Det måste nämligen vara seriösa utfasningar som vi nu gör eftersom relationen inte avslutas. Den ska ju fortsätta. Vi ska vara trovärdiga också när det gäller de lite större projekten. Låt mig då ta upp Fonde Agro. Syftet med hela den satsningen var att öka inkomsterna för små till medelstora jordbrukare, att öka produktiviteten och se till att man kan förhandla fram bättre priser och villkor vid försäljningen av produkterna. har haft ett ansvar för detta program. Det var planerat att löpa , men de svenska avtalen går ut . Eftersom vi ska jobba med en långsiktig och seriös utfasningsstrategi kommer vi i det här exemplet självfallet att titta på om vi ska förlänga programmet ytterligare ett tag för att kunna se till att de här insatserna inte går förlorade. Det är det som jag menar med en seriös och ansvarsfull utfasningsstrategi. På de intressentmöten och annat som vi har haft har jag känt att här finns en förmåga att på ett bra sätt se till att vi dels hittar andra partner till våra nicaraguanska vänner och samarbetspartner, dels lämnar på ett seriöst och trovärdigt sätt. 26 HANS (): För att börja där statsrådet slutade just när det gäller Fonde Agro hoppas jag verkligen att statsrådet gör sitt yttersta för att Fonde Agro ska kunna fortsätta sitt arbete tiden ut. När vi diskuterar bistånd och utvecklingsarbete pratas det ofta om behovet av goda exempel, och jag tycker att Fonde Agros arbete i är ett sådant lysande exempel som vi skulle kunna lyfta fram och visa på ett positivt sätt hur man med ganska små resurser kan kombinera fattigdomsbekämpning, arbete med jämställdhet och omställningen till ett ekologiskt hållbart jordbruk. Jag ska inte stå här och diskutera vad som sagts och vad som inte sagts. Men jag ägnade åt att lyssna på den presskonferens som statsrådet pratade om och som hölls , och jag tycker ändå att det är en tydlig skillnad mellan vad som sades då och vad som sägs . Då pratade statsrådet om de goda möjligheterna för enskilda organisationer att fortsätta i de länder där valt att fasa ut. låter det på ett annat sätt. Det blir tydligt ju längre processen fortskrider att de enskilda organisationerna kommer att drabbas hårt. Jag vill avslutningsvis i den här debatten säga att vi från sida har varit väldigt kritiska till att biståndet till fasas ut och att regeringen nu bestämt sig för att stänga den svenska ambassaden. Vi tror att har goda möjligheter att även vara en stark och aktiv röst för demokrati, mänskliga rättigheter, jämställdhet och rättvisa i , men att det arbetet kommer att försvåras markant genom att ambassaden stängs, genom att det bilaterala arbetet nu fasas ut och genom att de enskilda organisationernas verksamhet de facto begränsas. Jag kan inte låta bli att se det här i ett större sammanhang, att det här inte bara handlar om en utfasning av ett enskilt utvecklingsarbete utan också om en utfasning av den självständiga svenska utrikespolitiken. Här tror jag att vi har all anledning att återkomma. 27 Statsrådet (): Jag vill fortsatt hävda att med från det svenska statsanslaget är det rätt att beteckna det som goda möjligheter för , som vi exempelvis har diskuterat, Forum Syd, och många andra att välja att stanna kvar men med en annan typ av finansiering. Det vore dumt av mig att säga att det är lika lätt som . Visst har man behov och nytta av att ha en ambassad i ryggen, självklart, för den hjälper ju inte till bara med att ordna möteslokaler utan också ibland när det behövs med stöd och hjälp till en regering. Men vi kommer att fortsatt ha den diplomatiska närvaron tack vare en regionambassad i . Det vi diskuterar är just konsekvenserna av den av beställda landfokuseringen som vi nu har genomfört. För att skapa ett mer effektivt och resultatorienterat utvecklingssamarbete försöker vi fokusera på ett färre antal länder där är aktivt bilateralt. Det får naturligtvis konsekvenser. Och jag tror mig veta efter det här meningsutbytet att om hade haft mitt ansvarsområde kanske han inte hade fasat ut utan valt något annat land utifrån andra parametrar. Jag har också tagit konsekvenser för att vi ska ha ett ökat fattigdomsfokus. Vi lämnar flera länder i . Vi drar ned engagemanget i medelinkomstländer. Vi ökar vårt engagemang i de allra fattigaste länderna i de fattigaste regionerna, och vi får ökat fokus på . Här finns också mycket för de enskilda organisationerna att göra. Här är demokratibrist och behovet av mänskliga rättigheter minst lika stort. Här kommer vi att ha stort behov och nytta av de svenska enskilda organisationerna också. Det är lite grann detta som är ansvaret och uppgiften när man ska göra en landfokusering. Man tvingas lämna en del. gör vi detta. Men avsikten är att nicaraguanerna ska känna att de fortfarande har goda vänner, inte bara i utan också i den svenska staten, efter denna ansvarsfulla utfasning och att samarbetet fortsätter. Jag tackar för debatten. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2007/08:148 om konsekvenser för kvinnor av kriser och katastrofer 28 Statsrådet (): har inkommit med en interpellation där hon ställer två frågor relaterade till konsekvenser för kvinnor av kriser och katastrofer. Den första frågan gäller om jag har för avsikt att ta något initiativ för att göra till ledande nation i återuppbyggnads- och räddningsarbeten. Den andra frågan handlar om möjligheten att arrangera en internationell konferens om katastrofer och räddningsarbeten ur kvinnors perspektiv och om jag avser att ta initiativ till en sådan konferens. Det finns anledning att instämma i mycket av det som nämner i interpellationen. Kvinnor, och barn, är oftast väldigt utsatta i kris- och katastrofsituationer, och katastrofer påverkar ofta män och kvinnor på olika sätt. Det är min övertygelse att vi särskilt måste värna de utsatta kvinnorna i dessa sammanhang. Det är också av största vikt att den akuta katastrofhjälpen och återuppbyggnadsinsatserna är utformade så att de når de mest behövande i praktiken ofta kvinnor. I sammanhanget är det glädjande att allt fler internationella biståndsorganisationer anpassar verksamheten till kvinnornas behov, och stöder en fortsatt utveckling i denna riktning genom vår nära dialog med dessa organisationer. På den första frågan om att göra till ett ledande land inom återuppbyggnads- och räddningsarbetet skulle jag vilja säga att vi redan ligger väldigt bra till vid en internationell jämförelse. Genom internationella avdelning deltar redan nu i de allra flesta större internationella räddnings- och tidiga återuppbyggnadsinsatser. I och med den utbyggnad av verksamhet som påbörjades har antalet internationella insatser ökat i antal. har redan en uttalad strategi att tydligare integrera genusperspektivet i sin verksamhet. har en uttalad målsättning att stärka kvinnors roll inom hela utvecklingssamarbetet. Jag är helt enig med om att kvinnors villkor i kriser och katastrofer måste förbättras. Det bästa sättet att nå detta mål menar jag är att fortsätta att arbeta aktivt med de organisationer som vi stöder samt i de processer där vi är verksamma. , och jag som svensk minister, har tillsammans med varit ordförande i partnerskapet Gender . Detta initiativ arbetar bland annat med kvinnors roll i postkonfliktländer och hur deras intressen tillvaratas i återuppbyggnaden efter en konflikt. Vårt ordförandeskap avslutades i samband med den årliga FN-debatten om säkerhetsrådets resolution om kvinnor, fred och säkerhet. anordnade ett seminarium för FN:s medlemmar, internationella enskilda organisationer och FN-organ i . Temat för seminariet var hur vi kan ta till vara kvinnors roll i återuppbygganden av länder som genomgått konflikt. Kvinnor är inte bara offer för konflikter utan även aktörer. Detta ansvar måste också axlas. Även om det svenska ordförandeskapet i Gender är avslutat kommer och inte minst att fortsätta att vara engagerat i frågor rörande kvinnors deltagande i konfliktförebyggande och fredsfrämjande insatser. Det är ett för regeringen prioriterat område. Utöver deltagande med svensk personal och expertis ska också bidra till verksamhet för att förebygga, dämpa och lösa konflikter och postkonflikter. Här är det angeläget att stärka kvinnors roll och deltagande i internationella fredsprocesser och insatser. Detta arbete bidrar till att genomföra 1325. Insatser för att stärka kvinnors deltagande, säkerhet och åtnjutande av de mänskliga rättigheterna är en integrerad del av regeringens arbete inom den freds- och säkerhetsfrämjande verksamheten. Vi, och inte minst jag i min roll som biståndsminister, kommer att fortsätta att stödja initiativ på detta område och delta med kunskap, expertis och finansiellt stöd till enskilda länder eller konferenser för att föra frågan framåt ytterligare. 29 (): Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. Det är ett svar som visar på ett stort engagemang för kvinnor i utsatta situationer. Det bådar gott , både för kvinnor i konfliktområden och för kvinnor och barn i områden som har drabbats av andra kriser som inte är utförda av mänsklig hand utan är katastrofer av typen jordskalv, torka, översvämningar, tsunamier eller så. För det är inte bara vid krigskonflikter utan också vid andra kriser och katastrofer som det är kvinnor och barn som drabbas hårdast. skriver i sin årliga rapport om världens kriser och katastrofer att i de flesta katastrofer drabbas kvinnor och barn hårdast. Kvinnor utsätts för exploatering och våld, skriver de. Beslut tas oftast utan att kvinnor tillfrågas, de berövas rätten till utbildning, hälsovård och näring och diskriminering av kvinnor gör att barnen blir ännu mer utsatta allt enligt . Det arbete regeringen har gjort och gör i partnerskapet Gender är värdefullt och oerhört viktigt. Jag tror att roll är betydelsefull där och att vi fortsätter att vara engagerade i detta. Men jag menar att har en unik möjlighet att förbättra situationen för kvinnor och barn också i kriser och katastrofer och att vi kan som ledande nation gå före i arbetet. Ett sätt är att arrangera en internationell konferens om räddningsarbete och bjuda in, lyssna och framför allt ta till vara erfarenheter från dem som är hårdast drabbade och att lära av detta. har en uttalad strategi att tydligt integrera genusperspektivet i sin verksamhet. De skriver själva på sin hemsida att eftersom kvinnor har olika ansvar och arbetsuppgifter, rättigheter och skyldigheter drabbas de olika i olika länder. Jag menar, fru talman, att kvinnor är en av nycklarna i återuppbyggnaden. Därför är det nödvändigt att i olika hjälpprogram ha med dem redan på planeringsstadiet. Det handlar om utbildning, hälsofrågor och möjligheter till arbete.