prot · GU09106 · 2007-05-14 00:00:00 — Ja, förhoppningsvis får vi fortsätta ett par mandatperioder, och då skapar vi ett par hundratusen arbeten per gång. Till slut är vi tillbaka på en arbetslöshetsnivå och sysselsättning som kan betraktas som full sysselsättning. Det är uppgiften. Man kan naturligtvis diskutera omfattningen av utanförskapet, men jag är förvånad över att Socialdemokraterna av alla partier inte ser kampen mot utanförskapet som sin grundläggande uppgift. Vi får i debatt efter debatt höra kraftfull kritik mot regeringen, men det ges knappast några egna alternativ. Om man ska ta diskussionen på allvar blir det ett närmast gigantiskt hål i den socialdemokratiska budgeten. Först och främst ska a-kassan naturligtvis återställas till . Det kostar 45 miljarder om man även ska uppfylla det gamla löftet om taket. Sedan ska man förändra a-kasseavgiften. Det kostar 10 miljarder. Därefter, antyds det, ska avdragsrätten för fackföreningsavgifterna återinföras. Det kostar 33 ½ miljard. Vidare ska trafikförsäkringsskatten försvinna och jobbavdraget utvidgas till alla pensionärer, att även gälla pensionsinkomster. Det är en explosion av löften som implicit ligger i det socialdemokratiska budskapet. Allt ska bli bättre, och ingenting kostar det. Det är emellertid inte så politiken fungerar. Politik handlar om att prioritera, om att gå till val på sådant som man är beredd att genomföra även när det blåser. Här har vi varit tydliga. Det ska löna sig att arbeta, det ska bli enklare att anställa, och det ska bli mer attraktivt att driva företag eftersom vi måste återupprätta full sysselsättning i . Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2006/07:485 om konjunkturpolitik 19 Finansminister (): frågar mig för det första vad skälet är till att jag har övergett principen om att alla ökade utgifter och sänkta skatter inte längre ska finansieras, för det andra vilken ekonomisk forskning och vilka forskare regeringen lutar sig emot när den i brinnande högkonjunktur bedriver en extremt expansiv finanspolitik. Låt mig börja med att säga att regeringen inte övergett principen om att reformer endast ska genomföras om det offentligfinansiella och ekonomiska läget så tillåter. Sparandet uppgår i genomsnitt till av bnp. Mot slutet av mandatperioden ligger överskottet på av bnp. Det är det största överskottet . Rensar man bort konjunktureffekterna uppgår det så kallade strukturella sparandet till av bnp . Det tycker jag är en ansvarsfull och väl avvägd politik. När det gäller andra fråga kan vi konstatera att resursutnyttjandet på arbetsmarknaden börjar bli något ansträngt. Problemet är dock inte överhängande, men det understryker på ett tydligt sätt vikten av att politiken fortsätter att vara inriktad på att få ut fler på arbetsmarknaden och förhindra att bristsituationer uppstår. Den inriktningen tror jag finner stöd bland såväl politiker som forskare. De reformer som regeringen har genomfört och aviserat i budget- och vårpropositionen väntas medföra att sysselsättningen varaktigt ökar med 70 000 personer eller . Svensk ekonomi fungerar alltså bättre och kan växa snabbare, och fler kan få arbete utan att priserna riskerar att ta fart. Regeringen är inte ensam om att göra bedömningen att förbättringarna är i denna storleksordning. Exempelvis gör en liknande bedömning av effekterna. har vi en av de lägsta inflationstakterna i och lägre styrräntor än de flesta jämförbara länder, till exempel , euroområdet och , detta trots en rekordhög tillväxt. Regeringens politik ska bidra till att svensk ekonomi fortsätter att utvecklas gynnsamt. 20 (): Tack, , för ett uppenbarligen felaktigt svar på min första fråga. Tack för ett uteblivet svar på min andra fråga. Min första fråga till var varför inte regeringen finansierar alla sina skattesänkningar. Regeringen har ju erkänt att den slopade förmögenhetsskatten finansieras bara till en tredjedel. Ändå står här och säger att man finansierar alltihop. Regeringen kan inte ha en uppfattning ena dagen och en annan uppfattning en annan dag. Jo, förresten, det kanske regeringen kan ha i varje fall nuvarande regering. Ni har inte finansierat den slopade förmögenhetsskatten fullt ut. Det har erkänt. Jag kan ta fram citat, från både och andra, som belägger att ni inte finansierar förmögenhetsskatteslopandet fullt ut. Men sedan säger att vi har ett stort offentligfinansiellt överskott i vår ekonomi, som gör att vi kan bränna av massor av skattesänkningar. borde kanske lära lite grann av det som hände i runt 20002001, då vi hade den senaste högkonjunkturen. Då fanns det ett antal borgerliga finansministrar i , och andra länder som sade: Oj, vi har ett finansiellt överskott! Vi sänker skatterna. Det ökar säkert jobben i oerhört stor utsträckning. Det var de länderna som sedan gick på knä och fick de största ekonomiska problemen åren efteråt. De sänkte skatterna och knäckte den offentligfinansiella ekonomin. De offentliga finanserna blev klart sämre. De hade inga muskler kvar när lågkonjunkturen kom, ingenting att möta den med. Det är en lektion som i varje fall det borgerliga lärde sig, tror jag, . Men det tycks inte ingå i kunskapsarsenal. Det är lite pinsamt att inte kan ta till sig denna enkla kunskap. Och det är lite pinsamt att han står här och förnekar det som sagts och säger att regeringen finansierar alla sina skattesänkningar, när regeringen uppenbarligen själv i sitt förslag om förmögenhetsskatten säger att det bara är en tredjedel som finansieras. Jag tar detta enda exempel; det finns många fler. Min andra fråga ställde jag mot bakgrund av att ofta hänvisar till den ekonomiska forskningen. får jag intrycket att egentligen inte vill vara finansminister utan ekonomisk expert, därför att det är mycket viktigare att vara ekonomisk expert än att vara finansminister. Den ekonomiska expertisen och den ekonomiska forskningen har svar på alla frågor. Han tycker att det är viktigt att hänvisa till ekonomiska forskare och forskningen som sådan. Jag har ställt frågan var i den ekonomiska forskningen och litteraturen och av vilka forskare det sägs att man ska ha den mest expansiva finanspolitiken när man har högkonjunktur. Jag har inte läst 20 poäng nationalekonomi, men det har väl gjort, kanske till och med 40 och ännu fler poäng. Grundläggande i alla nationalekonomiska studier är att man ska vara något återhållsam när det är högkonjunktur och ekonomin går på högvarv. gör precis tvärtom. Nej, inte regeringen gör tvärtom. Jag är inte säker på att gillar det regeringen gör, för som ekonom kanske borde inse att man inte ska bränna i väg skattesänkningar och vräka ut ännu mer pengar när ekonomin går på högvarv. Då får man till resultat precis det som och regeringen nu tvingas erkänna i vårbudgeten: ökad inflation, högre räntor och högre tryck på arbetsmarknaden. Risken är naturligtvis att det slår över i en försämrad ekonomi längre fram . Då står där utan de där resurserna som han redan har bränt på olika skattesänkningar. Jag tolkar det uteblivna svaret som att det inte finns någon ekonomisk forskning som vill åberopa till stöd för sin expansiva ekonomiska finanspolitik i dagens högkonjunktur. 21 (): Återigen kan man inte låta bli att reagera på interpellationssvaret. gäller det svaret till om konjunkturpolitiken. Finansministern lyfter fram resursutnyttjandet på arbetsmarknaden. Han säger att det börjar bli ansträngt och att vi måste få ut fler på arbetsmarknaden. Jag tycker att regeringens politik slutar att hänga ihop. Man drar ned på arbetsmarknadsutbildningen som många företag säger att de behöver anställa men har svårt att hitta någon som passar rent utbildningsmässigt. Dessutom har vi många arbetslösa som kanske är lite äldre och långtidsarbetslösa som har åsamkats arbetsskador i sitt forna jobb och har svårt att hitta ett arbete som passar dem som så att säga är lediga. Jag tycker att det känns lite knepigt när man pratar om konjunkturpolitiken och säger att det går väldigt bra just nu och så vidare, för stoppar man folk från att vidareutvecklas och vidareutbilda sig så att de passar för de nya jobb som finns. Jag tycker att det känns mycket märkligt, och jag hoppas att finansministern kan svara på hur man får det att gå ihop. Det är inte bara så, hoppas jag, att man vill ha ut folk i låglönejobb. Man vill nog också att företagen ska ha anställda som har en bra utbildning och en bra kompetens och som passar för vad som söks på arbetsmarknaden. 22 Finansminister (): Låt oss börja med att konstatera hur socialdemokrater har hanterat frågan om finansierade och ofinansierade utgiftsökningar och skattesänkningar. Inte minst i en diskussion med är det relevant, eftersom i sin roll som finansminister var med om att genomföra mycket omfattande ofinansierade skattesänkningar och ofinansierade utgiftsökningar. har presenterat siffror som har uppdaterats av och visar att det i runda tal handlade om i genomsnitt 30 miljarder i ofinansierade utgifter och skattesänkningar. Det handlade om kompensation för egenavgifter, avskaffad arvs- och gåvoskatt och en lång rad andra saker. Jag skulle naturligtvis i den här talarstolen kunna stå och läsa upp relevanta avsnitt ur de många budgetpropositioner som har lämnat till , där det här resonemanget finns med på många platser. Det finns till och med i några av de senare resonemang där man pratar om att man vill späda på efterfrågan, trots att resursutnyttjandet stiger, med argumentet att arbetslösheten annars riskerar att permanentas på en hög nivå. Det finns också resonemang om att man varaktigt måste höja sysselsättningsnivån och så vidare. Det grundläggande i en offentlig ekonomi det vet väl är att vi upprätthåller våra sparandemål, att vi ser till att vi har överskott i de offentliga finanserna och att vi driver en finanspolitik som bidrar till att vi stabiliserar ekonomin. Det gör regeringen. Vi har mycket högt ställda krav på ansvar när det gäller offentliga finanser. Det finns en eller två regeringar i som har större överskott i de offentliga finanserna än vad den nuvarande regeringen har. Det blir, som sagt, de största överskotten vi har att se fram emot om sparandeprognoserna håller i sig. När det gäller resursutnyttjandet är den avgörande frågan naturligtvis hur mycket vi kan lägga om politiken så att det lönar sig bättre att arbeta, så att det blir fler som vill vara på arbetsmarknaden, fler som aktivt söker arbeten, fler som är beredda att vara med och möta det stigande utbud av jobb som kommer när företagen efterfrågar personal. Här har vi olika syn. Den ska utvidgas nu när det är högkonjunktur. Då kan man möjligtvis tro att den ska dras ned när det är lågkonjunktur. Men så är det inte. I den socialdemokratiska världen ska alltid arbetsmarknadspolitiken utvidgas. När det är lågkonjunktur ska man bygga ut den, och när det är högkonjunktur ska man bygga ut den. Det blir naturligtvis en omöjlig politik. Det är också en sak som forskare, om jag får hänvisa till dem, har konstaterat. När människor går in i arbetsmarknadsutbildningar söker de färre jobb. Det är färre som är med och söker arbetena, och då försämras resursutnyttjandet. De utbildningar som arbetsmarknadspolitiken tillhandahåller har ofta visat sig inte vara ett bra sätt att möta flaskhalsar på arbetsmarknaden. De har snarare ofta varit ett sätt att omkvalificera sig för en ny kontantersättningsperiod än ett sätt att få ett nytt arbete. Det kan vi naturligtvis beklaga, och vi skulle kunna hoppas att vi nu kan göra om Ams. Men vi har en lång erfarenhet av arbetsmarknadspolitik i , och den är rätt tydligt sådan att det är effektivare och lönar sig bättre att arbeta, att det blir enklare att anställa och mer attraktivt att driva företag. Det är den samlade politiken för en högre sysselsättning som regeringen står för. Den ska naturligtvis drivas under en tydlig restriktion att vi ska ha ett högt offentligt sparande. Det är här som vår politik framträder i sin tydlighet. Vi prioriterar sysselsättningen, bland annat därför att det är viktigt att hålla ihop samhället, bland annat därför att det är så man bygger ett samhälle med små klyftor. Det är den entydiga inriktningen. Det ska löna sig bättre att arbeta. Det ska bli mer attraktivt att anställa. Det ska bli mer attraktivt att starta företag. Det är en politik som steg för steg tar oss tillbaka mot full sysselsättning. 23 (): Den nya borgerliga regeringen ärvde ett stort överskott i de offentliga finanserna av den tidigare socialdemokratiska regeringens ekonomiska politik. Det är riktigt. Det var naturligtvis en väldig fördel för den borgerliga regeringen att ta över en välskött svensk samhällsekonomi. Det var annorlunda 1994, när Socialdemokraterna tog över en ekonomi i kaos efter de borgerliga. var statsskulden av bruttonationalprodukten, och den här gången var den hälften. Då var det underskott i de offentliga finanserna, och var det överskott. Men det överskott i de offentliga finanserna som finns just nu under en god konjunktur är inte evigt, . Det kan man fördärva på kort sikt. Med lite mer energi och fortsatta skattesänkningar kan det här överskottet i de offentliga finanserna snart vara ett minne blott. När konjunkturen vänder står och den borgerliga regeringen där utan någon form av resurser, utan någon form av insatser för att stärka de arbetslösas möjligheter att få jobb, få sysselsättning och få utbildning, därför att man har använt pengarna till stora skattesänkningar för dem som egentligen inte behöver skattesänkningar, som redan har en god inkomst och en god förmögenhet. Man hade inte behövt vare sig slopa förmögenhetsskatten eller göra de här stora, kraftiga skattesänkningarna för dem med de allra högsta inkomsterna. Det där var en läxa som fick lära sig . De länder som då gjorde som och den moderatledda regeringen nu gör kom sämst ut ur konjunktursvackan. Det tycks inte och den nuvarande borgerliga regeringen bekymra sig om, att det där tricket är gjort en gång och har misslyckats. Ändå försöker man göra om tricket, och man vill uppenbarligen misslyckas en gång till. Socialdemokraterna lämnade över inte bara ett stort överskott i de offentliga finanserna utan också 300 000 fler människor i arbete, , jämfört med det vi tog över 1994 efter den dåvarande borgerliga regeringen. Det var 300 000 fler människor i arbete. Utan att vi hade sänkt standarden för förtidspensionärer, sjuka, arbetslösa och föräldralediga och utan att vi hade infört en särskild straffskatt för bilister lyckades vi få 300 000 fler människor i arbete jämfört med när vi tog över från de borgerliga . Ni ska åstadkomma ett par hundratusen jobb , säger ni. Men det är till priset av att ni föröder de offentliga finanserna tidigt, även under högkonjunkturen. Det finns ingenting kvar att möta med i ett senare läge. Det är generande, , som ofta hänvisar till den ekonomiska forskningen. Vilken typ av ekonomisk forskning säger att när det är högkonjunktur ska man driva den mest expansiva ekonomiska politiken? I vilken lärobok står det, ? Vilket nationalekonomiskt seminarium har varit på där de har lärt ut att man ska bränna på så mycket som möjligt i form av utgifter och skattesänkningar när det är högkonjunktur, att det är den bästa konjunkturpolitiken? Vad fick man för betyg på det ekonomiska seminariet, , där de kom fram till den slutsatsen? Det är generande att ha en regering som går in i en ekonomisk politik som är prövad i och som har misslyckats, men som dessutom jag vill upprepa det en gång till gör det till priset av det jag tycker är förödande, att de arbetslösa och de som har lägst inkomst i samhället ska tryckas ned än en gång ytterligare i botten och klyftorna ska bli ännu större. Vi socialdemokrater åstadkom 300 000 nya jobb utan att trycka ned de arbetslösa, sjuka och förtidspensionerade på det sätt som ni nu gör. 24 (): Finansministerns svar till mig var tydligt: Räkna inte med att få någon kompetensutveckling! Ta ett låglönejobb i stället! Jag vet många i min ålder, , som kanske inte har den högre utbildning som många i finansministerns ålder har fått och som blir arbetslösa till följd av en strukturförändring på arbetsmarknaden. Jag känner många som är i den situationen. Det handlar inte om att utvidga arbetsmarknadspolitiken utan om att se till att folk får den kompetens som behövs för de jobb som företagen söker . Jag tycker att det är en konstig inställning till hur människor ska klara sin försörjning. Ut och jobba! Ta vilket jobb som helst! Det kan vara bra i vissa lägen, men det känns mer stimulerande om man har ett jobb som man känner att man har fått en bra utbildning för och där man utvecklas. Det är då vi för framåt. Det är inte när man säger gå ut och ta vilket jobb som helst, utan det är att se till att folk får jobb som de har utbildning för och där man känner att det är tillfredsställande att jobba. Många äldre arbetslösa kände verkligen att de fick en utbildning, kom ut i arbetslivet och fick en ny chans när vi satsade på . Det är det som det handlar om. Det handlar inte om att gömma några personer i en statistik som man tycker är felaktig. 25 (): Du har gjort dig känd, , för att gilla siffror och statistik och forskning. Men man undrar lite vad som är bra med det du står för, när du ger gåvor till de rika och inte ger någonting till de fattiga. Era samlade skattesänkningar är historiska. minskar skatteintäkterna med , och det är på så sätt som ekonomin i den offentliga sektorn långsiktigt undergrävs. Det går ju an , när det är goda tider. Det går an när det är tillväxt i samhället, med den goda ekonomi som vi lade grunden för. Men hur gör ni när konjunkturen vänder, ? Regeringens politik, din politik som du står för, är ekonomiskt oansvarig att mitt under brinnande högkonjunktur genomföra en expansiv finanspolitik. Totalt uppgår ofinansierade skattesänkningar och utgiftsökningar i vårpropositionen till . Dessutom står du här och säger att det inte är bra att människor går i arbetsmarknadspolitiska utbildningar, att det är bättre att de är öppet arbetslösa för då ska de ta de där låglönejobben som du är ute efter att pressa fram. Du säger också att du inte ska göra något för de långtidsarbetslösa ungdomarna, som har ökat i antal från 2 300 till 10 000 bara under den korta tid som ni har regerat. säger att det inte är bra med arbetsmarknadspolitiska program. Det är fult med åtgärder, tycker ni. Det är bättre att folk är öppet arbetslösa, så att de inte tar tillfället i akt att förkovra sig medan de är arbetslösa. Jag vill ta ett exempel. Byggsoft i utbildar byggarbetare. De får faktiskt jobb efter sin utbildning. Byggsoft har varit mycket framgångsrikt. Även om du har läst i dina siffror att människor inte får jobb vet jag att människor som har gått på Byggsoft får jobb. Dessa människor behövs just . Det behövs golvläggare, kakelläggare, snickare och andra tjejer och killar i byggbranschen. får Byggsoft i , som är ett privat företag du gillar ju privata företag, inga uppdrag längre av vare sig komvux eller arbetsförmedlingen. Ni har minskat komvux med en tredjedel i hela landet, så där kan man inte lägga ut några uppdrag på Byggsoft längre. har arbetsförmedlingen plötsligt fått dra in på alla typer av åtgärder eftersom de åtgärder som ni nu har lagt fram inte är finansierade. Då måste arbetsförmedlingen dra ned på alla de åtgärder som de har . Jag tycker inte att detta är en bra politik. Man sätter tvärstopp för alla de utbildningar som behövs . Ni stoppar de arbetsmarknadspolitiska programmen bara för att ni tycker att det är fult att människor går i åtgärder. Ni tycker att det är bättre att de är öppet arbetslösa. För mig går detta inte ihop. Jag tycker att det är oansvarigt mot de människor som faktiskt vill göra en insats och använda sin tid som arbetslösa till att skaffa sig en utbildning. Ni hanterar dem oansvarigt. Det är oansvarigt både mot människorna och mot de offentliga finanserna, som inte kommer att gå ihop . Jag har också en direkt fråga. Det gäller den fördelningspolitiska analysen. Hur tror du att den kommer att se ut i budgetpropositionen 2008? Kommer ni alls att ha någon sådan analys, eller kommer ni att ta bort analysen om det visar sig att det blir ett så stort utfall för de allra rikaste? Hur tror du att den fördelningspolitiska analysen kommer att se ut? 26 Finansminister (): Låt oss börja med att konstatera att vi har stärkt det finansiella sparandet kraftigt för 20072008 jämfört med de prognoser som den gamla regeringen lämnade efter sig. Om man säger att vi har ärvt ett stort överskott ska man komma ihåg att vi därefter har förstärkt överskottet kraftigt. Det handlar om ett finansiellt sparande på i de tidigare prognoserna. ligger vi på om man mäter på samma sätt. Det är alltså en mycket kraftig förstärkning av det finansiella sparandet. Detta är en viktig politisk prioritering. Ska vi ha stabila offentliga finanser, stabil välfärd och bra villkor för produktion och företagande i måste vi kämpa för att klara av ett bra sparande. När jag hör med något av längtan i rösten säga att de stora överskotten ska bli ett minne blott under den borgerliga regeringen måste jag göra honom djupt besviken. När vi 2014 eller 2018 lämnar ifrån oss ansvaret kommer vi att kunna lämna ifrån oss lika stora överskott som vi fick ta över när vi gick in, eller förhoppningsvis ännu större. Man säger att den här regeringen blåser på så mycket som möjligt. Men när vi tittar på det socialdemokratiska alternativet ser vi att a-kassan ska höjas, a-kasseavgiften ska sänkas, avdragsrätten för fackföreningsavgifter ska återinföras, trafikförsäkringsskatten ska sänkas, jobbavdraget ska utvidgas till äldre och Amspolitiken ska utvidgas. Om man får tro det socialdemokratiska alternativet finns det utrymme för tiotals och tjugotals miljarder i ökade offentliga utgifter som direkt skulle stimulera konsumtionen. Det finns inga ekonomiska modeller där en kraftig utvidgning av Ams, en mycket kraftig höjning av arbetslöshetsförsäkringen och en ökning av den privata konsumtionen genom en utvidgning av jobbavdraget inte skulle leda till ett stigande resursutnyttjande och en väsentligt sämre sysselsättningsutveckling. Det är precis detta vi skulle få se. När det gäller synpunkter på Ams vill jag försvara den gamla socialdemokratiska regeringen. Det har funnits en tendens mot att man skalar ned prioriteringen av de arbetsmarknadspolitiska utbildningarna och i stället prioriterar anställningsstöd. Det är en erfarenhet av att de som deltar i åtgärderna söker ungefär hälften så många jobb ett par tre färre . Mycket talar för att sannolikheten för att man ska få behålla ett jobb inte förbättras särskilt mycket av att man deltar i till exempel ett kunskapslyft. Att i det här läget, i en stark konjunktur, bygga ut en arbetsmarknadspolitik är inget jag tror på. Man kan hamna i situationer med en svag efterfrågan, där olika typer av beredskapsarbeten eller utbildningar kan vara bra för att det är ett alternativ till att människor helt befinner sig i arbetslöshet. Men jag tror inte på att göra det i en högkonjunktur. Här ser vi att socialdemokratin och den borgerliga alliansen är två skilda läger. Socialdemokraterna vill förneka att vi har några samhällsproblem i . Trots att man misslyckades i valrörelsen vill man upprepa detta. Det finns inget utanförskap, säger man. Arbetslösheten är inte högre än den var , säger man, och vi har inte fler i förtidspension eller ett utanförskap som också har spridit sig till sjukförsäkringar som också har ett tydligt inslag av arbetsmarknadspolitik. I stället skäller man på oss. tar upp den öppna arbetslösheten. Den omfattar 38 000 färre än . Det är naturligtvis delvis ett resultat av den tidigare socialdemokratiska regeringen, delvis ett resultat av konjunkturen och delvis ett resultat av det vi gör. Vi är beredda att gå vidare och arbeta för att fler människor ska komma i arbete. Socialdemokraterna vill inte ompröva någonting utan fortsätta med utgifter och skattesänkningar i en högkonjunktur. Där har vi en grundläggande skillnad.