prot · GU0979 · 2007-03-21 00:00:00 — Hyresrätten kräver faktiskt en politisk vilja. Hyresrätten är inte med säkerhet, över konjunkturcykler, en fungerande upplåtelseform om man har en renodlad marknadsstyrning. 63 () replik: Vi är helt överens om att hyresrätten är en viktig upplåtelseform och så vidare. Men det som gäller alla upplåtelseformer, generellt sett, är att det i botten faktiskt måste grunda sig på att det finns en efterfrågan på just den upplåtelseformen. Jag förstår inte riktigt resonemanget, att hyresrätten skulle ha något slags eget liv när det gäller detta medan alla andra kan regleras efter efterfrågan. Sedan är det naturligtvis oerhört viktigt att man genomför de generella åtgärder som vi från majoritetens sida har föreslagit och som håller på att genomföras, så att man ändå får de här långsiktiga spelreglerna på byggmarknaden. Det är viktigt för att man över huvud taget ska kunna komma i gång med ett byggande som kan motsvara efterfrågan. Det hänger ihop. Man måste ju ta bort hindren också, så att efterfrågan kan tillfredsställas, om man säger så. 64 () replik: Jag tycker att jag då får bekräftat att det egentligen inte finns någon politisk vilja att försvara hyresrätten. Den kan liksom få överleva om den på något sätt gör det utan att det finns något politiskt ansvarstagande för den. Jag uppfattar det så. Vi har också hört säga mycket positivt om den kooperativa hyresrätten, den formen. Även där saknar jag, eftersom vi har motionerat om att borde ge regeringen i uppdrag att komma med just detta, förslag på hur man kan gynna den formen. Det behövs främjandeåtgärder för att få fart på nya saker, och det gäller även nya upplåtelseformer. Jag undrar om ni har några idéer från allianspartiernas eller sida om hur ni vill agera för att främja den kooperativa hyresrätten. Vi har också motionerat om ett ökat boinflytande, och som jag har förstått det är också väldigt positiva till att de boende får ett ökat inflytande. När ni nu har avstyrkt motioner på detta område, hur har ni då resonerat? Är ni positiva till ett ökat boinflytande eller inte? 65 () replik: Jag vill börja med att motsätta mig uttalandet att det saknas en politisk vilja att försvara hyresrätten. Vi har samma politiska vilja för alla upplåtelseformer. Vi tycker att hyresrätter, bostadsrätter, kooperativa hyresrätter och även ägarlägenheter har ett berättigande och försvarar politiskt alla dessa upplåtelseformer, dock ingen specifikt. Precis som många talare nu har sagt bygger det helt på enskilda människors val. När det gäller just den kooperativa hyresrätten är jag övertygad om att den lever på sina egna meriter. Det kommer fram exempel det finns ett bra sådant från som visats mycket i tv där man ger en skjuts åt just kooperativa hyresrätter, men de har också visat att det finns vissa svårigheter eller trösklar. Man måste ju vara kollektivt överens, så att säga. Det här är ett jättebra alternativ för dem som tycker att detta är ett bra sätt att bo ihop. Ägarlägenheter handlar mycket mer strikt om enskilt ägande och är naturligtvis ett bra alternativ för andra människor. Jag tycker att alla de här upplåtelseformerna har alla förutsättningar att leva på egna meriter. Jag tycker inte att det är lämpligt att vi som politiker ivrar för någon speciell upplåtelseform. De har som sagt sitt berättigande allihop. 66 (): Som tidigare aviserade kommer jag i mitt anförande att ta upp de avsnitt i betänkandet som handlar om kooperativ hyresrätt och ägarlägenheter. Jag vill redan här, herr talman, yrka bifall till reservationerna 2, 10, 16 och 17. Vi socialdemokrater anser att en bostad är en social rättighet, såsom har framförts här i debatten. Vi anser också att starka allmännyttiga och kooperativa företag är nödvändiga för att motverka segregation och för att hålla nere boendekostnaderna. Om vi har turen att leva ett långt liv, vilket jag hoppas att vi alla har, hinner mycket förändras . Många av oss byter bostad och arbete , och vi byter mellan olika upplåtelseformer. Någonstans att bo behöver vi dock alltid. Vi socialdemokrater vill värna hyresgästens möjlighet att påverka sin boendemiljö och sina boendekostnader. Hos de allra flesta hyresgäster finns också en klar vilja att engagera sig i sitt boende, oavsett hur man bor. När nu , , och har gått samman i en allians och bestämt sig för att ta bort stopplagen och därmed förenkla försäljningen av allmännyttans hus är väldigt många människor oroliga. Och det menar jag att de är. Jag får många samtal från människor som bor i allmännyttan och som känner sig osäkra: Vad kommer att hända? Vi socialdemokrater vill lyfta fram den kooperativa hyresrätten som ett boendealternativ. Det är en spekulationsfri boendeform som ger hyresgästerna ökade möjligheter att påverka sin boendemiljö och därmed också sina boendekostnader. Vi kan dock konstatera, precis som många andra har sagt här, att det finns en utbredd kunskapsbrist när det gäller kooperativ hyresrätt, och det är mycket olyckligt. Det har ju visat sig att när människor ställs inför det faktum att huset de bor i ska säljas eller ombildas så får de inte möjligheten att pröva den kooperativa hyresrätten som ett alternativ. har på många sätt försökt nå ut med information, men det finns fortfarande en kunskapsbrist. Den vill vi råda bot på. Vi vill att en kooperativ hyresgästförening som godkänts som allmännyttig ska ha rätt att göra en intresseanmälan vid en försäljning även om hyresgästerna ännu inte har hunnit bli medlemmar i föreningen. Vi anser också att det är mycket värdefullt att när en ombildning till kooperativ hyresrätt ska ske så ska minst två tredjedelar av hyresgästerna skriftligen samtycka till detta så att man vet att en tillräckligt stor andel av hyresgästerna är med på ombildningsplanerna. Den borgerliga majoriteten i utskottet har i betänkandet hänvisat till att frågan om kooperativ hyresrätt utreds. Det har jag full respekt för. har jag också fått höra att borgerliga representanter som , och tycker att kooperativ hyresrätt är en bra boendeform men ingenting mer om hur man vill stödja denna boendeform så att vi kan råda bot på den här kunskapsbristen. När det däremot gäller införande av ägarlägenheter, herr talman, har den borgerliga utskottsmajoriteten visat en klar viljeinriktning genom att i betänkandet skriva att detta är ett prioriterat arbete. Ska vi tolka det så att det är viktigare för borgerligheten att införa ägarlägenheter än att stödja kooperativ hyresrätt, som dessutom är en spekulationsfri boendeform? Ägarlägenheter är inget nytt påfund. De har diskuterats och utretts . Det är möjligt att behovet av denna boendeform då fanns eftersom lägenhetsinnehavarna i princip saknade allt vad besittningsskydd hette. Så är dock inte fallet . De skäl som anges för införande av ägarlägenheter är av varierad art. Ett av skälen är, och då vill jag citera ur en motion från en moderat ledamot: av en ägarlägenhet får ett ökat självbestämmande då inget tillstånd behövs för att hyra ut lägenheten. På så sätt kan antalet bostäder till uthyrning öka och fler bostadssökande ges en möjlighet att komma in på bostadsmarknaden. Men hur blir det då med besittningsskyddet för de människor som ska hyra de här ägarlägenheterna? Ett annat skäl som anges är att människor vill äga sin bostad och att det känns tryggare när man själv står för hela finansieringen. Men det går, mina vänner, att ordna finansieringsfrågan på motsvarande sätt i en bostadsrättsförening. Det är en fråga för medlemmarna i föreningen. Där kan man på demokratisk väg besluta om upplåningen av det kapital som behövs ska ske genom föreningen, genom de enskilda medlemmarna eller bådeoch. Det behövs alltså ingen ny upplåtelseform för att lösa detta. Bestämmelserna i bostadsrättslagen bygger på tanken att den som köper en bostad också ska bo i den och att de boende genom samverkan och demokratiska beslut ska förvalta sin fastighet och ordna med sina boendeförhållanden. Det tycker vi är en bra form. Bryts denna tanke mellan den som bor i lägenheten och den som äger den öppnas det för att lägenheterna kommer att användas som rena hyresobjekt och enbart bli inkomstkällor för dem som äger dem. Därmed ökar risken att detta blir en ny form av kapitalplaceringsobjekt och att husen i stor utsträckning blir hyreshus dock i en helt annan form än den vi önskar, nämligen med ett stort antal icke professionella hyresvärdar som tyvärr alltför ofta brister i kunskap när det gäller reparationer och hyressättning. Jag frågade redan tidigare hur det blir med besittningsskyddet. Det låter ju bra när man som skäl för att införa ägarlägenheter anger att det är för att öka integrationen, men jag tycker inte att det duger att säga så. Jag skulle vilja att ni här i kammaren förklarar hur integrationen kommer att öka genom att man gör förändringar i de kontrakt som skrivs på bostadsmarknaden. Förklara hur människor som tvingas och lockas till att köpa en lägenhet i ett nedslitet bostadsområde blir mer integrerade! Det finns redan exempel på att det inte fungerar på det viset. Det handlar, herr talman, om så mycket mer: människors delaktighet i samhället i stort, trygghet, bra utbildningsmöjligheter, arbete och tilltro till varandra och så någonstans att bo till en rimlig kostnad. Vi socialdemokrater ser en allvarlig risk för att ägarlägenheter kommer att innebära ökade orättvisor på bostadsmarknaden. Vi socialdemokrater vill fortsätta att utveckla hyresrätten, bostadsrätten och den kooperativa hyresrätten och anser inte att det behövs någon ytterligare ägarform i alla fall inte en ägarform som inte har fler fördelar än bostadsrätten, men som öppnar för mer bostadsspekulation och segregation. Med det, herr talman, yrkar jag alltså bifall till reservationerna 2, 10, 16 och 17. 67 () replik: hade en fråga som kräver ett svar från vår sida. Det gäller skrivningen om att vi är glada för att man prioriterar arbetet med ägarlägenheter. Det handlar inte om samma sak. kan man ju faktiskt välja kooperativ hyresrätt. Det finns ett lagutrymme för det. Vad vi är glada för och tycker är bra är ju att man nu även prioriterar att skapa ett lagutrymme för ägarlägenheter. Jag tror också, precis som jag sa förut, att båda dessa upplåtelseformer kommer att leva på egna meriter. Vi prioriterar alltså inte den ena framför den andra. De besluten är inte alls på samma nivå. Vad vi däremot hoppas på är att båda två blir upplåtelseformer som människor kan välja mellan. Jag har ställt frågan om ägarlägenheter förut och fått svaret att sådana inte behövs. Man har från sida bestämt att människor i ska få välja mellan att bo i ägda småhus det går bra och man får även bo i hyresrätt, bostadsrätt och kooperativ hyresrätt. Sedan behövs det inget mer. Den typen av resonemang kan varken jag, eller något annat alliansparti på något sätt ställa upp på. Det är nämligen inte politiker som ska bestämma detta. Hur stort intresset blir för ägarlägenheter är inte ett politiskt beslut utan beror ju på hur många som väljer den typen sedan. Vi hade ju ett exempel här förut på att människor trots allt kan efterfråga en sådan boendeform. 68 () replik: Tack för svaret och informationen om kooperativ hyresrätt. Jag tycker fortfarande att det är konstigt att man i betänkandet så tydligt skriver att ingen boendeform ska vara prioriterad, och bara skriver det under avsnittet Kooperativ hyresrätt, när vi efterfrågar hur man skulle kunna öka informationen och stödet till människor som står inför ombildningsplaner. Det står inte på något annat ställe i utskottets ställningstagande. Jag har här i kammaren hört att alla borgerliga partier vill värna hyresrätten, och jag tycker att kooperativ hyresrätt är en väldigt bra form. Där kan man med en väldigt låg insats bo och även påverka sin boendemiljö och sina boendekostnader. hänvisade till ett kooperativt hus i . Jag tror inte att man måste bo i ett kollektiv bara för att man bor i en kooperativ hyresrätt, men jag kanske har fel. I så fall har jag förstått alltihop helt galet, och du kanske kan rätta mig i så fall. När det gäller ägarlägenheterna anser vi alltså att det inte finns något behov av en sådan upplåtelseform, och det är utifrån samma skäl som den borgerliga alliansen anger som skäl för att införa ägarlägenheter. Vi hörde en annan företrädare för den borgerliga alliansen säga att ägarlägenheter är så bra, för då kan äldre människor flytta till en sådan från sina villor och klara av den kostnaden. Men det är inte så att man bara köper en lägenhet; det måste finnas någon som ansvarar för skalet. 69 () replik: När det gäller huset i har jag inte sagt att de bodde kollektivt. Jag trodde bara att det var ett kollektivt ägande av huset i form av en kollektiv hyresrättsförening. Jag har ingen annan uppfattning om det. När det gäller farhågorna kring ägarlägenheter, om att de ska hyras ut och så vidare, behöver vi inte gå så långt. Det är längre från , men hemma på behöver man inte gå så hemskt långt för att besöka vårt grannland . Där är ägarlägenheter en mycket vanlig företeelse, och jag har inte fått någon uppfattning om att det är ett problem. Ägarlägenheterna fungerar som ett bra tillskott på hyresmarknaden till exempel i . Jag tror alltså att vi ibland måste höja blicken lite grann och se att det internationellt det är det ju nästan när det handlar om faktiskt fungerar bra. Det är inte bara våra system som fungerar. Vi är ganska unika med vår mängd hyresrätter. Vad gäller prioriteringen av boendeformer vill jag upprepa att vi inte tycker att någon boendeform ska ha något slags politisk prioritering. Däremot vill vi skapa förutsättningar för alla boendeformer så att man kan välja. Det är det som är grundtesen. Man kanske kan tolka betänkandet som att det finns olika prioriteringsgrader. Så är det inte, utan frågan om ägarlägenheter prioriteras från den utgångspunkten att det inte ens går att välja ägarlägenheter . 70 () replik: Tack för förklaringen. Det är ändå lite märkligt att man i ett utskottsbetänkande så tydligt anger att den kooperativa hyresrätten inte ska vara prioriterad på något sätt. Det handlade ju inte om att den skulle vara prioriterad på så sätt att alla hyreslägenheter skulle bli kooperativa hyresrätter när ni säljer ut allmännyttan. Det handlade om att människor ska få kunskap om vad det innebär. Vi som sitter och står här lever med detta och läser och grottar i papperen. Men när människor ute i samhället ställs inför det faktum att deras hus ska säljas kanske de aldrig ens har hört talas om kooperativ hyresrätt! Det är ju en jättebra form för att kunna behålla hyresrätten också . Det trodde jag att vi var överens om att göra, åtminstone efter den debatt jag har lyssnat till . 71 (): Efter att ha hört vänsterkartellens företrädare i den här och föregående debatt förstår jag varför det har hänt så lite i före valet . Det måste vara svårt att möta 2000-talets problem med i bästa fall 1900-talets politik. Jag vet inte om det är någonting som kännetecknar just socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister i civilutskottet, men man kan ju tro det. Jag kanske uppfattas som naiv, men jag tror i alla fall att det är lättare att agera som politiker om man utgår från en hyfsat riktig verklighetsbeskrivning. Jag tror också att det är lättare att analysera olika samhällsproblem när man faktiskt utgår från att det är , att det går bra för ekonomi och att vi fortfarande, socialdemokratiskt maktinnehav, har ett gigantiskt, ackumulerat, utanförskapsproblem. Antagligen är det så att ju mer pressad vänsterkartellen upplever sig vara, desto mer faller man tillbaka i gammal unken retorik och gamla förslag. Det kan möjligen vara så illa att svårigheten att anpassa sig till verkligheten blir i det närmaste förlamande. Det är egentligen inte min sak att spekulera i sådana saker, och dessutom är nog avsaknaden av politik, både före valet och , i första hand ett problem för socialdemokratin och vänsterkartellen. Även jag ska säga något om hyresrättens ställning. Debatten har ju kommit att handla väldigt mycket om den. Hyresrätten bör även vara en livskraftig och betydelsefull upplåtelseform om människor vill det. Det finns ingen anledning att tro att det inte skulle vara så . Det är också viktigt att inte sätta olika upplåtelseformer mot varandra. Värderingen av vad som är bra eller dåligt måste vara upp till människor i de enskilda fallen. har ambitionen att utveckla hyresboendet och hyresrätten. Här kan särskilt framhållas att hyresrätten har en central roll på en fungerande och flexibel arbetsmarknad. Den stora skiljelinjen mellan den nya riksdagsmajoritetens och Socialdemokraternas politik är att det inte är vi som gör någon värdering av vad som är önskvärt i det enskilda fallet. Om människor vill bo i hyreslägenheter ska de få göra det. Om människor vill bo i ägarlägenheter, när den möjligheten öppnas, ska de kunna välja det alternativet. Socialdemokraterna har i ett särskilt yttrande motsatt sig boendeformen ägarlägenhet, något som finns i många andra länder. Här har man tillgripit nödargumentet att det är mer demokratiskt om människor agerar i grupp genom en bostadsrättsförening än om en familj själv bestämmer sig för att man vill köpa en specifik lägenhet. Det skulle alltså inte vara lika demokratiskt. Det begreppet urholkas väldigt lätt när man använder det på det sättet. Man kan tro att Socialdemokraternas, och strategi har varit att måla upp värsta tänkbara scenario av vad som kommer att hända, med en ny och bättre bostadspolitik, kanske att vi ska börja förklara att en kraftigt överdriven och känslomässigt uppmålad bild inte stämmer i det ena och inte heller i det andra fallet. Nej, påståendena om olika konsekvenser är i första hand Socialdemokraternas, och problem med den egna verklighetsbeskrivningen. Jag yrkar bifall till förslagen i utskottets betänkande, vilket innebär att samtliga motionsyrkanden ska avslås. 72 () replik: Jag skulle vilja ställa en fråga till . har vid ett flertal tillfällen pratat om att ägarlägenheter skulle kunna öka integrationen väldigt mycket och att många människor som bor i miljonprogrammen, till exempel utanför , gärna vill köpa sin lägenhet men att de nu inte kan få göra det. Jag skulle vilja höra berätta lite grann för mig hur integrationen skulle öka i och med att det bildas ägarlägenheter. 73 () replik: Frågan skulle egentligen ställas till dem som ser möjligheten. Jag tror att vi är ganska överens om att vi är för mångfald i väldigt många olika sammanhang. Men det verkar som om vi har olika uppfattning när det gäller bostadspolitiken. Här är vi för mångfald i en mycket större omfattning än ni är. Ägarlägenheter är en möjlighet till boende bland många andra. Vilka bevekelsegrunderna blir i det enskilda fallet om man skulle välja en sådan boendeform kan ju variera väldigt mycket. har tidigare argumenterat väldigt starkt för kooperativ hyresrätt. Det må vara hennes uppfattning. Men det finns många andra som säkert skulle argumentera väldigt starkt för ägarlägenheter. Om vi ska hänföra oss till någonting som ligger långt tillbaka i tiden gjorde LO en utredning om vad som är bra boendemiljöer. Man kom fram till att det är bättre om människor på olika sätt kan påverka sin närmiljö. finns det olika möjligheter till det. I har man prövat självförvaltning. Men det mötte problem skattemässigt. Att kunna äga sin egen lägenhet tror jag är ett alternativ för väldigt många. Kan man öka mångfalden och tillgodose människors behov, vilket vi tror att vi kan göra i någon omfattning, är det väl ganska självklart att integrationen också kan öka. Det finns väldigt många människor vars behov vi inte har kunnat tillgodose; det är i första hand inte vi utan det är ni. De har varken arbete eller ett rimligt boende. 74 () replik: Jag förmodar att har läst senaste numret av . Där finns ett reportage. Bofast har varit ute på en rundvandring i området och ställt frågan hur många det var som skulle vilja köpa sin hyresrätt där. Jag tänker berätta lite om svaren. Några svarar att de skulle vilja det, men de har inga ekonomiska möjligheter. Jag vill köpa min lägenhet, men det skulle vara omöjligt för mig att få lån, säger en medelålders man som inte vill uppge sitt namn. En bit från torget möter vi som pekar upp mot sitt lägenhetsfönster i ett av allmännyttans hus strax intill och säger: Nej, jag vill inte köpa min lägenhet. Hur skulle jag ha råd att köpa den med min ekonomi? Jag är pensionär och skulle inte få något lån. Sådana svar finns det flera av i den här artikeln. Det är många människor som absolut inte vill köpa sin lägenhet. Det passar dem bättre att bo i en hyresrätt med den service de har. De kan inte få lån, de är pensionärer. Hur har ni tänkt öka möjligheten för dessa människor att kunna köpa sina lägenheter när hyresrätterna säljs ut? 75 () replik: Som jag antydde redan i första repliken hänger den här politiken ihop med hela den politik som också gick till val på, nämligen att minska utanförskapet, att människor ska få ett arbete. En ganska viktig grund för att få en bostad , alldeles oavsett om man ska köpa den i någon form eller om man ska hyra en lägenhet, är nog att man har betalningsförmåga. Alla de människor som inte har arbete har naturligtvis bristande betalningsförmåga. Det hänger ihop på det viset. Vi är övertygade om att flera människor kommer att komma i arbete med vår politik. Då kommer man också att ha större valmöjligheter när det gäller bostad. Det är ganska naturligt. Det arv som finns kvar och det är det som förstör mycket är miljonprogrammet. Det är ingen som kan tycka att det var ett lyckat projekt. Då skulle det goda samhället planeras fram med utgångspunkt från en fiktiv normalfamilj. Det är därför som det till exempel finns så många treor i miljonprogrammets bostadsområden. Det var resultatet av den förra bostadspolitiken, nämligen att styra, planera och räkna ut i detalj något som kanske inte ens stämmer med verkligheten. Vi vill utgå från verkligheten, och vi vill skapa flera alternativ. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 10 § Hälso- och sjukvårdsfrågor Föredrogs socialutskottets betänkande 2006/07:SoU8 Hälso- och sjukvårdsfrågor (framst. 2006/07:RRS7). 76 (): Kammaren har att debattera socialutskottets betänkande SoU8 angående hälso- och sjukvårdsfrågor. I betänkandet behandlas styrelses framställning angående och de nationella kvalitetsregistren. Utöver detta behandlas också ungefär 220 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden och 2 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . Utskottet ställer sig i betänkandet bakom framställning och föreslår ett tillkännagivande som innebär att regeringen bör ta initiativ till en översyn av roll och ansvar och även att man ska titta på frågorna om de nationella kvalitetsregistren. Vidare vill utskottet att man ska utreda förutsättningarna för fortsatt statligt stöd till dessa register och att regeringen bör klargöra ansvar och befogenheter att följa och utveckla vården på nationell nivå. I betänkandet avstyrks samtliga motioner, och i betänkandet finns också 40 reservationer och 5 särskilda yrkanden. Med detta överlämnar jag betänkandet till kammaren för debatt. 77 (): Jag tänker tala om att vi behöver ett större nationellt ansvar för svensk sjukvård. Vi har en decentraliserad organisation med sjukvårdshuvudmän som har ett mycket stort ansvar för sjukvården, men det betyder inte att den nationella nivån kan abdikera. Vi behöver också från riksdag och regering säkerställa vissa grundläggande principer och förutsättningar för sjukvården för att kunna garantera alla medborgare en god och likvärdig vård. För oss socialdemokrater är det oerhört viktigt att vi har en solidarisk finansiering av sjukvården, att vi gemensamt betalar och att vi får den vård vi behöver utifrån behov. När man bekänner sig till en sådan uppfattning om finansieringen hamnar man också i en situation där det alltid kommer att krävas prioriteringar av vad man ska satsa på inom sjukvården.