prot · GV0947 · 2007-12-19 00:00:00 — Dessutom tror jag att det var ett viktigt beslut vi fattade här, när vi diskuterade just förändringarna i , om att man kunde villkora detaljplaner. I och med att man kan villkora detaljplaner vet exploatören att det finns ett ekonomiskt värde i marken som är garanterat när man har utfört arbete för att åtgärda den förorenade marken. En annan viktig sak som är strikt kopplad till detta är att vi nu satsar på den enskilde individen i stället för att ha produktionsstöd. Det kan man koppla ihop med Statens bostadsnämnds område. Det är både det som infördes med hyresgarantier och det som kommer från med förvärvsgarantier. Det finns en invändning i en reservation från Socialdemokraterna att systemet skulle medföra risk att man hamnar i ekonomiskt dilemma. Det är naturligtvis inte alls avsikten. Det står tydligt i betänkandet från utskottsmajoriteten att sedvanlig kreditprövning gäller. En sådan här förvärvsgaranti ges inte till människor som inte anses ha betalningsförmåga. Precis som det har sagts här tidigare är det andra hinder man vill ta bort med förvärvsgarantin. Man kanske inte har en bra kredithistoria eller bara tillfälligt arbete. är det ganska vanligt att man går från det ena projektarbetet till det andra. Begreppet fast anställning har kanske fått en helt annan betydelse . Det är det problemet som förvärvsgarantin ska lösa. Dessutom är det en långsiktig garanti man kan få, så den risken finns inte inbyggd. Jag tycker att reservationen i princip är tillgodosedd i hela systemet. Systemet med hyresgarantier går via kommunerna och är redan i gång. Det har samma syfte, fast mot hyresbostäder i stället. När det gäller nya anslag känns det som ett sus av det förgångna när Socialdemokraterna föreslår ytterligare ett investeringsstöd. gäller det miljövänliga, billiga bostäder. Det låter mycket bra, både billiga och miljövänliga. Vi har nog ingen motstående åsikt; det är en bra målsättning i sig. Men att försöka lösa dagens problem genom att ta fram de gamla medicinerna tror vi från alliansens sida inte är någon som helst bra väg att gå. Vi måste vara medvetna om att vi har facit på den typen av politik där man har använt investeringsstöd och investeringsstimulans. Precis som uttryckte förut har det också visat sig vara mycket kostnadsdrivande. Däremot har vi andra saker som måste lösas. Det är plan- och bygglagsfrågor. Det är konkurrensfrågor; det gäller både inhemsk och utländsk konkurrens och kanske framför allt frågan om arbetskraftsbristen. Den tror jag kan bli den stora stötestenen för bostadsbyggandet i . I sådana här sammanhang talas det mycket om neutralitet mellan olika upplåtelseformer och möjlighet att välja och så vidare. Det är en fråga som alla är medvetna om. Regeringen har en mycket seriös behandling av just den problematiken. Jag tror inte att någon här är riktigt färdig med den frågan, och jag vet inte om vi någonsin blir färdiga, men det är naturligtvis en väldig strävan mot att få neutralitet mellan upplåtelseformerna. 20 () replik: Det var jätteskönt att höra att regeringen för seriösa diskussioner, . Tack för det! Det lugnar oss mycket. Problemet är att det inte byggs något . Med den gamla politik som ni har gett er i väg från byggdes mer än 120 000 bostäder under förra mandatperioden. Jag får inte riktigt ihop ert resonemang. Bidrag är fult, avdrag är fint. Det var neutralitetsfrågorna som jag ville resonera med om. Kan förklara för mig vad som var så dåligt med räntebidraget om man nöjer sig med att jämföra rakt av med villaägarnas ränteavdrag? Det var lite det jag tog upp i mitt anförande tidigare. Hur förklarar jag för mina grannar rättvisan i att de får en 25-procentig höjning av boendekostnaderna som de båda nyproducerade villorna på samma gata erhåller samhällsstöd? Är det inte så, , vi ska se den subvention som ligger i skattesystemet och som kommer villaägarna till del i form av ränteavdragsmöjligheten? Uppstår inte en orättvisa mellan de olika upplåtelseformerna bara i detta exempel? Vi lyssnade båda två till företrädare som var på civilutskottets senaste sammanträde och också tog upp denna fråga men då naturligtvis riktade in sig på orättvisan i denna jämförelse för hyresrätten. Jag skulle vilja höra dig, , reda ut detta lite bättre och om möjligt tala om för mig vad det är för diskussioner som pågår i för att uppnå en bättre neutralitet mellan de olika upplåtelseformerna. 21 () replik: Det var kanske självklart att det förs seriösa diskussioner i dessa viktiga frågor. Att det byggs mer eller mindre olika år kan man också ha en diskussion om. Jag har nog den uppfattningen att så fort man gör en så pass radikal förändring och har en ny inriktning blir det av naturliga skäl också en svacka. Det är en del av problematiken. Men det viktiga i detta läge är att vi jobbar långsiktigt. Det gamla sättet att stimulera fungerade inte. är den klara inriktningen att vi ska ha långsiktiga regler. Då måste man hålla fast vid det och inte gå tillbaka. Det behövs naturligtvis många korrigeringar på vägen. Det vore förmätet att tro när man lägger om systemet att man har alla sanningar direkt. Då är denna neutralitetsdiskussion mycket viktig. Som var inne på kan vi naturligtvis föra den tillsammans. Det har säkert mycket med skattesystemen att göra, och det måste man gå in och titta på. Framtiden får utvisa vad det ger. Strävan att nå neutraliteten har vi gemensamt. Till syvende och sist är det bostadskonsumentens val som är det viktiga, och ska förutsättningarna för att välja olika upplåtelseformer vara någorlunda likartade. 22 () replik: Kan då lova mig att det kommer att byggas fler än 120 000 bostäder i vårt land? Ingen av de borgerliga ledamöterna som har varit uppe i talarstolen har berört problemet, som jag ändå tror att vi är överens om, med hela det bostadsbestånd som till stora delar byggdes och som vi ibland lite slarvigt kallar miljonprogramsområden. Ligger det inte något i vårt resonemang om att vi måste skapa fler attraktiva bostadsområden? Vi klarar inte av att täcka behovet enbart genom nyproduktion. Även om det är en viktig del att vi producerar nya bostäder är det väl ändå så att vi måste ta till vara det befintliga bestånd vi har. Vi är väl överens om att det är där vi huvudsakligen kan försörja svenska folket med bostäder framöver. Är det inte så att vi på något sätt måste se till att vi klarar energiomställningen och lever upp till klimatmålen och att här är en stor del av denna byggnation en viktig pusselbit? Hur ska marknaden ta ansvaret för att vi kommer ned i utsläppsnivåer och att människor ska kunna leva och må bra i sina hus? Det är anmärkningsvärt att ingen har kommenterat vare sig behovet av energiomställning eller behovet av att ta hand om det befintliga beståndet och se till att vi skapar fler attraktiva bostäder. Men min viktigaste fråga, , är återigen: Kan du lova mig att er politik kommer att se till att det byggs fler än 120 000 bostäder, som var resultatet av den politik som vi förde som vi hade majoriteten? 23 () replik: Det vore förmätet av mig att stå och lova att det ska byggas så. Vad allianspolitiken går ut på är att skapa förutsättningar för att bygga så många bostäder som det finns efterfrågan på. Det är hela målsättningen. Om det sedan är 120 000, 130 000 eller 110 000 får framtiden utvisa. Att lova ett exakt antal är egentligen ganska ointressant. Energifrågan, som tog upp, är naturligtvis oerhört central. Vi berörde den lite när vi diskuterade passivhus. Hur man än vrider och vänder på frågan om passivhus är det kanske ändå nyproduktionen som är den största källan att bygga så, men det går faktiskt bra även vid ombyggnation. I till exempel har man visat att man vid ombyggnation av äldre bebyggelse från miljonprogrammet kan skapa väldigt energieffektiva hus. Det finns tydligen sådana drivkrafter på vissa ställen. I min hemkommun har man jobbat med bergvärme för att få ned energiåtgången. Det pågår många projekt. Det är naturligtvis en viktig del när man ser över husen. Jag tror att det finns otroligt stora ekonomiska drivkrafter i detta med tanke på energipriser och så vidare. Förvaltningsmässigt ligger den stora vinsten när man ska renovera hus i att se över dem energimässigt. 24 () replik: Den skillnad som finns i värderingen av bostadsbyggandet blev väldigt tydlig i svar på sista fråga. sade att det vore förmätet att tala om hur många bostäder som ska byggas , eftersom man vill föra en politik som gör att det byggs så många bostäder som efterfrågas. Det är kärnan i skillnaden i vår syn på detta. Vi jobbar ju på att försöka se till att det byggs så många bostäder som det finns behov av. sade i sitt anförande att med den politik som majoriteten för får bostadskonsumenterna en ökad valfrihet. Det var därför som jag valde att begära ordet, herr talman. Ökad valfrihet vill jag ifrågasätta. Ni för en politik som innebär att möjligheten att få tillgång till en bostad i ökad utsträckning handlar om möjligheten att antingen skaffa sig en borgenär eller ställa ett större kapital till förfogande. Er politik har ju inneburit, och avser fortsättningsvis innebära, att vi ser en övergång i det befintliga beståndet och att upplåtelseformerna förändras från hyresrätter till olika former av äganderätter. Genom lagstiftning avser ni att ändra på möjligheterna och tillskapa möjligheter för ägarlägenheter och så vidare. Även i nyproduktionen är det en kraftig förändring åt det hållet. har den skattepolitik som ni för lett till att vi står inför ganska kraftiga hyreshöjningar. Det är ju inte de grupper som har problem med att skaffa sig bostad som får de stora förmånerna av förmögenhetsskattelättnaden. Det är inte heller de grupper som är i åtnjutande av den kraftiga sänkningen av fastighetsskatten på de dyraste villorna. 25 () replik: Jag börjar med frågan om värderingar. Jag tycker att missförstår det hela. Under hela debatten har lekt med ord när det gäller behov och efterfrågan. När jag läser målsättningen har jag svårt att förstå vem som bestämmer behovet. Det måste ju vara den enskilde. Det leder till en efterfrågan. De orden hör ihop. Jag förstår inte hur man skiljer dem från varandra. påstår att det enda sättet är att ha en borgenär eller ett stort kapital. Den politik som förs talar emot det. Vi har infört de kommunala hyresgarantierna och vi kommer att införa förvärvsgarantier. Det är just ett medel för att den enskilde bostadskonsumenten ska kunna ta det första steget in på bostadsmarknaden. Vi har sett att det är det viktiga steget. De flesta vet att om man väl är inne på bostadsmarknaden brukar det rulla vidare sedan. När det gäller fastighetsskatt och förmögenhetsskatt har ju politiken och de beslut som har fattats varit för att man ska kunna ta bort orimligheterna med hur den gamla typen av statlig fastighetsskatt som fanns under den förra regeringen slog mot enskilda individer. Vi har lyckats bra med det, tycker jag. 26 () replik: Vi hörde i det tidigare inlägget att det skulle vara en alldeles normal kreditprövning. Det är svårt att se på vilket sätt det här stödet som kommunen kan ge skulle underlätta för den som inte klarar en normal kreditprövning med säkerhet att få tillgång till den ökande andelen av bostadsmarknaden som handlar om att köpa sin bostad. Ni talar ju emot er själva. Då är det inte en normal kreditprövning som kommunerna ska ägna sig åt. Det är intressant att säger att det är en lek med ord att försöka göra en distinktion mellan efterfrågan och behov. Det visar tydligt på skillnaden mellan vårt synsätt och den nya politik som ni bedriver. Den innebär faktiskt att det är efterfrågan som är avgörande. Vi vet att många grupper i samhället inte har möjlighet att efterfråga boende över huvud taget. Det finns många som inte har möjlighet att efterfråga boende av den sort som de har behov av. Det är inte så enkelt för den som bor i en lägenhet och får ett handikapp eller funktionshinder av något slag som gör att man inte kan bo kvar där att ta sig vidare i boendekarriären eftersom det innebär så stora ökade ekonomiska kostnader att flytta till en bostad som har alla de faciliteter som behövs. Därför behövs det politik för att fylla igen utrymmet. Jag tycker att var mycket konstruktiv i sitt svar. Hon pekade på en del områden som inte ligger inom det här utskottets ansvarsområde, men som är pusselbitar som fyller i politik som gör det möjligt för dem som inte kan efterfråga en bostad som motsvarar deras behov att göra det. Det är det glappet som jag vill synliggöra i den här debatten. 27 () replik: När det gäller normal kreditprövning vill jag säga att man inte ska invagga människor i någon sorts falsk trygghet och att man får rättighet att skaffa något som man egentligen inte har betalningsförmåga för. Det tar Socialdemokraterna också upp i sin reservation. Det hinder som tas bort med den statliga förvärvsgarantin är att banken kan ta det här som en extra säkerhet om man saknar en borgenär, en bra säkerhet, ett fast jobb och så vidare och ändå bedöms ha betalningsförmåga. Då kommer den här personen in på bostadsmarknaden med ett ägande. Det är det som åtgärden är till för. Man ska inte lura in individer i ett ägande som man inte kan klara av betalningsmässigt. Det är helt klart att det är så. Där kan man säga att politiken faktiskt fyller ett glapp. Vi kan fortsätta att diskutera efterfrågan och behov. Det blir en väldigt filosofisk fråga. Jag vidhåller att efterfrågan uppstår när en enskild individ har ett behov. Målsättningen är att vi ska skapa en bygg- och bostadsmarknad som kan tillgodose den efterfrågan. Det är grundtanken. När det gäller möjligheten att efterfråga är det viktigt att vi ser på allianspolitiken i sin helhet, som jag sade i mitt inledningsanförande. Vi har trots allt skapat möjligheten att få fler i arbete. Vi har ökat sysselsättningen och så vidare. Det ger åtminstone ekonomiska möjligheter för allt fler människor att efterfråga den bostad man vill ha. Det ökar också valfriheten. 28 () replik: Skillnaden mellan oppositionens och majoritetens bostadspolitik ligger i vilka grupper vi värnar. Vi har hört att regeringen gillar avdrag och subventioner till välbeställda och att det är helt okej. Men när det handlar om stöd till grupper som behöver bostäder ska det klankas. Man pratar om att produktionsstöd till bostadssektorn bara går till rika byggherrar. Den frågan skulle jag ändå vilja beröra. Vad är det som säger att vi inte kan utforma ett produktionsstöd, ett investeringsstöd, som styr utifrån bostadspolitiska mål så att man kan bygga hyresrätter för en social bostadspolitik? Då kan vi styra utifrån ett bostadsbehov och i en generell bostadspolitik så att säga bygga in byggande av hyresrätter till de grupper som har behov av sådana, vilka vi har ett samhälleligt ansvar för. Vi är överens om att vi behöver bygga bostäder för olika behov. vill att man ska bygga för den efterfrågan som finns, men okej då. Vi behöver bygga fler lägenheter och styra bostadsbyggandet på ett sådant sätt att vi uppnår detta. Varför vill inte majoriteten i civilutskottet tillsammans med oppositionen diskutera hur vi kan utforma ett investeringsstöd för att uppnå detta, så att investeringsstödet inte går till rika byggherrar utan till allmännyttan i kommunerna för att man ska kunna bygga hyresrätter? Man får ha diskussioner med byggföretagen mindre byggherrar och mindre byggföretag som finns i kommunerna och som vill och kan bygga effektivt, billigt och miljömässigt riktigt. Detta är faktiskt ett politikområde som vi kan diskutera och där vi kan vara konstruktiva. 29 () replik: Jag tycker, precis som , att vi ska kunna diskutera detta politikområde. Det måste naturligtvis fattas politiska beslut även inom detta område. När det gäller en återgång till ett generellt produktionsstöd, där man genom en politisk styrning bestämmer exakt hur det ska vara, kan jag säga att man har gjort försök med detta genom att ha väldigt detaljerade produktionsstöd. Det har faktiskt lett till, precis som nämndes här tidigare, att man plötsligt bara bygger en viss typ av lägenheter trots att efterfrågan kanske är en annan. Vi fick en rapport från , tror jag. Där struntade man i dessa investeringsbidrag, eftersom man såg att efterfrågan var en annan. Därför byggde man andra lägenheter, och man fick de facto fram fler små billiga lägenheter i det äldre beståndet till de ungdomar som investeringsstödet var tänkt för. Så fort vi försöker att politiskt styra exakt vad som ska byggas tror jag att vi hamnar i svårigheter. På många platser har allmännyttan naturligtvis en väldigt viktig roll när det gäller byggande av bostäder. Då kan man göra en liten reflexion när det gäller hur allmännyttan ska kunna skaffa sig resurserna för att bygga nytt. En sak som då är väldigt viktig i sammanhanget är att man även i de allmännyttiga bolagen har ett slags öppenhet för strukturomvandlingar. När tillståndsplikten i lagen om allmännyttiga bolag upphävdes fick de kommunala bolagen ett väldigt självständigt beslutande i den frågan. De kan sälja av delar av bolaget för att på det sättet skapa resurser för att bygga nytt. Detta pågår på många ställen i landet. Man gör den omvandlingen och tycker att det var väldigt viktigt att denna tillståndsplikt togs bort. 30 () replik: förslag om bostadsfonden där är jag skyldig ett svar på hans fråga är ett försök att diskutera hur vi kan ha ett fortsatt investeringsstöd och en långsiktig finansiering av bostadsproduktionen och diskutera mål och ambitioner med den. Som nämnde här förut har vi faktiskt behov av att utveckla och energieffektivisera bostadssektorn. Vi behöver finansiera dyra marksaneringar på en del ställen för att ställa om från industrier till bostäder. går det inte att belasta bostadsbyggandet med hela den kostnaden. Vi har också ambitioner att bygga för målgrupper som behöver hyresrätten . Vi vill värna hyresrätten. Detta är ett förslag till investeringsstöd inom budgeten. Sedan belastar naturligtvis vårt förslag om bostadsfonden budgeten i dess helhet eftersom låneinvesteringen hamnar i budgeten, men det belastar inte under utgiftstaken för investeringsstöden. har i denna budget över huvud taget aktivt satsat på att investera och låneinvestera stora satsningar till exempel på både bostadsproduktionen och infrastrukturen för att få ut mer av statsbudgeten. Det tycker vi är riktigt. Sedan är det kanske för radikalt för att både och ska kunna ta till sig det . Men kanske vi kan fortsätta att diskutera detta mer konkret. 31 () replik: Det är nog lite optimistiskt att tro att vi kan ta detta . Jag tycker verkligen att detta är radikalt. När man läser om på vilka nivåer som har tänkt sig att man ska gå in och subventionera kan man undra vad det leder till. Man kan göra kopplingen till byggmarknaden som naturligtvis vet att dessa investeringsstöd finns, och prissättningen kommer att bli därefter. Detta kommer att få precis samma effekt. sade, vilket har sagts tidigare, att man ska värna hyresrätten. Från allianssidan är det väl egentligen bara som har uttryckt att det inte finns någon motsättning i detta. Hyresrätten är en av våra viktigare upplåtelseformer just av de anledningar som har framförts här, nämligen att den är flexibel. Många kanske tycker att hyresrätten är bekväm. Man kanske inte vill engagera sig i sitt boende på samma sätt som om man äger det och så vidare. Det finns ingen motsatsställning i fråga om att vara för eller mot hyresrätten. Jag tror att vi kan enas om att alla faktiskt är för upplåtelseformen hyresrätt och att den är väldigt viktig på den svenska bostadsmarknaden och ska så förbli. 32 (): Jag har en speciell situation eftersom jag alltid kommer sent in i debatten, och jag har möjlighet att instämma i mina allianskollegers goda anföranden. Sedan kan jag gå in och repetera lite grann och sist men inte minst kanske komma med en och annan ny vinkling. Framtidsvisioner finns och ska finnas. Men de måste förverkligas för att de ska ha existensberättigande. har alliansregeringen och vi tagit väsentliga beslut för att faktiskt förverkliga vår vision. Detta kritiserar oppositionen. Vi har snarare fått en del kritik för att det går för fort och att det är för mycket förändringar på alliansregeringens agenda. Målet när det gäller bostadsfrågorna är långsiktigt väl fungerande bostadsmarknader där konsumenternas efterfrågan möter ett utbud av bostäder som svarar mot behoven behovstillfredsställelse. Kan vi ha ett tydligare och bättre mål? Oppositionen talar om att alliansen saknar bostadspolitik och att det skulle leda till växande segregation samt högre priser och ökad bostadsbrist. Denna kritik är fel. Jag vill här lite grann visa vår bostadspolitiska inriktning men också att vi faktiskt har sociala ambitioner, vilket vi kritiseras för att inte ha. Valfrihet och olika bostadsalternativ är vår grund. Det har alltid varit så. Vi vill underlätta för unga att komma in på bostadsmarknaden. Människor ska känna sig trygga, ha möjlighet att välja boendeform eller ändra den beroende på civil situation. Utgångspunkten i vår bostadspolitik är att det ska finnas olika alternativa boendeformer, så att människor kan hitta det alternativ som passar dem. Vi vill inte tvinga någon till något bostadsalternativ utan erbjuda olika bostadsalternativ. Alliansregeringens utgångspunkt är att det nya målet för bostadsfrågor ska utgå från den enskilda boendekonsumenten. är detta repeterat fyra gånger minst, och jag hoppas att ni kommer ihåg det. Rätten att bestämma över sitt eget liv är grundläggande. En mångfald av boendeformer som ger valfrihet och möjligheter att uppfylla behov och önskemål när det gäller att bo och arbeta där man önskar är centralt. Vi för ingen förmyndarpolitik. Bostadspolitiken måste inriktas mot att vi får ett ökat byggande och ett billigare boende. Hushållens frihet att välja boendeform måste bli större och eget ägande underlättas. Då kan bostadsbristen undanröjas och bostadsmarknaden bli en del av en samhällsutveckling i riktning mot större trygghet och valfrihet. Detta är framtidsvisioner och sociala ambitioner. införs statliga kreditgarantier till kreditinstitut som lånar ut pengar till hushåll som köper sin första bostad. Kravet på detta har vi drivit . Det kan handla om ungdomar som flyttar hemifrån eller om nyanlända personer som efter att ha fått fast mark under fötterna vill köpa sin första bostad. Tillsammans med slopandet av tillståndsplikten vad gäller ombildningar innebär det att det finns fler verktyg för att skapa en bättre boendeintegration. Jag vill också informera om att ca 2 miljoner av våra 2,8 miljoner lägenheter i är hyresrätter. Hyresrätten är inte alls på väg att försvinna. Närmare 900 000 av de 2 miljoner hyresrätterna ägs av kommunala bostadsbolag. Ett annat exempel är att det återigen är möjligt för kommunala bostadsbolag att sälja en hyresfastighet till en privat hyresvärd eller till en bostadsrättsförening. Vi tror att det är en möjlighet som måste finnas dels för de boendes valfrihet, dels för att de kommunala bolagen ska kunna hantera sitt bostadsbestånd på ett ansvarsfullt sätt. Strävan bör vara att det i alla stadsdelar och bostadsområden ska finnas varierande upplåtelseformer detta för att få till stånd en naturlig blandning av människor i olika åldrar och människor med olika bakgrund och ekonomisk standard. Därigenom motverkas etnisk, social och ekonomisk segregation. Alliansen vann riksdagsvalet på viljan att bryta det stora utanförskapet genom att skapa förutsättningar för jobb till alla. En viktig beståndsdel i arbetsmarknadspolitiken är en fungerande bostadsmarknad. För att man ska kunna ta ett jobb på en annan ort måste det finnas en bostad på den orten. Med detta anförande har jag visat på att vår bostadspolitik har framtidsvisioner och starka sociala inslag. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 33 () replik: beskriver det nästan som en fördel att komma in sent i debatten eftersom man då kan repetera och hålla med.