prot · GU09130 · 2007-06-20 00:00:00 — Finns det någon i de mindre partierna? var folkpartisten som vågade sätta ned foten och som sade: Ja, jag vill införa ett ATP-system i . Får vi se en här i kammaren som säger: Nej, det blir inga karensdagar för att finansiera ytterligare skattesänkningar? Mot detta står vi socialdemokrater med en politik som innebär att vi vill bekämpa arbetslösheten, inte de arbetslösa. Vi vill låta gå före in , inte backa in. Vi vill minska klyftorna, inte öka dem. Vi ska föra en politik som bygger på rättvisa. Vi har råd med rättvisa just . Vi ska inte sänka skatterna på det sätt som föreslås. Vi ska inte elda på högkonjunkturen som driver upp räntorna. Vi ska fördubbla satsningarna på kvalificerad arbetsmarknadsutbildning. Vi ska satsa på ungdomar, inte göra det svårare för dem att ta sig ut på arbetsmarknaden. ska gå före, inte minst när det gäller miljöpolitiken, inte vänta in andra länder. Härmed vill jag yrka bifall till denna politik, nämligen reservationerna 1, 4 och 9. Innan jag avslutar vill jag säga en sak till eftersom jag inbillar mig att regeringens företrädare kommer att säga: Ja, det där säger ni socialdemokrater. Men det finns faktiskt borgerliga politiker som säger exakt det jag har sagt. skrev en före detta borgerlig politiker så här på : träffar jag många borgerliga som rent av ångrar att de gav sin röst åt allianspartierna. De upplever att regeringen är blind och okänslig för hur verkligheten ser ut utanför . Jag känner förtvivlan över regeringens politik. Före valet lovades alla som jobbade en skattesänkning på . Men, så bra, tyckte låginkomsttagarna. Äntligen en skattereform som ger oss en sänkning i kronor och inte i procent. Så kom förslaget, och då visade det sig att de med låg inkomst fick ca , medan den som tjänade mer fick ca . Där rök trovärdigheten hos låginkomsttagarna. Sedan fortsätter han, , det före detta centerpartistiska statsrådet, och berättar om pensionärerna: I vårt land har vi över 900 000 pensionärer som får leva på en pension på före skatt. Är det underligt att dessa medborgare ställer frågan: Varför lämnas vi utanför? Vi har jobbat och slitit och i många fall dragit försorg om stora barnkullar. Det stora flertalet, , av dessa låginkomstpensionärer är kvinnor. Jag känner förtvivlan över regeringens politik. Orden är inte mina, fru talman. Orden är det före detta borgerliga statsrådet , och han sätter fingret på varför den borgerliga alliansen förlorar mark och stöd i opinionen. Man för en orättvis politik. I detta anförande instämde , , , , , och (alla s) 79 (): nalkas sommaren, och naturen har än en gång ömsat skinn. Det som har legat dolt har slagit ut i full blom. De flesta begriper förstås att fröet till den växtlighet som dyker upp i starka färger fanns där också när det var grått och moddigt ute. Det som har gömts i snö kommer ju fram i tö. När vi nu betraktar högeralliansens vårbudget kan vi också konstatera att det som har gömts i val kommer fram i tal. Jag kommer ihåg att på den moderata partistämman försökte, och lyckades, övertala stämmoombuden att inte rösta för ett borttagande av fastighetsskatten. Han argumenterade och sade att varje krona i skattesänkning är en krona mindre till välfärden, en krona mindre till skolan och en krona mindre till omsorgen. Vidare sade han i valrörelsen i en intervju att det var självklart att väljarna inte ville ha eftersom av skattesänkningarna i deras politik gick till de rikaste. Man jämförde en 30-procentig reavinstbeskattning på fastigheter med konfiskering. På den här stämman var till och med för arbetsrätt och kollektivavtal till en och annan stämmodelegats förvåning. Man till och med älskade sådant, och allt var nytt med stort N. Men hur har det nu blivit? Ja, av skattesänkningarna har gått till de rikaste. kunde vi höra säga att går till de rikaste i förslaget i vårpropositionen. av befolkningen har tjänat på borttagandet av förmögenhetsskatten, eller man kanske ska kalla den för mansskatt eftersom det framför allt är män som betalar den. Det var tydligen ett jätteproblem för regeringens vänner, och då lyssnar man så klart, och så tar man bort den. Bara för att påminna kan jag här i kammaren tala om att det faktiskt är 23 000 hushåll som äger av bruttoförmögenheten i . De är nog lyckliga. blir ju de 4 miljarder rikare, kanske till och med 5. Äntligen får de väl råd att köpa städningen där hemma. De kan kanske anställa någon som vi kan betala med våra gemensamma skattepengar, eller hur? Man förändrar fastighetsskatten. Det är samma personer som tjänar pengar än en gång, det vill säga de med höga inkomster, de som har tjänat på jobbavdraget och borttagandet av förmögenhetsskatten. är det de som tjänar mest på fastighetsskatten. Reavinstskatten höjs till , och de som inte tjänar en enda krona på det förslaget får betala den här förändringen, det vill säga boende i glesare bygder. Det är samma personer som också förlorar på förändringarna i det kommunala utjämningssystemet. De i får betala till där invånarna betalar nio gånger mer i kapitalskatt och elva gånger mer i förmögenhetsskatt än befolkningen i genomsnitt. Det känns väl bra, eller hur? Sammanlagt har regeringen genomdrivit och aviserat skattebeslut som försämrar statens finanser med ungefär 200 miljarder. Det är många skattekronor som enligt kunde ha gått till skolan, vården och välfärden. För det var väl så han sade på stämman ? pågår en ständig urholkning av arbetsrätten, och den fackliga organiseringen är ju under attack från såväl regeringen som deras samarbetspartner, eller vi ska kanske säga uppdragsgivare, . I vårpropositionen kan vi till och med läsa att utanförskapets omfattning hänger samman med lönestrukturen och hur flexibel denna är. Jag kanske ska tolka detta till ren svenska så att alla förstår. Det betyder nämligen att lågavlönade ska vara beredda att ha ännu lägre löner, och högavlönade ska kunna glädjas åt rejäla lönelyft. När avtalsrörelsen har gett Handels och kvinnor välförtjänta lönelyft ses det som ett problem av finansministern. Jag kan väl tolka det som gjorde det därhemma. Det kan inte tolkas på något annat sätt än att när regeringen pratar om nya jobb är det låglönejobb man vill ha. Vårpropositionens färdriktning är den som regeringen tog ut direkt efter valet, en politik som pekar långt bakåt i tiden, en politik för att gynna de gynnade på vanligt folks bekostnad. De gör dock allt vad de kan för att dölja de ädelblå och konservativa värderingarna och besluten, så vi kanske i stället skulle kalla alliansregeringen för kamouflageregeringen. moderate ordförande säger i en intervju i att det inte är så stor skillnad nu jämfört med när var moderatledare, utan att det mer handlar om tillvägagångssättet. Skillnaden finns lite mer i hållningen och att det nu är en mer långsiktig strategi. Man lägger ut kamouflaget för att dölja presenterna till dem som ska gynnas, nämligen de som redan har mycket, de gamla kärnväljare. Av någon anledning är det framför allt män i övre medelåldern som står på presentlistan. Man kanske skulle sträcka sig så långt som att beskriva politik med en reklamslogan som en bank använder. Den lyder så här: har vi hjälpt förmögna människor i varje skede av livet. Det kanske är en sak som inte stämmer där, och det är väl att ännu inte har hunnit fylla . Näringslivets framgångar kan för dem som känner till historien beskrivas som att man har lyckats inom ett komplett nätverk av sociala strukturer. Summan av tidigare, väl genomtänkta investeringar har gett en samhällelig avkastning. När det offentliga har investerat i järnvägar har företag kunnat expandera sin verksamhet, och miljön har skonats. När sjukvården har förbättrats har vi kunnat få en friskare befolkning som har orkat arbeta längre och mått bättre. Den svenska arbetsmarknadsmodellen har varit framgångsrik i att upprätthålla hög arbetsproduktivitet, stor flexibilitet och innovationsförmåga. Utbildningspolitiken har haft som ambition att ge tillträde till större grupper och höja den allmänna kunskapsnivån i samhället i stället för att vara en strikt sorterande mekanism. Kombinationen av en utbildningspolitik med hög ambitionsnivå och en aktiv arbetsmarknadspolitik ökar den sociala rörligheten och en verklig flexibilitet i arbetslivet som inte endast ses ur arbetsgivarens synvinkel. Det ska ju inte vara kört i livet för att man testade en studieväg som inte var den rätta, om man råkade ha det struligt hemma när man gick i högstadiet eller för att man har fått utslitna axlar i ett städyrke. Detta är en modell värd att utveckla och satsa på. Men tyvärr tycker inte regeringen det. Glädjande nog finns det faktiskt skiljelinjer i svensk politik. budget En politik för oss andra alltså vi som inte betalar förmögenhetsskatt visar på en annan samhällsutveckling. Vi tycker att det är dags för en ordentlig förnyelse. Vår budget är inriktad på att jobben ska bli fler och villkoren bättre. Därför föreslår vi kraftiga investeringar i klimatåtgärder, infrastruktur, bostäder och havsmiljön. Vi ställer oss starkt kritiska till det finanspolitiska ramverket vars syfte är att begränsa de folkvaldas inflytande över den ekonomiska politiken. är ju inte en teknikalitet, utan det lägger grunden till en systematisk överföring av resurser till samhällets bäst bemedlade och från offentligt till privat. Överskottsmålen används för att motivera åtstramningar av den gemensamma sektorn och för skattesänkningar. Regeringen försitter nu möjligheter till en säkrare ekonomisk utveckling. Tanken att man ska spara för att klara av morgondagens demografiska utmaningar bortser från att den välfärd som kan erbjudas medborgarna bygger på medvetna och kraftfulla offentliga investeringar under tidigare decennier. Det är inte så värst svårt att begripa att hade varit ett mycket fattigare land om vi inte hade byggt upp välfärden reform för reform, arbetstag för arbetstag. Dagens pensionärer hade inte haft det bättre om man hade placerat skattepengarna i madrassen eller skänkt bort dem till dåtidens miljonärer. De lösningar föreslår för ett tryggt och produktivt arbetsliv med lösningar som även är de bästa för att säkra framtidens pensioner. Basen för ett fungerande välfärdssamhälle är trygga jobb med en lön att leva på och friska ekosystem för vatten- och livsmedelsförsörjning. För merparten av människorna på jorden är dessa grundläggande förutsättningar bara en dröm. Ekosystemen världen över hotas av klimatförändringar, och förebyggande åtgärder måste vidtas främst i de fattigaste länderna där människor drabbas värst. Vi har ett ansvar både hemma och internationellt. Den så kallade Sternrapporten kom fram till att av den globala bnp:n behöver avsättas för att stabilisera växthusgaserna. Därför vill som första parti utmana er andra. Vi vill att vi ska satsa och avsätta av bnp till just klimatåtgärder som ett slags klimatförsäkring. Det vore den kraftfulla ambitionshöjning som klimatfrågan faktiskt kräver. Vi tycker att vi ska ta vårt ansvar och gå före övriga länder. En del i klimatförsäkringen skulle kunna vara en utbyggd järnvägstrafik eller ett införande av klimattaxa i kollektivtrafiken. Vi tror att stimulanser för att öka det gemensamma resandet är väl använda pengar. Klimattaxa innebär avgiftsfri kollektivtrafik på försök i två län. Vi menar att om samhället vill stimulera en viss verksamhet, till exempel av klimatskäl, är det rimligt att se över priset eftersom det är ett styrmedel. Vi vill också satsa på minskade utsläpp i kommunerna och föreslår en förstärkning och förlängning av Klimp:en. Vi vill dubbla satsningarna på havet genom ett nytt havsinvesteringsprogram. Vi tycker att det är bättre att städa upp i stället för rikemanshemmen. Det behövs också satsningar på den biologiska mångfalden. Rätten till bostad är en avgörande välfärdsfråga, och bostadspolitiken var det måste man faktiskt erkänna kraftigt eftersatt. Även om det hände en del bra saker åren före valet är behoven mycket stora. Den här regeringen har inte eftersatt bostadspolitiken, utan den har omsorgsfullt och grundligt förstört den. föreslår en långsiktig satsning på en bostadsfond för billiga och energisnåla bostäder. Målet är att bygga 40 000 lägenheter . Minst hälften bör vara hyresrätter. Lägenheterna ska ha rimliga hyror som förhandlas fram i förväg. För detta avsätter vi 10 miljarder i en fond. Det behövs 110 000 bostäder bara för den ungdomskull som finns just nu och som vill flytta hemifrån. Vi vill återställa och förbättra a-kassan, och studiemedlen för högskolestuderande behöver höjas med bara för att de ska komma upp till en anständig levnadsnivå. En höjning av garantipensionen behöver tidigareläggas, och vi förstärker pensionärers ekonomiska situation. Sådana här satsningar är rättvisa och produktiva. Människor med eftersatta behov kan öka sin konsumtion när de får mer pengar i plånboken. Vi presenterar skatteförslag för en omfördelning av statens inkomster och för att öka dem. Vi vill satsa på välfärden. Barnen behöver mindre gruppstorlekar i förskolor och skolbarnomsorg. Det behövs fler anställda i äldreomsorgen så att de hinner göra mer än att stoppa in matlådan i mikrovågsugnen. Eleverna i skolan behöver fler pedagoger i skolan för sitt lärande. Därför satsar vi på kommuner och landsting så att de om de önskar och behöver kan anställa 40 000 fler välfärdsarbetare . Vi behöver också en individualiserad föräldraförsäkring, rätt till heltid och en satsning på kvinnors löner. Vi menar att grundläggande behov är viktigare än skattesänkningar. Utskottsmajoriteten hävdar att vår politik för fler jobb saknar långsiktighet och hotar de offentliga finanserna. Med tanke på att utskottsmajoriteten försvarar kraftfulla skattesänkningar måste man dock säga att det klingar ihåligt. Den moderate partisekreteraren brukar säga: Vår utgångspunkt är de problem människor upplever i sin vardag. Han brukar dock glömma att säga vilken vardag och vilka problem han avser. I de rikastes vardag är kanske problemet att hemhjälpen är för dyr, att förmögenhetsskatten är betungande och segelbåtsmarknaden överhettad. För många andra handlar vardagsproblemen om osäkra anställningar, a-kassan som inte räcker till eller en äldreomsorg där personalen sliter ut sig för att de är för få. De vardagsproblemen gör regeringen mycket större genom den här vårbudgeten, och för varje gång vi diskuterar den ekonomiska politiken här i kammaren får de lite fler hål i sin kamouflagedräkt. 80 (): Regeringens ekonomiska politik oroar. Trots det allvarliga världsläget när det gäller utsläpp av växthusgaser och ett enormt opinionstryck för handling i klimatfrågan svarar regeringen med att tillsätta kommissioner och beredningar. Trots mycket goda tider fortsätter regeringen att försämra för dem som har det sämst ställt och genomför i stället stora skattesänkningar för dem som har höga inkomster som inte är fullt ut finansierade. Som kontrast till regeringens bidragspaket till dem med de högsta inkomsterna presenterar vi från en politik som syftar till att lösa problem i människors vardag. Vi prioriterar att minska inkomstklyftorna och skapa bättre möjligheter för människor som lever på marginalen. Vi avsätter pengar för rejäla klimatinvesteringar i vår budgetmotion. Klimatproblemen är inte längre bara otäcka framtidsscenarier. Glaciärer smälter, temperaturen stiger och torkan förvärras i redan torra områden. Vi ser kraftiga värmeböljor. Rapporterna från FN:s klimatpanel visar att skyfall och översvämningar kommer att bli vanligare . av djur- och växtarter riskerar att utrotas vid en global uppvärmning på , och det är ändå inte ett av de värsta scenarierna. Men lösningarna finns, och det kostar mindre att minska utsläppen än att inte göra någonting alls. I takt med att människors medvetenhet om klimatproblem och engagemanget för miljöfrågorna växer förväntar man sig också att politikerna genomför konkreta och synbara åtgärder för att minska utsläppen. Människor vill leva klimatvänligt, och vi måste underlätta för människor att göra val som leder åt rätt håll. Regeringen bör ta dessa människor på allvar och möta förväntningarna med konkreta åtgärder. Det är uppenbart att regeringen känner sig trängd i klimatfrågan. En oförberedd borgerlig regering togs helt på sängen av den klimatdebatt som har blossat upp. Man försöker nu rafsa ihop en politik. Det är väl bra i och för sig att regeringspartierna rycker upp sig från bottennappen i valrörelsen när man sade att miljön inte var prioriterad alls eller när man utlovade sänkt bensinpris. Bättre sent än aldrig, och man får väl i och för sig tacka för att ni har lyssnat och lärt, även om ni behövde lite stödundervisning. Men att gå till val med en total avsaknad av miljöpolitik är inte bara omodernt det är näst intill skamligt. är ett litet parti med stora ambitioner. Vi har en ambition att ha en heltäckande politik, och vi presenterar den i våra budgetförslag. Vi kanske inte alltid har de allra bästa förslagen, men oftast har vi det. Vi har däremot en tydlig ambition att ha en heltäckande, ansvarsfull politik. Att , som andra största parti, inte kan åstadkomma en miljöpolitik är uppseendeväckande. har ni tillsatt en intern arbetsgrupp, och den ska jag följa med intresse. Jag ser fram emot framtida konkreta förslag. Vi satsar i vår budgetmotion totalt ca 19 miljarder mer än regeringen för att skapa bättre förutsättningar för människor att leva klimatvänligt. Vi genomför stora satsningar på energieffektivisering och på kollektivtrafiken i våra storstäder. Vi föreslår flera klimatskatter för att öka miljöstyrningen i skattesystemen. Det krävs en politik som underlättar för företagande, för småföretag och för entreprenörskap. Många småföretag har i stället drabbats av regeringens företagspolitik och fått en höjning av arbetsgivaravgifterna. Regeringen genomför riktade skattesänkningar till vissa branscher som städföretag. Från föreslår vi i stället en nedsättning av arbetsgivaravgifterna upp till en viss lönesumma. Det skulle innebära rejäla förbättringar för småföretag oavsett bransch. Regeringen uppvisar en stor brist på förståelse för småföretagare. Det här handlar om människor som förverkligar en ambition, som brinner för något, som lägger ned sin själ i ett företag och som drabbas av skattehöjningar. Jag har pratat med många företagare som är mycket upprörda över att de har fått höjd skatt i när regeringen pratar om att man vill skapa jobb och få in ungdomar på arbetsmarknaden. Låt mig lyfta fram några exempel på småföretagare jag har talat med. driver en blomsteraffär i . Han har fått en skattehöjning på . Det är mycket pengar för ett litet företag. kommer den summan att öka till , när regeringen helt avskaffar den 5-procentiga nedsättningen av arbetsgivaravgifterna. var en av dem som trodde på pratet om att det skulle bli lättnader för småföretagen. Ica i utanför väljer, när de ser att man straffar småföretag, att inte anställa den extra person de hade planerat. Det är de personalintensiva företagen som straffas med högre arbetsgivaravgifter. skogsentreprenad i skulle ha anställt fler om man hade valt att sänka arbetsgivaravgifterna i stället för att gå fel väg och höja. avstår de från det. Lambrusco klädbutik utanför får nu dra ned tiden för den extra anställda man har för att kostnaderna har blivit för höga. Om man i stället hade gynnat småföretag med olika åtgärder så hade de utökat och anställt fler ungdomar. Gemensamt för de här små företagen är att de ser att regeringen i stället för att ge incitament för ökat företagande och möjligheter att anställa försämrar och visar mycket liten förståelse för småföretagarnas vardag. Småföretagarna sitter i en situation där man laborerar med risker och har mycket små marginaler för att anställa. Att höja skatten förbättrar inte deras situation. Att i stället sänka den skulle förbättra deras möjligheter. Först lanserades Nya , då skattesänkningarna inte längre skulle vara ett självändamål och man skulle vara ett parti för bredare grupper även låginkomsttagare. Hur blev det? Jo, de rikaste fick enorma skattesänkningar som klyftorna ökar, och de med de lägsta inkomsterna fick en mycket liten del av de här förbättringarna. Sedan lanserades det nya , med en politik för minskat utanförskap och förbättringar för dem som står utanför arbetsmarknaden. Och hur blev det? Jo, det blev försämrad a-kassa och förstärkt utanförskap. lanseras det nya man tror nästan att det är ett skämt. Men nej, här tillsätts råd, utredningar och grupper från både regeringen och internt i det moderata partiet. ska en miljöpolitik utmejslas och det aktuella miljöläget beskrivas. Jag har respekt för ert nyvunna miljöintresse. Jag tycker faktiskt att det är positivt om efter en lång tids miljöpassivitet kan se att miljöpolitik är någonting som det är värt att ägna politisk kraft och tid åt. Men under all den tid som ni har sagt att miljöpolitik inte hör till kärnområdena och inte är prioriterad så har det faktiskt hänt saker där utanför det moderata partikansliet. Det finns kunskap och teknik, det finns idéer, det finns en förväntan och det finns ett stort behov av åtgärder. Lita på den kunskap som finns och gör något konkret ni erövrar detta nya politiska område! Då skulle ni vinna i trovärdighet. Jag tror att en del av ert problem i är att ni har varit så fokuserade på marknadsföring och mediestrategi att ni helt glömt bort innehållet i politiken. Det där med att köra marknadsföringsknepet att det är nytt kanske inte längre fungerar. Det verkar ha gått lite inflation i det. kommer ni väl att kalla er för de nya ultra-super-power-moderaterna med bioeffekt! Det är faktiskt så att inte ens tvättmedelstillverkarna håller fast vid den PR-metoden längre. Människor har genomskådat att det handlar om nya förpackningar och inte nytt innehåll vare sig vi talar om tvättmedel eller det moderata partiet. Den moderatledda regeringen har drabbats av ett fullständigt trovärdighetshaveri. Att tala om att låg- och medelinkomsttagare skulle gynnas klingar falskt när höginkomsttagare får i sänkt skatt som låginkomsttagarna undrar vart den där utlovade tusenlappen tog vägen. De som har betalat förmögenhetsskatt och som äger dyra fastigheter har däremot fått åtskilliga tusenlappar i plånboken. går vidare och kan tänka sig att finansiera en fortsatt skattesänkning med att införa en andra karensdag. Skattesänkningar ska även fortsättningsvis finansieras med besparingar på dem som har det allra sämst. präglades av en tro på förnuftet, nyfikenheten och studier av verkligheten. är den mest kända svenska naturforskaren, både i och internationellt, ja, han är säkerligen den internationellt mest kända svensken genom tiderna över huvud taget. Det har nog inte undgått någon att det är Linnéår . Detta historiska Linnéår drar regeringen ned anslaget till biologisk mångfald. har länge drivit på för satsningar på biologisk mångfald, som också har genomförts. De här satsningarna har bland annat lett till att skyddsvärd skog kan räddas och att det unika bokverket Nationalnyckeln har skapats. Det är genuint fel att minska resurserna till biologisk mångfald. Vi har råd med både en offensiv klimatpolitik och ett ansvarstagande för vår biologiska mångfald. upptäckte och fascinerades av den biologiska mångfalden, och han systematiserade den. Med den nomenklaturen heter vi ju Homo sapiens sapiens, den förståndiga människan eller den moderna människan, som vi har kallat oss själva. Frågan är om vi är förståndiga eller ens moderna om vi inte tar miljöproblemen på allvar. Slutligen, fru talman, kan man tillägga att det nog ändå är en fördel, kan man säga, som den borgerliga regeringen har, jämfört med den förra, socialdemokratiska regeringen. Regeringen saknar nämligen en miljöokunnig och opportunistisk opposition som förnekar miljöproblemen i riksdag. Med det yrkar jag bifall till reservationer nr 3 och 6. 81 (): Det är en ganska intressant bild som ges här när man lyssnar på de tre oppositionspartierna. Det skjuts ganska vitt och brett i ett slags kulspruteeld.