prot · GU0948 · 2007-01-16 00:00:00 — Jag kan själv nämna ett reklaminslag som går på bio för en så kallad levande docka i rosa färger som appellerar bara till unga flickor, som förväntas vara vårdande och köpa denna levande docka. Det är en tydligt schabloniserande reklam som är stötande. Ett annat typexempel som jag skulle vilja nämna gäller ett bilföretag som gjorde reklam på Centralen . På ett mycket utstuderat, schabloniserande sätt stod det en man framför bilen och såg viktig ut, som en kvinna putsade och gjorde bilen glänsande fin, så att den skulle attrahera dem som besökte Centralen. Det finns oerhört mycket i den så kallade kommersiella yttrandefriheten som det i det korta perspektivet är viktigt att agera mot just ur ett jämställdhetsperspektiv och ett feministiskt perspektiv, för att få en förändring till stånd. Därför är det viktigt att få klarhet om huruvida de positiva signaler som statsrådet nu sänder är riktiga, om utredningen kommer till stånd och om den inriktar sig på att det ska bli en lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam. 78 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag tycker inte att svaren nödvändigtvis måste vara långa. Jag tycker att de ska vara innehållsrika. Både du, , och jag vet att det har tillsatts en utredning. Därför tycker jag att det är synd om man ska behöva veckla in sig i en massa förklaringar av olika slag. Jag har med mig tio sidor med underlag för repliker i den här debatten. Det finns väldigt mycket information, och jag läser in mig och försöker bli mer insatt i detta. Detta är en viktig fråga, men den är inte enkel. Våra grannländer har olika typer av lagar när det gäller könsdiskriminerande reklam, men trots detta lagstiftningen har funnit i 20, 30 eller kanske till och med finns det fortfarande ingen statistik eller några mätningar som har gjorts för att visa om reklamen i till exempel är mindre kränkande än i . Man säger att det är så svårt att mäta detta. Jag förstår att det skulle behövas strängare sanktioner, till exempel att skulle kunna få bredare befogenheter och kanske låta dem som sysslar med könsdiskriminerande reklam få skämmas mer eller så att konsumenterna ska få bättre kännedom om detta och kunna utöva sin konsumentmakt. Men det är inte så lätt att komma åt detta med lagstiftning. gick din förra partiledare, , ut med en artikel där hon kritiserade H&M-reklamen. Jag tror att hon till och med anmälde den till . Men den typen av reklam är faktiskt tillåten i . Om man säljer underkläder så får man visa underkläder i reklamen. Frågan är alltså: Vad exakt är det som vi ska lagstifta bort? Det är viktigt att vi låter utredningen lägga fram de olika förslagen, så får vi se var vi sedan hamnar. Om man kan visa på resultat har jag inget emot lagstiftning, men en lag utan effekt är inte det vi är ute efter. Då kan det kanske vara ett starkare redskap att opinionsbilda, prata, påverka våra barn och så vidare. Jag vill inte säga för mycket, för jag vill inte föregripa utredningen. Frågan är så komplicerad att det är bättre att vi har något att utgå från när vi diskuterar och inte bara pratar generellt om till exempel min artikel om min son, som tyckte att det gick bra att vara lucia när han var fyra, men när han var fem hade han upptäckt att han inte kunde vara det för han var pojke. Det finns många delar i den här frågan, och därför är det bra om vi har en gemensam utgångspunkt. Utredningen kommer att vara en sådan utgångspunkt. 79 (): Jag menar att det finns underlag som visar att , Näringslivets etiska råd mot könsdiskriminerande reklam, inte har tillräckligt starka medel för att begränsa könsdiskriminerande reklam. Det finns en rapport som visar detta. Det är uppenbart att näringslivet självt och dess etiska råd inte kommer att vilja hitta tillräckligt starka egna verktyg för att begränsa detta. Den så kallade kommersiella yttrandefriheten är så viktig för dem. För att vi ska få en bättre jämställdhet på detta område och i samhället i övrigt och alltså begränsa den könsdiskriminerande reklamen är det väl uppenbart att det vi behöver är en utredning som syftar till lagstiftning för att kunna begränsa den könsdiskriminerande reklamen. Jag undrar om det också är statsrådets ambition att utredningen leds i den riktningen. Det har kommit olika signaler om huruvida utredningen har fått komma i gång eller inte. den starta före regeringsskiftet, och har regeringen gett den fulla befogenheter att arbeta utifrån tidigare riksdagsbeslut? Det är viktigt att statsrådet klargör detta. Det är viktigt att vi arbetar för en lagstiftning. och min utgångspunkt är att vi ska ha en lagstiftning som begränsar den könsdiskriminerande reklamen. Då handlar det om att hitta så tydliga sanktionsmöjligheter som möjligt mot företag som bryter mot den kommande lagstiftningen. uttrycks det förhoppningar om att näringslivet självt ska sanera detta. Men jag menar att det finns rapporter och forskning som visar att vi måste gå vidare på det här området. Det är naturligtvis viktigt att vi kommer till rätta med detta. Vi måste värna om att vi får en stärkt och utvecklad jämställdhet i samhället. Schabloniserande och könsdiskriminerande reklam leder utvecklingen i motsatt riktning. Kvinnan blir det objekt som marknaden den kommersiella yttrandefriheten så gärna vill ha. Vi måste i samhället ta ansvar för att genom lagstiftning begränsa denna utveckling och skapa en frihet. Statsrådet och jag har tidigare diskuterat konsumtionsfrid. Här handlar det om att vi ska få reklamfrid för att stoppa den könsdiskriminerande reklamen och förstärka jämställdheten i samhället. 80 Integrations- och jämställdhetsminister (): ställde två frågor i sitt anförande. I den ena verkade du tveksam till om den här utredningen har kommit i gång. Jag utgår från att den har kommit i gång. Redovisningstiden är ju fastlagd de ska redovisa sitt uppdrag så jag hoppas verkligen att de har börjat jobba. Den andra frågan var om det är min ambition att lagstifta. Då är mitt svar detta: Den här utredningen är ju tillsatt med syftet och direktivet att ta fram förslag till lagstiftning. Det måste alltså vara utgångspunkten. Men sedan kommer den ju också att leverera för- och nackdelar med lagförslaget, och då är det detta jag måste utgå från. Jag kan inte binda mig för att jag vill lagstifta förrän jag har läst för- och nackdelarna. I direktivet framkommer också att utredningen ska se över även andra möjligheter att komma till rätta med könsdiskriminerande reklam, vilket jag tolkar som att också är en part i detta. Man kan titta på vilka befogenheter bör ha för att vara med i kampen mot könsdiskriminerande reklam. Jag är alltså optimistisk. Men jag kan inte binda mig för om det ska bli lag eller inte, utan det får vi komma överens om senare när utredningen föreligger. Ja, om vi kommer överens vet jag ju inte, men jag får bestämma detta när utredningen föreligger. 81 (): Jag vill tacka statsrådet för dessa klarlägganden. Jag har naturligtvis respekt för att statsrådet inte kan föregripa utredningen. Min och utgångspunkt är dock att den könsdiskriminerande reklamen är ett allvarligt samhällsproblem som redan nu kräver kraftfulla åtgärder, och jag utgår från att ett förbud mot könsdiskriminerande reklam är enda möjligheten att sätta stopp för denna typ av reklam. Vi ser fram emot att regeringen återkommer till med ett förslag till lagstiftning om förbud mot könsdiskriminerande reklam möjligt, även om jag naturligtvis har respekt för att den sittande utredningen ska bli klar med sitt arbete. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på interpellation 2006/07:128 om ungdomars fritidssysselsättning 82 Integrations- och jämställdhetsminister (): har frågat mig vad jag avser att göra för att stödja ungdomars fritidssysselsättning samt möjliggöra för ungdomar att få bra mötesplatser. Jag anser att det är viktigt att ungdomar ges goda möjligheter till fritidssysselsättningar och bra mötesplatser. Staten bidrar också med omfattande stöd till idrottsrörelsen, de övriga folkrörelserna och kulturverksamhet. satsar regeringen på förebyggande och främjande verksamheter och drogfria lokaler för ungdomar i riskmiljöer. Regeringen aviserade också i budgetpropositionen att arbetet för att förbättra villkoren och förutsättningarna för folkrörelserna och det övriga föreningslivet kommer att utvecklas ytterligare. Inom ramen för den generella folkrörelsepolitiken anslås bidrag till allmänna samlingslokaler. görs en särskild satsning på ungdomars mötesplatser genom att regeringen anslår för ett särskilt verksamhetsutvecklingsbidrag till allmänna samlingslokaler för att ge ungdomar bättre tillgång till allmänna samlingslokaler som är anpassade till ungdomars kultur- och fritidsformer. Huvuddelen av den offentligt finansierade och organiserade fritidsverksamheten för ungdomar finns emellertid lokalt, i kommunerna och i regionerna. Det är också där ansvaret för dessa frågor ligger. Det är därför viktigt att kommunerna anpassar verksamheten efter sina förutsättningar och invånarnas behov. Det är också viktigt att utvärdera ungdomars fritidssysselsättningar ur ett nationellt perspektiv och peka på förbättringar som kan göras. Ett exempel på detta är tematiska analys av utvecklingen av ungdomars levnadsvillkor avseende välfärd och makt inom huvudområdet kultur och fritid, Fokus 06, vilken redovisades . Regeringen kommer med stort intresse att fördjupa sig i och analysera slutsatserna i denna rapport. Om några åtgärder kommer att vidtas utifrån de resultat som redovisas i rapporten, och i så fall vilka, är ännu för tidigt att säga. 83 i (s): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Jag vill dessutom passa på att gratulera statsrådet till hennes uppdrag att ansvara för den nationella ungdomspolitiken i regeringen. Detta är ju ett område som berör många politikområden. Det är alltså viktigt att göra alla statsråd medvetna om att de faktiskt har ett ansvar för ungdomsperspektivet på sina respektive områden. Min fråga berör ungdomars möjligheter till fritidssysselsättning och mötesplatser och vad statsrådet tänker göra för att stödja en utveckling mot flera mötesplatser och fritidssysselsättningar. I det svar jag fått tar statsrådet upp några av de insatser som regeringen lyfte fram i budgetpropositionen . Dessa är ju fortsättningar på satsningar som den förra socialdemokratiska regeringen startade under förra mandatperioden. Vi aviserade också att vi ville att de skulle fortsätta även . Man fortsätter alltså dessa satsningar, och så långt känns det bra. Jag hade dock hoppats på något ytterligare. Statsrådet tog i svaret till mig upp rapporten 06 som presenterade och där man lyfter upp ungdomars tillgång till fritidsverksamhet och kultur. Man pekar på stora skillnader i ungdomars möjligheter till en meningsfull fritid och också på de stora brister som finns just vad gäller samlingslokaler och mötesplatser för unga människor. När man frågar unga vad de skulle vilja att vi satsade på är det också samlingslokaler och mötesplatser som oftast lyfts upp som den prioriterade frågan. Vi socialdemokrater tog därför i vårt budgetförslag i kulturutskottet upp att vi ville satsa just på att utveckla fritidsverksamheter och möteslokaler för unga. Vi ville också att 2007 skulle bli ett ungkulturår. Detta sade dock den moderatledda regeringen nej till. I den del av budgetpropositionen som berör kulturområdet står det att man säger nej till dessa för utveckling av fritidsverksamheter och möteslokaler. Man hänvisar till att man vill satsa på integrationspolitiken i stället. undrar jag, herr talman, vad ungdomsministern menar med det. Jag har läst även om politikområdet integration i budgetpropositionen, och jag hittar ingen koppling till denna hänvisning i kulturbudgeten. Finns det inte någon sådan, eller har jag helt enkelt missat den? 84 Integrations- och jämställdhetsminister (): Fritidsaktiviteter för unga människor är något som har varit eftersatt . eller året innan bestämde sig dock den socialdemokratiska regeringen för att satsa ganska stora pengar på det området, och det tycker jag var jättebra. Just eftersom det satsades så stora pengar på detta område anser jag inte att det är relevant att satsa ytterligare pengar innan vi har genomfört de satsningar som den förra regeringen lade fram och som vi nu också har fortsatt med. Jag är alltså inte alls orolig för ungas fritidsverksamheter, tvärtom. Dock varierar det väldigt mycket mellan kommunerna, och jag menar att kommunerna måste ta ett större ansvar. De kommuner som inte gör det måste ta ett större ansvar för att deras unga ska ha mötesplatser och meningsfulla fritidsaktiviteter. Den rapport som levererades av innehåller också väldigt mycket information om de olikheter som finns runtom i landet flickor och pojkar efterfrågar olika saker, landsort och storstäder har olika behov, barn med invandrarbakgrund efterfrågar helt andra saker än etniskt svenska ungdomar och så vidare. När det nu finns så väldigt mycket olikheter runtom i landet är jag mån om att fortsätta att gräva i detta och se exakt vad det är vi ska satsa på. När jag som nytillträtt statsråd med ansvar för dessa frågor fick budgeten framför mig gjorde jag därför bedömningen att jag inte ville satsa dessa ytterligare 80 miljoner på den här verksamheten förrän jag faktiskt var insatt i exakt vad det var jag satsade på. Beskrivningen av vad man skulle göra med pengarna fanns bland alla andra pengar som jag har nämnt tidigare. Det fanns inget specifikt som jag kände att det var jätteviktigt att få pengar till. Jag bestämde mig därför faktiskt för att ta de 80 miljonerna och satsa på verksamheter som främjar integration och att satsa på verksamhet för att återrehabilitera före detta rasister. Jag tyckte att det var viktigare verksamheter. Men när vi har satt oss in i det har skrivit, kanske fått ännu mer information, säger jag självklart inte att vi inte kommer att behöva satsa mer pengar just där det behövs. Men känner jag inte att jag har kunskapen att motivera att de 80 miljonerna skulle ha använts på ett förnuftigt sätt. Jag tycker att det är förnuftigare att använda dem till just de verksamheter som jag nämnde. Så är det. 85 i (s): Då har jag i alla fall fått veta att det inte är någon idé att jag letar på integrationsområdet i budgeten, för där finns inte pengarna med hänvisning till just ungdomspolitiken. Men jag blir lite orolig när jag hör statsrådet säga att det inte fanns något behov av att satsa de här pengarna just på gruppen unga, som vi faktiskt framförde. Det är ingen ny fråga att unga människor efterfrågar möteslokaler, någonstans att vara, och att man också efterfrågar bra fritidssysselsättningar. Den förra regeringen har ju satsat jättemycket pengar på både idrottsrörelsen och annat. Satsningen med extra pengar i områden med utsatta ungdomar väljer nu också den nya regeringen faktiskt att fortsätta, vilket jag är väldigt glad för. Men rapporten från visar också att det finns ett ännu större behov av att faktiskt titta närmare på de här frågorna, både vad gäller möteslokaler och andra fritidssysselsättningar. Det som har gjort mig förtvivlad under den här hösten är också hur den nya regeringen har valt bort just gruppen unga på olika sätt. Vi pratar ofta om hur viktigt det är med barn- och ungdomskultur och hur viktigt det är att vi satsar på barn och unga. Men då måste man ju också göra någonting. Man kan inte bara prata och prata. Man måste också göra satsningar så att det blir någonting av allt det där pratet. Tittar vi på det som har bestämts ser vi att det är flera saker som slår just mot gruppen unga. Man valde bort att satsa på mötesplatser och att utveckla fritidsverksamhet för unga människor. Man plockade bort barn- och ungkulturåret. Det handlade inte bara om barn utan även om kultur för unga människor. Man har plockat bort möjligheterna för de statliga museerna att erbjuda fri entré för dem som är . Vi har en grupp som väldigt ofta kallas unga vuxna. När man är är man väldigt ofta studerande. Man har en ganska dålig ekonomi. Den här rapporten lyfter också fram att det satsas väldigt mycket statliga medel just vad gäller barn. Men ju äldre ungdomarna blir desto mindre satsar staten. Det här är ju precis exempel på vad den nya moderatledda regeringen har gjort. Man har alltså plockat bort de unga vuxna. Man tycker inte att de är viktiga. Det här är bara inom politikområdet Kultur och fritid, men vi kan även inom andra områden se att den här politiken slår väldigt hårt mot unga vuxna. Min andra fråga som jag tänkte ställa till ungdomsministern är: Vad tänker statsrådet göra för gruppen unga? Du sade att du ska gräva djupare i den rapport som har sammanställt och utifrån det ska du göra satsningar på den här gruppen. Men kan ungdomsministern tala om någonting som hon funderar på, att det här skulle jag vilja göra för gruppen unga under den här mandatperioden. Gärna inte i slutet. tar de satsningar slut som vi initierade under förra mandatperioden. Vad tänker statsrådet göra ? 86 (): Jag förstår att trodde att hon hade bytt namn. Det var inte min mening att gå in i den här diskussionen. greppar ju de här frågorna mycket väl. Men jag kände ett behov, herr talman, att få det som sades tidigare upprepat. Om jag förstod statsrådet rätt var uttalandet att det gjorts så stora och bra satsningar av den socialdemokratiska regeringen att när statsrådet tillträdde såg hon att man kunde ta pengar från ungdomssektorn och flytta dem till en annan grupp. Jag kan förstå att man när man har ansvar för två olika områden gör prioriteringar. Men det är väl ändå så, precis som har understrukit, att vi här har en grupp som faktiskt som helhet också är utsatt i vårt samhälle. Jag är alldeles på det klara med att det i det svenska samhället av finns orättvisor. Det finns grupper som är ekonomiskt utsatta. Det finns grupper som är specifikt socialt utsatta eller utsatta av andra skäl. Men vi vet också, precis som har pekat på, att vi i vårt samhälle har en grupp ungdomar som inte på samma sätt kan ta del av det utbud inom fritidssektorn som finns. Då blir jag något förvånad när statsrådet här presenterar att det var en medveten handling att ta från den gruppen för att lägga på en annan i och för sig också väsentlig grupp. utestänger ni ungdomarna från så mycket annat, som på ett förtjänstfullt sätt har pekat på. Ni väljer att säga att när du har blivit myndig är du inte längre en grupp som ska ses med speciella ögon utan då får du betala för dig själv om du ska gå på museer. Om du har blivit ungdom får du gå ut på arbetsmarknaden och söka dig en plats där. Om du har blivit ungdom får du gå ut på bostadsmarknaden och söka dig din plats där. Det känns som att det saknas någon väldigt viktig del i det här resonemanget. Jag vill faktiskt, herr talman, bara få understruket igen att jag hörde rätt. Jag blir väldigt glad om det var någonting som jag missade. Men att det var en medveten tanke från den moderatledda regering som styr vårt land att ta pengar från ungdomsgruppen, därför att Socialdemokraterna hade gjort så goda satsningar att man kunde ta pengar därifrån och flytta till en annan grupp, skulle jag vilja få ytterligare belyst. 87 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag hoppas verkligen att jag de som jag kommer att vara ansvarig för dessa frågor alltid ska fatta medvetna beslut. Det vore konstigt om jag satt som statsråd och fattade beslut utan att förstå vad jag fattade beslut om. är det så att det satsas mycket pengar på ungdomsverksamhet. Jag säger återigen att man inte kan satsa hur mycket pengar som helst på vad som helst. Jag gick igenom verksamheten och återigen säger jag att de här pengarna bara fanns där. Det fanns inget specifikt beskrivet vad de skulle användas till förutom att upprepa samma sak som man redan upprepade för de 100 miljonerna som jag redan nämnt. Jag ansåg verkligen att de här pengarna gör bättre nytta någon annanstans där de också når unga människor. När det gäller vad jag avser att göra för ungdomar är det så att den här regeringen satsar kraftigt på det som jag menar är viktigast för unga vuxna, nämligen utbildning, arbete, se till att man kommer ut på arbetsmarknaden eller se till att man har möjligheten att faktiskt jobba parallellt med studier utan att för den skull förlora sitt studiebidrag. Det är viktigt. Och den chansen får ungdomar av den här regeringen. Det är att satsa på bostadssituationen och så vidare. Det är de sakerna som unga vuxna efterfrågar och som många inte har. Därför blir dessa unga vuxna mambor, som det heter, med sina föräldrar tills de ibland kanske är . Vi får inte glömma att fritidsverksamheten är ett kommunalt ansvar. Att det finns många unga människor runtom i landet som inte har en tillfredsställande fritid är ett kommunalt ansvar. Det är inte statens ansvar. Men vi gör vad vi kan via bidrag till folkrörelser och via . Det finns också arvsfondspengar. 100 miljoner delades ut . Det finns statliga pengar, men ansvaret för ungas fritid ligger hos kommunerna. Det är där som era kommunalpolitiker ska kämpa för att se till att ge unga goda villkor på deras fritid. Det ska inte ske från . Vi ska göra vad vi kan för att ge de kommuner som behöver det stöd. Vi ska göra vad vi kan. Men det betyder inte att vi kan satsa hur många miljoner som helst. Vi har bara en statsbudget, och det finns massor som ska få plats i denna statsbudget. I det här fallet ansåg jag att det fanns verksamheter som behövde pengarna bättre. Kommunerna får faktiskt ta hand om sina unga och deras fritid. 88 i (s): Man vill inte satsa pengar på vad som helst, sade ansvarigt statsråd. Nej, det kan man ju säga att man inte vill. Jag tycker att unga människor är jätteviktiga. Det är viktigt att vi satsar på våra barn och unga. Det är inte att satsa på vad som helst. Den högerledda regeringen slår sig för bröstet och säger att man har satsat flera miljoner. Men man har faktiskt fortsatt med de satsningar som den socialdemokratiska regeringen initierade under förra mandatperioden. Det är skönt att höra att de inte avslutas mitt i arbetet. Frågan är vad som händer 2008 när de satsningar vi aviserade kanske inte blir kvar. Statsrådet säger så tydligt att man prioriterar bort ungdomarna. Det är vad som gjordes när man sade att man prioriterar bort ungdomarna för att i stället lägga pengarna inom ett annat politikområde som naturligtvis också är jätteviktigt. Statsrådet lyfter sedan fram att man satsar på arbete, utbildning och bostadssituationen. Jag har hört många unga människor protestera angående bostadssituationen. Det finns företag som inte vill bygga längre. I min egen kommun kommer flera bostadsområden inte att byggas eftersom den nya regeringen har ändrat förutsättningarna för att bygga lägenheter. Jag vet inte om ungdomarna känner sig särskilt privilegierade i den politiken. Jag hoppas att den nya högerledda regeringen verkligen gör något och inte bara pratar. Den i regeringsställning har man verkligen plockat bort de satsningar som hade kunnat göras för unga människor. Bidraget till möteslokaler har plockats bort. Det är den fråga som ungdomar själva lyfter upp som den viktigaste. Satsningen på Ungkulturåret har också plockats bort, som också skulle rikta sig till unga människor. Det är bara att beklaga. 89 (): Det är inte min avsikt att dra ut på diskussionen. Jag har fått ett svar av statsrådet. Jag förstår tydligt att just socialdemokratiska kommuner om jag citerar statsrådet rätt har ansvar för sina ungdomar. Hur det var med de andra kommunerna fick jag inte riktigt klart för mig. Statsrådet sade också att regeringen och statsrådet gör vad man kan för ungdomar, men man har valt att dra in pengarna och satsa dem på andra grupper. Det är en något märklig inställning som jag finner anledning att återkomma till. Jag har stor förståelse och stor respekt för att man ska prioritera på olika sätt, men låt oss inte ställa grupp mot grupp.