prot · GU0972 · 2007-03-12 00:00:00 — Detta gör, fru talman, att både jag och från försvarsutskottet nu har analyserat denna proposition och kommer att råda den socialdemokratiska riksdagsgruppen att säga nej till propositionen. På grund av de regler som finns i kommer inte denna proposition att gå igenom. Det är alltså inte för att vi inte anser att det behövs en förändring som vi gör detta, utan det gör vi för att det förslag som finns inte håller måttet när det gäller avvägning och rättssäkerhet och därför att man försöker få en militarisering av brottsbekämpningen utan att det finns något som helst underlag för det. Vi kommer att återkomma närmare med en precisering inför att vi drar detta för riksdagsgruppen. Jag vill understryka att vi från Socialdemokraterna inte formellt har tagit ställning, men när det nu hålls en riksdagsdebatt här tycker jag att det vore fel att inte redogöra för och min inställning. Vårt svar till riksdagsgruppen kommer att vara att vi rekommenderar den socialdemokratiska riksdagsgruppen att säga nej till den proposition som finns. Den håller inte måttet. Vi kan inte utsätta svenska medborgare för det som detta innebär. Vi ska ha en hearing här . Då kommer vi att bjuda in FRA, Must och många andra myndigheter så att vi kan diskutera detta lagförslag på ett konstruktivt sätt. Sedan kommer vi att återkomma med de förändringar som kan behöva göras. Vi ska återkomma med ett förslag som upprätthåller den rättssäkerhet som krävs och också har rätt balans och den avvägning som behövs. Vi ska se till att det är rätt avvägning i det kommande lagförslaget. 19 (): Inledningsvis vill jag påminna alla som debatterar och som lyssnar här att detta är en bordläggningsdebatt och inte en ärendedebatt. Det betyder att försvarsutskottet och andra berörda utskott inte har inlett sin behandling av ärendet. Jag tror att det är olyckligt att redan nu som har gjort här föregripa resultatet av den utskottsbehandling som väntar. Jag och regeringen hoppas på en bred uppslutning kring propositionen både i utskottet och sedermera här i kammaren. Det är en lite ovanlig och annorlunda ordning att redan i en bordläggningsdebatt vara så tydlig som är. Vi får väl se var vi hamnar, fru talman. För att få lite perspektiv på denna fråga skulle jag vilja börja med att prata om behovet. Varför behöver vi försvarsunderrättelseverksamhet över huvud taget? Jag vill börja med grunden, som är säkerhetspolitik. Den syftar till att bevara vårt lands fred och självständighet, att bidra till stabilitet och säkerhet i vårt närområde samt att stärka internationell fred och säkerhet. Det säkerhetspolitiska målet är att i alla lägen och i de former som vi själva väljer trygga handlingsfriheten att som enskild nation och i samverkan med andra kunna utveckla vårt samhälle. Syftet med försvarsunderrättelseverksamheten är att ge stöd för de bedömningar och beslut som man tar till stöd för svensk utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik och att bidra till det svenska deltagandet i internationellt säkerhetssamarbete samt att samverka med underrättelser för att stärka samhället vid svåra påfrestningar i fred. Ni vet alla att dagens säkerhetspolitiska hot, eller hot som kan få säkerhetspolitiska konsekvenser, är av en helt annan karaktär nu än under det . Hoten är mycket mer besvärliga och oförutsägbara. De är gränsöverskridande; de är asymmetriska; de är väldigt ofta icke-militära och de kommer ofta från icke-statliga aktörer. Internationell terrorism och andra typer av grov internationell brottslighet utgör hot mot såväl individer som stater. Det är här det börjar bli svårt. Vad är kriminalitet och vad är hot mot säkerhetsintressen? För att kunna förebygga och hantera den här typen av svåra och nya hot krävs bland annat en väl utvecklad underrättelseverksamhet. Det är också därför man föreslår att mandatet ska utökas. Jag kommer till det. Ett annat viktigt behov är att kunna stödja de män och kvinnor som är ute för räkning, såväl civilt som militärt, och deltar i fredsfrämjande insatser och i biståndsarbete i nya konfliktområden. Detta medför att försvarsunderrättelseverksamheten i högre grad måste kunna bidra till skydd för svensk trupp och svenska intressen utomlands. Hur ser det ut ? Ni vet att det inte finns någon lag kring signalspaning. Det har varit oreglerat. Det finns inte heller något lagstadgat integritetsskydd, vilket också har varit en av de stora debattfrågorna. Den tekniska utvecklingen har gjort att allt mer av trafiken har flyttats från etern till kabel och fiber. Det som , , tidigare kunde snappa upp i etern i luften helt enkelt går numera genom kablar och fibrer och via servrar, routrar och hubbar. Med dagens lagstiftning får man inte hämta in det, men bedömningen man har gjort är att av all tele- och datakommunikation med datatrafik går via etern. Resten går alltså i kabel. Teknikutvecklingen i sig gör det nödvändigt att skapa en teknikneutral signalspaningslag för att skydda och svenska intressen och dem som bor i landet från yttre hot. Propositionen i sig innebär en rad förändringar. Jag tänker gå igenom dem, även om det kan kännas lite långtråkigt för den som har läst hela propositionen sida för sida och som minns var allt står. I lagen om försvarsunderrättelseverksamhet föreslås det en förändring som jag sade i mandatet. Försvarsunderrättelseverksamheten ska fokuseras mer mot att stödja politikområdena utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik, och mandatet i lagen ska anpassas från yttre militära hot till yttre hot. Man föreslår också att verksamheten avgränsas uttryckligen till att endast avse utländska förhållanden. Gränsdragningen mot polisiära metoder förtydligas. Försvarets underrättelsenämnds, Fun:s, uppgift är att följa försvarsunderrättelseverksamheten. Den uppgiften förstärks till omfatta också kontroll av verksamheten. Sedan kommer vi till den nya lagen som föreslås, nämligen lag om signalspaning. Signalspaningen vid får ett teknikneutralt lagstöd för inhämtning som vi har talat om av signaler i elektronisk form. Det innebär att inhämtning kan ske både i etern, luften, och i tråd eller kabel, det är samma sak. Verksamheten får bedrivas för försvarsunderrättelseändamål. Signalspaning får endast avse utländska förhållanden, precis som försvarsunderrättelseverksamheten. Signalspaning får endast ske om det finns en inriktning från regeringen eller en myndighet som regeringen utser. Signalspaning i kabel får bara avse trafik som passerar gräns. Signalspaning i kabel får endast ske automatiserat med sökbegrepp. Det ska inte vara tillåtet att lagra kommunikation för framtida behov bra-att-ha-information. Sökbegreppen ska vara utformade så, och användas så, att de medför ett så begränsat intrång som möjligt i den personliga integriteten. Inhämtning som sker efter inriktning från en myndighet under regeringen får ske först sedan tillstånd till inriktningen lämnats av . Tillståndsprövningen ska säkerställa att inriktningen avser syften som är förenliga med de ändamål för vilka signalspaning får ske och att syftet med inriktningen är proportionerligt i förhållande till det integritetsintrång som inhämtningen kan medföra. Uppgifter om en enskild ska omgående förstöras om de saknar betydelse för verksamheten. Oavsett relevans ska uppgifter som berör meddelarskyddet och efterforskningsförbudet i tryckfrihetsförordningen samt förtroligheten mellan en försvarare och dennes klient alltid förstöras. Det står på s. 103 i propositionen. Rapporteringen av uppgifter som berör viss fysisk person får bara avse förhållanden som är av betydelse för försvarsunderrättelseverksamheten. ska särskilt kontrollera sökbegrepp, rapportering, förstöring och att verksamheten i övrigt bedrivs i enlighet med de regelverk som föreslås. Nämndens funktion för tillståndsprövning respektive kontroll av signalspaningen ska vara självständig i förhållande till varandra och ledas av domare. Det är en nyhet, det vill säga att det är fråga om två av varandra oberoende delar. Vid själva FRA ska det inrättas ett integritetsskyddsråd med uppgift att utöva insyn i de åtgärder som vidtas för att säkerställa integritetsskyddet i signalspaningsverksamheten. Det är inte fråga om människor som jobbar där dagligdags utan som kommer utifrån externt. Det kan handla om att se till att ha en organisation, en arbetsordning och interna rutiner som är utformade på ett sätt så att integritetsskyddet säkerställs. De ska vara rådgivande åt generaldirektören och ledningen. De ska också direkt kunna rapportera till om de märker att något inte är bra. Då kan gå in och avbryta verksamheten. Alla de åtgärder som jag har räknat upp syftar till att på bästa möjliga sätt skydda den personliga integriteten. Det är den svåraste frågan. Hur hittar man balansen mellan en väl fungerande underrättelseverksamhet och skyddet av den personliga integriteten? Sammantaget tycker jag och det skriver också Lagrådet att regeringen har nått en godtagbar balans mellan grundlagens och krav på skydd mot intrång i privatlivet och det allmännas rätt och skyldighet att svara för att nationella säkerhetstjänster kan tillvaratas. Jag vill understryka att det här inte är någon ny fråga. Den låg till sig hos den förra regeringen. Den nya regeringen har använt detta som underlag i sitt arbete och sedan stärkt integritetsskyddet. 20 () replik: Tack, , för att du så ärligt berättar om förändringarna. Du borde berätta om dem för din partikamrat eftersom han säger att det inte är fråga om någon skillnad. Men det är precis som du säger, nämligen att det blir stora förändringar på det sättet att det här kommer att omfatta helt andra uppgifter för försvaret. Vi båda som har läst propositionen kan konstatera att det står där uttryckligen. Jag har två frågor till dig. Den första gäller om du någonsin har hört talas om ett liknande lagförslag där man fullkomligt har struntat i att göra en utredning i förväg för att analysera behovet, för att se vilka förändringar som behöver göras och för att på ett demokratiskt sätt ta fram fördelar och nackdelar. Kan du säga att man har agerat på samma sätt, det vill säga har börjat med lagstiftningen? Den andra frågan gäller om det inte hade varit lämpligt att börja med en utredning, till exempel en parlamentarisk utredning, så att alla partier hade varit här. Då hade vi kanske haft en centerpartist och en kristdemokrat här. Vi vet vad de ute i riksdagsbänkarna egentligen tycker om detta. Hade det inte varit bra att ha en ordentlig utredning för att sedan vidta dessa förändringar? Alla förstår att försvaret och andra kan få andra roller . Har du hört talas om ett liknande exempel med den lagstiftningsteknik som regeringen och använder sig av här? Hade det trots allt inte varit bra att ha haft ett ordentligt underlag för att besluta om? 21 () replik: Jag tycker att använder uttrycket försvaret på ett svepande sätt. Försvaret tycks omfatta allt från FRA, som är en civil myndighet, till , som också är en civil myndighet. Sedan har vi Försvarsmakten, som är en annan sak. Jag vet att det finns en oro för att blanda ihop militära och polisiära uppgifter. Signalspaning är inte brottsbekämpning. Det här handlar inte om brottsbekämpning. Det är helt skilt från brottsbekämpningen. Signalspaning fokuserar inte på individen, vilket brottsbekämpningen gör. Signalspaning fokuserar på kommunikationen. Det är inte sant att det här skulle ha kommit som en blixt från klar himmel. Det här härstammar från 11 september-utredningen, där man tryckte på vikten av att det inte räcker med att bara titta på yttre militära hot utan man ville ha en bredare skanning av vilka hot som kan innebära säkerhetspolitiska konsekvenser för . Utredningen kom med sitt förslag 2003. Sedan har vi försvarsunderrättelsedatautredningen, som har tittat på sekretesskydd och andra saker. Det är ingen ny utredning. Frågan har remissbehandlats, och det har kommit in synpunkter. Därför är det inte så förvånande. Naturligtvis kan man alltid utreda mer. Jag tror ändå att det är bra att förslaget kommer, och det har ändrats en del sedan den förra regeringens tid. Det är lite förmätet av att så totalt bara förkasta allt när hans egen regering låg bakom grundförslaget. 22 () replik: Jag vill understryka att vi anser att det finns ett behov av detta. Vi anser att en förändring bör göras när det gäller avlyssningsdelen. Det är sant att vi arbetade med frågan, och jag var i högsta grad involverad i den. Jag var involverad i att inte gå fram med det förslaget eftersom vi ansåg att det inte var tillräckligt väl avvägt och tillräckligt rättssäkert. Det är det som är problemet här. Det är precis samma inställning som vi hade tidigare. När jag talar om utvidgning och militarisering talar jag bland annat om försvarets underrättelseverksamhet och KSI, det vill säga Kontoret för särskild inhämtning, som ligger direkt under Must. De är ändå militära myndigheter. De kommer att få en annan roll här. 11 september-utredningen gick från yttre militärt hot till yttre väpnat hot. Det handlade om terroristbekämpning ingenting annat. Det var det som var frågan här. Här går man alltså från yttre militärt hot till yttre hot, och sedan hoppar man över alla dessa bitar. Då anser jag att om dessa förändringar ska göras får man se till att det görs ett ordentligt utredningsarbete. Om så stora saker ska göras måste vi ordentligt veta vilka underlag som finns. Det vet vi inte här. nämner du en utredning som handlar om terroristbekämpning, och det kan FRA användas för . Det är inte det som det är fråga om, utan det handlar om huruvida vi ska ha den här utvidgningen när det gäller internationella vapenbrott, människohandel, narkotikabrott och så vidare. Det har ingenting att göra med terroristbekämpning efter elfte september. Då ställer jag frågan igen: Har du någonsin hört talas om ett liknande lagstiftningsarbete där man inte har något som helst underlag på det sätt som det saknas i det här arbetet? Vore det inte bra att ha ett eget arbete, och inte hänvisa till en utredning som handlar om en helt annan sak, nämligen terroristbekämpning? Vore det inte bra att ha till exempel en utredning om hur militären eventuellt skulle kunna vara med och bekämpa vanliga brott? 23 () replik: Jag tycker fortfarande att sveper över och försöker baka ihop det militära och det polisiära, som inte finns med i det här förslaget. Efter anförande kommer KSI, och som jag har uppfattat det i propositionen påverkas inte deras metoder eller arbetsuppgifter av den här propositionen. når man vägs ände, och frågan är när man gör det. Det är bra att vi är överens om behovet, och sedan kan man säkert alltid i alla fall utreda mer och ta reda på mer. Problemet är att man aldrig kommer till skott. I det här fallet har man valt: Man vill komma till skott. Eftersom vi vet att av all data- och teletrafik går i etern och resten går i kabel är det bra för FRA, regeringen och de andra myndigheter som hos regeringen ber om det att få möjligheten till underrättelseinhämtning. 24 (): När regeringen vill att ska ges möjlighet att på uppdrag av regeringen och andra myndigheter bedriva signalspaning per tråd handlar det inte bara om teknikneutralitet. Såvitt angår den talade kommunikationen är det till en del fråga om anpassning till ny teknik, men inte när det till exempel gäller mejlen, som är det papperslösa samhällets brevpost. Det handlar också reellt om större befogenheter. Av detta skäl ska vi inte ta lätt på den proposition som anmäls till bordläggning i kammaren. Det är alltid en sorg när vår rätt att utan offentlig insyn meddela oss med andra naggas i kanten. Bara vetskapen om att myndigheter kan ta del av det vi skriver och det vi säger urholkar i sig en lång rad av våra medborgerliga fri- och rättigheter. har naturligtvis demokratin en rätt att försvara sig, men avvägningen mellan detta skydd och de demokratiska värden som syftar till att skydda den enskilde innebär alltid en vansklig balansgång. Hur vi lyckas här och kan förmodligen bara kommande generationer svara på. Vilka är nu de konkreta yttre hot som får oss att acceptera tanken på signalspaning av utrikes kommunikation? lämnade en fordonskolonn idrottsstadion i Mazar-e-Sharif i . från den svenska campen slog en fjärrstyrd bomb ut det främsta fordonet i kolonnen. Två svenska soldater dog. Just var det också så att den förra regeringen hade lagt en proposition till om svenskt övertagande av området runt Mazar-e-Sharif, och den propositionen låg på bord. Såvitt mig är bekant är det inte klarlagt om det fanns ett samband mellan den demokratiska beredningen i riksdag och attentatet i de annars ganska lugna delarna av norra . Kanske blir detta aldrig klarlagt. Men möjligheten, fru talman, att det fanns ett samband kan inte uteslutas och heller inte möjligheten att attentatet föregåtts av intensiv kommunikation mellan förövare i och nätverk här i . Alldeles oavsett hur det förhöll sig visar det här exemplet att också vårt land måste ha förutsättningar att förebygga hot riktade mot svenska medborgare och försök att påverka våra demokratiska processer. sluter därför upp kring grunderna för regeringens förslag, fru talman. Efter den utskottsbehandling som förestår kommer frågan upp till förnyad debatt i kammaren. Jag kommer därför inte att gå igenom förslagets alla detaljer. Men låt mig ändå säga att riskerna inte ligger, enligt vår mening, i de bevekelsegrunder och det ramverk som föreslås, utan de ligger i möjligheten att någon bestämmer sig för att lyckas med att missbruka signalspaningen och använder den för ändamål för vilka den inte är avsedd. har, både före och efter Lagrådet, engagerat sig i att på alla sätt förebygga och motverka en sådan risk. Jag lyssnade mycket noga på invändningar mot förslaget, och han hade två huvudsakliga sådana som jag i hastigheten kunde fånga upp. Den ena var att Försvarsmaktens och försvarets ansvar för att förebygga och bekämpa brott nu breddas. Jag vill gärna hänvisa till 4 § i lagen om underrättelsetjänst där det tydligt står att den här verksamheten inte får involvera sig i områden som är brottsförebyggande och som hör till de polisiära myndigheterna. Han sade också att det inte förekommer några undantag, till skillnad från till exempel de hemliga tvångsmedel som förekommer inom polisens arbete. Nej, det förekommer inga undantag. Men om det skulle vara så olyckligt att man fångar upp till exempel information som omfattas av det så kallade meddelarskyddet i tryckfrihetsförordningen, eller om man fångar upp kommunikation mellan en advokat och dennes klient, stadgas det utförligt i 7 § i lagen om signalspaningsverksamhet att sådan information ska förstöras. Den hårda debatten om signalspaningen har bidragit till ett bättre förslag. har det, som vi har hört, förekommit en del missförstånd. Ett av dessa bottnar i den ansvariga myndighetens namn, . Det har fått till och med normalt välinitierade massmedier att tro att det är Försvarsmakten som ska signalspana. Men som framhöll är FRA en civil och från Försvarsmakten helt skild myndighet. Eftersom dess huvudsakliga verksamhet framgent heller inte kommer att bli radio aktualiserar detta frågan om ett namnbyte. vore en mer relevant benämning, med hänsyn till den verksamhet som ska bedrivas. En sådan benämning tydliggör också att myndigheten arbetar mot både civila och militära myndigheter. Men till detta får vi återkomma, fru talman. 25 (): Det här är nog en av de viktigare debatter som har hållits här i och framför allt den absolut viktigaste remissdebatt som har hållits i den här kammaren. Det förslag som denna riksdag sedermera ska behandla och ta ställning till är ett förslag som berör större delen av befolkningen i och även människor utanför gränser. Det här förslaget består av framför allt två delar. Den ena handlar om signalspaningen och själva tekniken för signalspaningen. har FRA bara kunnat spana på signaler som har funnits i etern. Det har alltid tidigare också ansetts att det inte har behövt regleras och att det inte har berörts av vårt grundlagsskydd, därför att etern är fri och det har varit omöjligt att kontrollera. Men det har alltid ansetts att all avlyssning när det gäller kabel eller annan teknik rör vårt grundlagsskydd och regeringsformen och rätten till den personliga integriteten. När det gäller att signalspaningen tidigare inte har varit reglerad har det varit internationellt vedertaget att just signalspaning i etern inte faller under konventioner och under de grundlagar som finns i olika länder. Men det här förslaget, fru talman, är faktiskt ett av de mest långtgående förslagen i världen när det gäller möjlighet till signalspaning. Det kan låta förmätet att det här skulle vara ett av de mest långtgående i världen. Men det är faktiskt så, gott folk. Inte ens i , som var det land som blev drabbat av terrorattentatet , har man kunnat genomföra så långtgående förändringar när det gäller att ge en myndighet rätten att fritt signalspana på sina medborgare utan den demokratiska kontroll som man då har rätt att kräva. är ett land som har infört en möjlighet att ha signalspaning oavsett teknik. Men har då också en mängd olika rättssäkerhetsgarantier och har ett starkt skydd i sitt förslag. Det krävs en tillståndsgivning för varje signalspaning. Detta har man nu från granskat och faktiskt godkänt. Det svenska förslaget skulle aldrig få godkänt när det gäller en sådan granskning. Men från sida ser vi ändå att behovet finns. Vi måste titta på signalspaning på ett annat sätt. Precis som tidigare talare har sagt är det som faktiskt rör sig i etern. Den tekniska utvecklingen har också förändrat situationen. Detta är alltså en fråga som vi är beredda att diskutera. Det handlar då också om hur man skapar rättssäkerhetsgarantier när man öppnar upp också för den ökade signalspaningen. Men det är ju inte det allvarliga i det här förslaget. som man lägger fram förslaget om den utökade signalspaningen lägger man ju också fram ett förslag som innebär att man utvidgar vad det är man får signalspana på. har uppgiften varit, när det gäller signalspaning, att det ska handla om yttre militärt hot mot . Det är mycket noga definierat och mycket begränsat. Det är någonting som inte skulle kunna drabba vem som helst. Vem som helst kan nämligen inte i sin kommunikation betraktas som ett yttre militärt hot. Men ändrar man mandatet till att handla om yttre hot. Några exempel tas upp. Det handlar om migrationsströmmar. ska vi också spana på flyktingarna, som flyr. Det handlar om oljeutsläpp. Det handlar om organiserad brottslighet. Det handlar om terrorism. Då ger man helt plötsligt ett helt annat mandat till FRA. Och kopplar man ihop det utvidgade mandatet med möjligheten till en signalspaning som är teknikoberoende blir det här ett gigantiskt avlyssningsinstrument. Men, fru talman, det har också skett en del förändringar i arbetet med propositionen utifrån den debatt som har varit. Och det har varit steg i rätt riktning. Det är viktigt att säga att den debatt som har varit faktiskt har påverkat förslaget och att man lyssnar. Men det finns fortfarande alltför stora brister i förslaget för att man ska kunna ställa sig bakom det, så som det ser ut. Jag skulle faktiskt vilja lyfta upp en sak. är ju försvarsministern inte här jag tycker att det är synd att det inte finns någon från regeringen här. Men han fick i Agenda i går en fråga om varför man inte inväntade delbetänkande eller lät kommentera det här. Då sade försvarsministern att tittar på integritetsfrågorna när det gäller brottsbekämpning, och det här är ju ingen brottsbekämpning. Då måste jag ändå påpeka att har i uppdrag att titta på integritetsskyddet på alla områden som finns. Det gäller skola, hälsovård, försvaret, polisen. Just att vi skulle ta det breda greppet på integritetsfrågorna var ju vårt huvudsakliga uppdrag. Jag vill därför betona vikten av att man väger in de här integritetsfrågorna även när det gäller det här förslaget.