prot · GU0965 · 2007-02-22 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Meddelande om preliminär plan för kammarens sammanträden vice talmannen meddelade att en preliminär plan för kammarens sammanträden den 26 februari13 september med voteringstider till och med delats ut till kammarens ledamöter. 3 § Meddelande om preliminära hålltider för kammaren vice talmannen meddelade att preliminära hålltider för kammaren delats ut till kammarens ledamöter. 4 § Förenklad hantering av medborgarförslag Föredrogs betänkande 2006/07:KU8 Förenklad hantering av medborgarförslag (prop. 2006/07:24). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 9 §.) Föredrogs betänkande 2006/07:KU11 Författningsfrågor. 1 (): Jag inleder mitt anförande med att yrka bifall till reservation 1. I denna kammare har vi en mängd viktiga ärenden att besluta om. Tre saker tycker jag är viktigare än andra. Vi ska stifta lagar, vi ska se till att våra gemensamma skattepengar används till rätt verksamheter, och inte minst ska vi främja demokratin och skapa möjligheter för att den ska blomstra i många former och många kulörer. Vi har fått förtroendet från svenska folket att leda . Om väljarna tycker att vi gör ett gott jobb får vi måhända ett nytt förtroende för ytterligare en eller kanske ett par mandatperioder. Men om väljarna tycker att vi har gjort ett dåligt jobb kan de avsätta oss. Det är hårda bud, och det är tufft, men det är bra. Det är precis så som det ska gå till i en demokrati, man sköter sitt uppdrag som representant, och gör man inte det får man ta konsekvenserna. Jag skulle vilja påstå att de flesta i denna kammare tycker att detta system är bra. Men när det kommer till statschefen då förvägrar vi oss själva möjligheten att påverka. Då vill majoriteten i att vi ska kunna låta slumpen styra vem som ska få inneha högsta ämbete. Inte ens slumpens skörd vill vi påverka i demokratisk riktning. Det är inte som ett jättelikt lotteri bland oss svenska medborgare när vi utser den person som ska bli statschef. Nej, det är endast inom en snäv familjekrets som vi hämtar nästa statschef, nästa drottning eller nästa kung. Hur länge ska vi dras med ett kungahus i ? Det är sannerligen ofattbart att vi inte gjorde upp med vårt feodala förflutna. I sagornas värld finner vi just drottningar, kungar, goda och onda feer och en och annan drake. Just i sagorna hör detta hemma, inte i ett modernt och demokratiskt samhälle. Monarkin är inte utformad på ett sätt som är acceptabelt , dels därför att den är odemokratisk, dels därför att det är omöjligt för befolkningen att tillsätta och avsätta statschefen utifrån hur vi tycker att denna person sköter sitt arbete. Men även ur ett rent demokratiskt och mänskligt perspektiv är monarkin orimlig. anser inte att vi ska ha ett system där vissa personer fråntas sin valfrihet när det gäller en del högst personliga ställningstaganden. Det kan till exempel gälla vilken religion man vill tillhöra och vem man vill leva tillsammans med i partnerskap eller i äktenskap. Likaså är det helt orimligt och stötande att en person tillåts utföra vilka handlingar som helst utan att kunna åtalas för desamma. Systemet borde reformeras. Och det vore rimligt att utse landets statschef genom någon form av val. Hur systemet ska utformas måste man givetvis noga bereda, samtala om och utreda. Jag uppmanar därför kammarens ledamöter nu att stödja reservation och låta få återkomma till med förslag om hur vi ska kunna reformera vårt statsskick i en demokratisk ordning. Ett av demokratins ben handlar om att vi i ska kunna nyttja vår rätt att delta i val, rösta fram de partier och personer som vi vill ska föra vår talan i kommuner, landsting och riksdag. En del av motioner har skickats vidare till , bland annat den som handlar om rösträttsåldern. I har vi bestämt att man ska få rösta när man har fyllt . har ingen avvikande mening i den frågan. Men vi anser att det är orättvist och orimligt att man ska förvägras sin rösträtt bara därför att man är född sent . Vi anser att det ska räcka att man fyller det år som det är val för att man ska få rösta. anser också att de nya invånarna i detta land som ännu inte har blivit svenska medborgare ska ha samma möjligheter att avlägga sina röster i folkomröstningar, i EU-parlamentsval och i riksdagsval som de har i kommunala val och landstingsval. Vi är övertygade om att det skulle innebära en ökad självkänsla, en ökad känsla av samhörighet och ett ökat valdeltagande bland dessa människor om de kände att de fick fullt förtroende att kunna påverka sin egen vardag genom att tillsätta eller avsätta representanter i dessa församlingar. hoppas naturligtvis, eller rättare sagt tar för givet, att ska komma fram till en lösning i fråga om ändringar i likhet med våra klart och tydligt demokratiska förslag. Om så inte är fallet anser jag att vi cementerar orättvisorna i samhället. 2 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. Självklart står jag bakom även reservation 2, men för att vinna tid yrkar jag bifall endast till reservation 1. Betänkandet handlar om olika författningsfrågor. Bland annat tas monarkin upp med anledning av ett antal motioner från socialdemokrater, vänsterpartister, miljöpartister och folkpartister. Successionsrätt till tron tillkommer manliga och kvinnliga efterkommande till kronprins , sedermera Konung , avkomling i rätt nedstigande led, Konung . Med dessa ord inleds 1 § i successionsordningen, en av grundlagar. Orden låter synnerligen otidsenliga. Det är naturligtvis i det moderna samhället ytterst svårt, för att inte säga omöjligt, att argumentera för att statsöverhuvud med nödvändighet måste hämtas bland det fåtal medborgare som råkar kunna räkna fursten av Ponte-Corvo bland sina förfäder. För övrigt kan vi i riksvapnet framför oss se inslaget från Ponte-Corvo. Det är väl rimligtvis bron i silver. Detta sagt till den som är specialintresserad. Betydligt rimligare vore det om statsöverhuvudet i stället tillsattes genom val och hämtades ur befolkningen som helhet. Kanske någon av oss som sitter här kan vara ett alternativ. Dessa motioner, fru talman, ska inte ses som direkt riktade mot kungen personligen utan mot principen att offentliga ämbeten ska kunna gå i arv. Det ska bli spännande att höra hur debatten artar sig eftersom de borgerliga partierna i valrörelsen gjorde en stor sak av den föregående regeringens utnämningspolitik, till exempel utnämningen av generaldirektörer till myndigheter, och har ifrågasatt om utnämningarna alltid resulterat i att den person som är bäst lämpad för ett visst uppdrag har fått det. Parallellen kan kanske te sig möjlig i detta sammanhang. Med tanke på den vikt de lagt vid detta får man utgå från att de är beredda att tillämpa liknande resonemang även när det gäller landets högsta ämbete. Att tillsätta statschefen genom arv innebär nämligen att personen på rikets högsta ämbete utses genom genetiskt lotteri. Sannolikheten för att den person som är bäst lämpad för uppdraget som statschef råkar vara född till första platsen i successionsordningen är inte speciellt stor. Inte heller har vi några garantier för att det biologiska lotteriet alltid kommer att leda till att en kompetent person får uppdraget. Historien kan möjligtvis tolkas så att det redan har varit fallet med någon eller några av tidigare statschefer. Det finns naturligtvis de som inte skulle hävda att denna risk för ögonblicket är överhängande. Det är naturligtvis bra. Men det är inget bra argument för att behålla ett bevisligen dåligt system. Det är bättre att ta itu med problemet , i lugn och ro, än att skjuta frågans lösning . Monarkin som den är beskaffad är inte utformad på ett sätt som är acceptabelt i ett demokratiskt samhälle. Grundlagen stadgar till exempel att kungen saknar religionsfrihet, att han inte kan åtalas om han skulle begå brottsliga handlingar samt att prinsar och prinsessor inte har rätt att gifta sig utan regeringens godkännande. Det räcker alltså inte med bara synpunkter från föräldrarna. Det är uppenbart att systemet borde reformeras. Det rimliga vore att vi i stället för arvmonarki såg till att utse landets statschef genom någon form av val. De precisa formerna för detta val ämbetets titel, mandatperiodens längd med mera kan naturligtvis diskuteras. Men en lämplig tidpunkt för den ärftliga monarkins avskaffande är när vår nuvarande kung uppnår normal pensionsålder, vid . Eftersom kungen är född är det hög tid att tillsätta en utredning om hur vår statschef kan befrias från arvkungadömets principer. Enligt vår gröna övertygelse har alla människor lika värde och samma rättigheter, och ingen kan födas till ett ämbete. Vi har därför svårt att se monarkins plats i ett modernt demokratiskt samhälle. I övrigt, fru talman, innehåller betänkandet ett antal spännande frågor, till exempel om en rotationsprincip för att möjliggöra för nya personer att ta plats i våra beslutande församlingar, om att ta bort spärrarna vid personval, om att snabbare få rösträtt, om skilda valdagar för att få ett ökat intresse kring de olika beslutsnivåerna, om karantänsregler för före detta ministrar och om att underlätta för att få till stånd folkomröstningar. Det mesta känns rimligt, till exempel att som vi i utskottet föreslår hänvisa till och invänta förslag som väntas komma . Låt oss då se hur diskussionen går kring dessa frågor! 3 (): Vi behandlar nu betänkande om författningsfrågor ett väldigt brett betänkande där väldigt många frågor tas upp. Jag noterar till exempel att en av frågeställningarna i dagens betänkande gäller karantänsregler, det vill säga regler för hur som ska gå innan ministrar kan ta på sig uppdrag i näringslivet. Med tanke på diskussionen om skulle man kanske nästan vilja eftersträva motsatta karantänsregler, det vill säga hur som ska gå innan en person från näringslivet tar ministeruppdrag. Det hade kanske varit nyttigt för att sitta i karantän ett tag; det tror jag. Det är alltså en av frågorna här. Men det är också väldigt många andra frågor som diskuteras i det här betänkandet. Samtliga motioner avstyrks, bland annat med hänvisning till pågående arbete i och i . Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet men skulle vilja ta tillfället i akt och lite grann diskutera de grundläggande författningsfrågorna. Från socialdemokratins utgångspunkt anser vi att det nuvarande valsystemet i huvudsak fungerar ganska väl. Det upplevs som rättvist av medborgarna och verkar i alla fall bidra till ett högt valdeltagande. Det är enkelt och lätt överskådligt och leder till en bred representation av folkvalda från hela landet. Amerikanerna har uttrycket If it aint broken, dont fix it! om det inte är någonting som innebär stora bekymmer ska man kanske inte gå in och röra alltför mycket i det. Men därmed är det inte sagt att vi inte ska göra en del förändringar. Det bör man kanske göra. Men det är viktigt att det inte sker ogenomtänkt och hafsigt. Författningsfrågorna ska man vara rädd om. Dessa slarvar man inte med. Vi försöker så långt det går att i den svenska diskussionen vara överens om förändringar och söker efter kompromisser på författningsområdet. Det har varit en styrka i svensk demokrati att eftersträva enighet om spelreglerna, att inte träta i onödan och att inte med knappa och tillfälliga majoriteter trumfa igenom stora förändringar av valsystemet. Vi vet ju hur snabbt det kan bli ombytta roller. Vi är, som sagt, ganska nöjda med det nuvarande valsystemet. Men om jag ska peka på något som kan bli ett problem så är det valsystemets förmåga att leverera handlingskraftiga regeringar, särskilt i en krissituation. Vi har ju ett valsystem som bygger på en stark proportionalitet. Har ett parti fått av rösterna ska det också ha av mandaten i . Detta har den fördelen att det är enkelt för väljarna att förstå och att det upplevs som rättvist. Men nackdelen är att det kan uppstå situationer där det blir svårt att regera . Så var det till exempel under den förra borgerliga regeringen som ju tvingades att luta sig mot Ny demokrati. Det innebar att regeringen fick en mycket svag ställning detta mitt i en stor ekonomisk kris. fick vi ett klart valutslag som undanröjde de här problemen. Men jag tror att vi alla bör fråga oss vad som hade hänt om Ny demokrati hade kunnat fortsätta att utnyttja sin skadliga vågmästarroll. Och vad är det som säger att vi inte kan hamna i precis samma situation igen, kanske inte med Ny demokrati det partiet är lyckligen avsomnat, får man väl säga, och sörjt av kanske ingen; inte ens av , tror jag men kanske med ett annat parti. Vår position i den här frågan är alltså tydlig: Vi vill inte försätta vårt land i en situation där inte kan regeras under en allvarlig ekonomisk kris. Skulle det inträffa skulle inte bara grundvalarna för välfärdsstaten undermineras, utan hela förtroendet för det demokratiska systemet skulle erodera. måste kunna regeras också i svåra tider. Just därför behövs det parlamentariska underlag som kan bära upp starka och handlingskraftiga regeringar. Det kan jag som socialdemokrat kosta på mig att säga också med den ställning vi nu har som oppositionsparti. Oavsett vilken färg regeringen har måste den kunna regera när är illa ute. Regeringsfrågan är alltså viktig för oss. Slutsatsen blir förstås att ska man göra någonting här är det i varje fall inte i riktning mot en ytterligare ökad proportionalitet, snarare tvärtom. Men det är en fråga som vi diskuterar vidare i . Jag vill bara här markera vår grundinställning i detta avseende. En annan utgångspunkt för socialdemokratin är att vi måste ha ett valsystem som stimulerar till ett ökat valdeltagande eller som i varje fall inte medverkar till att minska det. Därför är vi till exempel ytterst skeptiska mot skilda valdagar. Vi ser också med skepsis på påståendet att ett ökat inslag av personval höjer valdeltagandet. Jag tycker inte att det finns särskilt mycket som tyder på det, snarare tvärtom. I många av de länder som har ett stort inslag av personval och till exempel där man har obligatoriska personval i , och är valdeltagandet mycket lågt. I ligger det på , i på och i på . På där väljarna själva rangordnar sina kandidater låg valdeltagandet senast på . I länder med strikta partival, till exempel i och på , är valdeltagandet däremot ganska högt, respektive . är ett mellanting mellan dessa system. Vi har ett partival, men vi har personvalsinslag. Jag tycker inte att någonting tyder på att valdeltagandet har påverkats positivt sedan personvalsinslaget introducerades. Valdeltagandet gick ned 2002 men gick upp 2006, och minskade antalet väljare som personröstade. Det har det gjort trendmässigt sedan vi introducerade det. var det som valde att personrösta i riksdagsvalet. Det verkar faktiskt inte finnas något större intresse för personval bland medborgarna. Det verkar nästan som att det är vi politiker själva som är mest intresserade av att prata om det. Jag skulle tro att många väljare tycker att det är lite löjeväckande när en del politiker anstränger sig så för att framhäva just sig själva och sina egna personliga egenskaper. Det kan nästan ge ett lite lätt narcissistiskt intryck när det är som värst. Jag tror att de flesta väljare tycker att det är viktigast att få tydliga politiska alternativ att välja mellan. Vem som företräder partiet är för de flesta svenskar inte särskilt viktigt. vill en del ta bort spärren till personvalen. Det finns också med i betänkandet. Det tror jag vore dumt. Det skulle undergräva partiernas verksamhet, och det skulle också öppna för enskilda kandidater att nästan kunna kuppa sig fram. Vid val hade det räckt med 175 personröster för att bli personvald till , om det inte hade funnits någon spärr. Det var resultatet av den föredragning vi fick i går av . 175 personer det är ju släkten och så några till. Man förstår hur sårbart ett sådant system blir. Dessutom öppnar man för mycket mer av aggressivt beteende av ibland mindre nogräknade kandidater. Det skulle bli mera av smutskastning av andra och också större lockelse att låta andra intressen, till exempel företag eller kanske till och med fackliga organisationer, att finansiera just sin personvalskampanj. Vi har redan de tendenserna , och de skulle stärkas ytterligare om vi skulle gå mot en amerikanisering av politiken. Någon effekt på valdeltagande verkar det alltså inte ha. I själva verket är det helt andra faktorer som bestämmer valdeltagandet. Jag tror att den viktigaste faktorn när det gäller valdeltagandet är känslan av att höra till samhället, att vara en del av demokratin. Det beror i sin tur på hur den sociala situationen ser ut. Det är ingen tillfällighet att valdeltagandet i steg kraftigt när de sociala klyftorna minskade från ett valdeltagande på till och till 80 och ända upp till 90 procents valdeltagande . Klassklyftorna har en stor betydelse. När färre människor marginaliseras ekonomiskt ökar det politiska deltagandet. Därför kan man vara oroad över det som händer med de ökade klassklyftorna och det pågående systemskiftet. De som bor i miljonvillorna i Professorstaden hemma i har traditionellt sett ett mycket högt valdeltagande. De får nu skattesänkningar på i genomsnitt per hushåll, och det bara i fastighetsskatt. norrut i , där många är låginkomsttagare eller arbetslösa, får man känna av hur det är att bli utkastad i öppen arbetslöshet och hänvisad till socialbidrag. Där finns ett lågt valdeltagande. De som bor där kommer att marginaliseras ytterligare. I Professorstaden är det moroten som gäller, och på är det piskan som går fram. Vilka effekter det sedan får för valdeltagandet återstår att se. Det beror förstås mycket på hur vi i socialdemokratin och i andra progressiva partier klarar av att mobilisera de väljare som pressats ut i marginalen. Hur vi lyckas med det får vi veta 2010. 4 () replik: Jag tänkte börja med att titta lite historiskt, , med anledning av det här med starka majoriteter för regeringen. Om jag minns rätt stödde sig den socialdemokratiska regeringen , utifrån sitt mandat i , på endast 130 ledamöter. Jag kan inte riktigt siffrorna på den borgerliga regeringen 19911994, men jag tror att den hade stöd från fler än 130 ledamöter. I så fall var den borgerliga regeringen 19911994 starkare förankrad här i . Sedan fanns det olika sätt att se på det samarbete som skedde med de stödpartier eller samarbetspartier som det var i det senare fallet 19982006. För mig är det märkligt att hävda att ett krisläge kan leda till att vi ska ha starka majoritetsregeringar och att vi ska ha ett valsystem som gynnar den utvecklingen. Svåra kriser är till för oss politiker att lösa. Just i ett sådant läge är det upp till oss partier att ta ansvar. Jag kan inte se något parti i den nuvarande som inte skulle ta på sig det ansvaret, oavsett situation. Jag tror att vi är sådana partier och sådana politiker. När det gäller skilda valdagar: Menar Socialdemokraterna att skilda valdagar skulle leda till att vi skulle få sämre möjligheter att engagera människor att delta i val? För mig är det en rimlig demokratisk tanke att hävda att vi faktiskt kan engagera de människor som berörs av besluten att koncentrera sig i en diskussion i en valrörelse kring kommunens verksamhet. Då får vi också upp frågorna på bordet mycket tydligare, och det kan också ge utslag i ett kommunalt val. 5 () replik: För att ta skilda valdagar först är det ett faktum att kommunalvalen hade, när vi hade skilda valdagar, ett mycket lägre valdeltagande. Det är bara att gå tillbaka och se. Man kan också åka till länder där man har skilt valdagarna för att se hur det ser ut . Det är också mycket, mycket lägre deltagande, till exempel i som ligger ganska nära vårt system. Det är otvetydigt så att om man skiljer valdagarna tenderar man att få ett mycket lägre valdeltagande. Det i sig är skadligt, tycker jag, därför att högt valdeltagande har ett egenvärde för demokratin. Sedan är frågan om regeringen hade svagare stöd än vad den borgerliga regeringen hade 19911994. Ja, så var det naturligtvis. Vi hade ett samarbete då, men totalt sett i hade koalitionsregeringen 19911994 ett mycket starkare stöd. Problemet var Ny demokrati som var vågmästare. Jag tror att det förmodligen inte var sista gången vi har en ekonomisk kris i . Det är förmodligen inte heller sista gången, om vi har kvar detta, som vi riskerar att få vågmästarpartier som inte behöver ta det ansvar som ju gjorde under de år då vi samarbetade. Det kan finnas partier som blir vågmästare i riksdag som över huvud taget inte vill ta ett ansvar för landets ekonomi framöver. Då riskerar vårt land att hamna i en väldigt svår situation. Det var det jag pekade på. Det var det som inträffade 19911994. Den strikta proportionaliteten kan också ha sina sidor när det gäller andra demokratiska synsätt. Vi har i nu en vågmästarsituation med , vilket innebar att fick göra upp med de borgerliga partierna. Det innebar att ni fick köpa till exempel avgifter i barnsjukvården och gå med på höjda avgifter för kollektivtrafiken. Vem av era väljare hade trott att en miljöpartistisk valsedel skulle innebära höjda avgifter på barnsjukvården och kollektivtrafiken? Där finns också ett demokratiskt problem. 6 () replik: uttalar sig om att köpa. Det kanske är lite slarvigt uttryckt, men jag kan gå med på den beskrivningen. Det är just det demokrati handlar om. Det handlar om att kompromissa, att komma fram till ett majoritetsbeslut. Vi kan inte ha en riksdag där vi bara har att välja mellan A och B. Det gynnar en utveckling av att vi har mängder av kompromisser. Stora sammanslutningar brukar leda till kompromisser. Om jag är själv kan jag bestämma helt och hållet. Men om vi är två blir det kompromisser med en gång. Det resonemanget funkar inte. Om vi har vågmästare som inte tar ansvar, om vi nu har en sådan bedömning av partierna i riksdag oavsett vilka de är , finns det rimligtvis andra partier som det går att samarbeta med. är ett sådant exempel. Det händer olika saker på grund av inträde av andra partier som har en så kallad vågmästarroll. Sedan det här med skilda valdagar. Jag tror att det hänger på oss som parti. Jag tror att vi inom och också en del av de andra partierna kan vara starka nog att kunna sköta valrörelser på nivå och landstingsnivå och ha dem vid olika tillfällen. Möjligtvis kan det vara så att upplever att Socialdemokraterna inte klarar rollen att gå ut i olika valrörelser. För mig är det naturligt och självklart att jag som politiker på riksnivå kan prata om riksgrejerna. Sedan finns det politiker på lokal nivå som har styrkan och självförtroendet att kunna sköta en lokal valrörelse . De är inte beroende av att jag är där och pratar i aulan eller för en debatt. För mig handlar det om självförtroendet. Det är möjligt att vi förr hade sämre valresultat, men tror jag att vi är starkare. 7 () replik: Återigen: Det är inte bara det att det var sämre förr, utan också i andra länder med detta system är det fortfarande sämre. Jag tror att det med det systemet är mycket svårare att mobilisera väljarna i kommunalval. Det är bara så. Man får lägre valdeltagande och valresultat som inte alltid avspeglar de stämningar som finns. Valdeltagandet i sig har ett egenvärde för demokratin. Dessutom har det ett värde att vi när vi röstar får en helhetsbild av politiken, det vill säga ser den statliga, den regionala och den kommunala nivån i ett sammanhang. Då förstår vi kanske bättre hur det hänger samman. När det gäller frågan om starka regeringar: Vad jag är rädd för är att vi det behöver inte vara i en avlägsen framtid hamnar i en situation där vi har ett vågmästarparti som inte är så ansvarstagande som har varit, utan spelar ut olika sidor mot varandra och sedan försöker skaffa sig själv en mycket större roll än vad man har haft. Det kan ge väldigt stora bekymmer. Det är det som ligger bakom de valsystem som man har valt i en del andra länder, där man ser till att valutslaget faktiskt också kan innebära en stark parlamentarisk majoritet.