prot · GU09111 · 2007-05-23 00:00:00 — En rad förändringar har gjorts på arbetsmarknadsområdet, och fler ska göras, som i praktiken leder till att unga människor hamnar i öppen arbetslöshet. Dessutom kan vi konstatera att regeringens omställning av svensk arbetsmarknad leder till en låglönearbetsmarknad. Konsekvenserna motsvarar det vi socialdemokrater befarade. Den nya högeralliansens arbetsmarknadspolitik slår mot ungdomar, särskilt dem med lägre utbildning. Högkonjunktur råder i landet. har arbetsgivare i anmält 373 407 lediga jobb till arbetsförmedlingen. Det är nästan 19 000 jobb . växer långtidsarbetslösheten bland ungdomar. Enligt Ams var 2 062 personer långtidsarbetslösa, personer , vecka 20 . Vecka 20 är siffran uppe i 9 299 personer. 7 237 fler unga personer är långtidsarbetslösa trots att jobben strömmar in på arbetsförmedlingar runt om i landet. Detta visar på stora matchningsproblem. Kompetensen hos arbetslösa ungdomar motsvarar inte det som arbetsmarknaden efterfrågar. Sänkta sociala avgifter till alla ungdomar löser inte de matchningsproblem som uppenbarligen finns på den svenska arbetsmarknaden . Flera remissinstanser påpekar brister i förslaget. TCO säger att förslaget riskerar att medföra avsevärda dödviktseffekter, det vill säga att många av dem som får lägre sociala avgifter ändå hade haft ett arbete. säger att fokus i förslaget bör ligga på nytillträdande på arbetsmarknaden och inte på ungdomar som grupp. Vi ser inte ungdomar som ett problem. Däremot ser vi att det finns vissa ungdomar med svårigheter att komma in och få fotfäste i arbetslivet. Många ungdomar är välutbildade och utgör en mycket attraktiv arbetskraft. Men andra har det svårt många sökta jobb men inte ens en anställningsintervju. Och det därför att de en gång har varit skoltrötta och inte avslutat gymnasieutbildning eller grundskoleutbildning. Alla som har levt nära en sådan ung kille eller tjej vet att det behövs uthålliga satsningar för att få honom eller henne på banan igen. Jag säger det igen: Ungdomar är inget problem, men en grupp av våra ungdomar har svårt att få förankring på arbetsmarknaden. Vår uppfattning är att ungas villkor på arbetsmarknaden behöver ses över, inte minst därför att regeringen väljer att genomföra neddragningar i de arbetsmarknadspolitiska programmen. Det råder inget tvivel om att det behövs kraftfulla och särskilt riktade åtgärder för den grupp ungdomar som står långt ifrån den reguljära arbetsmarknaden. Utformningen av detta bör arbetsförmedlingen tillsammans med arbetsmarknadens parter medverka i för att ta till vara de erfarenheter som alla tre parter besitter samt för att få en verklighetsanpassad insats för de behov som finns på arbetsmarknaden. Detta skulle innebära en avsevärt bättre satsning både för individen och ur ett samhällsekonomiskt perspektiv än en generell subvention av de sociala avgifterna för personer . Generella subventioner leder till att en del företag bara över kan inkassera en vinst. Vi har låtit göra en del uträkningar åt oss. Det visar sig att till exempel har av arbetsstyrkan i åldrarna , vilket innebär att om de anställda i snitt har 16 000 i lön och de är 3 200 kan inkassera 68 miljoner genom denna sänkning. Det är bara ett företag. I callcenterbranschen finns det exempel på företag som kan inkassera 14 miljoner . Vi tycker inte att förslaget är bra. Därför avslår vi propositionen och yrkar bifall till reservation 1. Vi nöjer oss med det för tids vinnande. 52 (): På tunnelbanan hit till dagens debatt funderade jag på vilket ordspråk som bäst kan sammanfatta regeringens förslag i betänkandet. Med tanke på regeringens lite krigiska inställning , för fortsatt stöd till svensk trupp i , ingen kritik mot och så vidare, fastnade jag för uttrycket att skjuta mygg med kanoner, för det är vad det faktiskt handlar om. Man vill för alla personer som anställs som är minska de sociala avgifterna till hälften. Oberoende av om personen i fråga ändå skulle ha fått en anställning och oberoende av om arbetsgivaren skulle ha klarat av att anställa personen ändå vill man sänka de sociala avgifterna. Det måste väl ändå kunna sammanfattas med att man skjuter mygg med kanoner. Man träffar ibland, det ska sägas. Med regeringens förslag skulle det kunna hända att man träffade en och annan mygga, att en och annan ungdom faktiskt skulle få ett jobb. Men man slösar bort en massa skattepengar, en massa pengar som skulle kunna användas mycket effektivare för att ge ungdomar arbete. Det är där någonstans som mina tankar börjar fara i väg till vad som är den verkliga avsikten med förslaget. Det är alltid vanskligt, fru talman, att börja fundera över vad som är den egentliga orsaken till att ett förslag kommer. Men när förslaget är så missriktat som det här måste vi nog ändå fundera över om det finns andra skäl än de som man berättar om. Och jag tror att det gör det. Jag tror att man måste se den rabatterade arbetskraften, ungdomsrabatten som arbetsgivaren ska få, som en del av en mycket större politik. Tillsammans med försämringar i a-kassan, försvagningar av arbetsrätten, skattesubventioner för hushållstjänster, nedskärningar i arbetsmarknadspolitiken, nedskärningar i vuxenutbildningen, privatiseringar av välfärdstjänster, höjda avgifter för medlemskap i fackförening och a-kassa är sänkningen av priset på ungdomars arbete ett sätt att stimulera framväxten av en låglönemarknad i . Det borde inte vara något hemligt argument från alliansen. De har öppet sagt att det vi behöver i är människor som är beredda att ta jobb till lite lägre ersättningar, eller åtminstone att företagen inte ska behöva betala lika mycket för att få arbetet utfört. Det här är ett exempel på det senare, att arbetsgivaren inte behöver betala det pris som arbetet egentligen är värderat till genom att man minskar de sociala avgifterna. Man slösar bort skattepengar, som vi hörde från tidigare talare, på till företag som redan går med stora vinster. Jag skulle vilja fråga företrädarna för alliansen här vad era beräkningar egentligen grundar sig på. Vad vi kan läsa i regeringens proposition är att man beräknar att förslaget minskar statens inkomster med 7,7 miljarder. Det står i propositionen på s. 23 att sänkningen av avgifterna ökar företagens vinster. Och det kan ju vara ett egenintresse för en allians som denna att öka företagens vinster, men man argumenterar också för att det skulle ge ändrade skattebaser och därmed ökade skatteintäkter. Men man redovisar ingenstans på ett konkret och tydligt sätt hur man har beräknat dessa ökade skatteintäkter. Är det dynamiska effekter som vi ser , det vill säga beräkningar som vi inte har en aning om hur ni har gjort? Det är ju vad en sådan beskrivning betyder, för man kan tydligen landa i att det skulle bli en nettokostnad på . Det måste väl då finnas något slags beräkning som grund för hur siffran har uppstått. Den är väl inte påhittad på något kansli, utan förhoppningsvis finns det något slags beräkning bakom den. Det här är alltså pengar som används slösaktigt, skattepengar som borgare i andra sammanhang brukar vara väldigt angelägna om ska användas på rätt sätt som i stället nu kastas ut för att ge hur var det nu? ökade vinster i företagen. Låt mig säga att dessa pengar hade kunnat användas annorlunda. De hade kunnat användas för att ge tiotusentals människor arbete. är nämligen mer i minskade intäkter för staten än vad förslag om 40 000 anställda i offentlig sektor skulle innebära . För dessa pengar, som i allt väsentligt inte kommer att gå till att anställa ungdomar som inte skulle ha blivit anställda ändå, skulle alltså 40 000 personer kunna anställas i offentlig sektor. Det är fullständigt häpnadsväckande! Men varför gör man då inte det? Jag tror att det också här finns ett bakomliggande skäl. Dels vill man ha en låglönemarknad, som man har argumenterat för, dels ogillar man av princip stora delar av den offentliga sektorn. Vad kan det annars vara för argument för att man inte skulle vilja använda dessa pengar det är mindre pengar än de man nu satsar i förslaget på att i stället anställa 40 000 människor i offentlig sektor, om inte skälet är att man inte vill ha anställda i offentlig sektor, i alla fall inte fler utan helst färre? Liksom tidigare talare yrkar jag bifall till reservation 1 under punkt 1. Jag vill också säga att vi inte är motståndare till att genom sociala avgifter och förändringar i arbetsgivaravgifter styra den politiska utvecklingen. Det går att göra. Jag vill av den anledningen yrka bifall också till reservation 4 under punkt 4, där vi föreslår att man ska kunna höja arbetsgivaravgiften för de personer som har korttidsanställningar, tillfälliga anställningar. Det finns ändå ett behov av att människor ska kunna känna trygghet på sin arbetsplats, att man vet att man kommer att kunna ha kvar jobbet . Ett av de stora problemen på arbetsmarknaden är att mängder av människor, inte minst ungdomar, får tillfälliga arbeten med osäkra arbetsförhållanden. Varför inte använda de ekonomiska incitamenten, som borgerliga politiker emellanåt vill tala om, för att göra något som skulle göra nytta för ungdomar på arbetsmarknaden? Man skulle kunna höja de sociala avgifterna för ungdomar som har tillfälliga anställningar och arbeta på det viset med ekonomiska incitament för att fasta anställningar ska vara grunden på den svenska arbetsmarknaden. Det är som den borgerliga alliansen kommer att få stå till svars för att man inte vill skapa en tryggare arbetsmarknad. Varför vill man inte satsa dessa pengar på anställningar i offentlig sektor, och varför vill man skjuta mygg med kanoner? 53 (): de gröna anser att borde avslå regeringens proposition om nedsättning av sociala avgifter för personer som fyllt 18 men inte . Ungdomsarbetslösheten är ett stort samhällsproblem, men det är ett ännu större problem för de ungdomar som drabbas av arbetslöshet. Att inte känna sig behövd, att få nej på varje ansökan kan också påverka hälsan. Vi vet att den psykiska ohälsan bland ungdomar ökar. Ca 50 000 ungdomar är arbetslösa, vilket motsvarar i den åldersgruppen. I mitt hemlän har ungdomsarbetslösheten till och med ökat . Totalt är arbetslösheten i mitt hemlän , men bland de unga är den . De ungdomar som deltog i program med aktivitetsstöd uppgick i till 273 personer, vilket är 614 färre än 2006. Det är mer än en halvering. Antalet sörmländska ungdomar som hade arbete med stöd, till exempel anställningsstöd eller lönebidrag, med anledning av funktionshinder uppgick i till 119. Även det har minskat med 49 personer enligt länsarbetsnämnden. Men minskningen har knappast skett för att de har fått andra jobb. Så ser det inte ut. Ungdomsarbetslösheten är således procentuellt sett mer än dubbelt så hög som den totala arbetslösheten. Regeringen säger sig vilja underlätta för yngre att komma in på arbetsmarknaden. Det är lovvärt. Men om regeringen verkligen vill nå det målet är inte rätta vägen att gå via nedsättningar av socialavgifterna för hela ungdomsgruppen som fyllt 18 men inte 25. Om syftet däremot är att öka företagens vinstmarginaler träffar regeringen mitt i prick. Statens nettokostnader för nedsatta socialavgifter är ca 4 miljarder . Regeringen skriver också i propositionen att sänkningen av avgifterna ökar företagens vinster. Det visar att åtgärden inte är träffsäker utan allmänt hållen. Det är möjligt och troligt att en nedsättning av socialavgifter för ungdomar skulle betyda att några fler i den gruppen kommer att få arbete, men samma effekt kan nås effektivare och mycket billigare genom att resurserna i stället riktas direkt till de ungdomar som verkligen är arbetslösa. Att sänka arbetsgivarnas kostnader för de ungdomar som redan har jobb måste betraktas som en tämligen verkningslös metod om avsikten är att sänka arbetslösheten bland arbetslösa ungdomar. Flera remissinstanser såsom Ams, IFAU, LO, Kommuner och Landsting samt har riktat stark kritik mot att förslaget leder till betydande dödvikts- eller undanträngningseffekter. Vi är förvånade över att regeringspartierna ignorerar denna starka kritik. Förslaget innebär också att arbetsgivarens kostnader sänks för de ungdomar som redan har eller kan få jobb. Det skapar undanträngningseffekter gentemot andra åldersgrupper. Vidare medför förslaget ökade vinster för arbetsgivare och egenföretagare. Jämfört med regeringens förslag finns det alltså mycket mer träffsäkra och kostnadseffektiva insatser i form av riktat stöd i ett tidigt skede, till exempel tidsbegränsade anställningsstöd, fler och bättre praktikplatser i arbetslivet, arbetsmarknadsutbildning och lärlingsutbildning. Utskottsmajoriteten delar regeringens uppfattning att det behöver bli lättare för yngre att komma in på arbetsmarknaden. Vem gör inte det? Men det sätt som ni tänker göra det på är osmart. Ni kastar ut 4 miljarder, och de hamnar inte specifikt hos de arbetslösa ungdomarna. Vi hörde hur från Socialdemokraterna beskrev vad det kan innebära för ett specifikt företag som som har många unga anställda . Utskottsmajoriteten skriver att en nedsättning av de aktuella sociala avgifterna minskar kostnaderna för företagen. Ja, det är huvudet på spiken. Men frågan är om det gör att fler ungdomar får jobb. Risken för undanträngningseffekter är uppenbar. Den som är får kanske ett jobb, men den som är 25 är inte intressant. Dessutom minskar ni intäkterna till staten ännu mer än ni förutsatte i budgeten . I regeringens förslag har man satt den nedre åldersgränsen till i stället för 19 som förutsattes i budgetpropositionen. Effekten blir att staten minskar sina inkomster med ytterligare ca . Hela paketet beräknas kosta staten 4 miljarder. Det är pengar som kan användas mycket klokare. val är att satsa resurser på de grupper som är eller riskerar att bli arbetslösa. Det gäller särskilt att fånga upp ungdomar som har hamnat i långtidsarbetslöshet. Vi menar att det ger fler av de arbetslösa ungdomarna jobb och mindre undanträngningseffekt än regeringens förslag. Det handlar om att hjälpa ungdomar att få in en fot i branscher och sektorer som har framtiden för sig, till exempel miljöteknik. Mot den bakgrunden har redan tidigare föreslagit att det bör göras mer aktiva insatser för att åstadkomma fler och bättre praktikplatser ute i arbetslivet. Det är också viktigt att det satsas resurser på utbildningsområdet på ett sätt som innebär att ungdomar ges bättre förutsättningar att på ett meningsfullt sätt komma ut i arbetslivet. Förhållandet mellan teoretisk och praktisk utbildning måste svara bättre mot det faktiska läget på arbetsmarknaden. Därför vill att lärlingsutbildning blir en allt viktigare del i det svenska utbildningsutbudet. Vägvalet handlar således om generellt ekonomiskt stöd till arbetsgivarsidan eller om riktade insatser som ger arbetslösa ungdomar möjlighet till jobb. Regeringen väljer sänkt arbetsgivaravgift och sänkt allmän löneavgift som ett generellt stöd till arbetsgivarna. väljer riktade insatser till arbetslösa ungdomar. Jag yrkar bifall till reservation 1. 54 (): Socialavgifterna sätts ned för personer , det vill säga fram till 25-årsdagen. Det är ett enkelt, effektivt och ändamålsenligt förslag som ingen gärna kan vara emot. Syftet är att underlätta för dessa ungdomar att komma in på den reguljära arbetsmarknaden. Arbetsgivaravgifterna sänks med i princip allt utom ålderspensionsavgiften och löneavgiften. Samma nedsättning föreslås för unga egenföretagare . De betalar också ålderspensionsavgiften och löneavgiften. Socialdemokraterna, har en gemensam reservation med två huvudinvändningar, nämligen att det är en onödigt dyr reform och en reform med låg träffsäkerhet. Hur man ser på träffsäkerheten beror väl på vilka man vill träffa med förslaget. Riktar man sig till dem vilkas långtidsarbetslöshet ökar mest bland alla ålderskategorier måste man se det som en bra investering. Arbetslösheten har minskat generellt enligt uppgift från Ams , men för ungdomar eller personer ligger den på samma nivå som året innan. Men 10 000 ungdomar har fått jobb . Långtidsarbetslösheten har däremot ökat från 2 300 till nästan 10 000. En ung person som har varit arbetslös i minst räknas som långtidsarbetslös. Träffsäkerhetsargumentet uppfattar jag inte som någon tung invändning mot att satsa på dessa unga. I regeringens förslag satsas på det avgörande steget in. Ungdomarna får in en fot på arbetsmarknaden, och det ger fotfäste. Utan fot inget fotfäste. Det arbetsgivarna främst har emot de unga är att de saknar arbetserfarenhet. Allt som kan hjälpa dem över tröskeln är bra. Är det ett dyrt förslag? Det riktar in sig på ungdomar på bekostnad av det generella företagarstödet i form av rabatten på på de sociala avgifterna. Den generella rabatten var möjligen en onödigt dyr reform eftersom den gavs till stora och små, rika och fattiga företag lika. Undanträngningseffekterna mot andra åldersgrupper som pekar på behöver heller inte bli märkbara eftersom andra åldersgrupper ju har tillgång till alla andra åtgärder som regeringen sätter in . Jobbgarantin införs för ungdomar mellan som har varit arbetssökande det är just de långtidsarbetslösa. Jobbgarantin följer upp och stöder ungdomarna. För den som trots det inte får jobb tillkommer både praktik och utbildning. Regeringen satsar också på lärlingsutbildningen och tillför 2 000 platser inom den kvalificerade yrkesutbildningen. Regeringen startar vidare en gymnasial lärlingsutbildning med 4 000 elever . Sedan har vi de välbekanta nystartsjobben som vänder sig till dem som har varit arbetslösa eller sjukskrivna eller till dem med aktivitetsersättning. Ungdomar kan få nystartsjobb efter bara . Nystartsjobben är vanliga jobb, men arbetsgivaren befrias från arbetsgivaravgifterna. Hela arbetsgivaravgiften krediteras arbetsgivarens skattekonto. Fram , alltså , hade ungdomar mellan fått jobb inom nystartsjobben. Det är så många som 1 647 av totalt 7 768 personer som har fått nystartsjobb. Oppositionen vill ha riktade insatser för ungdomar som står utanför arbetsmarknaden. Det är ju vad de får. De generella stöden tas bort och ersätts av riktade stöd till ungdomar. Alla blir nöjda, fru talman. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. 55 () replik: Låt mig börja med ett avslöjande för som säger att ingen kan vara emot det här förslaget. Just nu är ju företrädare för partier som i stort sett i varenda opinionsmätning sedan valet har haft majoritet emot det här förslaget. Ni har makten enligt valresultatet att genomföra det här förslaget. Det är fullständigt självklart att det ska vara så. Men att säga att ingen kan vara emot det är nog att vara lite väl långt uppe i de blå skyarna för att kunna föra en seriös debatt. Jag tror att avslöjade sig lite i ett av sina argument. Hon sade att träffsäkerheten beror på vem man vill träffa. Precis så är det förstås. Om syftet är att med de här pengarna som är skattepengar träffa rakt ned i företagens skattekistor är träffsäkerheten väldigt god. Då lyckas man väldigt väl. Det är precis där pengarna kommer att hamna. Det går inte riktigt ihop med ett annat argument som framför, nämligen att det är andra tidigare förslag som har varit möjliga att kritisera eftersom de har gett stora och små företag lika utdelning. Det gör ju det här förslaget också. Det är en av våra huvudinvändningar. Det här är inte ett förslag som behandlar olika typer av företag olika. Det behandlar företagen lika. Det är en del av problemet. Stora rika företag får lika mycket nedsatta socialavgifter om de anställer ungdomar som ett litet företag som annars kanske inte hade haft råd att anställa en ung människa. Frågorna måste bli: Menar du med träffsäkerhet att det är företagens vinster som det också står i propositionen som ska öka? Är det så man ska uppfatta ditt inlägg? Varför inte använda de 7,7 miljarder som detta kostar på att i stället skapa arbete och helt enkelt anställa fler personer till exempel i den offentliga sektorn. Där finns det många arbetsuppgifter som behöver utföras. 56 () replik: När jag säger att ingen kan vara emot är det i allmän humanistisk mening. Ingen kan vara emot att ungdomar får jobb. När det gäller träffsäkerheten och den generella utportioneringen träffar den de ungdomar som mest behöver jobb. Det är vad jag kallar träffsäkert. Det träffar framför allt de långtidsarbetslösa som får hjälp genom alla möjliga insatser som jag har räknat upp. menar att man kan anställa 40 000 ungdomar, antar jag, i offentlig sektor för de 7,7 miljarderna. Vad gör man år två? De träffsäkra satsningar som regeringen gör ger reguljära jobb på den reguljära arbetsmarknaden. Då får ju ungdomarna in en fot och kan fortsätta att arbeta där. 57 () replik: Man ska alltså uppfatta det som att skälet till att ingen kan vara emot det här förslaget är att det egentligen är ett förslag som har en allmänt humanistisk inställning. Det handlar om att ungdomar ska få jobb. På den allmänna nivån är det bra om ungdomar får jobb, eller ska ungdomar inte få jobb? kan i stort sett alla människor i hela världen vara överens. Sedan låtsas man att det är en politik som alla kan sluta upp bakom. Det är tyvärr struntprat, fru talman. Det här är inte en politik som ger ungdomar arbete i någon större utsträckning. Det här är en politik som ger ökade vinster för företagen. Det är därför som den argumentation som försöker låtsas inte finns i propositionen om att företagens vinster ska öka ändå finns med där. Man är ärlig nog från majoritetens sida att i både utskottsbetänkandet och propositionen från början ange att det faktiskt är det som det handlar om, till och med så mycket att det ger enorma oberäknade skatteintäkter så att man ska finansiera delar av förslaget den vägen. Min huvudinvändning är ändå att de här pengarna borde kunna användas bättre. frågar vad man ska göra år två ett anställer 40 000 personer. De har kvar sina jobb år två. Det här handlar också om reguljära arbeten. Man kan arbeta reguljärt även inom den offentliga sektorn. Det kan hundratusentals människor i det här landet som har jobbat hela sitt liv i den offentliga sektorn intyga. År två fortsätter man den satsningen och anställer ännu fler personer. Så länge vi har arbetslösa i det här landet måste vi fortsätta att försöka få människor i arbete. Det kommer att behöva ske i den privata sektorn. Det är klart att det är så. Men det kan faktiskt också ske i den offentliga sektorn. Här har vi ett finansierat färdigt förslag som skulle ge 40 000 personer anställning. Det kostar mindre än det förslag som vi debatterar som vi inte är säkra på kommer att kunna ge särskilt många jobb alls. Den kvarvarande frågan till blir: Hur tänkte ni nu då? Hur tänkte ni när ni slänger bort våra skattepengar på satsningar som ni inte ens vet ger några egentliga jobb? 58 () replik: Hur tänkte vi? Vill vi ha en låglönemarknad? Det är också fråga. Det är en kränkande beskyllning som alltid kommer att regeringspartierna är en speciellt ond sort som inte vill ge ungdomar jobb och som inte vill satsa på reguljära jobb. är det långtidsarbetslösa ungdomar som vi har pratat om. Det är intressant att 10 000 ungdomar har fått jobb . Ju fler ungdomar som kan komma i jobb, desto bättre är det för dem och för . Det skenbart underliga i att långtidsarbetslösheten ökar beror på att det är en långsammare fil. Det finns en överföring från arbetslösa till långtidsarbetslösa. Men vi löser detta. Vi ger dessa ungdomar en chans. Och sedan kan vi alltid utvärdera om det är missriktat eller inte. 59 () replik: talade om ett enkelt förslag som ingen kan vara emot. Då begärde jag också ordet. Jo, metoden är vi faktiskt emot. Det är klart att vi inte är emot att ungdomar ska kunna komma in på arbetsmarknaden. Men hur ska dessa långtidsarbetslösa ungdomar och arbetsgivarna nå varandra genom att arbetsgivarna får ökade vinster? talade om att det ska bli det avgörande steget in på arbetsmarknaden. Men stödet går ju direkt till arbetsgivarna. Sedan blandade in rabatten för arbetsgivaravgiften som var kopplad till ansvar i sjukförsäkringen.