prot · GV0934 · 2007-11-30 00:00:00 — Men räntan drabbar alla lika, och den drabbar framför allt dem som inte har marginalerna och dem som inte kan betala av reavinstskatten i ett slag och därmed bli av med denna kostnad. Det är som en ytterligare ränta som läggs på utöver boräntan, som i sin tur också drabbar dem som inte har de största förmögenheterna och som inte kan betala av sina boräntor direkt. Sedan är det också så att även om man har gjort en stor vinst på försäljningen av till exempel sin bostadsrätt så innebär ju inte det att man får väldigt mycket pengar över. Anledningarna till de stora vinsterna är ju huvudsakligen att priserna har ökat väldigt mycket . Och visst får man den här vinsten, men när man ska köpa en ny bostad har priset på den också stigit, så det blir ju ingenting över. Tvärtom är det ju själva förutsättningen för att över huvud taget kunna byta bostad. Annars hade människor inte kunnat flytta till ett större boende, för då hade man fått betala den här vinstskatten, och sedan är det inga pengar över till att köpa den dyrare bostaden. Fördelningspolitiskt vidhåller jag att det är ett felaktigt förslag, och framför allt: Det drabbar rörligheten på bostadsmarknaden i då vi borde vidta åtgärder åt andra hållet. 29 Finansminister (): driver nu uppfattningen att räntebeläggningen på uppskoven har en fördelningspolitiskt problematisk effekt. Vi har gjort noggranna undersökningar av detta på . Vi har lagt ut samtliga uppskov i de Lindadatabaser som finns och räknat på detta, och det finns helt enkelt inget belägg för den uppfattning som har. Det är så att man har stora uppskov om man har gjort en stor vinst på bostadsmarknaden. Har man gjort en stor vinst på bostadsmarknaden har man med stor sannolikhet en god ekonomisk standard, en god inkomst och en god förmögenhet. Eftersom detta betalas med en procentandel av uppskovet så är det med mycket stor sannolikhet så att en person som betalar en större summa här har en god ekonomisk standard. Det är naturligtvis också så att skälet till att vi avskaffar förmögenhetsskatten är att det är en central del av jobbpolitiken. Det är en central del för att skapa en bra struktur för ägande i , för vi tror att det är viktigt att svenska företag har svenska ägare. Det var med precis samma motiv som den socialdemokratiska regeringen helt riktigt och klokt avskaffade arvs- och gåvoskatten. Det fanns, precis som när det gällde arvs- och gåvoskatten ett ytterligare motiv, och det är att skatten var djupt godtycklig. Det faktum att några av allra rikaste människor hade skattebefriats när det gällde förmögenhetsskatt av den socialdemokratiska regeringen undergrävde legitimiteten för den skatten. Det är inte rimligt att äldre människor som har betalat av sitt hus drabbas av förmögenhetsskatt medan människor som äger miljardtillgångna är undantagna från den. Det är en orimlighet, och därför var den skatten på väg ut och hade förlorat sin legitimitet. Jag är övertygad om att vi nu går mot en alltmer rörlig arbetsmarknad. Kombinationen av att utanförskapet nu pressas tillbaka med 165 000 , att jobben kommer i betydande utsträckning och att vi har en större tydlighet i arbetslinjen i socialförsäkringarna och skattesystemet kommer att bidra till en rörligare arbetsmarknad och därmed också en bättre fungerande arbetsmarknad. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2007/08:187 om regleringsbrev till SCB och 30 Finansminister (): har frågat mig om anslagsförstärkningen i budgetpropositionen för Undersökningen av levnadsförhållanden, , ska möjliggöra ett fortsatt genomförande med hittillsvarande ambitionsnivå, som EU-länderna genomför en gemensam inkomst- och levnadsnivåundersökning, EU-SILC. frågar även om jag kommer att markera detta i regleringsbrevet till , . Det är avgörande att den statistik som forskare och beslutsfattare är i behov av håller en god kvalitet. Jag tycker därför att det är viktigt att frågan om kvalitet diskuteras. ULF-undersökningen har genomförts . ska genomföra den EU-gemensamma undersökningen SILC. SILC har många likheter med vilket givit SCB möjlighet att samordna dessa till en gemensam undersökning. SCB:s utgångspunkt är att alla välfärdskomponenter från ska finnas kvar och att länkning möjliggör fortsatta tidsjämförelser. SCB anser att kvaliteten kommer att kunna bibehållas. SCB anser även att en modernisering av ULF-undersökningen är nödvändig. Nuvarande metoder medför svårigheter i kvalitetssäkringshänseende. Den föreslagna ekonomiska förstärkningen syftar till att både permanenta och förstärka urvalet i med fler individer för att på bättre sätt kunna analysera till exempel regionala skillnader, skillnader mellan könen och olika etniska bakgrunder. Detta är en viktig ambitionshöjning i undersökningarna av levnadsförhållandena i riket. SILC ger oss möjlighet att jämföra levnadsförhållandena i med övriga europeiska länder. Sammantaget kommer levnadsförhållandena i fortsatt att kunna belysas på ett bra sätt. Av SCB:s regleringsbrev framgår regeringens krav på en statistik med god kvalitet och en effektiv statistikproduktion. Jag har fullt förtroende för SCB:s förmåga att göra prioriteringar inom befintliga ekonomiska ramar, givet regeringens övergripande prioriteringar. 31 (): Tack för det här svaret, finansministern, kanske speciellt för betoningen av hur viktigt det är att frågor om kvalitet diskuteras. Det är exakt det jag ber att få göra i det här inlägget. Den viktigaste förändringen genom tillkomsten av SILC är införande av telefonintervjuer som ersätter besöksintervjuer. Om jag besöker , sitter ned över en kopp kaffe och får tillfälle att prata med honom kan han berätta mycket utförligt för mig svaret på en lång rad olika frågor. I en telefonintervju är det betydligt svårare. Att sitta i telefon är det möjligen några tonåringar som gör, men inte särskilt många andra. Alltså: Telefonintervjuerna måste vara kortare. Det är en svaghet. Frågorna måste vara enklare. Det är en annan svaghet. Det är svårt att fråga om känslig information. Det är en tredje svaghet. Om man ändå gör det är risken avsevärd för så kallad utmattning, att den svarande till slut ger upp eller att man vägrar svara. Allt detta sammanfattat betyder risk för kvalitetsförlust och risk för jämförbarhetsförlust. Man kan inte jämföra statistiken från , och framöver, med den som kommer . Är det enbart jag som tycker så? Nej, det är det inte. Viktiga statistikanvändare tycker likadant. Jag kan här speciellt nämna och och elva professorer i en debattartikel. Båda materialen är bifogade interpellationen. Det framgår av texten i interpellationen, och jag delar den kritiska uppfattning som , och de elva professorerna gett uttryck för. Det finns ytterligare aktörer som är oroade. En är eget vetenskapliga råd. Även de har uttryckt oro över att den förändring som är föreslagen kan medföra kvalitetsförluster. programråd är också oroat. Jag delar även den oron. Jag ser med intresse fram emot att få höra om jag lyckats oroa finansministern. 32 Finansminister (): väcker viktiga frågor. Vi vill ha ett väl fungerande välfärdssamhälle och en väl fungerande välfärdsstat i där vi kan erbjuda unga människor, äldre och andra goda levnadsvillkor. Då är det viktigt att vi har en bra och bred statistisk grund för den diskussionen. Inte minst tror jag att den så kallade som genomförts har gett oss nya kunskaper om hur barn och ungdomar upplever sin uppväxt och under vilka välfärdsförhållanden de lever. Jag får erkänna att för mig är frågeställningen om telefonintervjuer och personliga intervjuer en fråga som rimligen ligger på verket. Jag har inte alls de djupa kunskaper i ämnet som besitter. Det är ett område som jag själv aldrig har varit i närheten av. Men det måste ändå vara min grundläggande syn på myndighetsstyrning att vi ger myndigheter anslag, uppställer mål om kvalitet, säkerhet, effektivitet och en god service, att vi sedan följer upp det och att vi i regleringsbrev tydliggör uppdraget men att vi inte i detalj styr verksamheten på våra verk. Jag ska säga att naturligtvis har väckt en känsla av oro hos mig i den här frågan. Det talar för att vi noga ska följa och se hur utvecklingen sker. Men jag tror att utgångspunkten måste vara att har ett eget och självständigt ansvar för kvaliteten i statistiken. Och även om det finns en oro måste jag säga att i grunden har jag ett stort förtroende för och den verksamhet de bedriver. Vi kommer att följa dessa frågor noga. Det statistiska arbetet är en viktig grund för vår viktiga välfärdspolitik. 33 (): Om jag drabbas av en infektion och får hög feber behöver temperaturen mätas. Om en termometer är graderad i och en annan i Fahrenheit finns det möjlighet att översätta, men att översätta från besöksintervjuer till telefonintervjuer, även med så kallad länkning som finansministern framhåller i sitt svar, är lite knepigt. Det är saker som hör hemma i den högre skolan i den akademiska diskussionen. Jag känner, ganska starkt till och med, att SCB är i färd med att fatta fel beslut. Jag har stort förtroende för SCB. Jag älskar SCB. Det är underbart att SBC finns, och jag vill önska dem all fortsatt framgång. Men jag undrar varför SCB inte har kallat till en användarkonferens. Varför är inte de som använder SCB:s ULF-data inbjudna att yttra sig över vilka effekter den här metodändringen kan få? Varför har SCB inte rådfrågat för den offentliga statistiken? SCB har tillgång till båda dessa enheter och kan mycket lätt få deras uppfattning om vad den här förändringen skulle innebära. Jag har ett intryck av att SCB oroar sig för att ytterligare oro ska markeras från viktiga aktörer och att de därför vill genomföra en inte helt genomtänkt förändring i fred. 34 Finansminister (): Det ligger mycket i det säger. Det är viktigt att vi har möjligheter att följa befolkningens välfärdsutveckling. Man kan diskutera besöksintervjuer och telefonintervjuer, men man kan också konstatera att en viktig vinst med den inriktning SCB nu driver verksamheten med är att vi får bredare undersökningar som når fler personer. Det gör att vi när det till exempel gäller barn, människor med olika härkomst och i olika regioner har en något bredare information, vilket naturligtvis är av stort värde. Min känsla och övertygelse är att SCB:s verksamhet präglas av hög kvalitet och stor professionell kompetens på statistikområdet. tar upp frågan om en användarkonferens. Jag måste nog retirera in bakom hur vi vill styra myndigheter och verk i . Regeringen ska ha en generell politik om hög servicegrad, god effektivitet, bra kostnadseffektivitet och hög grad av rättssäkerhet i det arbete som bedrivs. Vi ska tydliggöra målen för de enskilda verken i regleringsbrev och i myndighetsförordningar, men vi ska inte i detalj styra hur man lägger upp den dagliga och veckovisa verksamheten på verken. Jag kan säga till att vi noga ska följa frågan. Det finns en oro som ger uttryck för och som också framkommit i andra sammanhang som ger oss anledning att noga följa detta. Men det måste i grunden vara ett ansvar för . 35 (): Det är en beundransvärd egenskap att visa förtroende för folk. Jag gratulerar finansministern till den egenskapen, men ibland måste man vara skeptisk och ibland måste man ifrågasätta. Jag är ganska van från universitetsvärlden att göra just det även när det gäller människor som jag gillar och beundrar. I finansministerns svar ser jag att regeringens krav på en statistik med god kvalitet kommer att framgå av SCB:s regleringsbrev. Det har finansministern även sagt muntligen . I min värld, den medicinska världen, är det logiskt att be om en second opinion om jag ska genomgå en behandling och en rad experter anmäler avvikande mening om den behandlingens effekter. Det är en sådan som jag ber finansministern och att överväga. Man kan till exempel tillsätta en interdepartemental arbetsgrupp som får till uppgift att hålla ett noggrant öga på vad fattar för beslut på den här speciella punkten. Det gäller inte en detaljstyrning dag för dag, . Det gäller något som byggts upp till en kostnad av ungefär ½ miljard kronor, som fungerat och som beundrats världen över för sin höga kvalitet. Då ska inte en avdelningschef på egen hand få fingra på detta mot experternas avrådan. 36 Finansminister (): Jag tror att det är en god mänsklig egenskap att visa förtroende för människor. Jag har naturligtvis också mycket stort förtroende för och inte minst för hans kompetens i de här frågorna. Vi vill ha god kvalitet på den offentliga statistiken. Jag vill ändå understryka att det i grunden är SCB:s sak att pröva. Om jag kommer till en läkare och upplever att jag är bekymrad över den behandling jag får går jag inte i första hand till ledning och framför allt inte till som är socialminister, utan då går jag till en annan läkare. Sedan får de som är ansvariga för detta pröva detta på det sätt som ska ske. SCB är ansvarig för statistiken. Jag är ansvarig för att ge dem medel, sätta upp mål, ge en övergripande myndighetsstyrning och noggrant följa verksamheten. Den oro som och andra mycket kompetenta personer på detta område har gett uttryck för ger oss anledning att särskilt noga följa utvecklingen på det här området. Men den grundläggande hållningen från regeringens sida är att detta är ansvar. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2007/08:188 om åtgärder för att förhindra skattefusk och svartjobb 37 Finansminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att, i syfte att förhindra skattefusk och svartjobb, vidga kraven på att det ska finnas personalliggare och utöka möjligheterna för att göra oanmälda kontrollbesök. Systemet med personalliggare i restauranger och hos frisörer har varit i kraft i mindre än . har i uppdrag att utvärdera systemet och redovisa resultatet i samband med årsredovisningen . Redan nu har jag fått indikationer på att systemet varit mycket framgångsrikt. Jag kan också nämna att företrädare för olika branscher har tagit kontakt med regeringen och anmält intresse av att få ingå i systemet. Regeringen avser att i samband med utvärderingen ta ställning till om systemet behöver modifieras och om det finns skäl att utöka det till andra branscher. 38 (): Jag och har tidigare debatterat frågor om skattefusk. Jag vet inte vilken gång i ordningen det är vi står i talarstolarna. Jag har känt att jag har ställt frågan till om vilka åtgärder regeringen vill vidta för att förhindra svartjobb och fusk men att jag sällan fått ett konkret svar. Därför gjorde jag så den här gången att jag tog några väldigt konkreta förslag till åtgärder som finansministern faktiskt har möjlighet att svara ja eller nej på. Jag tänkte att det kanske skulle vara lite lättare. Det kanske skulle underlätta debatten lite grann. Den tenderar annars att sväva ut och handla om lite andra saker. Det jag har tagit upp gäller personalliggare, som vi redan har fattat beslut om ska finnas i restaurangbranschen och inom taxirörelsen. Den utvärdering som har gjort visar också att man faktiskt har kunnat göra en lång rad svartjobb till vita genom detta. Man pratar om runt 4 000 jobb. Man visar också att underlaget för redovisning av arbetsgivaravgifter och skatter har ökat. Här har man nämnt ett ungefärligt belopp på . Det som kanske är unikt i det här sammanhanget är att man också har branscherna som omfattas med sig. Det är inte minst viktigt att ta fasta på. Samma sak gäller ju de oanmälda besök som numera får göra för att kontrollera att den här regeln efterlevs. Sedan vill jag prata om det som jag tycker är ett ganska unikt läge, när olika branscher, till exempel Byggbranschen i samverkan, som de kallar sig, kommer med en lång rad förslag och vad jag förstår, också utifrån det svar jag har fått, uppvaktar regeringen och vill att regeringen ska vidga de här möjligheterna. Det är väl i någon mening unikt när ni får de här kraven utifrån, där man ibland snarare tycker att man omgärdas av för mycket regelsystem och så vidare. Varför inte ta chansen nu och visa på att ni i regeringen kan fatta beslut om de här frågorna? Varför måste ni invänta årsredovisning som kommer ? Det är faktiskt viktigt att någonting görs väldigt snabbt. Jag ska ställa en fråga till. Kan det vara så att regeringen själv kan vara negativt inställd till de här åtgärderna? Allianspartierna var inte så positiva förra mandatperioden när vi genomförde reglerna om personalliggare. Kan det finnas någonting i botten här? Sedan skulle jag också vilja säga att regeringen brukar vara stolt över att ni genomför så väldigt många förslag. Varför ska ni vänta med just det här förslaget, som faktiskt har mycket stor acceptans hos dem som kommer att omfattas och även har stor betydelse för att komma åt skattefusk och svartjobb? 39 (): Jag vill rikta ett tack till som har skrivit ytterligare en mycket angelägen interpellation. Vi har haft en ganska intensiv debatt om skattefusk . Det har handlat om fusk både inom regeringen och i samhället runt omkring. Vi har fått en skattefelskarta av som visar att skattefusket rör sig om , pengar som alltså inte kommer in till vår gemensamma kassa och som inte kan användas till välfärd eller för den delen kanske skattesänkningar, som finansministern kan vara intresserad av. Vi har också fått lära oss när vi jämför skattefusket med bidragsfusket, alltså fusket i förmånssystemen, att skattefusket är ungefär fem sex gånger så stort. Därför är det förvånande att regeringen har så få åtgärder på just skatteområdet. Tvärtom tar man bort pengar från . Man sparar på den myndighet som har som sitt ansvar att se till att skattepengarna kommer in. får nya resurser för att jaga dem som finns i våra trygghetssystem. Förskollärare ska engageras för att rapportera frånvaro så att föräldrarna inte kan fuska med föräldraförsäkringen. I väntrummen på läkarmottagningarna ska man numera sitta för att få ett sjukintyg . Jag tycker att det är riktigt att vara hård när det gäller kontrollen av dem som använder sig av förmånssystemen. Men det gäller att vara lika hård när det handlar om skattefusk. Där blir det nu inga förslag från regeringen. I stället blir det nedskärningar på , och i finansplanen skrivs inte ett ord om skattefusk. Förra gången finansministern lade fram en finansplan dröjde det sig väl kvar några formuleringar från tidigare socialdemokratiska regeringar som skrivit om hur man skulle komma till rätta med skattefusk. Men när finansministern verkligen fick tid att skriva sin egen plan åkte alla formuleringar om skattefusk bort. Däremot står det förstås en hel del om förmånsfusket. Man kan undra lite grann över balansen i regeringens politik på det här området när så stor energi läggs på och mer pengar används för att jaga dem som finns i trygghetssystemen än att se till att de som ska betala skatt betalar rätt skatt. Den här balansen skulle bli lite bättre om finansministern lyssnade både till oppositionen, till de förslag som har presenterat i sin interpellation, och till alla dem runt om i samhället som jobbar väldigt aktivt med de här frågorna. Flera av de så kallade kontantbranscherna det kan handla om bygg, hotell och restaurang, taxi och så vidare har väldigt många bra och konkreta förslag. Jag tycker att det är hög tid att finansministern lyssnar på oss som är engagerade i de här frågorna och också kanske ser till att det blir som får lite mer pengar och inte bara . Då får vi en bättre balans i den här diskussionen, en balans som jag tror är väldigt viktig för att människor ska känna förtroende för att vi behandlar alla lika, oavsett om man sysslar med skattefusk eller finns i trygghetssystemen trots att man kanske inte alltid borde vara där. 40 (): Det som har skett på det här området är ju ingenting nytt. Myglet och fifflet har funnits . Det som har tillåtits av tidigare regeringar är en form av värdeglidning som egentligen är den viktiga frågan att försöka ändra. Vi får försöka styra om så att människor bättre inser varför man ska betala skatt, vad man får för skatten och så vidare. Vi kan konstatera att de åtgärdsprogram som tidigare regeringar har vidtagit mer har haft karaktären av att tillsätta skattepoliser för att jaga fusket än att egentligen angripa grundproblemet. tar upp att regeringen nu tar bort pengar från . Vad som egentligen sker är att det projekt som Socialdemokraterna tillsatte som var aviserat att upphöra i och med utgången av 2007 nu också upphör. Så det är inget konstigt att de pengarna nu försvinner. Det är också intressant att notera att generaldirektören för uttrycker att man klarar med de resurser man har. Därför förvånar det mig lite grann att man framhåller att regeringen har tagit bort pengarna. Det är faktiskt behovet som ska styra tilldelningen av resurser. tar i sin interpellation upp att de månatliga inbetalningarna av skatter och arbetsgivaravgifter tydligare ska kopplas till den individ som inbetalningen avser. Jag tycker att det är en intressant utveckling. Den frågan har vi drivit från alliansen under föregående period. Det vore kanske inte fel att redovisa på lönerapporter och så vidare vad man betalar in för att öka tydligheten, för att jag ska veta vad jag som anställd egentligen kostar. innebär det här i förlängningen att man också måste redovisa vad jag egentligen får för det jag betalar in. Jag brukar ta exemplet med matkassen, som en människa som har i inkomst köper, som kostar . Egentligen betalar den människan för den matkassen. Då ställer sig givetvis envar frågan: Vad får jag för den merkostnaden? Det här måste vi som politiker tydliggöra. Här måste samhället tydliggöra att det faktiskt är någonting jag betalar till. Om fler fifflar och inte betalar sin skatt och så vidare innebär det att den här merkostnaden ökar. Ju fler som betalar till samhället och ju mer vi minskar fifflet, desto mindre merkostnad är det. Då kan vi också sänka skatterna. Vi kan öka utrymmet för varje individ, så att de har mer pengar att röra sig med. Det är den formen av värdeförändring vi måste få in i tänkandet, kanske mer än att huvudsakligen diskutera hur många skattepoliser vi ska ha. 41 Finansminister (): fråga rör det viktiga området om hur vi ska bekämpa skattefusk och skatteundandragande. Där har regeringen varit mycket offensiv. Vi har presenterat åtgärder som gör det enklare att göra rätt för sig. Det handlar om att införa hushållsavdrag och om en lång rad andra förslag när det gäller tjänster som hushållen ofta konsumerar och branscher där vi har haft en betydande svart sektor. Vi har gjort betydande specifika åtgärder som gäller byggmoms, kassakrav och för den delen personalliggare. Vi har arbetat vidare med förenklingar, inte minst med utgångspunkt från det viktiga arbete har presenterat. När det gäller personalliggarna vill jag ändå påpeka att det förslag som den tidigare riksdagsmajoriteten tog fram väckte en mycket stark kritik från inte minst de berörda branscherna för att det skulle leda till alltför mycket byråkrati, alltför mycket krångel. Vi har försökt anpassa förslaget. Vi har även upplevt att har gjort betydande insatser när det gäller förenklingar. Då har vi hamnat i en situation som är mycket bra. Jag har egna erfarenheter från branschen som gör att jag med tydlighet kan säga att det här är ett system som även fungerar bra på mindre företag. Vi har från branschorganisationerna tydliga signaler om att det är ett system som man uppskattar och som har visat sig vara mindre krångligt än vad man hade räknat med. måste vi ändå basera politiken på lite ordning och reda och på lite kontroller och lite formella utvärderingar, så att vi inte bara läser tidningen och sedan ändrar lite i sättet vi jobbar på. ska göra en ordentlig utvärdering. Det påverkar naturligtvis inte tidsaspekten därför att ska förändringar träda i kraft i skattelagstiftningen på det här området gäller årsskiftena som norm. Men vi ska naturligtvis titta på viktiga arbete på det här området och se vad som möjligtvis kan göras.