prot · GU09116 · 2007-05-30 00:00:00 — Det är en extra svårighet att skattelättnaden inte sker direkt när man köper tjänsten, utan man måste begära avdrag för den. Visserligen finns möjlighet till jämkning, men det är en tröskel som kommer att vara för hög för vissa grupper. Det framförde Moderatkvinnorna i samband med remissomgången av det här förslaget. Vi sade att det inte är bra med ett system där man måste vända sig till skattemyndigheten för att kunna fatta beslut om att unna sig en storstädning. Därför är det, herr talman, mycket bra att regeringen redan nu när förslaget läggs fram flaggar för att man ska göra en översyn för att undersöka möjligheterna att hitta ett enklare system med subventioner direkt vid köpet av tjänsterna. Förslaget om avdrag för hushållstjänster är efterlängtat. Det är välkommet, och det är bra. I den nuvarande formen kan det bli alltför begränsande, och det är bra att regeringen är medveten om det och aviserar åtgärder. Jag delar dessutom utskottets uppfattning och synpunkter om att skattelättnaden bör omfatta rotavdragen, framför allt med tanke på att hushållsmarknaden i princip är förlorad för hela branscher till förmån för svartjobb, till exempel målarbranschen. Med det, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag och framföra att jag välkomnar detta förslag som innebär en liten förändring i vårt lands omfattande lagstiftning men ett stort steg för jämställdheten. 90 (): Inte kunde jag väl när jag stod på Socialdemokraternas ekonomiska seminarium i ana att det förslag jag då framkastade skulle mynna ut i ett betänkande som vi ska rösta om i riksdag. Inte heller kunde jag i min livligaste fantasi ens föreställa mig att ett förslag som jag då tyckte var oskyldigt skulle vålla en sådan oerhörd debatt som till och med fick ett eget namn pigdebatten. Det måste ha rört vid mycket djupa känslor, eftersom debatten har pågått . Det handlar om känslor som har att göra med fundamentala strukturer i vårt samhälle, synen på manligt och kvinnligt, synen på staten och synen på det enskilda. Det har talats mycket om vad det är bra för, vem det är bra för och vem det inte är bra för. Det har berättats historier om möten med individer och hur man har sett på möjligheterna. Låt mig då, herr talman, få beskriva tre möten som jag själv hade i ganska nära anslutning till seminariet på . En man ringde mig den sommaren. Han var sjukpensionär. Han tackade mig för ett bra förslag och sade: Tänk, det här är ett slags arbete som jag skulle kunna utföra! Jag är sjukpensionär och kan inte arbeta på en arbetsplats med högt tempo. Men att göra den här typen av insatser i privata hem när det passar mig, på de villkor som fungerar för mig, skulle vara ett enormt lyft och bryta den isolering som min tillvaro kan karaktäriseras av. kom vår lokalvårdare på i och gav mig en röd ros och sade: Tack ska du ha! Den här ska du ha, för du är så bra. Du är den första som har sagt att det arbete jag gör som städare är värt någonting. fick jag ett brev från en invandrarkvinna i . Hon sade: Tack ska du ha för ditt förslag! Visserligen kanske jag inte drömmer om att arbeta med hushållstjänster i privata hem, men jag ser detta som en möjlighet att ta ett steg in på den svenska arbetsmarknaden och få kontakter med svenska familjer för att sedan måhända gå vidare i livet till andra uppdrag. Detta var bara exempel på några röster från personer som såg att detta var bra för dem. Det var inte röster från utarbetade småbarnsfamiljer som plågades av en enorm arbetsbörda utan från människor som kände att det här arbetet skulle kunna tillföra något positivt till deras liv. Vi kanske ska tänka även på alla dem som . Det har sagts mycket tidigare här i kammaren om varför det är bra med skatteavdrag för hushållstjänster. Det känns därför inte särskilt meningsfullt att upprepa alla dessa synpunkter, men självklart ställer jag mig bakom idén om att det är bra för jämställdheten. Detta ger kvinnor en chans att kunna konkurrera på samma villkor som männen. Säg mig den man som har nått de högsta positionerna i samhället, eller kanske bara tillräckligt höga positioner i samhället, som inte har velat tacka sin fru för det stöd hon har gett honom där hemma! Väldigt sällan hör man kvinnor kunna tacka sina män på det viset. Det finns fortfarande en könsmaktsordning. Men kvinnor och män kan nu köpa sig den här typen av stöd, vilket gör att konkurrensen mellan män och kvinnor kan ske på mycket mera lika villkor. Det tycker jag är bra. Det skapar nya jobb, har det sagts. Nej, det skapar inga nya jobb. De jobb vi pratar om utförs nämligen redan. De utförs obetalt, herr talman, mestadels av kvinnor. De utförs svart, även då mestadels av kvinnor. Med detta omvandlar vi obetalda eller svartbetalda arbeten till vita arbeten. Bara det är en otrolig vinst, inte minst för kvinnor, eftersom det är vi kvinnor som mestadels utför dessa arbeten. På så sätt kommer detta arbete också att få ett ansikte. Det kommer med i den offentliga statistiken och uppfattas därmed som något centralt i den ekonomiska aktiviteten. Det ökar effektiviteten på marknaden. Vi har fått en beskrivning av hjärnkirurgen som föredrog att måla huset i stället för att operera. Då säger någon: Ska inte en hjärnkirurg kunna få måla sitt hus, om han nu tycker att det är kul? Visst får man göra det om man nu tycker det är roligt, men man ska inte göra det för att man betraktar det som mer lönsamt än att operera patienter. Inte heller köper jag idén från vissa partier här i kammaren om att det går alldeles utmärkt att i stället gå ned i arbetstid, så att vi kan hinna med både hem och arbete. Vad ska vi då säga till det lågavlönade, ensamstående vårdbiträdet som ska betala dyra pengar för att utbilda en hjärnkirurg som sedan ska gå hemma och ta hand om sig själv, sitt hem och sitt hus? Det ger en ökad frihet. Frihet är ett ord som borde användas mycket oftare. Det ger större frihet för människor att forma tillvaron som man själv vill. Man kan själv bestämma om man vill arbeta lite mer och köpa hjälp i hemmet eller om man vill arbeta lite mindre och inte köpa hjälp i hemmet. finns den valmöjligheten inte för särskilt många. Faktum är att vi alla vinner på ett sådant här förslag. Men det finns de som inte ser sig själva som vinnare. Några sitter här i kammaren. Vilka är det då som inte vinner? Det skulle väl vara de som inte tål att andra kan få nya möjligheter att välja möjligheter man inte har haft tidigare. Det finns några obesvarade frågor som det kanske finns anledning att kommentera en smula. Det finns en idé om att detta skulle vara ett orättvist förslag. Hur kan något som innebär utökade möjligheter vara orättvist? är det så, och jag kan säga det ganska exakt, att endast för dem som tjänar fyra gånger så mycket som den som utför en tjänst är det ekonomiskt rationellt att köpa tjänster. Om vi då tycker att den som ska ta hand om vissa ting i hushållet åtminstone ska ha en inkomst på innebär det att den som ska köpa tjänsten ska ha minst 60 000 i lön. Vi förstår, herr talman, att det inte är många som har en sådan lön. Tar vi däremot bort skattekilen, eller minskar den dramatiskt till låt säga 1,5, räcker det att den som köper tjänsten har 1,5 gånger 15 000 i lön. Det blir, om jag inte räknar fel, ungefär 22 500. Helt plötsligt får väldigt många fler möjlighet att köpa en tjänst vitt. Hur kan man uppfatta detta som orättvist? Det begriper jag inte. Det är en glädjens dag när vi äntligen i den här kammaren står beredda att fatta beslut om att införa möjlighet till skattemässiga avdrag för köp av vissa tjänster. Självklart är inte förslaget perfekt. Mycket kan göras bättre. Men det finns ingen anledning att vänta tills allt är perfekt, utan vi börjar med detta steg. Sedan utvecklar vi modellen vidare i den mån vi ser att den behöver utvecklas. Jag vill bara slutligen säga grattis till regeringen för det prov på klarsyn ni har visat med detta förslag. Tack, regeringen , för det förslag ni har kommit med till riksdag! 91 () replik: frågar varför det här är ett orättvist förslag. Jo, helt enkelt därför att den här skattesänkningen, precis som så många andra, främst kommer att gå till människor som redan tjänar mycket. Det är av naturen så att rika människor har råd att göra fler saker än fattiga människor. En av anledningarna till att vi vill ha en bra fördelningspolitik är att det inte ska vara så stora klyftor. Frågan är varför man vill att även de som tjänar mindre ska ha lika stora möjligheter som de som tjänar mycket att köpa hushållstjänster. Är det just hushållstjänster som utgör den viktigaste ekonomiska klyftan i samhället och som behöver jämnas till, eller behöver vi ett samlat grepp där vi överlag försöker att minska de ekonomiska klyftorna i samhället? Vad är det som gör just hushållstjänster så viktiga att alla ska ha råd, även om det kräver subventioner och även om det i slutänden innebär att det ändå bara blir de som är rika som har råd med det mesta? säger också att man ska ha möjlighet att arbeta mer och köpa tjänster om man föredrar det. Det valet har man . Det är ingen som på något sätt tvingar människor att jobba lite och avstå från att köpa tjänster. Man kan för sina pengar köpa vita tjänster om man gör den prioriteringen. Frågan är varför vi ska uppmuntra människor att jobba ännu mer när vi redan ser att människor har problem med utbrändhet och känner sig stressade i stor utsträckning. Det vi tar upp om arbetstiden handlar faktiskt om att vissa människor kanske hellre skulle vilja gå ned i arbetstid. Jag förstår inte varför vi då ensidigt ska propagera för att snarare gå upp i arbetstid. Det skulle väl vara det som tar upp, att det är bra att man kommer in i statistiken. Om man gör saker hemma syns det ju inte i statistiken, och det syns inte i bnp. Eftersom har som uttalat mål att bnp ska öka, oavsett hur, är det klart att det är bra om man får in människor i bnp. Frågan är om samhället automatiskt blir lyckligare för att vi diskar åt varandra. Jag säger inte att det blir olyckligare, men jag tycker inte att det är nödvändigt att vi för sakens skull stuvar in folk i bnp. 92 () replik: Jag tror inte att jag vill ta åhörarnas tid i anspråk med att förklara varför vi inte tycker att detta är orättvist. Hur kan någonting vara orättvist som ger fler möjlighet att köpa en tjänst? Det är inte färre utan fler som får möjlighet att köpa detta. Individer med höga inkomster kan köpa tjänsterna, och de köper dem sannolikt svart också. De här tjänsterna erbjuds mestadels svart. Thats the problem. Varför just hushållstjänster, herr talman? Det är viktiga tjänster. Det är vansinnigt viktiga tjänster. Faktum är att ungefär en tredjedel av det samlade arbete vi utför i landet jag är faktiskt så vidsynt att jag tycker att även hemarbete är ett arbete består av hemarbete. Hemarbetet ger enorm välfärd till människor i form av alla de känslor och det välmående som uppkommer av just det som finns i hemmet. Varför skulle inte hemarbete och den typen av tjänster det kan föra med sig skattemässigt behandlas på ett sådant sätt att fler kan köpa dessa tjänster. För övrigt, herr talman, om det nu är så att man bara ska fokusera på dem som har de lägsta inkomsterna och inte tillåta sektorer växa fram som kanske tar sikte på andra segment i tillvaron, varför tillåter vi då att man producerar XC eller vad de heter, de här stora schabraken som vi ser på ? Det är bara rika som kan köpa dem. Varför kommer man inte från och säger att vi ska förbjuda produktionen av BMW, stora Volvobilar och allting annat som bara gynnar de rika? Det kan ju inte de fattiga köpa. Varför ska vi arbeta mer? Jag säger inte att vi ska arbeta mer. Jag säger att vi ska kunna välja det vi arbetar med. Vi kanske vill arbeta lite mer på våra arbetsplatser och lite mindre i hemmet. Det vi gör mindre i hemmet låter vi någon annan göra i stället som får betalning, trygghet, pension och försäkring för detta arbete. Thats the point. 93 () replik: Den stora skillnaden är ju att rika människor får köpa precis vad de vill . Det har vi inte haft några invändningar mot, möjligtvis miljöaspekten på de där stora . Men det är en lite annan historia. Däremot är frågan om vi ska skattesubventionera saker som vi vet att det i första hand är rika människor som utnyttjar. Trots allt är våra skattepengar begränsade. Väljer vi att subventionera hushållstjänster, som i första hand används av välavlönade, är ju det ett val. Vi tycker att det är orättvist, när regeringen redan har genomfört stora skattesänkningar för främst höginkomsttagare, att göra ytterligare en satsning på dem som redan har. Givetvis är hemarbete jättebra och viktiga jobb, precis som till exempel jobb i offentlig sektor, som de här pengarna i stället skulle kunna användas till. Givetvis ska människor kunna välja att gå ned eller upp i arbetstid. Det kan man väl i viss mån. Frågan är varför vi ska skattesubventionera hushållstjänsterna för att människor ska välja att jobba mer och låta någon annan jobba hemma. 94 () replik: Det finns en magi i ord. Ni har alltid pratat om skattesubvention. Men det här är egentligen ingen skattesubvention utan det är en skattereduktion. Vi minskar en skatt som är så hög att den gör att det är omöjligt för de allra flesta att köpa tjänsten. Men det låter annorlunda när man går ut till allmänheten och säger att vi subventionerar de rika. Vi subventionerar inte de rika med detta, utan vi minskar en skatt som är avskräckande hög. Det är precis lika mycket magi i ordet subvention, som leder tanken fel, som i ordet pigarbete. Med pigarbete har man tagit till sig en föraktfull attityd till ett oerhört viktigt arbete som ger väldigt många mycket stor välfärd. När man väljer det sättet att argumentera blir det som det har blivit i . Det går år och vi kommer inte vidare, som man i det ena landet efter det andra i vår omvärld väljer att ta bort de här hindren för att göra vardagen lättare för väldigt många människor, inte bara för dem som har riktigt höga inkomster. Jag tycker att det är det viktigaste man kan säga med detta. Vi ökar möjligheten för många fler att få mer frihet och få större möjligheter att köpa tjänster för att göra vardagen lite lättare och pressen lite mindre. Min önskan hade naturligtvis varit att ännu flera skulle kunna få den möjligheten. Men då får man ta bort skattekilen helt och hållet. Kanske är vi där . Det vet jag inte. Men är vi inte där. 95 (): I en bransch där kvinnor tidigare ofta har varit hänvisade till att vara arbetstagare inom den offentliga sektorn eller att jobba svart kommer det med dagens förslag att finnas förutsättningar för att starta och driva företag. blir det äntligen möjligt att göra skatteavdrag för hushållstjänster. , innan den är sjösatt, visar det sig att detta är en framgångsrik reform. Från och med årsskiftet och till och med hade 488 företag tillkommit inom städbranschen. Det är en ökning jämfört med . Framgången är dubbel. Dels har flera företag startats. Dels har merparten av de befintliga företagen startats av kvinnliga företagare och har kvinnliga företagsledare. För mig är det obegripligt att man kan kalla en reform som leder till ett större utbud av arbetsgivare, ökad efterfrågan, högre löner och fler kvinnliga företagare för hot, orättvisa, kvinnofälla eller hur man nu väljer att beskriva förslaget. är den vita marknaden för hushållstjänster mycket liten, av den totala marknaden, enligt branschen. Den vita hemservicebranschen omsätter ca och den svarta sektorn uppskattas till . Jämförelsen visar på vilken stor potential det finns för en vit marknad. Förslaget kommer att leda till ökad sysselsättning. har i en rapport kommit fram till att sysselsättningen skulle kunna öka med 3 00019 000 personer, beroende på vilka antaganden som görs så klart. Utvärderingar i , som redan har ett liknande system, visar att av dem som sysselsätts inom städbranschen tidigare var arbetslösa. Anser socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister att arbetslöshet och bidrag är bättre än ett jobb inom städbranschen? Det kan man ju fundera på efter dagens debatt och även efter tidigare debatter. Argumentet mot skattesubventioner för hushållstjänster ekar dock alltmer ihåligt. Vi har flera socialdemokrater som har insett detta. subventionerar vi möjligheten att ha byggjobbare hemma som lägger golv. Varför ska det då inte vara ok med subventioner för att man har någon som bonar golvet? Som du vet är jag en av de få socialdemokrater som är för att sänka skatterna på hushållsnära tjänster. Jag har dock inte fått så stort gehör för min åsikt. Detta är inte den stora frågan men det ska bli intressant att väcka den igen som jämställdhetsfråga, sade till 2003. Det var med spänning som jag lyssnade till tidigare för att höra om den nya partiledaren hade fått gehör för sin inställning i frågan. Men det lät inte så. Gång på gång får jag från oppositionen höra argumentet att detta är en kvinnofälla. Som ordförande i politiska kvinnoförbund anklagas jag då för att vilja försämra för kvinnor. vill Socialdemokraternas egen partiledare väcka detta som en jämställdhetsfråga. Var finns logiken? Valet står mellan en stor svart marknad, där staten går miste om skattepengar i miljardklassen och där kvinnor hänvisas till svartjobb eller ett fåtal arbetsgivare med små möjligheter till en karriär, som småbarnsföräldrar sliter för att få livspusslet att gå ihop, eller nya möjligheter att starta eget företag i en bransch som expanderar kraftigt. Det är fråga om att få möjlighet att jobba vitt med allt vad det innebär av försäkringar och trygghet, till och med möjlighet att tjäna pengar i en bransch som har varit synonym med låga löner. Det är fråga om att ge människor möjlighet att få hjälp med tvätt, disk, fönsterputsning eller städning. De får möjlighet att känna att tiden räcker till och att de faktiskt inte måste klara allt själv. har uppenbarligen redan sett fördelarna med förslaget. När tänker resten av socialdemokraterna komma efter? 96 () replik: har också sett de negativa aspekterna, inte minst de fördelningspolitiska. Det går inte att komma runt detta. När vi tittar på länder med liknande system ser vi att det är de med de högsta inkomsterna som får ta del av subventionen. Ni kommer att hälla en dryg miljard rätt ned i knäet på dem som har de allra högsta inkomsterna. Det följer på den hink med pengar som de redan har fått i och med att förmögenhetsskatten har tagits bort och att jobbskatteavdraget ger framför allt dem med höga inkomster sänkt skatt. Du och jag med bra inkomster kan säkert köpa tjänster. Men det är inte så det blir för kommunalarbetaren eller den som är handelsanställd, trots att de får lite högre löner väl förtjänt. Jag blir lite förvånad över att , som har många av sina väljare och kärntrupper på landsbygden, tycker att den här frågan är viktig. Vi vet från andra länder att det är de förmögna i storstädernas villaförorter som vinner medan småfolket i vanlig ordning får vara med och betala. 97 () replik: Den allra viktigaste fördelningspolitiska frågan är inte förmögenhetsskatten, . Den allra viktigaste fördelningspolitiska frågan i ett modernt samhälle handlar om dem som finns med i arbetslivet. Att ha ett arbete och egen försörjning är det absolut enskilt största fördelningspolitiska förslaget. Skattereduktionen för hushållsnära tjänster handlar om att se till att skapa arbete där människor får en lön och kan försörja sig. Det är ett underligt argument att säga att det är de rika som får pengar tack vare det här förslaget. De har råd att köpa städtjänster. Däremot kommer det att vara möjligt för fler med lägre inkomster att faktiskt ta del av denna möjlighet. Men fortfarande ska de som utför jobben ha bra betalt, rimliga löner och ersättningar. Vi sänker de skatter som har betalats in till staten. Men det är klart att varje enskild människa får göra en prioritering mellan att köpa tjänsten eller hellre städa själv för att använda pengarna till något annat. Det är möjligheten som öppnas. Det enskilt största fördelningspolitiska förslaget som över huvud taget har diskuterats i handlar om att ha jobb eller inte. 98 () replik: Vi är helt överens om att jobb är den viktigaste frågan. I det här fallet handlar det om hur vi ska använda den dryga miljarden som står till kammarens förfogande i det beslut som ska fattas . Ska vi satsa den dryga miljarden på att skapa 3 0004 000 jobb i hushållssektorn med hjälp av en skattesubvention, eller ska vi använda pengarna i vår gemensamma sektor för att förbättra äldreomsorgen, lägga pengarna på dagis eller kanske på fritids där vi vet att barngrupperna har ökat kraftigt? Där har vi ett val. Ni väljer att ge pengarna till dem som redan är högavlönade, till de förmögnaste hushållen i , och . Det är där man återigen kommer att vinna på regeringens politik. Men i och och i inland förlorar man som vanligt på den borgerliga politiken. Det är där vi har valet. Jag tycker inte att man kan strunta i den ekonomiska fördelningspolitiken. Som det ser ut nu är det vissa grupper i samhället som har kunnat skära guld med täljkniv efter det att vi har fått en borgerlig regering. De har redan tagit emot i sänkta skatter, och kommer ytterligare ett förslag. Det är inte märkligt att vi som tycker att rättvisa och solidaritet är viktigt blir upprörda. 99 () replik: Efter att ha tittat på statistik vet vi att klyftorna ökade under den socialdemokratiska regeringsperioden. Jag kan ge ett konkret exempel för att belysa ett av de största fördelningspolitiska förslagen som lades fram under tidigare mandatperioder om maxtaxan. Den hade precis den fördelningspolitiska effekten som du beskyller oss för att genomföra. Det är de som har förmögenheter som får ta del av förmögenhetsskatten. Där var Socialdemokraterna redan tidigare inne och såg till att de som hade de allra högsta förmögenheterna skulle vara undantagna. Det haltar lite grann när är mäkta upprörd över denna politik. Men sedan var det förslaget om jobbavdraget. Jag måste komma fram till att du säger att vi är överens om att det är viktigt att ha ett arbete. Det kan du säga från talarstolen, men om vi tittar på effekterna av regeringspolitiken under den förra mandatperioden visar inte utfallet att man tyckte så även om man sade det i talarstolen. Men det var frågan om miljarden i det här enskilda förslaget. Du kan titta på dem som eventuellt får avdrag och som får ta del av sänkningen, och jag kan titta på dem som faktiskt får ett jobb och kommer in i trygghetssystem och som får del av vita inkomster och kan tjäna pengar på detta. Vi kan välja vem som faktiskt får del av miljarden. Jag ser de kvinnor som städar, sliter och gör ett viktigt jobb och som kan bli företagare i stället för att vara arbetslösa. Det är skillnaden mellan din och min politik. 100 (): Jag är glad över att det här ärendet kommer upp . Jag ser det som oerhört viktigt. Jag har också blivit förvånad när jag har lyssnat på debatten och hört er från vänstersidan säga att klyftorna kommer att öka, att det är de som har som kommer att få ännu mer. Var har ni ögonen och öronen för alla dem oftast kvinnor som kommer i det tysta, som inte finns, sätter nyckeln i en dörr, går in till ett hushåll, utför uppgifter och sedan tassar i väg hem? Det är de kvinnorna det är oftast kvinnor som aldrig kan få sjukpenning, aldrig omfattas av arbetsskadeförsäkring och aldrig får en ordentlig pension, vare sig allmän pension eller tjänstepension. Var finns era tankar för de personerna? Jag står inte och fabulerar här, men arbetsuppgifterna utförs . De utförs svart. 650 000 personer har köpt svarta tjänster. Det är 20 000 årsarbeten. Ni vill att dessa personer ska fortsätta att stå utanför arbetsmarknaden och utanför de sociala trygghetssystem som finns för dem som kan utföra ett vitt arbete. Jag är för jämställdhet, och jag vill se en möjlighet för alla att också kunna arbeta lagligt. De argument som har framförts från vänstersidan rimmar illa ur ytterligare en infallsvinkel när det gäller jämställdhet.