prot · GU09116 · 2007-05-30 00:00:00 — När det gäller kassaregister bör sådana omcertifieras vid ägarbyte. I annat fall kan det bli svårt att avgöra om det är den gamle eller den nye ägaren som bär ansvar för fel eller otillåtna åtgärder i kassaregistret. Vi anser att det är viktigt att kassaregistren genomgår en teknisk kontroll innan de avyttras. Den synpunkten delas av och hotell- och restaurangföretagare. När det sedan gäller betalning med kort tycker vi att det för att öka tillförlitligheten i kontrollen och minska möjligheterna till fusk i lagen ska införas krav på anslutning eller integrering av kortläsare. Det är vidare angeläget att det görs en utvärdering av de grupper som enligt förslaget ska undantas från det nya tillämpningsområdet. Utvärderingen bör göras senast efter lagens ikraftträdande och omfatta konkurrens med de från lagen undantagna grupperna och de kassaregisterpliktiga samt konkurrens inom själva grupperna. Skulle det visa sig att undantagen utnyttjas för illojal konkurrens och så kallad svart verksamhet bör regeringen återkomma till med förslag till ändringar om lagens tillämpningsområden. Särskild uppmärksamhet bör ägnas torg- och marknadshandeln. Där kan det ifrågasättas om det inte borde räcka med att regeringen i enskilda fall kommer att kunna medge undantag från lagens skyldighet i situationer då det av tekniska orsaker är oskäligt att kräva att registrering i kassaregister sker. Slutligen anser vi att den nya lagstiftningen med de ändringar som vi nu föreslagit måste följas av pengar till de små näringsidkarna. Det föreslog vi också i vår budget för att de skulle kunna införa kassaregister. När det gäller skattekontroll och skattefusk hade vi föreslagit extra pengar till just i vår budget . Det förslaget föll. Det gjorde vi för att pengar skulle avsättas för information om vad det innebär med skattefusk men också för en bättre kontrollmöjlighet. För att det ska bli så rättvist som möjligt vidhåller vi att de små näringsidkarna bör få bidrag för att införa kassaregister. Jag yrkar bifall till reservationen. I detta anförande instämde och (båda s). 174 (): Jag tycker att det är en bra proposition. Det känns skönt att kunna säga det och att vi också har en sådan debatt att vi säger att det är någonting som är bra. Syftet med alltihop är att skydda seriösa företagare. Det tror jag att vi alla egentligen vill göra. Det är den största konkurrensnackdelen om företagare kan tillskansa sig svarta inkomster. De slår lätt ut andra företag inom samma bransch. Det har vi sett många exempel på. Den förra regeringen hade rätt långt framskridna planer på att lägga fram förslaget. Men beredningsläget var sådant att det helt enkelt inte hanns med, utan det kommer . Tillsammans med Socialdemokraterna står bakom den reservation som finns i betänkandet. har redogjort för och nästan läst upp innehållet i reservationen. Det är nästan onödigt att jag gör precis samma sak. Det är nu bekant för alla som lyssnar vad reservationen går ut på. Vi skulle vilja se ett stöd till de mindre företagen för att kunna skaffa sitt nya kassaregister. Jag kan nog tycka att allianspartierna är lite väl snåla. De skulle ha kunnat släppa till medel. Jag ser hur ni har motiverat er i betänkandetexten. Man måste ändå göra investeringen och återkommande göra nyinvesteringar. Jag tycker ändå att det känns lite snålt för att komma från partier som ut i fingerspetsarna alltid vill stå bakom och stödja de mindre företagen. Med detta yrkar jag bifall till reservationen. 175 (): Man blir nästan lite rörd efter de två tidigare debatterna. Det känns som att här har i varje fall alliansen hittat någonting som kan fungera. Det är mycket riktigt ett ärende som även har förberetts av tidigare regering. Sedan har vi lite olika uppfattningar. Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i skatteutskottets betänkande nr 18 om konkurrens på lika villkor i kontantbranschen och avslag på samtliga motioner. Det är mycket tydligt att man måste ha klara spelregler i en marknadsekonomi och kontroll av att alla spelar efter dessa gemensamma regler. tror jag att alla vet att så inte är fallet. Det har tidigare talare berört. Flera rapporter pekar också på att den svarta marknaden ökar. Naturligtvis är ett högt skattetryck en orsak eftersom förtjänsten av att betala skatt ökar. Men ibland är det också så att tillfället gör tjuven, så att säga. Jag tror inte att det räcker att man bara tittar på skattetryck och liknande. Här är det en balansgång som alliansen och regeringen går för att få in ökade intäkter och inte krångla till det för företagare. När det införs nya kassaregister i kontantbranschen beräknar staten att det ska ge intäkter på ca 1,5 miljarder. Förslaget beräknas omfatta drygt 100 000 näringsidkare. En del uppfyller redan kraven, en del har kassaregister men måste se till att byta ut dem, och en del har inte några alls. I betänkandet har man från majoritetens sida konstaterat att man ändå bedömer att kostnaderna är rimliga att ta med tanke på de intäkter som förhoppningsvis kommer in till staten. beräknas kosta och en årlig kontroll . Här ska vän av ordning påminna sig om att alliansen mycket tydligt har sagt att man vill minska kostnader och byråkrati . Förslaget går i vissa delar i motsatt riktning; det råder det ingen tvekan om. När företag inte kan konkurrera på lika villkor och ärliga företagare riskerar att duka under för att de inte klarar konkurrensen med en svart marknad så måste åtgärder vidtas. I betänkandet finns en motion som utskottsmajoriteten yrkar avslag på. Motionen innebär att man går ytterligare ett steg i kontrollsyfte och att kortbetalningarna ska integreras i registret. Alliansen bedömer att kravet inte är försvarbart för de ökade kostnader som kan uppstå. Vid en kortbetalning finns ju också tekniska möjligheter till kontroller i efterhand. Men när det endast är kontanter som byter ägare är det naturligtvis svårt, för att inte säga omöjligt, att göra en kontroll i efterhand. Vi måste komma ihåg att kassaapparatslösningen faktiskt inte är lösningen på alla problem. Det gäller att alla transaktioner slås in och att kunderna får och behåller sina kvitton. För oss moderater och alliansen är det mycket viktigt att företagandet underlättas och att konkurrensen sker mellan företag på ett sätt som håller sig till de regler som finns. Här behövs tyvärr ökade kontrollmöjligheter. Därför läggs detta förslag fram för att få in företagandet på rätt sida om rågången. Arbetsmarknadsminister har i kammaren visat på många morötter för att människor ska få jobb. Det finns många morötter i alliansens företagspolitik. Men jag kan konstatera att vi ibland måste gallra bort morötter som inte är bra. Detta är ett sådant förslag. Men resultatet blir att de morötter som blir kvar förhoppningsvis blir desto godare. Med denna argumentering hoppas jag att ger grönt ljus för förslaget som förhoppningsvis minskar den svarta marknaden och ökar den vita. 176 (): I ett friskt samhälle tar alla ansvar för sig själva och sina medmänniskor. Det innebär också att vi solidariskt ska betala skatt efter de givna normer som finns. Vi kan konstatera att det synsättet inte är självklart i dagens . På område efter område sker nu en genomlysning och en sanering av de svarta sektorer som finns. Införande av avdrag för hushållsnära tjänster var en del i det arbetet. Utvecklingen av det systemet till att också innefatta rot blir nästa steg. ökade den svarta ekonomin från till av bruttonationalprodukten enligt . Det innebär att mer än två tredjedelar av kontanthanteringen kan förväntas vara svart. 2 av i den kontanta handeln beräknas alltså vara svarta. Man kan med fog fråga sig var ansvaret, solidariteten och medmänskligheten finns bland dem som hanterar den svarta sektorn. Betänkandet om konkurrens på lika villkor i kontantbranschen är ett steg i riktning mot att komma till rätta med den svarta sektorn. Förslaget, kombinerat med en aktiv uppföljning från samhällets sida, ska undanröja svartjobben och därmed öka intäkterna till den gemensamma sektorn. Målet med betänkandet är också att skydda seriösa företagare från illojal konkurrens från dem som skaffar sig konkurrensfördelar genom att inte ta sitt samhällsansvar och betala skatt. Jag blev glatt överraskad över positiva kommentar till förslaget. Den avvägning som regeringen har gjort i ärendet vad gäller mål och kostnader för systemet ser vi som rimlig. Mot den bakgrunden yrkar även jag bifall till utskottet förslag till beslut. 177 (): Även jag vill sälla mig till den skara som tycker att det är huvudsakligen väldigt bra förslag som kommer fram. Det här har utretts väl från början. Likväl får man inte överskatta betydelsen av att man tillskapar nya kontrollåtgärder som den här. Någonstans måste vi också förlita oss på att människor är hederliga. Jag vill hoppas att det är så, herr talman, att den lagstiftning som kommer att omfatta mellan 110 000 och 130 000 näringsidkare kommer att leda till att konkurrenssnedvridande effekter minskas. Men jag tror att det förutsätter stor medverkan både från konsumenter och från de olika förbund som organiserar olika företagare och fackliga organisationer. Utan det mänskliga ögat som iakttar vad som händer kan nog även certifierade kassaregister komma till korta när det är alltför långfingrade och klåfingriga personer i farten. Med detta yrkar även jag bifall till detta förslag. 178 (): Från kristdemokratisk sida ber jag att få yrka bifall till skatteutskottets betänkande 18 om konkurrens på lika villkor i kontantbranschen och avslag på reservationen. Kontantbranschen behöver gemensamma spelregler och förutsättningar. Det är med denna ambition vi nu behandlar utskottsbetänkandet som innebär en ny lag om kassaregister. Seriösa företagare som också är positiva till det gemensamma samhällsprojektet behöver denna lagstiftning. De behöver värnas och skyddas mot illojal konkurrens. Det är en av våra viktigaste uppgifter som lagstiftare. Det övergripande syftet med den föreslagna lagen är tvåfaldigt. Det gäller för det första att minska skatteundandragandet och för det andra att skydda seriösa företagare mot illojal konkurrens från företagare som skaffar sig konkurrensfördelar genom att inte betala skatter och avgifter. har vi från skatteutskottets sida gemensamt betonat att vi utgår från att regeringen noga kommer att följa utvecklingen inom branschen. I den mån denna lagstiftning som vi här föreslår inte skulle vara tillräcklig utgår vi från att regeringen återkommer till med eventuella ändringar av lagens tillämpningsområde för att uppnå det syfte som lagen ytterst har. En väl fungerande marknadsekonomi förutsätter ordning och regler. Socialdemokraterna talar gärna i termer av ordning och reda. Jag sade ordning och regler, men det går väl också att tala om ordning och reda. Ytterst bygger detta på en specifik människosyn och en gemensam värdegrund i vårt samhälle. Vi vill att framgångsrik handel och affärsverksamhet ska vara beroende av en god etik och bottna i en sådan. Att medvetet ljuga i en affärsuppgörelse, att bryta avtal eller luras om kvalitet och prestanda förstör det ömsesidiga förtroende som är en förutsättning för en fungerande handel. Det går inte att bedriva handel med personer som man inte har tillit till. Det blir ingen affärsuppgörelse. På samma sätt behövs en god etik för att det goda samhället ska kunna uppnås. Det kräver i sin tur att vi solidariskt finansierar gemensamma angelägenheter. Det handlar om demokratiska och rättsliga institutioner men också om infrastruktur, skola, hälso- och sjukvård, äldreomsorg och andra grundläggande verksamheter. Skatter motiveras av det gemensamma bästa. Men för att rättvisa ska skipas mellan alla aktörer måste förutsättningarna vara desamma. Det betyder konkurrensneutralitet. Det är inget snärtigt ord, men det är ett viktigt, långt och centralt ord i all handel konkurrensneutralitet baserad på god etik. Rättvisa betyder inte lika utfall utan lika förutsättningar. Det är inte orättvist att någon får mer som arbetar mer och faktiskt gör något bättre än en annan. Men det är djupt orättvist om någon får mer för att han eller hon inte följer de gemensamma spelreglerna. Därför har vi i stor endräkt här i rikes lagstiftande kammare behandlat denna fråga. 179 (): I motsats till det förslag som vi debatterat åtskilliga timmar har vi här ett utmärkt exempel på ett bra sätt att minska svartarbete. Oroa er inte jag ska absolut inte dra den mastodontdebatten igen, utan jag ska fatta mig mycket kort. Det här är ett bra förslag. Man kan givetvis diskutera vissa detaljer såsom Socialdemokraterna och gör. Men jag bedömer ändå att regeringen har gjort en rimlig avvägning i det här fallet. Man får givetvis se till att följa upp det, och visar det sig sedan med facit i hand att det är någon avvägning som kunde ha gjorts bättre så får man helt enkelt återkomma med det då. vill jag yrka bifall till utskottets förslag till beslut. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 15 § Förbättrad ordning, trygghet och studiero i skolan Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2006/07:UbU13 Förbättrad ordning, trygghet och studiero i skolan (prop. 2006/07:69). 180 (): Tryggheten i skolan och studieron i klassrummen är av största vikt. I en skola där eleverna känner sig trygga, och där man upplever arbetsro och studiero i klassrummet fungerar också lärandet bättre. När eleverna trivs i skolan och har en bra arbetsmiljö är vår övertygelse att det också är mycket lättare att ta till sig den kunskap och det lärande som skolan är till för. I en skola som är otrygg och där det inte råder studiero i klassrummet blir allt detta mycket svårare. Det finns många vittnesmål från elever som har berättat om hur svårt det är att ta till sig undervisningen när det är alldeles för bullrigt eller väldigt otryggt i skolorna. Detta är ingenting nytt. I en miljö där det dagligdags vistas närmare 1,2 miljoner ungdomar, elever och barn, och där vi har ungefär en kvarts miljon anställda är det ofrånkomligt att det ibland händer saker. Ambitionen att skapa trygghet i skolorna och studiero i klassrummen är därför oerhört viktig. Vi har vidtagit ett flertal åtgärder för att just skapa trygghet i skolorna och förbättra studieron i klassrummen. använder sig av en attitydundersökning där man frågar runt 5 000 elever om hur de upplever sin arbetsmiljö i skolan, sina lärare och sin attityd till skolan. I den senaste undersökningen uppger glädjande nog eleverna i i allt högre grad att de trivs med sin skola. uppger att de trivs bra i skolan, och uppger att de dessutom trivs och kommer väldigt bra överens med sina lärare och har en bra relation till dem. Detta är naturligtvis en kraftig ökning sedan den senaste attitydundersökningen som gjordes av , och det är naturligtvis väldigt glädjande att se att många av de åtgärder som har genomförts, allt från det värdegrundsarbete som med kraft sjösattes i mitten och slutet av 90-talet till många av de åtgärder som handlat om att stärka personaltätheten och också förtydliga behovet av ordningsregler i skolorna, har burit frukt. Medan man kan glädja sig över den positiva utvecklingen finns det naturligtvis även anledning till oro. När vi pratar om att av eleverna trivs bra i skolan, och trivs bra med sina lärare handlar det ju inte om i varenda skola och i vartenda klassrum runt om i vårt land. I väldigt många skolor skulle jag tro att de allra flesta, näst intill alla, elever känner denna trivsel och denna glädje över att vara i skolan, och de trivs bra med sina lärare. Men det finns även alltför många skolor, visserligen en liten minoritet, där eleverna inte känner någon studiero, där det kan vara stökigt, och där det kan behövas ytterligare åtgärder för att förbättra situationen. Därför är det viktigt att det här arbetet får fortsätta, och det ska vi diskutera här . För oss socialdemokrater är tydliga befogenheter och också ett tydligt ansvar självklarheter i den svenska skolan. Detta kombinerat med ett stärkt föräldra- och elevinflytande tror vi kan bidra till att förbättra trivseln, tryggheten och studieron. Dock är vi något bekymrade över att den borgerliga majoriteten, både högerregeringen och majoriteten i utskottet, väljer att plocka ut ett fåtal små förändringar som visserligen har ett symboliskt värde men som i sig inte kommer att lösa de problem de är satta att lösa. I vissa extrema situationer kan det naturligtvis vara bra, men vi hade helst sett dessa förändringar i ett större sammanhang där man också hade knutit ihop dem med just ett förstärkt elevinflytande. Vi tror nämligen att ett paket bestående av förstärkt elevinflytande kombinerat med mer resurser i form av både elevhälsopersonal och fler lärare och i det här fallet tydligt ansvar och tydliga befogenheter hade varit betydligt mer kraftfullt än de små förändringar som majoriteten nu väljer att gå fram med. Det är att beklaga. Vi beklagar inte förändringarna i sig, för som bekant är dessa förslag mer eller mindre hämtade från det förslag till skollagsproposition som den förra regeringen förberedde. Men vi beklagar att man tar det ur sitt sammanhang och hyser så stor tilltro till att det ska lösa de bekymmer med tryggheten och studieron som man kan se i vissa skolor. Jag tror som sagt att detta behov kan finnas i vissa specifika situationer, men det är naivt att tro att detta som en generell åtgärd löser alla problem. Det tror inte vi. Man kan mycket väl göra detta, men en av de viktigaste framgångsfaktorerna för att åstadkomma en trygg situation i skolan och studiero i klassrummen är att göra elever och också föräldrar delaktiga. Det är också att förbättra ledarskapet i skolan. Jag har besökt närmare 150 skolor. Jag kan konstatera att i de skolor där eleverna trivs bra, och där det är tryggt och lugnt, har det ofta funnits ett tydligt ledarskap där rektorn tillsammans med lärarna, eleverna och ibland också föräldrarna gått igenom vad man får och inte får göra i skolan. Hur ska det se ut? Hur ska vi behandla varandra med respekt? Dessa frågor behöver också förbättras, och jag hade gärna sett att det hade kommit i ett och samma sammanhang. sker inte det. I stället ser vi att den borgerliga majoriteten koncentrerar sig på förändringar som väldigt mycket handlar om några få, symboliska saker. Jag kan bara beklaga att partier som har sett sammanhanget med elevinflytande, ledarskap och värderingar nu har lagt sig platta. Ta bara som ju ofta har diskuterat grundläggande värderingar i skolan och pratat om etik och moral! Detta prat om etik och moral har bytts ut mot batong och piska i något slags tilltro till att det ska leda till en bättre skola. Ta bara vurmande för elev- och föräldrainflytande! Det har vi naturligtvis delat, men detta har man helt övergett till förmån för tro på auktoritära lösningar. Detta är att beklaga, men jag är inte förvånad. Det här kan vi se på område efter område. Jag kan konstatera att dessa förändringar är något vi socialdemokrater kommer att stötta. Dock hade vi gärna sett dem i ett helt annat sammanhang. Därför har vi också lämnat in en text med ett helt annat motiv för detta betänkande. Jag vill slutligen yrka bifall till våra två reservationer för en annan motivtext för detta betänkande. 181 (): Den här debatten handlar inte om ifall elever ska få känna sig trygga i skolan eller inte. Den handlar inte heller om ifall eleverna ska ha arbetsro i skolan eller inte. Den här debatten handlar i hög grad om bilden av skolan. Alla elever har rätt till arbetsro. En lösning är att ge resurser till mindre grupper. För det behövs det fler lärare men också olika typer av pedagoger. Vi behöver rektorer som inte har i uppdrag att göra tusen och en saker, utan som kan ägna sig åt att fullgöra sitt uppdrag att vara ledare för den pedagogiska verksamheten i skolan. Det behövs också en utvecklad elevdemokrati. Det är inte vi i som ska sitta och bestämma vilka ordningsregler som ska gälla i skolan. Det är något som ska utformas gemensamt av elever, lärare och rektorer på respektive skola. Diskussionen om vilka ordningsregler som ska gälla ska vara levande. Det är bara så som man kan skapa en bred förankring och en bra efterlevnad. I sin iver att visa handlingskraft drar regeringen till med enkla lösningar på svåra problem. för man bort skolan från det demokratiska arbetssätt som vi länge strävat efter och tar tillbaka disciplinskolan, en omodern skola som lärare, elever och hela samhället förlorar på. Regeringen målar upp en bild av den svenska skolan som ett slagfält där ett krig mellan elever och lärare utkämpas. Ett av de största och mest akuta problemen tycks enligt regeringen vara att elever tar med sig föremål till skolan i syfte att störa verksamheten. Det är anledningen till att denna ändring av skollagen genomförs nu och inte i samband med den mer genomgripande förändring som tidigare aviserats. Jag håller inte med om den skildringen av skolan. Det är inte den bild jag får när jag är ute på skolor. Det är inte heller den bild jag får när jag talar med lärare och elever. Den senaste attitydundersökningen från , som också hänvisade till, målar inte heller upp en sådan bild. Tvärtom visar den att allt fler elever är engagerade och trivs med skolarbetet och att elever och lärare känner allt större tillit till varandra. Till skillnad från högerregeringen ser vi inte eleverna som ett problem. Vi ser inte heller elever och lärare som rivaler. Skolan är till för att ge elever kunskap och ska anpassas efter deras förutsättningar, behov och intressen. Det synsättet har präglat utvecklingen av den svenska skolan , och dess funktion som disciplinera arbetarklassen har därför tonats ned mer och mer. På de flesta skolor samarbetar elever och lärare för att nå gemensamma målsättningar. Regeringens skolpolitik innebär tyvärr en återgång till en gammaldags syn på skolan med mindre tilltro till och tolerans för elevernas initiativförmåga, med ökad auktoritetstro och ett ökat tvång. Regeringens verklighetsbeskrivning och motiv för de föreslagna åtgärderna saknar dessutom stöd. Varken propositionen eller betänkandet innehåller någon som helst beskrivning av hur ofta det förekommer att elever har med sig föremål och använder dem på ett sätt som är störande för verksamheten. Det finns heller ingen analys av hur det påverkar tryggheten och studieron och i vilken omfattning det sker. Det är därför svårt att bedöma vilket behov det finns av en lagstiftning som ger rektorer och lärare rätt att beslagta elevers egendom. Men i sann borgerlig anda är det väl inte intressant att besvara sådana frågor, eftersom man redan bestämt sig. Om det är de här verktygen som skolan är i behov av eller inte är mindre viktigt. Det den borgerliga majoriteten här i gör är inte att stifta lag som är till nytta för skolan. Det är att lagstifta för att stilla fördomarna om skolan som man själv har bidragit med att måla upp och på så sätt visa sina muskler. Regeringen påstår att lagförslaget leder till ökad tydlighet. Jag kan inte se den klarheten, utan vill nog hävda att den nuvarande lagstiftningen är tydligare. Med den föreslagna lagen kommer det i vissa situationer att vara tillåtet att omhänderta ett föremål medan andra situationer inte medger ett omhändertagande. Om en elev till exempel motsätter sig ett omhändertagande fysiskt måste det avbrytas. I praktiken kommer det att uppstå gränsdragningsproblem som det lämnas till den enskilda rektorn eller läraren att lösa. är också kritiskt mot förslaget att det ska bli möjligt att flytta en elev från den skola han eller hon är placerad i utan vårdnadshavarens tillstånd. För att komma till rätta med de problem som kan föranleda en förflyttning av en elev är det en nödvändig förutsättning att elevens vårdnadshavare medverkar. Det är också allvarligt att regeringen på det här sättet utpekar eleverna som ensamt ansvariga.