prot · GV0946 · 2007-12-18 00:00:00 — Jag tycker att det är bekymmersamt att man lämnar analysen, och jag tycker att det är viktigt att vi får ett klarläggande från regeringen. Jag har förstått att det är som har drivit fram denna skrivning inom regeringskretsen för att lyfta fokus från mäns våld mot kvinnor till kvinnors våld mot män, som är ett problem med en annan bakgrund, som är ett problem med andra förklaringar och som är ett problem av en helt annan omfattning. Detta våld har en betydligt mindre omfattning. Där ser jag också att statsrådet har svarat på detta sätt i sitt svar till interpellanten, vilket jag är väldigt tacksam för. Det tycker jag är positivt. Däremot är jag när det gäller analysen av att kvinnor söker hjälp i betydligt större utsträckning än män och att det har lett till att deras behov har synliggjorts på ett helt annat sätt än männens lite tveksam till på vilket sätt det har en grund. Jag kan inte se att det är detta som är bakgrunden till den situation som vi ser. Det är väldigt viktigt för att vi ska få än fler kvinnor att våga anmäla våld, hot och övergrepp att vi även från denna kammare i olika debatter fortsätter att synliggöra den problematiken och att vi visar ett stöd. Vi får inte så att säga vikta över detta och göra det till en fråga, som jag förstår att interpellanten hade inspirerats av, från seriernas värld eller från schablonbilder, och att man då backar från analyser. Det kan göra att man likaväl kan tala om våld i krogköer, i arbetslivet det har vi diskuterat i en annan interpellation tidigare och på andra ställen, som i och för sig är allvarligt. Det är viktigt att vi ser och inser omfattningen av olika slags våld och att vi analyserar och att vi också riktar olika insatser på samhällsområdet för att kunna hantera dessa frågor. 65 Statsrådet (): Det är naturligtvis så, precis som interpellanten anför, att kunskapen om kvinnors våld mot män, är ett problem som vi inte har talat särskilt mycket om i den här kammaren. Det är inte heller ett problem som har lyfts fram exempelvis från polisens sida, från sida eller från frivilligorganisationernas sida. Det betyder att kunskapen är ringa. Det är möjligt att detta kan vara ett större problem än vi först anade. Men vi vet med säkerhet att problemet med mäns våld mot kvinnor här vill det till att man säger rätt på rätt ställe är ett betydande samhällsproblem. Vi har fått det belyst i tydlig statistik. Det gör också att vi har kunskapsunderlag nog för att kunna vidta åtgärder, åtgärder som är väldigt viktiga därför att våld i de nära relationerna förekommer, anmäls i större utsträckning och tenderar att öka. Från samhällets sida måste vi stå upp med bra insatser. Detta vill den här regeringen naturligtvis göra. vet vi att det finns olika typer av misshandel. Den fysiska misshandeln kommer ofta mer i förgrunden än den psykiska misshandeln som kan vara svårare att definiera men som kan träffa lika hårt som den fysiska misshandeln. Den konsumtionsökning av alkohol på som vi har haft under loppet av har säkert också medverkat till ett ökat våld från män mot kvinnor och kanske också från kvinnor mot män. Därom har vi alltför liten kunskap. När det gäller det som regeringen har gjort pekade på handlingsplanen som är ett sammanhållet batteri av åtgärder för att komma till rätta med våldet i de nära relationerna. Vi har också satt in resurser för kvinnojoursarbete för att få det väl fungerande. Dessutom riktar vi nu insatser när det gäller att se till att hitta varaktiga lösningar och att behandla det våld som finns genom förebyggande program och genom att hitta behandlingsprogram som kan vara väl fungerande. Detta gör vi nu i första hand avseende mäns våld mot kvinnor. Men det är möjligt att det kan ge goda evidensbaserade behandlingsmetoder som har en god kvalitet och avsedd effekt och som också kan användas för kvinnors räkning. De män som utsätts av våld från kvinnor i nära relationer ska naturligtvis uppsöka som har ett ansvar för att se till att alla som utsätts för våld och som behöver samhällets stöd och hjälp också kan få det. Det finns alltså en möjlighet att inom socialtjänstlagens ram täcka in också det här. Vi vet, som sagt, för lite om kvinnors våld mot män men ser att det är ett betydligt mindre problem än mäns våld mot kvinnor som är ett stort samhällsproblem. 66 (): har haft en utfrågning om våld mot äldre. Då nämnde forskaren från att studier från visar att fler män än kvinnor är drabbade. Men det är tabu att tala om detta. Det är tabu för många män att erkänna att de är utsatta för våld i en familjesituation. Vi har inga motsvarande studier i . Men vi kan väl anta att förhållandena är liknande här. Våld i vården av äldre tycks också förekomma. Då handlar det inte bara om fysiskt våld utan också om språkbruk, förhållningssätt, slarv med hygien och felaktig läkemedelsbehandling. Hur ser ministern på problematiken när det gäller övergrepp på äldre män från den kvinnliga personalen? Hur hanterar man detta? Tystas det ned, eller låter man bli att anmäla? I har utsatta äldre en instans att vända sig till, nämligen Nordisk socialpolitisk kommitté. Min fråga till ministern är: Vart vänder sig våra äldre i detta avseende? Sedan finns det ett annat område som det är värt att mer uppmärksamma. Det gäller då våldet mot funktionshindrade män och kvinnor. kan dessa inte tala för sig. De tillhör de mest utsatta i samhället. Vad gör regeringen för att uppmärksamma denna problematik? För sedan kunde vi se en tidningsrubrik om en 17-åring som blivit våldtagen av fyra kvinnor. Det är sällan vi ser rubriker om kvinnors sexualbrott mot män. Dessutom verkar det finnas mörkertal här. Vetskapen om övergreppen når kanske de sociala myndigheterna men de anmäler det ytterst sällan. Just för att det handlar om kvinnor. En man eller pojke som offer går inte heller gärna till polisen eftersom de skäms så mycket. Det säger , forskare i . I boken är en kvinna säger att man vet av uppgifter från och att fler pojkar än vad anmälningarna visar blir utsatta för övergrepp från kvinnor. Det är inte bara sociala myndigheter som avstår från att gå vidare med kvinnliga sexualbrottslingar. I boken är en kvinna står det också: En viktig omständighet är att polis och åklagare tycks ha andra kriterier när de ska utreda misstankar mot kvinnliga förövare. Detta säger . , professor i psykologi vid . Vidare säger han: De går inte vidare utredningsmässigt så som man skulle ha gjort om motsvarande misstankar riktats mot en man. Det är tydligen ett vanligt fenomen att kvinnliga pedofiler döms till skyddstillsyn och därmed slipper fängelse som ju brukar drabba män som utför samma sorts brott. Man kan undra var logiken i detta finns. 67 (): För tids vinnande ska jag fatta mig kort. Jag ska inte fokusera på maskulinitet och de olika delar som interpellanten här har tagit upp och som vi kan diskutera . Men jag har ännu inte fått något svar från statsrådet om detta tycker jag är viktigt det som sägs om att bygga ut en verksamhet för män som har utsatts för våld i nära relationer. Vad innebär det? Handlar det om mansjourer? Eller är det , eller i mitt län som ska satsa på den här verksamheten i stället för ? Eller hur ska den ekonomiska fördelningen ske? Vilken inriktning ska det vara? Hur ska dokumentationen vara? Vilken vetenskaplig grund finns det för den här satsningen? Och vilken dokumentation ligger till grund för regeringens skrivningar? Såvitt jag förstår har drivit på för att få in det här i handlingsplanen. Men det är ändå regeringen som helhet som står som ansvarig. Eftersom den här delen i handlingsplanen är så lite belyst jag tror att det är ganska få som har uppmärksammat detta och att det kanske är ännu färre som har funderat över effekterna i en förlängning är det väldigt viktigt att här få lyssna till regeringens analys bakom beslutet om att skriva in det här, hur man tänker implementera det och vilken betydelse det har vid fördelningen av ekonomiska resurser. (forts. 11 §) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då statsministern skulle lämna information om Europeiska rådets möte . 10 § Information från regeringen om Europeiska rådets möte 68 Statsminister (): På samlades EU:s stats- och regeringschefer i för att underteckna det nya fördraget. Återstår gör dock den viktiga ratificeringsprocessen, som måste avslutas för att fördraget ska kunna träda i kraft planenligt . Det nya fördraget gör att Europeiska unionen får nya och anpassade redskap för att EU bättre ska kunna hävda sig i en globaliserad värld. Om allt går som planerat kommer det tjeckiska och det svenska ordförandeskapet att bli de första att genomföra detta nya fördrag. Det är en viktig uppgift eftersom det kommer att tjäna som modell för många ordförandeskap efter oss. När EU:s stats- och regeringschefer senast träffades i för det sedvanliga toppmötet låg också fokus på unionens framtida utmaningar, framför allt vad gäller globalisering och migration. antog en globaliseringsdeklaration om hur EU ska möta globaliseringens utmaningar. Globaliseringsdeklarationen ligger väl i linje med de positioner som har fört fram. Deklarationens anda är nu positiv och talar om att EU aktivt ska sträva efter att vara en konstruktiv del i globaliseringen och inte försöka stoppa eller bromsa den. Vikten av frihandel och öppenhet understryks för att kunna skapa tillväxt och sysselsättning. Migrationsfrågorna var föremål för en särskild diskussion vid toppmötet. Där bekräftades behovet av att vidareutveckla en europeisk migrationspolitik med fokus på bland annat samarbete med tredjeland för att hantera migrationsflödena samt att utveckla ett gemensamt europeiskt asylsystem . Kommissionens ordförande betonade att migrationsfrågorna också har en demografisk dimension. Han konstaterade att de nuvarande demografiska trenderna fortsätter. Om vi inte skulle tillåta någon migration alls skulle EU:s befolkning komma att minska med 50 miljoner invånare . Toppmötet beslutade att tillsätta en oberoende reflexionsgrupp som ska diskutera viktiga framtidsfrågor i tidsperspektivet 20202030. Bland de frågor som gruppen ska studera nämns bland annat EU:s konkurrenskraft, migration, klimat och energi. Ordföranden för reflexionsgruppen blir den tidigare spanske premiärministern . Gruppen har två vice ordförande: den tidigare lettiska presidenten och den förre Nokiachefen . Den nordisk-baltiska kretsen är därmed väl representerad. Gruppen kommer totalt sett att bestå av nio medlemmar. Av särskilt intresse för det svenska ordförandeskapet är det uppdrag som gav till kommissionen att utarbeta en Östersjöstrategi senast . har fört fram denna idé med tanke på de särskilda förhållanden som finns inom , både på miljöområdet och när det gäller frågor kring den inre marknaden. När nu åtta av nio länder runt är EU-medlemmar är det rimligt att EU tar ett samlat grepp i regionen. Vi hoppas att under det svenska ordförandeskapet kunna anta en Östersjöstrategi som svarar upp mot utmaningarna i regionen. Jag vill också särskilt nämna att i sina slutsatser välkomnar att kommissionens första lägesrapport om för hållbar utveckling läggs fram . Vi hoppas därmed att kunna leda en fullödig översyn under det svenska ordförandeskapet. Innan jag kommer in på utrikesområdet vill jag nämna ytterligare ett par viktiga områden i slutsatserna. välkomnade utvidgningen av Schengenområdet och avskaffandet av kontroller vid de inre gränserna som sker för land- och sjögränser och för luftgränser, vilket utvidgar den fria rörligheten för personer inom unionen. EU:s stats- och regeringschefer sände en viktig signal till de då pågående förhandlingarna på genom att bekräfta de mål för bland annat växthusgasutsläpp och förnybar energi som vi överenskom om vid vårtoppmötet. Toppmötet underströk vikten av att förhandlingarna om ett nytt globalt omfattande post-2012-avtal framförhandlades års slut. Vid toppmötets lunch diskuterade EU:s stats- och regeringschefer läget i Kosovo tillsammans med utrikesministrarna. Diskussionen fördes mot bakgrund av att förhandlingarna om Kosovos status har avslutats utan att en överenskommelse nåtts mellan och . Den så kallade trojkan, det vill säga EU, och , har överlämnat sin rapport om höstens förhandlingar till FN:s generalsekreterare. Från svensk sida betonades att Kosovo är en långsiktig utmaning för EU. Enighet är nödvändig för att hantera situationen. Det är viktigt att EU tar fram ett brett policypaket för att möta utvecklingen. Ett erkännande av Kosovo bör villkoras med en övervakad och begränsad suveränitet intill dess att nödvändiga konstitutionella och andra krav uppfylls i enlighet med Ahtisaariplanen. En långsiktig konditionalitet visavi Kosovo skulle säkerställa bland annat minoritetsrättigheter och flyktingåtervändande. Den regionala aspekten måste naturligtvis också hanteras. beklagade i sina slutsatser att parterna inte hade lyckats nå en överenskommelse. Man betonade att unionen var beredd att inta en ledande roll för att verkställa en överenskommelse som fastställer Kosovos framtida status bland annat genom en ESFP-mission. Det tydliga europeiska perspektivet för västra upprepades. I fråga om blev diskussionen mycket kort. Den bestod i huvudsak av att den höge representanten redovisade sina samtal med iranska representanter. 69 (): Tack för redogörelsen! har den så kallade Vaxholmsdomen kommit. Regeringen har sagt sig stå bakom den svenska kollektivavtalsmodellen. I och med dagens dom från raseras vår modell om regeringen inte agerar. Min första fråga är: Tänker regeringen agera? Min andra fråga rör den diskussion statsministern och jag hade angående reflexionsgruppen om borde begära en plats där. Till skillnad från mig tyckte inte statsministern det. Gruppen är nu tillsatt. I till exempel presenteras den här gruppen som oerhört viktig. Med tanke på vårt kommande ordförandeskap tycker jag att statsministern borde tänka om och kräva en svensk plats bland dem som återstår. Tänker statsministern göra det eller låta sig nöjas med att vi representeras av någon annan i gruppen? 70 Statsminister (): Inom ramen för en återrapportering från kan jag rimligen inte, hur het frågan än är, svara på frågan om den dom som kom och som över huvud taget inte berördes under . Jag får återkomma till det i annat sammanhang. Diskussionen om representation hade vi i . Jag var mycket tydlig med vad som var min målsättning. Det var att, till skillnad från det som presenterades i den franska presidentvalrörelsen, inte få en reflexionsgrupp som skulle få mandat att sätta gränser för och därmed indirekt sätta hela utvidgningen i fråga. Dessutom var jag tydlig med att min ambition var att antalet skulle vara litet snarare än stort just för att inte ge en känsla av att det var ett brett mandat där alla länder fanns representerade utan en mindre mer avgränsad reflexionsgrupp. Min tydliga utgångspunkt var att försöka ha en så stor nordisk-baltisk närvaro som möjligt. Bägge vice ordförandena är från det nordisk-baltiska området. Flera frågor restes under mötet om man inte på något sätt kunde balansera denna enorma tyngdförskjutning mot det nordisk-baltiska området, vilket ju är ett uttryck för den framgång som min och de övriga nordisk-baltiska ländernas strategi rönte på mötet. Med det som utgångspunkt tycker jag inte att jag kan säga annat än att vi ska vara nöjda med att vår nordisk-baltiska del är väl representerad. Vi har ett gott samarbete, och vi har mycket likasinnade synpunkter när vi diskuterar utveckling. På det här sättet blir också svenska intressen väl företrädda. 71 (): Ja, men det här ger också en möjlighet jag tänker på Vaxholmsdomen att verkligen förklara hur man tänker i EU-frågor. Det är ju så att EU inte är populärt hos alla människor. Den här domen kommer naturligtvis att betyda en besvikelse för enormt många människor och också kanske vara besvärande om inte regeringen gör någonting inför till exempel EU-parlamentsvalet. Det är med tanke på det som jag tycker att det vore bra för svenska folket att få en snabb kommentar nu när vi just talar EU. Det vore också bra och framför allt viktigt för oss att vara med i reflexionsgruppen och inte nöja oss med den nordisk-baltiska personen. Jag tycker att vi skulle ha krävt att vi i stället skulle ha haft platsen, men det är ju . Just för att vi har så olika åsikter jämfört med till exempel när det gäller utvidgningen och vi har trojkaarbetet framför oss vill jag föreslå och försöka övertyga statsministern om att ändå be om en plats där. 72 Statsminister (): får ursäkta att jag har lite svårt att förstå det här. Det är klart att det är lätt för oss i att säga att vi ska ha en svensk representant, och sedan applåderar alla svenskar. Men åker vi till ett möte där det sitter representanter från alla länder och ska jag räcka upp handen och säga: Ni andra tror att ni ska få platsen, men det är vi som ska ha platsen. Jag har inget annat argument för det än att mina väljare hemma tycker att det är bra om det är en svensk som har platsen. Märkligt nog skulle de framföra samma synpunkt. Så ser europeisk politik ut, och jag har då talat om vad min utgångspunkt är. Jag tycker inte att gruppen ska vara så stor som möjligt, utan jag tycker att det är bra om det är en liten avgränsad grupp med ett tydligt mandat, så att vi inte gör den här gruppen större än vad den ska vara. Låt oss vara tydliga med det. Det var inte vi som ville ha fram det här. Vi vill inte ha ett ifrågasättande av bakvägen. Men, vilket jag också redogjorde för inför , jag tycker att det är viktigt att det finns en nordisk-baltisk närvaro. Det finns det. Bägge vice ordförandena kommer från denna krets. Det kommer också att vara bra för . 73 (): För länge sedan, när fortfarande var en ung man, hade vi en folkomröstning i om det svenska EU-medlemskapet. Den sida som tillhörde påstod med bestämdhet att medlemskapet inte skulle påverka alliansfriheten. Det skulle inte påverka alkoholpolitiken eller folkhälsan. Det skulle inte påverka arbetsmarknaden eller kollektivavtalen. De ljög eller var dåligt informerade. har en mängd fördrag antagits. Det senaste, Lissabonfördraget som diskuteras, ger mer makt till Europeiska unionen, fler områden där beslut fattas med majoritetsbeslut i stället för med enhällighet, fler områden som EU skaffar sig kompetens över, minskad demokrati och nya hot mot folkhälsa, demokrati, kollektivavtal och alliansfrihet. Min fråga till statsministern är: Var går gränsen för när det är rimligt att låta det svenska folket ta ställning till EU:s utveckling? Vi hade ju en folkomröstning, men det EU som vi då gick med i är icke det EU som finns, och framför allt inte det EU som skapas med det nya fördraget. Då måste man någonstans ställa sig frågan om det demokratiska underskottet, ord som jag tror att till och med har tagit i sin mun, är ett problem eller inte. Är det ett problem måste man väl rimligtvis försöka övertyga människor om att den väg som EU beträder är den rätta och övertyga fler för att de också ska inse detta, inte vara rädd för att höra folket om deras uppfattning. Återigen, : När kommer tidpunkten när det svenska folket myndigförklaras i EU-frågan och får ta ställning till det nya fördraget? 74 Statsminister (): Svenska folket myndigförklaras varje val med möjlighet att ha synpunkter på politisk inriktning, också när det gäller utvecklingen i Europeiska unionen. Jag vet inte om inlägg ska tolkas som att denna union förutsattes stå still vid det tillfälle då just valde att ansluta sig. Jag är inte av den uppfattningen. Jag tycker att det är väldigt bra att vi nu är 27 medlemsländer och inte 15. Det kanske beklagar. Men det faktum att EU växer, är så populärt och har så många som vill komma med gör att det sätts tryck på att få ett EU som fungerar i en mycket större medlemskapskrets. Utgångspunkten var ett bättre beslutsfattande, minskande av det demokratiska underskottet, ökad makt för riksdagar i att kunna reagera, ökad medborgerlig makt att kunna reagera genom att en miljon kan skriva under upprop för att ta initiativ inom EU-systemet. Det är förstärkta demokratiska inslag i detta fördrag jämfört med det som vi nu lever med. Det möjliggör utvidgningen till ännu fler länder, och det gör att EU kan nå bättre resultat på de områden där vi vill se ett starkt EU, åtminstone dem av oss som vill se ett EU. Vi tycker att detta EU ska fungera när det gäller brottsbekämpning och när det gäller att se till att den gränsöverskridande handeln ska kunna fungera. vägval, de slutna nationalstaterna, tyckte vi försvann med . Och tack och lov för det, för det var ingen bra lösning. Det var inte bra för folk. Det var inte ett bra sätt att bygga samförstånd i vår del av världen. Det är synd att blev kvar medan vi andra rörde oss in i den nya tiden. 75 (): Det jag beklagar är att svenska folket inte tillfrågas om vilken riktning Europeiska unionen ska ta . förvägrar det svenska folket deras möjlighet att uttrycka sig i frågan. Öppenhet är inte precis det som kännetecknar Europeiska unionen. Det är väl det sämsta argumentet för ett system där kommissionen i hemlighet är de som driver på för förändringar som till och med hotar den modell som vi har byggt upp på svensk arbetsmarknad. Ni pratar om ett demokratiskt underskott, men egentligen medverkar ni till att förstärka det. Ni har, med Groucho ord, folket bakom er långt bakom er. Det kanske är dags nu att fråga detta folk om vilken inriktning de vill att unionen ska ta, att ställa frågan om Lissabonfördraget under en folkomröstning. Men du litar inte på dina egna argument, . Du är rädd för att svenska folket skulle rösta fel, precis som de enligt din mening gjorde i EMU-folkomröstningen. Du vågar inte tro att du kan övertyga en majoritet. Därför förvägrar du folket möjligheten att säga sitt. Det är skamligt! 76 Statsminister (): Jag får först lov att gratulera till att han citerar en roligare än den han brukar basera sina ställningstaganden på. Alla länder utom gör bedömningen att det här är den typ av tilläggsfördrag som EU har antagit. Det för inte över makt och åtaganden på ett sätt som skulle öppna för behov av folkomröstningar, utan det kan väl rymmas inom ramen för den representativa demokratin som ju indirekt, om tar i för mycket, blir det som också ifrågasätter som om vi inte i någon del skulle vara kompetenta att bära vårt förtroende som representanter för svenska folket att göra den här typen av avvägningar. Det här är den syn man har över snart sagt hela . Ja, mycket därför att det inte är frågor av sådan omfattning att de skulle behöva en folkomröstning, mycket därför att det handlar om flera frågor . Och när det gäller frågor av den karaktären ställer man ofta en fråga och får svar på något annat, det vill säga att det inte blir några bra folkomröstningskampanjer. Det blir inte en diskussion om vad det här fördraget handlar om. Det blir det som vill ha, nämligen den vanliga diskussionen om det är dags att lämna och lägga ned EU. Vi ska väl ta den diskussionen i något sammanhang, inför allmänna val, självklart, och i varje riksdagsdebatt där bjuder in till detta. Men det blir fel diskussion i förhållande till det som det nu faktiskt handlar om. Och det handlar just om detta att förstärka sättet att arbeta, att förstärka öppenhet och demokratigenomslag i EU och se till att EU står starkt där det ska vara starkt. Det välkomnar vi som tycker att vi behöver Europeiska unionen i när många av de problem som vi ser för människor i deras vardag är gränsöverskridande. 77 (): Tack, statsministern, för återrapporten! Jag vill inledningsvis gratulera till framgångarna vad det gäller både reflexionsgruppens sammansättning och att uppdraget för denna reflexionsgrupp har begränsats men också förtydligats. Det tycker jag är bra. Det är också bra att står upp för utvidgningen och att vi ska fortsätta att erbjuda ett Europaperspektiv för länderna i vårt närområde.