prot · GU09108 · 2007-05-16 00:00:00 — Om man tar bort den art som kanske är viktigast för kustfisket ålen och låter danskarna ta upp den i stället så gynnar inte det kustfisket. Då lägger företagen av och går i konkurs och försvinner. Då hjälper det inte att det finns 1 miljard för att utveckla företagen när det inte finns några företag att utveckla. Det är ju helt naturligt. När det gäller huruvida det sker ett överfiske i , där svenska fiskare är med och bedriver det utifrån forskarnas rådgivning, skulle det vara intressant att få reda på om du tycker att det sker ett överfiske och om vi ska bry oss om att skicka pengar till Ices och forskarna. Ska man bry sig om vad forskarna säger, eller hur ska vi hantera situationen? 61 () replik: Som sades i ett tidigare replikskifte är det som har fattat beslutet, och det är en statlig myndighet, det är vi helt på det klara med. Men det finns också något i detta land som vi kallar för ministerstyre. Det handlar om att ministern inte kan gå in och styra hur som helst. Om ministern skulle agera på det sättet tror jag att det också kommer en KU-anmälan som ett brev på posten. Därför får vi utifrån denna situation lösa detta. Vi får se till att arbeta hårt och aktivt för att få till en gemensam överenskommelse på EU-nivå. Min förhoppning är att vi kan nå fram dit. Jag glömde att svara på frågan om överfiske. Låt mig säga att jag tycker att det är oerhört viktigt att vi i våra beslut och våra ansträngningar tar vetenskaplig hänsyn och lyssnar på vetenskapen och dem som forskar på detta område. Där är Ices den centrala parten. Vi har fått signaler om och redovisningar där det pekas på att det har förekommit ett överfiske och ett illegalt fiske runt om i alla länder runt . Hur stort det är i fall vågar jag inte ge mig in och peka på. Men jag tror att det finns personer som begår lagbrott i alla delar. Och vi ska gemensamt se till att vidta åtgärder för att minska det överfiske och det illegala fiske som finns totalt sett inom . Allt illegalt fiske är lika illa oavsett vilken nationalitet det är på de fiskare som bedriver det. 62 (): Jag ska först lite grann kommentera det som tog upp här om valaffischer. Han gjorde en parallell som jag inte riktigt förstod om ordning och reda i skolan. Men jag kan bara meddela att det är den skolpolitik som genomförs och som enligt undersökningar har stöd av av befolkningen. Så det känns inte så bekymmersamt. Jag ska börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Man kan konstatera att det är ett mycket mångfasetterat betänkande, och det är många frågor som tas upp. Jag kommer därför att koncentrera mig på några grundläggande punkter. Det har konstaterats att den gemensamma fiskeripolitiken inom EU är det medel som vi har för att skapa ett långsiktigt hållbart fiske inom biologiskt säkra gränser. Och det internationella havsforskningsrådet Ices rådgivning är central i det sammanhanget. Jag har ingen annan känsla än att det egentligen är utgångspunkten för alla typer av förhandlingar. Sedan hamnar man kanske inte riktigt där. Men det är det som är utgångspunkten. Hotade bestånd ska byggas upp igen genom återhämtningsplaner. Det ska vara långsiktiga planer så att yrkesfisket vet vad man har att förhålla sig till och så vidare. Och det ska vara förutsägbart. Därför tycker jag att det är väldigt bra att har en aktiv och pådrivande roll inom EU. Vi har höga ambitioner, och det kommer kanske inte alltid fram exakt i våra utgångspunkter här. Men jag tycker att den nuvarande regeringen har lyckats väldigt bra med att driva utvecklingen i rätt riktning. Något som tas upp i utskottstexten och även i de särskilda yttranden som finns både från Socialdemokraterna och från är att dialogen och samarbetet mellan forskare, myndighet och näring måste förbättras för att man gemensamt ska få fram de bästa lösningarna när det gäller långsiktig förvaltning. Det tycker jag är bra. Men varför har det blivit som det har blivit? Varför talar inte forskare och fiskare med varandra? Jag tror faktiskt att det är på sin plats med lite självkritik från den politiska världen också som egentligen har bidragit till låsningarna i den dialogen. Det är alltså de politiska besluten som till stor del har skapat dessa motsättningar. Så är det. Därför tycker jag att den förra majoriteten ska ha lite självkritik i detta sammanhang. Jag ska därefter gå över till att tala om det långsiktigt hållbara fisket. Jag tänkte ta upp en sak i det sammanhanget. Det är ett problem som jag har tagit upp här i talarstolen, och det är något som också nu jobbar alltmer med. Det handlar om att man slänger tillbaka väldigt mycket död fisk i havet, så kallat utkast. Det är helt orimliga proportioner, och det är helt oacceptabelt ur alla synpunkter. Det finns bara förlorare i ett sådant system. Det strider mot all typ av långsiktig förvaltning. har kommissionen kommit ut med ett meddelande om detta. Det är bra att man jobbar för ett förbud mot utkast av fiskefångster. Det gäller att man över huvud taget inte ska få bifångster. Det kan handla om var man fiskar och vilka redskap som man använder och så vidare. Men det som man också ska ta med i diskussionen är att regelverket i sig faktiskt har skapat väldigt mycket utkast, bland annat i fråga om det blandfiske som finns på . Det är lite lättare inom fiske där man egentligen har en målart och där man inte får så många bifångster. Men just i blandfisket, när vissa kvoterade arter håller på att ta slut, kastar man tillbaka dem i havet. Precis som sade förut är det de facto så att för varje landad torsk så har ytterligare två strukit med, men de ligger kvar döda i havet. Den regionala rådgivande nämnden för initierade försök i då man tar fiskeansträngningen som begränsning med så kallade havdagar. Det är väldigt viktigt att det kommer i gång. har man bestämt ett datum . Och jag förutsätter att regeringen fortsätter att vara pådrivande i detta fall. Det är, som sagt, väldigt olyckligt att det inte kom i gång , som det var sagt från början. En annan viktig faktor i detta sammanhang är att man utvecklar selektiva redskap. Man kan faktiskt ha selekterande redskap både vad gäller art och mått på fångst. talades det här om Europeiska fiskerifonden. De pengarna ska även gå till att utveckla just selektiva redskap. När det gäller det kustnära fisket står vi i naturligtvis bakom att regelverket måste anpassas så att det kustnära småskaliga fisket stärks. I grunden finns det jag vet inte om jag missuppfattat detta eller om jag uppfattat det underförstått ingen motsatsställning i att ha ett regelverk som är anpassat både till det kustnära småskaliga fisket och till övrigt fiske. Båda fisketyperna måste finnas. Men i båda segmenten måste det finnas en balans mellan fiskeflottan och den fångst som tas upp. Det måste finnas en typ av fiskeflotta som fångar fisk och som landar så pass mycket att man kan försörja med konsumtionsfisk. Det är en typ av fiske. Där ska det vara balans. Det kustnära fisket har kanske en mycket mer lokal marknad. Förädling på stället ska också finnas. Men regelverket får inte skapa obalanser. En viktig ingrediens här är den regionala och lokala samförvaltning som det arbetas med. Det har visat sig att det är en väldigt framgångsrik väg när de människor som det handlar om får vara med och skapa regelverken utifrån givna ramar. Det ger väldigt bra resultat. Som också nämnts tidigare i debatten är det första riktigt bra exemplet det avtal som skapades i fråga om Koster- och och räkfisket där. Fiskare, forskare, kommuner och länsstyrelse skapade ett avtal som man nu följer. Alla accepterar det, och det fungerar väldigt bra. Jag har i denna talarstol uttryckt att jag är helt övertygad om att om yrkesfiskarna bara får en chans att ta ansvar kommer de med råge att göra det. All erfarenhet säger det. har gjort, kan man säga, en utvärdering av det samförvaltningsinitiativ som den förra regeringen tog. Man har konstaterat att en utveckling mot en ökad samförvaltning är beroende av ett aktivt stöd och en resursförstärkning. Den rapporten behandlas nu i . Men det kan redan nu konstateras att lokal samförvaltning verkligen har en plats i det långsiktigt hållbara fisket. I reservation 1 har Socialdemokraterna, kan jag konstatera, lånat en text från en folkpartimotion. Det är tydligen melodin för dagen. Av naturliga skäl har man utelämnat en sats i slutet av texten. Den sista meningen i vår motion var nämligen en kritik mot att den socialdemokratiska regeringen när den började jobba med samförvaltningsinitiativet inte säkrade finansieringen. Därmed blev det en väldig tröskel för att komma i gång. Vi i har tyckt att det var felaktigt. I alla kontakter som varit med dem som jobbat med detta har det i många stycken varit en nästan oöverstiglig tröskel. I övrigt är vår text intakt. Fiskerikontrollen är tråkigt nog, eller kanske av naturliga skäl nödvändig för att förhindra illegalt fiske. Men ett krav på en kontroll är att den ska vara väldigt ändamålsenlig och effektiv. har ansvaret ändrats inom fiskerikontrollen. Från har hand om landningskontrollerna och kvalitetskontrollerna, medan har hand om kontrollerna till sjöss. Det här samarbetet verkar trots allt kunna utvecklas till någonting riktigt bra. En sak som vi i drivit säkert har också andra partier gjort det gäller det som det talas om i utredningen Den svenska fiskerikontrollen en utvärdering. Där talas det om en effektorienterad styrning av fiskerikontrollen innebärande att man inte kontrollerar kvantitativt längs hela gränsen, helt slumpmässigt, utan att man analyserar var risken är störst för att oegentligheter begås. I betänkandet tar man upp att kontrollen blir mer riskbaserad. Vi tycker att det är väldigt bra att man går den vägen. Det ska inte vara så att varje fiskare som ändå sköter sin loggbok och sina kvoter och sådant närmast ska känna sig överkontrollerad och på något vis misstänkt. Det är också väldigt viktigt att regelverket är enkelt och tydligt så att man kan förstå det och följa det. Jag tror att mycket av problemet med de överträdelser av fiskerireglerna som sker är att det är väldigt krångligt att följa reglerna. Jag ska ta upp en liten sak till trots att jag kanske har jag överskridit talartiden något. Det gäller då märkningen av fisk. Jag vet att konsumenternas makt i sammanhanget om den styrs rätt och man kan göra ett val är väldigt stark. Därför tycker jag att det är väldigt bra att tog ett mycket lovvärt initiativ i och med att man började märka fisk. Svensk fisk blir som ett varumärke. Det blir konsumenten som väljer. kommer det att gynna det svenska fisket, tror jag. 63 () replik: Trots att tog upp en massa saker i sitt anförande finns det några saker som jag vill ha ett svar om och som jag frågat de andra om. ville inte svara. Det gäller frågan om försäljbara kvoter. Av det stora partiet i regeringen fick vi ett tydligt besked om var de står. Men det skulle vara intressant att också få reda på var står, för frågan har en oerhört stor betydelse för vår kuststräcka och för hur det ser ut hemma där man säljer och köper båtar i en allt snabbare takt. Du säger att det ska vara balans mellan de olika fiskeslagen. Ja, man köper det tonnage som är billigast; det är ju så man gör. Det tonnage som är billigast är det som det går sämst för. Det är kustfisket som är billigast. Det kan man köpa och på det viset skaffa större tonnage. Det vore alltså intressant att få reda på var står i den frågan. Du pratar också en hel del om utkast, dumpning, av icke ekonomisk vara, kan man säga. Det behöver ju inte vara fel på varan. Den behöver inte vara för liten, men den ger kanske inte den rätta avkastningen. I olika länder har man gjort försök med detta. Jag har ingenting emot ett förbud, men det vore ungefär som när vi skulle införa ett förbud mot att gå mot röd gubbe. Det går ju inte att övervaka. Haven är sju gånger större än landytan, så det blir egentligen bara plakatpolitik. Det måste alltså till andra lösningar för att vi ska komma till rätta med all den dumpning som förekommer. Man räknar med att av allt som fiskas i världen kastas tillbaka oerhört många miljoner ton så detta är en jättestor fråga. Vi kan vara helt överens om det. Frågan om ITQ, , är det viktigt att få ett svar på. 64 () replik: Om noga läst betänkandet, vilket jag antar att han gjort rad för rad, vet han att det på s. 12 står att just riskerna för ägarkoncentrationer och negativa effekter för kustfisket ska beaktas vid utformningen av förslaget. Jag delar uppfattningen att det finns en väldigt stor risk för ägarkoncentrationer som är negativa för kustfisket. Exakt hur man löser det kan jag inte säga, men att bara rakt av ha överförbara försäljbara kvoter tror jag inte på. Jag tror att man ska ha andra system. Vi ska inte glömma bort att det finns många positiva saker med individuella kvoter i sig. Man har sin kvot som man vet att man har att fiska . När man har haft en stor kvot som alla slåss om fiskar man så hårt man kan för att få ut sin del. Han vet hur det går för beredningsindustrin när man har kört slut kvoterna när man egentligen behöver råvaran . Det beror på den tävlan. Individuella kvoter i sig är väldigt positivt för att sprida ut fisket så att man fiskar vid rätt tillfälle och när man kan få bäst betalt. Ägarkoncentrationer måste man titta väldigt noga på. Direkt försäljbara kvoter som ger ägarkoncentrationer är inget som vi är för från sida. 65 () replik: När det gäller individuella kvoter är vi helt överens. Det kan vara ett mycket bra system för att sköta fisket på ett bra och ekonomiskt sätt och fånga och sälja varan när det är som mest ekonomiskt lönsamt att göra det. Jag är oerhört glad, , att så tydligt tar avstånd från ITQ, försäljbara kvoter. Det kommer nog att skicka signaler. har både och i den här debatten skickat ut signaler om att det inte är någonting som den här regeringen kommer att driva. Det kommer naturligtvis att bli en reaktion. Man kommer att ta till sig detta ute i fiskarkåren i . Det är bra. Jag är tacksam för att vi får de tydliga signalerna. Tack ska du ha. 66 () replik: Det som jag citerade förut var utskottstexten som alla allianspartierna står bakom. Oron för ägarkoncentrationer och att man måste se över frågan utgår jag från är någonting som vi samlat, alla fyra partier, ställt oss bakom och kommer att beakta i fortsättningen. Jag glömde att i min förra replik ta upp en sak. Jag tycker att har en väldigt uppgiven syn på att man slänger död fisk tillbaka i havet. Det är ingen idé att reglera det, eftersom det inte går att kontrollera. Det kommer tydligen att gå åt skogen hur vi än gör. Det är inte riktigt så. Han avslutar med att säga att det krävs andra lösningar. Han får väl skicka något mejl så att jag får de andra lösningarna. Det hade varit på sin plats att redovisa de andra lösningarna. Man måste börja i någon ände. Det är som jag sade i mitt huvudanförande. Om man skapar ett system som fiskare har att rätta sig efter och som de tycker är rimligt och användbart är jag helt övertygad om att de använder det systemet också. Det blir väldigt problematiskt om man har den utgångspunkten att vilka regler vi än inför så kommer man att fuska. Det är en uppgiven syn på hela systemet. Det togs upp tidigare om det skulle ha funnits något svartfiske, eller illegalt fiske, i från svenska fiskare. Även det är en regelverksfråga. Man måste ha regelverk som är rimliga att följa. Då gör man det också. 67 (): Det är fascinerande att lyssna till denna debatt och få ta del av frågor som rör fisk. Jag hör till dem som har växt upp med fisk, så landkrabba jag kan ses som. Jag hade en något yngre bror som tyckte att det där med att meta var väldigt roligt bara någon satte på masken och tog bort fisken. Det fick göra. Fisk är en resurs som ska vårdas, brukas och inte förbrukas. Det gäller allt som havet och sjöarna innehåller. Det ska vårdas, brukas och inte förbrukas. Biologisk mångfald kan vi säga, om vi använder det mer byråkratiska språket. Så skulle man kunna sammanfatta syn på fiskepolitiken, och jag skulle kunna gå ned och sätta mig igen. Men jag vill ändå göra några ytterligare kommentarer både till detta betänkande och till fiskepolitiken. Fiske har bedrivits och kommer att bedrivas av människan. Men det har inte alltid skett på ett hållbart sätt. Det har vi kunnat se konsekvenserna av. jag tror att var inne på detta tidigare har en minskning på över tusen yrkesverksamma fiskare skett. Vi är nere i att vi nu har knappt 2 000 licensierade fiskare i . Det visar på att fisket har genomgått och genomgår en stor omställning. Men det är en viktig näringsgren för de bygder som vi ser representerade i den här kammaren och har hört företrädas med stor frenesi i talarstolen. Många samhällen och mindre orter är uppbyggda kring fisket och förädlingen av fångsten. Därför är det, som har sagts här tidigare, oerhört väsentligt att få till stånd en annan typ av fiske så att man kan dra nytta av det man verkligen fångar. Att slänga tillbaka fångst i havet eller i sjön kan inte vara hållbart. Det är inget hållbart system. , forskning och näring måste tillsammans hitta strukturer som möjliggör att man tar till vara det som fångas. Men det räcker inte om vi jobbar med det i . Det är oerhört väsentligt att vi jobbar inom EU för att få en gemensam syn på detta och en gemensam hantering av de fiskepolitiska frågorna. Det krävs att näring, vetenskap och naturvårdare krokar arm och inte går boxningsmatcher som man har gjort tidigare för att komma till rätta med det och få ett hållbart brukande av vår resurs. Det är också viktigt, som föregående talare har varit inne på, att driver ett oerhört aktivt arbete när det gäller . Med tanke på den utvidgning som skett och det arbete som pågår ser vi med tillförsikt fram emot att man ska komma till lösningar på området. Det räcker inte att är bäst klassen. Vi behöver också få med oss de andra. Då behöver vi kontrollsystem som vi kan lita på. Det är intressant att höra näringsföreträdare som säger: Vi vill gärna ha mer kontroll, men det ska vara en sjyst kontroll. Det ska vara en kontroll som görs utifrån att man använder modern och ny teknik. Man ska inte kräva sex ark papper med postgång till , i det här fallet. Jag ska kunna sitta vid min dator , eller om det nu är när jag kommer in, och knappa in resultatet av fångsten. På det sättet får man ett tydligt rapportsystem och en bra dialog mellan dem som ska kontrollera och dem som är ute. Det begås misstag i som på alla andra håll, både medvetet och omedvetet, i rapporterna. Men vi måste förenkla systemen. Det behövs också stöd till näringen för att den ska kunna omställa sig, pröva nya redskap och förhindra att säl och skarv äter upp det som skulle ha hamnat i båten. Det arbete som görs med fiskefonden är oerhört väsentligt. Den europeiska fiskefonden liknar i mångt och mycket de andra fonder vi använder på land men är inte riktigt jämförbar. Men inriktningen utgår från samma sak. Det handlar om omställning till hållbarhet, resurstilldelning för att kunna byta och pröva nya tekniker i form av nya redskap och resurser för förädlingsverksamhet. Vi förutsätter att det arbetet kommer att bedrivas och att man kommer att jobba med det intensivt från alla berörda för att utveckla näringens möjligheter. Vi förutsätter också att det arbete som jag förmodar att ni var inne på i tidigare debatt, när jag tyvärr inte kunde vara i kammaren, som gäller säl och skarv och ligger på och , kommer att ge resultat. Det kommer att visa på hur vi får en hållbar stam av både säl och skarv som inte omöjliggör ett näringsarbete i form av fiske. Jag hittade ett litet ord som jag tyckte var intressant. Jag måste få nämna det här. Det står att fiskeriverk och naturvårdsverk har fått uppdraget att se över fiskeskador för fångst som man tydliggör hur stora bestånd som kan anses vara rimliga i ett, som det står, naturligt ekosystem. Jag kanske är okunnig, men jag trodde att ekosystem var naturliga. Detta var för mig en väckarklocka när det gäller hur den tidigare regeringen ibland har sett på relationen mellan näring och naturvård. De måste kroka arm och gå hand i hand, men då får man inte använda sådana uttryck. Jag tror att näringen, precis som vi andra som njuter av havet och fisken, vill se ett hållbart ekosystem. Det är väl det vi lever i? Det finns väl inga onaturliga sådana? När det gäller forskning på området har vi hört, i både denna debatt och i tidigare, att mer behöver göras. Vi kan mycket om hur landbacken ser ut. Men vi har betydligt mindre kunskap om hur havet ser ut. Jag hoppas verkligen att regeringen mycket tydligt i den forskningspolitiska proposition som kommer lyfter fram vem som ska bedriva forskningen. Hur ska den bedrivas? Och hur fristående ska den vara för att näring och naturvård ska kunna ta den till sig och använda sig av den? Jag är rädd för att det har bedrivits mycket forskning som snarare har låst in än öppnat upp dialogen och möjligheterna. Fiske är mycket mer än yrkesfiske. Det är också sportfiske. Någon har sagt att sportfisket omsätter betydligt mer pengar. Det ger även möjligheter för rekreation och för nya arbetstillfällen. ser jag företrädare som i alla fall jag kopplar till det socialpolitiska området komma in i kammaren. Då kan jag inte annat än att säga att fiske har betydelse också i det sammanhanget som en rehabiliterande aktivitet. Det är en verksamhet som även kan användas i särskoleverksamhet för att träna koncentration och uthållighet. Det har jag sett på mycket nära håll i familjen. Det är fascinerande att se en ung grabb som egentligen inte vill göra samma sak i sitta i och titta på sitt metspö. Man kan alltså använda fiske till mycket. Det har en roll även i detta arbete. Vattenbruket är oerhört viktigt. Vi har tidigare i debatten hört frågeställningar om att nuvarande regering tycks dra undan mattan för det. Jag tycker att det är lite beklämmande att höra. Jag har på mycket nära håll följt ett av de här företagen, och jag kan konstatera att deras problem inte har kommit . Deras problem har varit att tillstånden har varit krångliga att få och att det har varit omöjligt att anställa folk då man skulle behöva ha folk anställda. Det har också varit oerhört svårt att få bygga anläggningar jämte denna sjö som ligger mitt ute i skogen, dit ingen av oss skulle hitta om inte det här företaget fanns där. Företaget vill utveckla verksamheten till att också bli turistinriktad med möjlighet till övernattning, till att följa med ut på sjön och fiska och så vidare. Det har varit myndighetsstopp hela vägen. Jag hoppas verkligen att den nuvarande regeringen kan jobba vidare med regelförenklingar och strukturförändringar som möjliggör att vi får ett väl fungerande vattenbruk också i . Fisk är nyttigt, fisk är gott och fisk är en resurs som vi ska förvalta till kommande släkten. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 68 () replik: Bruka, inte förbruka så säger man. Vårt utskott var ned till och träffade bland andra dem som jobbar med fiskefrågorna där. Jag tog upp en fråga med ansvarig tjänsteman. hörde jag forskare som sade att om vi fortsätter att fiska på det här viset i så är torsken slut där inom fem . Jag har förstått att vi inte tror så mycket på forskarna inom fiskets område. När vi pratar med dem är det lite som att göra något med vänster hand. Jag sade: Vet du om det ligger någon sanning i det här du som har hållit på med fiskefrågorna så länge? Han svarade: Ja, du ska veta att det är mycket möjligt att det tar fem, sex eller kanske innan torsken tar slut om man fortsätter på det här viset i . Men det är ännu värre i . Där är det fyrasex arter som är på väg bort inom tre ! Jag tänker på det här med att man ska bruka och inte förbruka. Jag har frågat de andra ledamöterna om detta när de har varit uppe i talarstolen. Är det hållbara nivåer på torskkvoterna i ?