prot · GV0914 · 2007-10-23 00:00:00 — Sedan kom det ännu ett nytt besked från i där han säger att det är upp till varje statsråd om det ska annonseras eller inte. Detta känns mycket märkligt och är en fullständig reträtt, tycker jag, från regeringens sida och från ansvarigt statsråd. Sedan stod det också i budgetpropositionen att det kan uppstå situationer där det trots annonseringen inte finns någon som har tillräckliga kvalifikationer bland de sökande. Ett exempel på det som är aktuellt just nu är och , där regeringen kör parallella processer. Det sker annonsering, men man har också gett i uppdrag till ett rekryteringsföretag ett headhuntingföretag att rekrytera parallellt med annonseringen. Det är ju ett mycket kraftfullt underkännande av annonseringen som metod när man på förhand har dömt ut alla som söker via annons som okvalificerade! Den nya utnämningspolitiken skulle ju präglas av största möjliga öppenhet och transparens, förutsägbarhet och spårbarhet. Man ska i efterhand kunna analysera och se hur detta gick till. Men när man nu använder sig av de privata rekryteringsföretagen som ju har sekretess som löfte till alla sökande som ska rekryteras blir inte detta som statsrådet har utlovat. Ingen kommer att ha någon helhetsbild av vilka kandidater som har sökt ett visst jobb, vilka som har sökt på annons och vilka som hanteras av rekryteringsföretagen! Ingen kommer i efterhand att kunna granska om man har följt grundlagens bestämmelser när det gäller rekryteringen. Detta är någonting helt nytt inom utnämningspolitikens område. Öppenhet och spårbarhet som regeringen säger ska finnas ersätts av privatisering och sekretess. Detta tycker jag är djupt oroande. Det handlar om en syn på vår offentlighetsprincip som nu uppenbarligen försvarar och som jag känner är oerhört slapp och instrumentell till sin beskaffenhet. När offentlighetsprincipen är ett problem för ska den kringgås, och jag känner mig, herr statsråd, väldigt oroad över detta. Vad är egentligen den statliga utnämningspolitiken? Hur ser den ut? Frågorna blir bara fler och fler. 76 (): Jag vill först notera att jag inte har något mer inlägg efter detta. Alla lediga tjänster skulle ha utannonserats. har vi kommit fram till att så inte är fallet, och vi har kommit fram till att en lång rad korrigeringar av tillsättningsförfarandena har skett om man jämför med hur det såg ut innan valet och det bombastiska budskap som gavs då med utskottsförhör, kortlistor på tresex personer, särskilda tester, kandidatnomineringar och allt vad man nu hade med i detta paket. hamnar vi mer i skiktet som rör diskussion om vad som ska annonseras, vad som är rimligt att annonseras, budskap om att det får väl varje departement ta ställning till och så vidare. Hela detta bombastiska valbudskap har skruvats ned till en någorlunda verklighetsnära hantering. Väldigt mycket av det som tidigare sades har man lämnat bakom sig eftersom det inte var realistiskt och eftersom det inte klarade av konfrontationen med verkligheten. Det har alltså skett en lång rad anpassningar, och det som egentligen är kvar av den här oerhört enorma förnyelsen som skulle ske är de här värderingarna om när man ska annonsera ut och när man inte ska annonsera ut. Det ska ställas i kontrast till punkten att alla lediga tjänster till ledande befattningar ska utannonseras, och det har man sagt är en orealistisk linje från regeringens sida. Det är alltså det som har skett. Sedan har man också sagt att det är okej att göra en hel del politiska tillsättningar, eftersom man har gjort det. Då tycker jag sammanfattningsvis för min del att detta började med någon sorts vante som kanske inte ens en gång blev en tumme när detta var klart. Sedan är frågan om kejsaren är naken eller inte. 77 Statsrådet (): Det är naturligtvis en mycket angenäm situation att ha en opposition framför sig som har haft regeringsmakten och som inte har genomfört några reformeringar av detta system att utnämna chefer inom staten. Vi gick till val på detta. Vi presenterade vad vi tänkte göra. Vi har nu lagt om utnämningspolitiken. Vi har gjort ett antal helt nya processer. Det stämmer att det blir fler frågor eftersom ju skjuter av en kaskad av frågor av olika slag om jag har varit med i olika processer och så vidare. Visst jag har försökt svara på detta. Men det viktiga, herr talman, är naturligtvis att vi har ett antal personer som i vårt lands moderna historia har fått chefsjobb som generaldirektörer efter att man har haft en helt ny och transparent process där det har upprättats kravprofiler som läggs i akten där det har annonserats efter chefer. Jag tycker att det är en väldigt glädjande utveckling. frågar mycket riktigt om den här typen av verksamhet är en försöksverksamhet, om den har börjat och om den är avslutad. Jag menar att det är alldeles uppenbart att vi har haft en försöksverksamhet med annonsering. Jag har redovisat resultaten för detta. Jag vet inte vad mer kan begära. Vi har lagt fast i budgetpropositionen att det kommer att vara mer regel än undantag när det gäller att annonsera. Vi har ett antal processer i gång. frågar varför vi både annonserar och använder rekryteringskonsulter. Det är inte alls som säger, att det här skulle vara någon överraskning och någon sorts dubbelspel. Det framgår av annonserna, . Det är tre fall det är fråga om, nämligen de som rör Sida, och . Om tittar i de annonserna så framgår det att vi också där förbehåller oss rätten att använda rekryteringskonsult. Det beror helt enkelt på att vår ambition är att hitta de absolut bäst lämpade kandidaterna som vi också vill pröva ett nytt sätt att arbeta. I de fall man beslutar sig för att arbeta med en extern rekryteringsbyrå framgår det som sagt tydligt av själva annonsen. Handlingar som kandidaterna lämnar till en rekryteringsfirma blir självklart en allmän handling, , och tillgänglig för allmänheten på samma sätt som om de hade lämnats in till . Där har alltså fullständigt fel i sina tankar om att de skulle hemligstämplas. Jag vill också påpeka att det här inte på något sätt är någon ny arbetsmetod som vår regering har introducerat. Även den förra regeringen anlitade rekryteringsbyråer i viss utsträckning. 78 (): är det ju så att de borgerliga partierna gick till val på att man skulle ha en helt ny utnämningspolitik. Det var ett av huvudnumren, ett ganska populistiskt förslag, skulle jag vilja säga, som hade föga med verkligheten att göra. Man skulle bryta den socialdemokratiska makthegemonin. Återigen uppmanar jag alla: Läs den rapport som togs fram från de borgerliga partierna, så får ni se vilket språk och vilken vokabulär man använde och hur man tänker sig det hela. Frågan är: Vad blev det av detta, ? Det är ju därför vi står här. Jag kan konstatera att det i budgetpropositionen står att annonsering ska vara mer regel än undantag. När det gäller flera av tjänsterna har ni just konstaterat att det kan vara svårt att nå tillräckligt kvalificerade personer genom annonsering. Ni använder er ju av rekryteringsbolag. De utlovar sekretess. Jag har tittat på annonserna, . De här företagen används just för att hitta personer som inte vill gå via annonserna. Vad är det som är nytt? Vi har gjort någonting helt nytt i förhållande till den förra regeringen, säger . Vad är det som är nytt? Jag kan konstatera att det i stort sett inte blidde någonting av den där rapporten om en ny statlig utnämningspolitik. Däremot får man intryck av att ni tummar på det som står i regeringsformen, nämligen att detta är viktiga rekryteringsprocesser. De ska utses som kan utses utifrån förtjänst och skicklighet. Det handlar om att ha en trovärdighet och en seriositet genom hela rekryteringsprocessen och att man har en statlig utnämningspolitik som ligger fast. Det vore på sin plats, tycker jag, att nu kunde presentera ett dokument där det klart och tydligt framgår hur den statliga utnämningspolitiken ska utformas. Det kan väl ändå inte vara upp till varje statsråd att avgöra hur detta ska gå till. 79 Statsrådet (): Vi gick till val bland annat på att lägga om utnämningspolitiken i från en slutenhet där man ofta befordrade partikamrater, en politik som uppenbart var vid vägs ände. Vi har börjat lägga om politiken. Vi har börjat ett försöksarbete med att annonsera ut tjänsterna. Varför har vi då ett försöksarbete? Jo, för att man inte vet om personer är beredda, om de har ett arbete, att skylta med att de söker ett annat arbete genom att det här blir offentligt. En av de saker som vi också sade är att vi är beredda att studera om man behöver ändra sekretesslagstiftningen. Även detta, , framgår av budgetpropositionen. Det är en av de saker som vi arbetar med. Vi kommer skyndsamt att inleda en översyn av sekretesslagstiftningen. Regeringen har ännu inte fattat något beslut om direktiv för tillstånd och översyn, men det går heller inte att säga att ett sådant här eventuellt förslag kan överlämnas till . Mycket talar för att det knappast kommer att kunna bli under det här riksdagsåret utan snarare sent . Då får man också ta ställning till detta. Jo, det kan vara så att man kan få fram betydligt fler sökande om det finns, som det finns inom privat sektor, en möjlighet att söka och att allt publiceras och blir offentligt först i efterhand. Här diskuterar man olika modeller för hur detta skulle kunna gå till. En möjlighet som har diskuterats är att alla sökandens dokument kan vara sekretessbelagda , till exempel , och sedan kommer allt att bli offentligt och kan då granskas. Det här är en del av de fortsatta reformer som vi vill göra när det gäller att få fler sökande och en mer öppen och transparent process när det gäller politiken för utnämning av statliga chefer i . Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2007/08:2 om Romstadgan för den 80 (m): har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder dels för att lägga fram en lagrådsremiss med ny lagstiftning för att implementera Romstadgan, dels för att en lagrådsremiss ska läggas fram och om jag avser att ta hjälp av Svenska Amnestys expertis i ett sådant arbete. Jag beklagar att min ursprungliga ambition att kunna presentera ett lagförslag under innevarande år inte blir verklighet. Ambitionen att lägga fram ett förslag kvarstår dock. Arbetet fortsätter alltså, och en lagrådsremiss och proposition finns med i planeringen för vad jag vill åstadkomma . Jag kan dock inte presentera exakta tidsplaner för när dessa produkter kan läggas fram. har i brev erbjudit biträde i arbetet med ny lagstiftning. Synpunkter från organisationer som Amnesty är självklart värdefulla i det fortsatta arbetet. och andra har också bidragit med sådana tidigare i processen. När tjänstemännen i nu ska slutföra arbetet, är dessa synpunkter en viktig del av beredningsunderlaget. 81 (): Jag tackar justitieministern för svaret, även om svaret inte är det jag skulle önska mig. Det har gått undertecknade stadgan. Sedan lade utredningen straffrättsutredningen fram ett förslag till lagstiftning som då togs emot övervägande positivt av remissinstanserna. Även med den förra regeringen hade jag frågan uppe , eftersom vi tyckte att det här tog och eftersom det fortfarande inte har kommit något lagförslag. Därför såg jag det som väldigt positivt när justitieministern hade planer på att man skulle kunna lägga fram ett lagförslag . Anledningen till att det är så viktigt att implementera Romstadgan är arbetet med att få krigsförbrytare fällda. Jag förstår att det bland alla lagstiftningsåtgärder som man har att vidta på tyvärr kan hända att en sådan här fråga lite grann hamnar på efterkälken. Men inte minst med tanke på att vårt grannland av Rwandatribunalen nekades att lagföra en misstänkt krigsförbrytare eftersom saknar folkmordsbrottet vore det en skam om den hamnade i samma situation. Jag vet att vi i grund och botten har precis samma intresse av att få en bra lagstiftning på plats och också kunna ställa krigsförbrytare inför rätta. När justitieministern nu säger att det tyvärr inte kan ske , men att arbetet fortsätter och att det finns med i planeringen för vad justitieministern vill åstadkomma , blir min fråga: Kommer det att ske , 2009 eller 2010? Om det dröjer ända till slutet av mandatperioden har det gått en utredning lade fram förslag på hur vi i vår lagstiftning ska kunna leva upp till Romstadgan för att kunna döma krigsförbrytare, döma dem för folkrättsbrott, och leva upp till det som stadgan säger. För mig känns det som en katastrof om tar så på sig att komma fram med denna mycket viktiga fråga. I och med att vi ratificerat Romstadgan har vi som part dessutom skyldighet att verka för att fler stater ska implementera Romstadgan i sina nationella rättsordningar. För att vi ska kunna vara trovärdiga och aktiva i det arbetet måste därför rimligen ha agerat på ett sådant sätt att Romstadgan ordentligt implementerats i vår egen lagstiftning. Min förhoppning är att justitieministern lite tydligare ska ge åtminstone en signal om ifall det är mot slutet av mandatperioden som vi kan vänta oss ett förslag eller om vi kanske kan hoppas att det kommer . 82 (m): Romstadgan är en milstolpe i den internationella rättens utveckling, och deltog mycket aktivt under förhandlingarna av den. Eftersom stadgan bygger på komplementaritetsprincipen är det angeläget att staterna har straffbelagt folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser. har straffbestämmelser för detta, och våra domstolar har också en mycket långtgående domsrätt. har, inte minst tillsammans med övriga EU-stater, en viktig roll att spela så att Romstadgan får genomslag i så många stater som möjligt. Dessutom pågår andra lagstiftningsprojekt som i viktiga delar i realiteten anpassar svensk lagstiftning till Romstadgan. Ett exempel på det är förslaget om slopande av preskriptionstider för vissa brott, bland annat folkmord och grova folkrättsbrott, vilket remissbehandlats. Trots detta finns det skäl att se över lagstiftningen i syfte att göra svensk lagstiftning tydligare och bringa den i bättre överensstämmelse med den internationella rättens utveckling. Skälet till att det dröjt och jag tror att det är skälet till att den förra socialdemokratiska regeringen med stöd av och inte kom längre är att frågan juridiskt är ganska komplicerad och kräver en del principiella överväganden som gjort att man inte lyckats prioritera den mera. Det har visat sig vara mer komplicerat än vad också jag trodde. Jag beklagar det, men det viktiga är trots allt att vi kan arbeta i den anda som Romstadgan föreskriver att vi ska göra. Det är oerhört viktigt. Jag har inte lagt projektet åt sidan, men jag vågar faktiskt inte säga när vi kan ha ett färdigt förslag. Det blir dock inte , om jag säger så. Frågan är lite för komplicerad för att vi ska klara av det. Jag vill också säga att när det gäller krigsförbrytare och andra är det svåra inte lagstiftningen i . Det problem vi i stället har för det finns personer även i som begått dessa brott gäller bevisföring och utredningsverksamhet. Jag är glad att rikspolischefen inrättat en specialenhet inom polisen för utredningar om folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser; på motsvarande sätt har utsett fyra särskilda åklagare vid i . Vi gör alltså en hel del för att kunna vara aktiva och agera. Det är inte en ursäkt för att vi inte genomfört den förändring av lagstiftningen som vi önskar, men det är i alla fall bättre än att ingenting blir gjort. Det viktiga är ju att skipa rätt och se till att de internationella regelverken bringas till handling. Där är vi faktiskt hyfsat duktiga, skulle jag vilja påstå. 83 (): Jag håller med justitieministern om att det är viktigt att jobba med dessa frågor på ett brett plan. Som justitieministern sade vidtas det åtgärder också på flera andra områden. Det är ju delvis en förutsättning för att man ska kunna använda sig av lagstiftningen. Den löser dock inte problematiken i sig. Jag blir emellertid oroad när justitieministern säger att den lagstiftning vi har skulle kunna vara tillräcklig. Om vi tittar på utslaget från det fall som var aktuellt i , där Rwandatribunalen alltså nekade att lagföra en misstänkt krigsförbrytare eftersom landet saknade det folkmordsbrottet i beskrivningen, finns nämligen risken att inte heller vår lagstiftning kommer att vara tillräcklig. När man diskuterar med folk som jobbar med dessa frågor inom åklagarväsendet framkommer det att de upplever det som ett stort problem att kunna förutse hur svenska domstolar kommer att tillämpa bestämmelserna om folkrättsbrott. Vi hade en fällande dom i det så kallade Arklövmålet, men det räcker inte som intäkt för att vår lagstiftning är tillräcklig. Utredningen lade också fram flera förslag om att införa en särskild lag. Det är viktigt att även i fortsättningen se att det är grunden för att vi ska kunna uppfylla Romstadgan. Tyvärr, herr talman, har vi en värld med den här typen av brott. Om de blivit vanligare kan ibland vara svårt att avgöra, men kunskapen om brotten, den information som når över världen, visar att denna typ av brott inte utgör undantagen, utan människor i olika delar av världen utsätts faktiskt för dessa oerhört allvarliga brott. Därför är det viktigt att vi i det internationella arbetet kan ha den höga profil som haft och som vi även hade i förhandlingarna om Romstadgan. Då är det också viktigt att vi inte lämnar glipor i vår egen lagstiftning. Min förhoppning är, även om justitieministern säger att det här är komplicerat och att hon inte har lagt det åt sidan, att vi får en lagstiftning så fort som möjligt, för det har en viktig internationell effekt. 84 (m): Jag delar uppfattningen att den lagstiftning som vi inte fått på plats är viktig. har ännu inte infört brott som motsvarar Romstadgans brottskatalog. Det som straffbeläggs i Romstadgan faller dock i de flesta fall under befintliga straffbud, bland annat i . Folkmord är reglerat i lagen om straff för folkmord. Straffet för folkmord är fängelse i lägst fyra och högst eller livstid. Något svenskt brott mot mänskligheten finns inte. De gärningarna är i stället i huvudsak kriminaliserade genom att de faller under ett antal straffbud i , till exempel mord, grov våldtäkt, misshandel. Krigsförbrytelser är kriminaliserade enligt bestämmelsen om folkrättsbrott. Man kan säga att bristerna i dagens reglering framför allt består i att vissa gärningar inte omfattas samt att straffsatserna i många fall är väldigt låga. I den har svenska domstolar inte universell jurisdiktion, det vill säga behörighet att döma över brotten oavsett var och av vem de begåtts när det gäller vissa brott mot mänskligheten. Det har också symbolisk betydelse att vi saknar vissa uttryckliga brottsbeteckningar som just brott mot mänskligheten. Jag är den första att erkänna det. Vi har debatterat detta tidigare. Det var också skälet till att jag då framhöll att jag tycker att det är viktigt att få fram dem. Skälet till att de inte kommit är att det hela är komplicerat och att vi håller på med många olika lagstiftningsinsatser. Jag har då i någon mening tyckt att det viktigaste är att kunna konstatera att vi kan leva efter den andan, och efter det som Romstadgan säger att vi kan lagföra, samt att vi gör det på ett anständigt sätt. säger att hon är orolig med tanke på vad drabbats av. Jag har inte fått några indikationer på att skulle ha samma problem, vilket vi får vara tacksamma för, och hoppas att vi inte heller ska få det. Jag litar på att vi har ett ganska bra regelverk att använda. Jag vill gärna påminna om att det är bra att och åklagarväsendet har gjort insatser för att vi bättre ska kunna använda de lagrum vi har för att lagföra människor som har begått den här typen av vidriga brott. Det är otroligt viktigt att så sker. Vi ser nu också över påföljderna för grova brott, vilket också är en viktig sak, och preskriptionstiderna för en del av de brott som Romstadgan tar upp. Förslagen är remitterade, och vi kommer att lägga fram en proposition på det. Sakta men säkert bringar vi saker i rätt ordning väntetid där uppenbarligen tidigare regeringar inte har kunnat prioritera detta. Jag vill inte ge någon exakt tid för när vi kommer fram med ett förslag. Jag delar uppfattning att det är viktigt. Det handlar om anseende. Men det är inte akut av det enkla skälet att vi kan genomföra och göra det vi måste göra. Som jag också påpekade är vi tacksamma över att det finns engagerade människor inom Amnesty och på andra håll som vill bidra i arbetet. Mina tjänstemän på departementet är mycket väl medvetna om det och har också tidigare använt den kompetens i den här typen av mycket komplicerade ärenden som bland annat mycket engagerade människor inom Amnesty besitter. Jag hoppas att vi ska kunna bringa detta till inom någon vettig tid. 85 (): Jag är orolig sett till den viktiga internationella signalen. Det är inte så att jag betvivlar justitieministern när hon säger: Vi har det i andra delar av lagstiftningen, och med ett annat arbete uppfyller vi åtagandena. När man tittar på de internationella åtagandena vet vi att i länder där man inte riktigt lever upp till det använder sig av den argumentationen. Vår lagstiftning är tillräcklig. Det kräver inte att vi behöver göra ytterligare någonting, och så vidare. Vi vet att det inte alltid är så klockrent och sant. Det är också ett sätt att komma undan sina internationella åtaganden. Därför är det oerhört viktigt när man har skrivit under stadgan och åtagit sig att införa den också gör det på ett så tydligt och konkret sätt som möjligt. Det räcker inte med att säga: Vi har lite lagstiftning här, vi har lite lagstiftning där, och vi täcker nog upp det. Jag är glad över att justitieministern säger att arbetet pågår. Jag var kritisk mot den förra regeringen, även om vi samarbetade i många frågor. Detta var en sådan fråga där jag också hade debatter med den förre justitieministern där jag tyckte att det hände för lite. Det är glädjande att arbete pågår och att man också använder sig av den kunskap och expertis som finns i de olika organisationerna och bland annat i Amnesty. Där har man också ett oerhört brinnande engagemang i frågorna. Det är viktigt att vi tar vara på det i dessa väldigt specifika frågor. 86 (m): Till mina internationella vänner som är engagerade i frågorna framhåller jag att vi arbetar aktivt med de frågor detta berör. Det gäller inte minst för att gripa och lagföra personer som har begått krigsförbrytelser och andra allvarliga brott som är internationella i någon mening. har vi 25 öppna förundersökningar i om krigsförbrytelser eller annat internationellt brott. I ett av fallen har en misstänkt person underrättats. fattade ett beslut där man dömde en person för grovt folkrättsbrott. Den svenska lagstiftningen prövas och har prövats i praktiken och bestått provet. Det är viktigt att berätta det för den som känner oro eller funderar över det hela. Enligt uppgifter finns det nu skäl att kanske ytterligare titta på denna person. Vår lagstiftning har använts och visat sig kunna fungera, vilket är ytterligt bra. Vi har ett aktivt arbete med att försöka få det underlag som krävs för att lagföra andra personer. När man har det underlaget är det viktigt att man också får kunskap som man har nytta av i lagstiftningsarbetet. Jag ska inte smita ifrån frågan att vi borde få på plats en lagstiftning som är anpassad efter Romstadgan. Vi arbetar med det. Jag kan inte ge ett besked om när det kommer att ske. Jag är oerhört engagerad i dessa frågor och tycker att de är viktiga. Det är komplexiteten som försenar arbetet, men vi fortsätter det. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2007/08:6 om demonstrationsfrihetens konsekvenser för befolkningen i ett mindre samhälle 87 (m): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att se över konflikten mellan den demokratiska demonstrationsfriheten och dess tillämpning samt de konsekvenser det kan få för befolkningen i ett mindre samhälle. Frågan är ställd mot bakgrund av de årliga demonstrationerna i i samband med årsdagen av ett mord .