prot · GU09126 · 2007-06-14 00:00:00 — Riksbanksdirektionen har dessutom aviserat att sätta namn i protokollen. Även om jag i grunden sympatiserar med denna ökade öppenhet vill jag ändå ta tillfället i akt att markera att detta inte får innebära en ökad försiktighet i diskussionerna. Penningpolitiken är viktig, men man kan inte lösa alla problem med reporäntan. har haft för hög arbetslöshet. Vi haft en hög ungdomsarbetslöshet, och vi har haft ett stort utanförskap. Detta kan inte skyllas på penningpolitiken. Det krävs olika medel i den ekonomiska politiken. I det läge vi nu befinner oss i är det till exempel viktigt att finanspolitiken fungerar på ett sätt som gör att man ökar arbetskraftsutbudet och att den och inflationspolitiken gemensamt drar åt samma håll. En viktig del i det här betänkandet handlar om och utskottet och att vi måste bli bättre på att utvärdera penningpolitiken framöver. Jag ska gärna erkänna att jag tycker att vi har varit lite för försiktiga och haft för få penningpolitiska debatter i tidigare. Jag hoppas att vi, trots den breda överenskommelse som finns, också får en debatt framöver. Jag vill särskilt säga att jag tycker att det är bra att nu också ingår i den breda överenskommelsen om en självständig, oberoende riksbank. Jag tror att det är viktigt för . är det som mäler ut sig. Man ska komma ihåg att det som i sin reservation kallar institutionaliserad nyliberalism har inneburit lägre inflation, vilket gynnar dem med få tillgångar, lägre räntor, vilket inte minst barnfamiljer har fått känna av, och allmänt stabilare ekonomisk utveckling i , vilket har varit bra för oss alla. ser vi också att jobben kommer på bred front. Jag lyssnade väldigt intresserat på replikskiftet tidigare mellan och . Där sades det att det var ett givande och tagande när s, v och mp gjorde upp om budgetarna. Då kan man konstatera att i det givandet och tagandet valde tydligen att acceptera ett system som man egentligen tycker är nyliberalt. Jag vill med detta yrka bifall till utskottets förslag. 20 (): Jag vill börja med att från sida uttrycka att vi ser väldigt positivt på denna breda uppslutning kring utskottets betänkande. Så många som sex partier står bakom det. Jag passar på att yrka bifall till förslaget i betänkandet . För är det egentligen en grundprincip att det måste vara en stabil ekonomi, för en långsiktigt hållbar politik och utveckling kan inte finnas om man inte också har en stabil ekonomi. Därför är det viktigt med en ansvarsfull ekonomisk politik. Särskilt om man också vidgar blicken och ser på de utmaningar när det gäller miljö- och klimatfrågor som världen står inför är det viktigt att man vet att denna bit, till exempel låg och stabil inflation och penningpolitik, ligger fast. Det utgör en bra och stabil grund för framtiden. Det gör det också lättare att behålla ett grepp om resten av utvecklingen. Vi välkomnar också den ytterligare fokusering på målstyrning som denna utvärdering innebär med att ta in externa experter, att konkretisera och förtydliga också utskottets och roll som kontroller men att sedan se att det faktiskt är självständighet som det hela måste vila på. Som flera talare har uttalat vill jag säga att det måste finnas starka skäl för att man ska ändra på en politik som har varit så framgångsrik. Naturligtvis ska man ändra om det finns skäl, men de skälen har i alla fall inte historien visat. Det är klart att inför de utmaningarna är det bra att vi klargör att penningpolitiken också bör vara mer flexibel och att den har varit för restriktiv. Antagligen är det så att sysselsättningen har lidit av en för restriktiv politik. Men det är också andra aspekter som kan lyftas fram, och det är ju bra att detta med oklarheten kring tillgångspriser och speciellt huspriserna att det inte är ett mål i sig finns med i utskottets betänkande. Som helhet det har flera talare sagt är det från sida viktigt att det är som sätter målet för penningpolitiken och att vi kan fortsätta diskutera detta så mycket som möjligt. Detta är också någonting som har påtalat ganska länge, även om det kanske inte har nått fram till alla. Jag kan roa mig med att citera motion 1996/97:Fi213 där vi skrev: Prisstabilitet har avgörande betydelse för möjligheterna att uppnå en ekologiskt hållbar ekonomisk utveckling. Vi har väl själva när vi har samarbetat med den socialdemokratiska regeringen varit ett av de partier som har stått upp för inflationsmålet och betonat betydelsen av det. Därför tycker vi att denna utredning är bra, och därför, fru talman, yrkar vi också bifall till finansutskottets förslag. 21 () replik: Jag börjar känna mig hemma här på vänsterkanten i talarstolen! Jag skulle vilja fråga dig, , om det i värld är en förutsättning för en stabil ekonomi att det bara är tjänstemän som bestämmer. Eller hur resonerar ni egentligen? Vad är det som har hänt i ? Ni som brukar ifrågasätta rådande ordningar, så kallade sanningar och det politiska etablissemanget ställer nu er själva i det ledet. Är stugvärmen så lockande att ni gör avkall på det ni har stått för? Jag ska citera vad som sades i debatten förra gången detta debatterades. Jag börjar med Per från . Vi i menar att det är odemokratiskt att låta så gott som oavsättliga tjänstemän bestämma över ett så centralt politikområde. Inflationsbekämpning kan komma att drivas till ytterlighet och leda till oönskade effekter, bl.a. till stigande arbetslöshet. Det är självklart att det är de valda politikerna som skall ha ansvaret och som också bör ta det vad gäller avvägningen mellan inflation och t.ex. sysselsättning. Jag går över till vad er nuvarande partiledare sade i debatten 1998. Det är inte en formalitet om olika metoder att organisera hur skall fungera, utan det är ett mycket viktigt politiskt vägval. Orsaken till att vi står vid denna vägkorsning är att ekonomismen har blivit religion, en kult som landets politiska ledning i brist på egna idéer och visioner har gjort till sin egen religion. Från att det ekonomiska perspektivet varit en fråga om något enkelt och ganska pragmatiskt har det blivit överordnat och själva meningen. Bakgrunden till dagens beslut är att en del ekonomer anser att kapitalplacerarna, valutahandlarna, har större förtroende för om vi överlämnar penningpolitiken till experter, till tjänstemän. Vad är det som har hänt i ? Vilken förändring har skett i er syn på demokratin? 22 () replik: Det är inte så mycket som har hänt inom , utan det kanske snarare är så att man inte får göra ifrågasättandet till en fråga i sig. Man måste se till verkligheten. Det är klart att ekonomismen kan bli kult, och det är klart att det är någonting som vi alltid kommer att bekämpa, liksom dogmatism i den frågan. handlar det om att vi har ett ansvar att skapa realistiska och bra förutsättningar för en långsiktig ekonomiskt och ekologiskt hållbar utveckling. Det tror vi att vi gör bättre genom att ha en oberoende riksbank och genom att som finansutskottet och sätta upp målen i stället för att vi här ska börja diskutera vilken ränta vi ska ha och så vidare. har inte ändrat sig, utan vi ser snarare på vad som är det verkliga behovet i stället för att fastna i en dogmatisk hållning kring att detta absolut vore fel. 23 () replik: Vad är det verkliga behovet? Behovet ser tydligen i värld ut så att vi inte behöver använda oss av de ekonomisk-politiska verktyg som finns längre. Eller hur ska jag tolka detta? Jag ska fortsätta att citera . Det är en trött, gammal och desillusionerad maktelit av personer som helt har övergått till att se sig själva som de tjänstemän och förvaltare som genomfört det här. Jag undrar var ni har gjort av visionerna, drömmarna om att tillsammans bygga ett bättre samhälle. Var finns lusten och glädjen i att arbeta politiskt? Var finns elden? Finns det ens en enda gnutta glöd kvar någonstans långt där inne? Man måste ifrågasätta det eftersom ni nu är beredda att återigen sälja ut demokratin för en vattvälling! Jag tycker att det är kloka ord från . Jag tycker att har kloka uppfattningar. Men vad som har hänt i denna fråga, i den demokratiska, grundläggande uppfattningen i , skapar en viss oro hos mig. När jag hör hur du resonerar förstår jag att du anser att oavsättbara tjänstemän är bättre på att utforma den ekonomiska politiken än vad förtroendevalda är och vad deras väljare har för förväntningar på dem att de ska utföra. Är det så i värld ? Är stugvärmen så himla lockande? Jag tror nog inte att ni resonerar på det sättet när det gäller miljöpolitiken eller klimathotet. Är det bara tjänstemän som ska lösa det också, eller? 24 () replik: Nej, resonerar varkeneller i den frågan, utan vad vi säger är tydligt. Det handlar om att skapa förutsättningar för att just skapa en ekologiskt hållbar utveckling. Det gör vi inte om vi låter den ekonomiska politiken fara iväg. Det var någonting som både ert parti och Socialdemokraterna upplevde i våra förhandlingar där ofta var det parti som pekade på betydelsen av att ha en fortsatt hållbar ekonomisk utveckling som inte fick fara iväg, vilket snarare var benäget att låta den göra. Det är därigenom vi skapar långsiktig utveckling. Det du citerar från står vi fortfarande för. Vi sätter upp målen och kontrollerar dem, men vi har tjänstemän som utför målen. Den målstyrningen står vi också bakom. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 17 §.) 10 § Statens upplåning och skuldförvaltning Föredrogs finansutskottets betänkande 2006/07:FiU22 Statens upplåning och skuldförvaltning (skr. 2006/07:104). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 17 §.) 11 § Utvecklingen inom den kommunala sektorn Föredrogs finansutskottets betänkande 2006/07:FiU24 Utvecklingen inom den kommunala sektorn (skr. 2006/07:102). 25 (): I skrivelsen om den kommunala sektorn kan vi se att den ekonomiska utvecklingen i kommunsektorn i sin helhet har förbättrats . Kommunsektorn visade ett överskott på ca före extraordinära poster vid utgången av 2006. Det finns givetvis flera orsaker till att kommunsektorn som helhet har förbättrats. En avgörande orsak till att kommunernas ekonomiska resultat förbättrats ända är att den socialdemokratiska regeringen fört en ansvarsfull ekonomisk politik. Denna politik lade också grunden till det goda resultatet i årets avtalsrörelse för de anställda i kommunsektorn. 20012005 har det skett en personalförstärkning med 27 000 personer i kommunsektorn och med 23 000 personer i vård- och utbildningssektorn i det privata näringslivet. Det riktade statsbidraget till personalförstärkning i skola och fritidshem visar att personaltätheten ökat med motsvarande 15 200 heltidstjänster. Vi socialdemokrater förde en medveten politik för att det goda ekonomiska resultatet i kommunsektorn skulle användas till fler välfärdsarbetare till gagn för kommuninvånarna i stället för till sänkta skatter. Ett område i kommunernas verksamhet där man tydligt kan läsa av hur kommuninvånarna mår och hur arbetsmarknaden utvecklas är försörjningsstödet och hur många hushåll som får del av detta bistånd. Vi kan även här se att den socialdemokratiskt förda politiken varit positiv. Antalet biståndsmottagare har sjunkit med då antalet var som högst. kommer tyvärr signaler från kommunföreträdare om att den positiva kurvan bryts och att fler får bistånd. Detta sker när ekonomin går på högvarv. Det beror alltså inte på lågkonjunktur, utan orsaken står att finna i den moderatledda regeringens förslag och beslut om sänkt a-kassa, sänkt nivå i sjukförsäkringen och borttagande av rekryteringsstödet för personer som går på komvux samt plusjobb. I betänkandet kan man också läsa om hur oerhört viktig den kommunalekonomiska utjämningen är inte minst för de små kommunerna i glesbygden. Utjämningen är viktig för att alla kommuner i landet ska kunna ge en likvärdig och god service. vet vi att den moderatledda regeringen är i färd med att förändra detta system. Jag lovar att vi socialdemokrater kommer att följa denna fråga mycket noga och se till att vi har ett rättvist system för utjämning mellan kommuner så att det inte blir som den nu förda politiken för individer att de som redan har ska få mer på bekostnad av dem som har mindre. har faktiskt råd att även på detta politiska område föra en rättvis politik. Detta betänkande är en skrivelse som ska läggas till handlingarna. Därför har jag inget särskilt yrkande. I detta anförande instämde , , , och (alla s) samt (). 26 (): Vi är alla i olika skeden i livet mycket beroende av de välfärdstjänster vi får genom kommuner och landsting. Det är just genom de kommunala tjänsterna som vi tar del av den offentliga verksamheten i form av barnomsorg, skola, äldreomsorg och sjukvård. Jag vill yrka bifall till förslaget i betänkandet. Det är ett enigt betänkande, så debatt kan möjligen tyckas överflödig. Skrivelsen om den kommunala utvecklingen är emellertid en väldigt viktig kunskapskälla viktig också för att vi ska kunna följa landets ekonomi. Skrivelsen visar på en konstruktiv utveckling av arbetet med uppföljning och utveckling av kommunernas viktiga välfärdstjänster som bedrivs med statsbidrag. Grunden för en förbättrad service är ny kunskap om hur verksamheter fungerar och goda exempel. Redovisningen visar också på stora möjligheter till förbättringar och innehåller många goda exempel. Den visar vad som fattas, och den tvingar fram en precisering av målen och av hur verksamheterna uppfyller sina syften. Utskottet betonar också hur viktigt det är med ett bra kvalitativt underlag för att bedöma kostnad och resultat. Detta är väldigt viktigt, inte bara för att vi i finansutskottet och här i ska kunna följa upp verksamheterna, utan för att detta leder till en förbättrad service som kommer medborgarna till godo. Jag har sett situationer där ett slags ransoneringsperspektiv i kommunverksamheterna har förhindrat en sund diskussion om resultat och måluppfyllelse, vilket har haft negativa effekter både för service och för kvalitet. Vi har sett många exempel där medborgarna inte har kunnat veta vad som förväntas. Alternativ har inte funnits att tillgå. Vårdgarantin är ett exempel på något som infördes för att råda bot på detta. Vi som patienter skulle få besked, och det gav möjlighet till alternativ när det inte fungerar. I skrivelsen pekar man på många områden som särskilt behöver utvecklas och följas upp. Ett av dessa områden är vårdgarantin. Man visar också att det är väldigt stora skillnader i kvaliteten på tillgänglig information, och det är också stor skillnad i kvaliteten på tjänster. Utskottet har tagit upp detta och särskilt pekat på behovet av att bland annat förbättra resultatuppfyllelsen inom hälso- och sjukvården, vilket är väldigt svårt. Detta gäller även övriga tjänster, till exempel jämförelser av äldreomsorgen mellan kommuner. Kompetens och organisation är naturligtvis kritiska faktorer för utveckling. Fortsatt höga sjuktal visar att det här finns ett stort område för förbättring. Även detta trycker vi på i utskottets betänkande. Det finns många skillnader i service, och detta visar på möjligheter till utveckling. Ska vi se framåt är det glädjande att konstatera att vi nu har vidtagit flera åtgärder för att få en bättre uppföljning. Regeringen har gett Statskontoret i uppdrag att se på informationen till brukare och att dessutom följa upp många av de tjänster som finansieras med statsbidrag. Kommuner och Landsting och staten har träffat en överenskommelse om att bedriva ett projekt som utvecklar systematiska jämförelser. Regeringen har tillsatt en grupp för att utveckla e-tjänster, och arbetet kommer att bedrivas just tillsammans med kommuner och landsting. Men kanske allra viktigast för utveckling och förbättrad service är regeringens politik för mångfald och alternativ. För att kunna effektivisera verksamheter krävs kunskap om kostnadssamband. Det är därför ett steg på rätt väg när regeringen reformerar kostnadsutjämningen med en mer realistisk bas för strukturella kostnadsskillnader. Generella statsbidrag ger kommunerna större möjlighet att själva kunna påverka ekonomin. Jag vill också nämna finansutskottets kommande utvärdering av finansieringsprincipen som är en pusselbit som bidrar med kunskap till bättre utveckling. kommer det att ställas stora krav på kommunens verksamheter när de äldre kommer att utgöra en större del av befolkningen. Därför är en god hushållning och framförhållning helt nödvändig om vi inte ska lägga över kostnader på framtida generationer. Vi har just nu en respit när vi kan göra förändringar och förbättringar. När vi får flera äldre kommer ekonomin att vara mer ansträngd än den är . Redovisningen av det mycket goda resultatet för kommunsektorn är en glädjande läsning. När flera arbetar ökar inkomsterna, och kommunernas skatteintäkter ökar. Utvecklingen kommer att vara rekordartad . ökade antalet sysselsatta med 104 000 personer. Den största ökningen avser ungdomar mellan som hade en ökad sysselsättning med 44 000 jämfört med . Inkomster och ökat skatteunderlag kommer att ge kommunerna större intäkter också framöver så att det går att klara av en ökad service, klara av ökade kostnader och bygga en nödvändig buffert . Här har vi också marginaler för att genomföra effektiviseringar och förändringar. Det gäller att ta det tillfället. Att fler arbetar betyder inte bara skatteinkomster utan också lägre kostnader. Till exempel här i har antalet socialbidragstagare minskat i mycket rask takt. Jag vill avslutningsvis konstatera att politiken för fler i arbete och färre i utanförskap skapar positiva cirklar och gör att vi får råd med mer både ur den egna plånboken och till kommunernas viktiga välfärdstjänster. Högre skatteintäkter och lägre sociala kostnader är konkreta resultat också för kommunerna. 27 (): Betänkandet om utvecklingen inom den kommunala sektorn kan tyckas magert. Men innehållet och den verksamhet som beskrivs inom våra kommuner och landsting är mycket omfattande. Dessutom är den verksamhet som kommuner och landsting bedriver den offentliga verksamhet som medborgarna upplever som den viktigaste sett ur ett demokratiskt perspektiv. Det är alltså en viktig fråga som betänkandet nu beskriver. Det är därför positivt att utskottet också är enigt i den här frågan. Det går bra för . Det går också bra för kommunerna och landstingen i landet. Det kommer dessutom att gå bättre för de kvinnor som är sysselsatta inom kommuner och landsting då de pengar de får kvar i plånboken efter skatt ökar väsentligt . av de anställda i kommun- och landstingssektorn är kvinnor. Numerärt pratar vi om 880 000 människor. Av de 880 000 människorna har 330 000 kvinnor i lön. Alliansregeringens jobbskatteavdrag tillsammans med en välbehövlig och rimlig löneutveckling, som årets avtalsrörelse har gett, gör 2007 till det år då kvinnorna äntligen fick sin beskärda del av kakan. Det är den största nettoökningen för en undersköterska i vården . Utfallet netto, alltså pengar i plånboken, blir dubbelt så mycket som utfallet har varit . Det här sker i då alliansen innehar regeringsmakten. Det går alltså bra för . är inte allt bara positivt. Det gäller att ha ett långsiktigt perspektiv i den kommunala planeringen. Det gäller att planera inför den demografiska utveckling vi har framför oss. Det gäller att åtgärda brister i utbildningen i våra kommunala skolor. Det här innebär att förstärkningen av den kommunala skattebasen är en fråga som behöver analyseras djupare. En berättigad fråga är om det är tillfredsställande att av eleverna som går ut inte har behörighet till gymnasieskolan eller att var fjärde elev som går ut inte når målen i alla ämnen. Betygsskillnaderna är dessutom stora mellan pojkar och flickor, de är stora mellan kommunerna. Här behövs en rejäl översyn. Det är här vi lägger grunden för framtiden för såväl enskilda individer som samhället i stort. Att kommuner och landsting gjorde ett överskott på ska alltså inte tas till intäkt för att prioriteringar och effektiviseringar i kommunerna och landstingen ska upphöra. Vi kan också konstatera att medelskattenivån om och i våra kommuner är alltför hög och bör minska, åtminstone på nivån 1:55 för att nå den nivå som diskuterades i den senaste skatteuppgörelsen. Det gäller också att kommunerna når upp till kravet på en god ekonomisk hushållning. I det arbetet ska en sammanvägning göras av såväl det finansiella som det verksamhetsmässiga perspektivet. Få är de kommuner som gör det. I det arbetet ska också de kommunala bolagens verksamhet vägas in. Få är de kommuner som väger in det här i sin bedömning av den ekonomiska hushållningen. Här måste vi få till en förbättring från den kommunala och landstingskommunala sektorn. Från statens sida ska givetvis överenskommelsen som inryms i begreppet finansieringsprincipen följas. Det är ett krav för att ge begreppet kommunalt självstyre ett reellt innehåll. Det får aldrig bli så att det kommunala självstyret naggas i kanten. Den inriktningen har också alliansregeringen fört in i sitt program inför den här valperioden. En ödesfråga för många kommuner och landsting är skatteutjämningen. Det gäller såväl kommuner i glesbygd som kommuner i tillväxtområden. Det är därför positivt att dels en justering nu sker inom utjämningssystemen, dels att en översyn aktualiseras av såväl inkomst- som kostnadsutjämning. Det är också nödvändigt att förfina uppföljningen av verksamheten inom framför allt hälso- och sjukvården för att uppnå ett verklighetsförankrat underlag vid beräkningen av åtgärderna. Det system vi har är inte tillfredsställande. Det här har mycket riktigt påpekats av utskottet i betänkandet. Även om betänkandet är tunt är beskrivningen som är underlag till betänkandet omfattande och bra. Jag delar de synpunkter som utskottet har angivit i betänkandet och yrkar bifall till det förslag till beslut som utskottet har avgett. 28 (): Av debatten i kan man ibland få intrycket att den myndighet som de flesta svenskar kommer i kontakt med är FRA. Så är inte riktigt fallet. Det är betydligt vanligare att man kommer i kontakt med kommuner och landsting genom skolor, sjukvård och så vidare. Hur vi har det i den kommunala sektorn över huvud taget spelar en väldigt stor roll för människors förtroende för det offentliga. Låt mig börja med att säga att det är viktigt att man i alla kommuner och landsting säger att det man ska göra ska man göra bra. Mycket är bra i , men i en del av de kommunala och landstingskommunala verksamheterna vet vi att människor upplever att servicen inte är den de har förväntat sig. Det är en orsak till att många söker motsvarande service eller kompletterande service inom den privata sektorn. Därför är det en maning till oss alla som har förtroendeuppdrag att vi ser till att den kommunala sektorn och landstingssektorn har den kvalitet som människor förväntar sig. Totalt sett ser det bra ut. Även om tideräkningen inte är den som sade, nämligen att allt börjar vid 2002, utan vi kan gå ännu längre tillbaka i tiden och se hur det har varit tidigare, går det för många kommuner och landsting hyfsat bra. ska vi ha klart för oss att genomsnittsvärden är av ganska ringa värde i den enskilda kommunen eller det enskilda . Det är också skillnad på våra kommuner och landsting. ser annorlunda ut än . Sedan finns , som innefattar även , och . Det är väldiga skillnader. Ett antal kommuner och landsting har ändock under denna brinnande högkonjunktur, där skatteintäkterna har ökat så enormt, inte nått upp till positiva resultat. Då kan man förstå att det är viktigt hur olika system utformas så att den kommunala servicen kan bli lika i alla delar av landet. Det är klokt att regeringen ser över detta. Låt oss skifta perspektivet till något annat och låt det bli det jag talade om , nämligen den demografiska utvecklingen som är otroligt central på många olika håll. Vi måste konstatera att kommunerna och särskilt landstingen utmärks av en mycket speciell sak, nämligen att andelen kvinnor bland de anställda är hög i förhållande till andelen män.