prot · GU0969 · 2007-02-28 00:00:00 — De sämst ställda områdena har ungefär samma nivåer som genomsnittet för eller , något som man kanske inte tror finns i , men det är faktum. Orsaken är inte främst skillnader i yttre miljö som luft eller vattenkvalitet. Snarare handlar det om sociala och ekonomiska faktorer. Förklaringen till skillnaderna är rimligen att man i har bättre levnadsförhållanden än i till exempel, bättre inkomster, bättre utbildning och därmed tillgång till sjukvård. Chansen är större att man är född av föräldrar som har bättre förståelse för vilken kost som är mest näringsriktig, och man kanske röker mindre för att man har bättre levnadsomständigheter. Alla har inte samma förutsättningar för hälsa. Låt mig ge några exempel. Det finns påtagliga könsskillnader i ungas levnadsvillkor. En nationell uppföljning av ungdomars levnadsvillkor visar att andelen unga män med riskabel alkoholkonsumtion ökar jämfört med och att unga kvinnor i högre grad än männen upplever att de blivit kränkta. har till uppgift att redovisa åtta indikatorer för ungdomars levnadsvillkor inom området hälsa och utsatthet. Den huvudsakliga statistikkälla som används är den nationella folkhälsoenkäten på lika villkor. Indikatorerna visar att det är en större andel kvinnor mellan som upplever att de blivit kränkta och som röker jämfört med andelen män i samma ålder. Männen uppger i större utsträckning än kvinnorna att de har en stillasittande fritid, att de är överviktiga, att de snusar och har en riskabel alkoholkonsumtion samt ett riskabelt spelberoende. Arbetslösa och ungdomar med funktionshinder uppvisar fler hälsorisker än yrkesarbetande ungdomar och ungdomar utan funktionshinder medan studerande ungdomar har lägre förekomster av flertalet hälsorisker. Homo-, bi- och transpersoners hälsa är ett område där kunskapen behöver öka påtagligt. Deras självmordsbenägenhet, depressioner och egenvärdering av hälsa visar markanta skillnader mot den övriga befolkningen. Det handlar om brist på kunskap hos myndigheter och förslag på åtgärder som har tagit upp tillsammans med , och Vänstern i motion So384. Det hade varit bra om majoriteten hade velat bifalla den. Jag saknar det, tyvärr. Om alla människor hade samma levnadsvillkor som de socialt mest gynnade grupperna skulle av alla hälsoproblem elimineras. Detta gäller för liksom andra länder. Denna insikt är inte ny. Det avgörande är att klargöra hur de sociala hälsoskillnaderna kan reduceras, att inte blunda för att det faktiskt handlar om politiska beslut. Finansminister skattepolitik gynnar den som har det ekonomiskt allra bäst i samhället. Totalt sänker regeringen skatter med . har på miljöpartisten uppdrag studerat fördelningseffekten av sänkningen. Resultatet visar på en tydligt omfördelande effekt. För de två högsta inkomstgrupperna innebär skattesänkningen nästan mer . De personerna har inkomster på nästan 28 000 eller mer. De får nästan hälften av den totala inkomstförstärkningen. De två mittersta grupperna får i snitt . Individer i de grupperna har inkomster mellan drygt 15 000 och 21 000 . Totalt delar de på en femtedel av den totala inkomstförstärkningen. De två lägsta inkomstgrupperna, personer med riktigt låga inkomster, delar på bara en tjugondel av den totala skattesänkningen. Dessa får i snitt dryga hundringen i lägre skatt. Den moderata skattepolitiken gynnar dem som har det bäst, dem som jobbar och har höga inkomster. De som däremot har låga inkomster eller inte har möjlighet att jobba alls får endast dela på de smulor som blir över när regeringen sänker skatterna. presenterade en rapport om barnfattigdomen, som ökar. av barn växer upp i en fattig familj. Det handlar om 252 000 barn. Det är alltså fortfarande stora skillnader i uppväxtvillkor och därmed i förutsättningar för hälsa. Skillnaderna mellan kommunerna är stora, och ännu större är de mellan storstädernas stadsdelar. Särskilt två faktorer ökar risken för att växa upp i fattigdom: att leva med en ensamstående förälder och att ha utländsk bakgrund. Artikel 27 i , som faktiskt har ratificerat, handlar om barns rätt till en skälig levnadsstandard. Målområde 2 i folkhälsopolitiska mål lyder: Ekonomisk och social trygghet. Målområde 3 lyder: Trygga och goda uppväxtvillkor. Står ni regeringspartier inte bakom dessa mål? Utgångspunkten för den svenska folkhälsopolitiken har varit att ojämlikheten i hälsa måste motverkas. Detta tycks dock inte den moderatledda regeringen verka för. Det är tydligt att den nu förda politiken inte gynnar det av antagna övergripande folkhälsopolitiska målet, det vill säga att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. Inte heller gör regeringspartierna något för att bättre samordna folkhälsoarbetet, något som bland annat har tagit upp. anser att landstingen och de nya regionerna bör ges ett samordningsansvar för arbetet med de elva folkhälsopolitiska målen på regional nivå och att detta ansvar bör lagstadgas. har många förslag inom folkhälsoområdet. I de elva reservationer vi har i betänkandet har vi lyft upp dessa. Det kan handla om makt över sin vardag; det kan handla om tillgång till djur och natur och mycket mer. Självklart står jag bakom alla reservationer och förslag i betänkandet, men för att vinna tid yrkar jag bifall endast till reservation 6. Jag vill dessutom tillägga att jag har samma fundering som : Vart tog alla idéer och motioner vägen som de borgerliga tidigare framförde under förra mandatperioden? 130 (): En god hälsa är grunden för vårt välstånd. Målet för folkhälsan är att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. För att nå detta har man identifierat elva målområden. De statliga insatserna på folkhälsoområdet är fördelade mellan departementen i och flera olika myndigheter. Myndigheterna har centrala uppgifter genom att vara , genom nationell uppföljning och utvärdering av insatser samt genom tillsyn och epidemiologisk bevakning. Regeringen ger också bidrag till och samverkar med en mängd olika organisationer för förebyggande insatser på olika områden. Sammanlagt satsar regeringen 892 miljoner för att förbättra folkhälsan. Med detta kan vi konstatera att vi har kunskap och resurser för att förbättra folkhälsan. Hur ser då hälsan ut i landet? Här kan vi konstatera att medellivslängden har ökat , vilket är mycket positivt. Men vi kan också se tecken på en sämre hälsoutveckling, och dessa tecken måste tas på allvar. Vi kan se mycket oroande tecken på att den psykiska ohälsan ökar. Antalet självmord bland barn och ungdomar är skrämmande. Fetma hos barn och ungdomar ökar. Alkoholkonsumtionen har förvisso avstannat men på en alltför hög nivå, till största delen beroende på den utbredda langning som försiggår i hela landet. Klamydiafallen ökar lavinartat. Det finns många områden där stödet brister och där vi kan göra mer. Frågan är dock om detta kan åstadkommas ur ett myndighetsperspektiv. Vårt uppdrag är visserligen att motverka orsakerna till ohälsa och att stärka faktorer som främjar god hälsa. Jag tror dock inte att man uppnår detta genom stora massmediala kampanjer och påkostade annonser utan genom en offensiv hälsopolitik där varje människa ges möjlighet att själv ta ett större ansvar för sin hälsa, där resurserna satsas på att bygga hälsofrämjande samhällsstrukturer och där hälso- och sjukvårdens uppdrag förtydligas. Ett folk kan aldrig vara hälsosamt. Folkhälsa är därför varken mer eller mindre än summan av individernas hälsa. Ett viktigt område där det saknas tillräckliga kunskaper är varför barn och ungdomar mår allt sämre. Här behövs kunskap och forskning för att föräldrar och personer som arbetar med barn och ungdomar ska kunna ge rätt stöd för en trygg och harmonisk uppväxt. När ett barn eller en ung människa tar sitt liv eller någon annans liv är det ett katastrofalt misslyckande från samhällets sida. Ropen på hjälp har inte nått fram eller inte tillgodosetts på det sätt de borde, och föräldrar och anhöriga får ta de förfärliga konsekvenserna. Med de 500 miljoner som satsas på psykiatrin ska resurserna användas till att möta dessa rop på hjälp. Varje enhet ska vara skyldig att ta emot patienten om inläggning behövs, alternativt se till att patienten får plats på en annan klinik. Ingen ska bli avvisad. Fetma bland barn och ungdomar är ett stort och ökande problem. Till stor del beror det på att barn rör sig betydligt mindre än tidigare, äter fel mat och dricker alldeles för mycket söt läsk. Konsekvenserna av detta har vi bara sett början på. Till exempel blir diabetes vanligare bland unga och till och med bland barn. Hjärt-kärlsjukdomar, den enskilt största dödsorsaken bland den vuxna befolkningen, lär komma som en ytterligare konsekvens i vuxen ålder. Vi föräldrar har här ett stort ansvar. Till att börja med kör vi barnen överallt i stället för att de cyklar när det är möjligt. Dessutom tillåter vi att barnen äter fel mat och dricker söt läsk. Många barn tillbringar den största delen av sin vakna tid på förskolan, men förskollärarna har inte en enda timme i sin utbildning om kost och aktivitet. Jag vet inte hur man har resonerat, men det verkar som om man tror att denna kunskap skulle ligga i generna hos varje förskollärare. Jag tycker att detta borde vara en självklar del i varje förskollärares utbildning. Men även skolan har ett stort ansvar genom att den inte prioriterar fysisk aktivitet. Därför behövs mer idrott på schemat , inte bara i låg- och mellanstadiet. Det finns goda exempel på skolor som har sett problemet och där eldsjälar driver projekt i hälsans och aktivitetens tecken. Det är bra. Man kan lära av varandra. Alkoholkonsumtionen ökar inte längre, men det är alarmerande när man hör hur barn bara genom att ringa ett samtal på mobilen kan få tag i alkohol, dessutom hemkört till vilken adress som helst. Detta är en cynisk handel med barns hälsa utan tanke på konsekvenserna. Vi måste ge polisen redskap och förutsättningar att ingripa och lagföra langarna för att få bort denna hantering och därmed möjligheten för våra ungdomar att få tag på alkohol. Vi måste ta ett krafttag för att stoppa langningen och stödja de frivilligorganisationer som genom upplysning och utbildning i skolorna försöker att få ungdomarna att låta bli att dricka. Vi måste få föräldrarna att förstå att de gör sina barn en stor otjänst genom att låta barnen dricka i hemmet eller köpa ut åt sina barn i tron att de inte ska dricka hembränt eller något annat som skulle vara farligare än systemsprit. All form av alkohol är skadlig för barn. Den sprit föräldrarna köper ut blir bara extratilldelning. Det finns vetenskapliga bevis för att ju längre man skjuter upp alkoholdebuten, desto lägre blir sannolikheten för ett alkoholberoende i vuxen ålder. Så kommer jag till frågan om hiv/aids. Den hiv/aids-kampanj som fördes för på olika nivåer fick som resultat att spridningen av hiv/aids i har kunnat hållas nere på en i internationellt perspektiv låg nivå. verkar det som att ungdomarna tror att det inte är så farligt längre när det finns fungerande bromsmediciner. Då bryr de sig inte om att använda kondom i samma utsträckning som . Det är inte nog med att de då riskerar att smittas av hiv, en livslång obotbar sjukdom med stora konsekvenser för ens närmaste omgivning. Dessutom ser vi att klamydiafallen ökar. Det är en lömsk sjukdom som inte ger några omedelbara symtom men som i längden ger sterilitet. Här måste återigen sättas in åtgärder. Dessa punkter som jag nu har tagit upp är några av de viktigaste punkterna vi bör ägna oss åt att förbättra . Många av de motioner som har väckts rör delmål 8, det vill säga trygg och säker sexualitet och en god reproduktiv hälsa. Alliansen vill satsa resurserna så att de kommer alla till lika del. Som jag sade tidigare ska vi föra en offensiv hälsopolitik där hälso- och sjukvårdens uppdrag förtydligas och där ingen särbehandlas positivt eller negativt. Jag yrkar därför avslag på samtliga motioner och bifall till utskottets förslag i betänkandet. Slutligen vill jag säga: Vi ska stödja hälsoarbetet, men inte ersätta individens ansvar för att främja sin egen hälsa. Det bästa man kan spara tills man blir gammal är sig själv. 131 () replik: Vi har lyssnat på anförande, och det är många bra saker som hon säger. Du räknar upp alla brister som finns och vad du tycker saknas i vårt samhälle. Men jag hör inte ett enda ord om vad eller alliansen vill göra. Du nämner det inte med ett ord och har inte en enda kreativ idé. När jag läser igenom betänkandet finns där heller ingenting. Jag har läst igenom alla motionerna. Det finns massor av bra idéer som egentligen svarar upp mot det du saknar i ditt anförande. Men ni sågar allihop jäms med fotknölarna. Var finns idéerna? Vad tänker ni göra mer konkret? 132 () replik: Vi kan konstatera att väldigt många av de motioner som har lagts fram handlar om sådant som den gamla regeringen har sagt nej till. Det finns en uppsjö av utredningar och förslag. I betänkandet svarar utskottet på motionerna och talar om varför man inte bifaller dem. 133 () replik: Det var heller inget svar. Det fanns inget svar på den fråga jag ställde. Vad vill man göra? Du hade chansen att säga det nu från talarstolen, men det kom faktiskt ingenting. Jag ska ställa en annan fråga. Jag kanske inte hade väntat mig något större svar. Jag tror inte att det finns så mycket svar. raserar man kraftfullt i våra trygghetsförsäkringar. Vi har också fått som säger att folkhälsan hänger mycket ihop med vilken trygghet man har ekonomiskt. Hur kan man rasera trygghetsförsäkringar och göra så att de allra sköraste grupper vi har i samhället får det ännu sämre och få ihop det med folkhälsan? Hur får man ihop det i moderat tanke? 134 () replik: Du vet väl, , att det vi vill är att minska bidragsberoendet och öka egenmakten. Det är någonting som vi har satt in stora resurser på från alliansens sida. Att man inte kan leva på sin lön kan inte vara någon bra utgångspunkt för trygghet eller att man över huvud taget inte har något arbete. Den arbetslöshet som varit under den tidigare regeringen är faktiskt det vi försöker att komma till rätta med . 135 () replik: berörde flera konkreta områden inom folkhälsan. Ett av de områdena var fetma och då speciellt fetma hos barn och ungdomar. har ett förslag i betänkandet som går ut på en handlingsplan för ett lättare . Majoriteten behandlar den motionen lite slarvigt eller egentligen inte alls. Vi får ingen förklaring till varför man avstyrker motionen. och har tagit fram ett underlag för en handlingsplan. Där tar man upp de goda matvanorna och ökad fysisk aktivitet, som efterlyser i sitt anförande. Kommer regeringen att ändå ta itu med den handlingsplanen fastän man avstyrker vår motion? 136 () replik: Det ligger i alliansens politik. Vi ser de jättestora problemen med barns fetma. Jag tar också upp att skolan inte prioriterar fysisk aktivitet och att man i förskolan inte har den kunskapen, vilket man borde ha. Det ligger ett ansvar på hälso- och sjukvården att ta tag i de frågorna. Man kan plocka godbitarna och använda sig av förslagen. Man behöver inte uppfinna hjulet varje gång utan kan använda sig av goda exempel. 137 () replik: Jag frågar konkret. Tänker regeringen kasta underlaget från och i papperskorgen? Jag blir lite orolig när säger att det är hälso- och sjukvårdens ansvar att arbeta med folkhälsofrågorna. Enligt majoriteten i svenska samhället handlar folkhälsan om hälsans bestämningsfaktorer. Hälso- och sjukvårdens andel och ansvar när det gäller hälsans bestämningsfaktorer är minimalt. 138 () replik: Det är möjligt att det är så med bestämningsfaktorerna. Men det är ändå hälso- och sjukvården som får ta hand om konsekvenserna. Det finns en bred möjlighet att nå ut till människor med upplysningskampanjer och liknande. Där har hälso- och sjukvården en väldigt bra möjlighet att göra det. Med det som finns från kan man göra väldigt mycket. Det tycker jag bör ligga på hälso- och sjukvården till stor del. 139 () replik: Det är bra att och nu instämmer i folkhälsopolitikens övergripande mål även om man har tagit tillbaka regeringens skrivelse. Men vad betyder det i praktiken? beskriver problemen väl. Hon låter nästan som en oppositionspolitiker. Hon nämner mycket lite om vilka åtgärder tänker vidta. Hon pratade dock om en sak langning och upplysning i skolan när det gäller alkoholproblemen. Men varför dricker ? Det berördes inte. Vetenskapliga bevis är tydliga; information i skolan har ingen effekt. Social trygghet har betydligt större påverkansmöjlighet. Förebyggande insatser nämndes också, och att ni ger många organisationer pengar. Javisst när det gällde Kilen och organisationen för läkemedelsbiverkningar tog ni bort alla pengar så att Kilen går i konkurs nu! I replikskiftet alldeles med visades att orden kanske inte betyder så mycket eftersom folkhälsoproblemet med övervikt tydligen är sjukvårdens ansvar i första hand. Det beror visst inte på de samhälleliga faktorerna. Min fråga till är: Hur och på vilket sätt ska ni göra för att även individer med låga inkomster ska kunna ta det ansvar som ni uppenbarligen vill att de ska ta? 140 () replik: Hur ska man kunna ta ansvaret? Detta ligger i det vi pratar om att få ut folk i arbete. När man inte har ett arbete kommer otryggheten. Det är alldeles uppenbart. Varför har inte den tidigare regeringen gjort någonting åt detta? Att barn dricker har inte bara med otrygghet att göra. Det här är någonting som är spännande för alla ungdomar. Man måste göra någonting åt det oavsett orsaken. Vad gäller Kilen var det inte vi som plockade bort pengarna. Det fanns inga pengar i den gamla regeringens budget heller. Jag kan inte hålla med om att samhället har ett ansvar för fetma. Barn äter inte för att de är otrygga. Fetman beror dels på att de inte rör sig, dels på att de äter så mycket felaktig mat och dricker en massa söta drycker. Vi har ett stort problem, men att bara se det som ett samhällsproblem och att det är otryggheten som är grunden tror jag inte att jag kan ställa upp på. 141 () replik: Här är det alldeles uppenbart att det finns olika politiska vägar för vilka metoder man vill använda och var man vill lägga ansvaret. Ska samhället och politiken ta något ansvar? Eller ska man lasta över ansvaret på de enskilda individerna? tycker att individerna har möjlighet att ta det ansvaret om de ges förutsättningarna. Men då måste också samhället ställa upp och ge individen de förutsättningarna. Det tycker jag inte att gör. sade alldeles att fetma beror på att man inte rör på sig. Vad jag kommer ihåg var det så att timmarna för gymnastikundervisning och rörelse togs bort och minskades förra gången vi hade en moderatledd regering. Det är ett bekymmer att man rör sig alldeles för lite i skolan. Jag har pläderat för att vi måste se till att inte bara få in gymnastiklektioner i undervisningen utan även på andra sätt se till att man har möjlighet att röra sig. Det handlar om de sociala och de ekonomiska faktorerna. Men det handlar också om samhällsstrukturen. Där kan politiken göra insatser. Det ska inte som sades här bara vara så att myndigheter ska vidta åtgärder. Men vi här i kan skapa spelregler. Och är frågan: Vilka spelregler vill ha för folkhälsopolitiken? 142 () replik: nämner att gymnastiken togs bort av en tidigare regering. Jag hade räknat med att det skulle komma upp. Man ser inte konsekvenserna av ett beslut förrän beslutet är fattat och det har gått . Vi har sagt att vi vill ha mer idrott på schemat. Vi ser problemet, och det finns anledning att göra någonting åt det. Men jag tror inte att endast samhällsstrukturen kan göra så att barn rör sig mer. Det handlar om ett tänkande. Man funderar inte över att det över huvud taget skulle kunna vara skadligt. Här handlar det också om ett föräldraansvar. Det handlar om att föräldrarna faktiskt kör barnen i alla lägen i stället för att låta dem gå eller cykla. Man använder inte helgerna till att vara ute, utan man sitter hemma framför datorn i stället. Jag tror att det är många sådana saker som gör att barn har blivit så feta som de faktiskt har blivit. 143 (): Eftersom , talesman i folkhälsofrågor, inte har möjlighet att hålla sitt planerade anförande här har jag fått ta över hans talartid. Jag vill ändå börja med att citera vad han skriver i tidningen . Han tar upp ämnet att välfärden kräver ett helhetstänkande. Han skriver: Ett effektivt program kräver helhetssyn och systemtänkande, i vilket olika önskade utfall vägs mot varandra i demokratiskt förankrade kompromisser, övergivande av det så kallade stuprörstänkandet, där varje sektor lever sitt eget liv, exempelvis hälsosektorn, socialförsäkringssektorn, arbetsmarknadssektorn, socialtjänstsektorn och utbildningssektorn, med isolerade stuprör från regering och riksdag via centrala myndigheter ned till enskilda vårdcentraler, försäkringskassor, socialkontor, arbetsförmedlingar och skolor, utan tillräckliga tvärförbindelser, utan hängrännor, en kombination av trädtoppsperspektiv och gräsrotsperspektiv, i ett gott civilt samhälle med ett sammanhållande kitt, det vill säga socialt kapital, människors tillit och benägenhet för inbördes hjälp. Jag tycker att det är kloka ord, som säkert hade sagt här från talarstolen . fick jag vidarebefordra dem. Naturligtvis ska det enligt traditionen också bli ett latinskt citat. Det lyder så här: Mens sana in corpore sano en sund själ i en sund kropp. Det är ord som passar bra in på en god folkhälsopolitik. anser att folkhälsopolitiken ska fokusera på att motarbeta orsakerna till ohälsa och på att stärka faktorer som främjar en god hälsa. Hit hör tillgång till bra kost och tillfällen till motion. Vi vill ha ett minskat bruk av alkohol och tobak. Vi vill ha ett samhälle fritt från narkotika och dopning. Uppräkningen skulle kunna fortsätta länge, men jag vet att mina kolleger i alliansen på ett förtjänstfullt sätt kommer att ta upp många områden när det gäller folkhälsan. Jag vill i detta anförande ta upp enbart ett avsnitt i betänkandet. Jag ska tala om något som har varit tabu , men som har givits mer uppmärksamhet inte minst här i kammaren under den förra mandatperioden. Jag tänker på suicid och suicidprevention. Att människor i olika åldrar mår dåligt och försöker begå eller begår självmord är ett drastiskt uttryck för vårt lands folkhälsa och människors livskvalitet. tar 1 500 personer sitt liv. 15 000 gör självmordsförsök. Man beräknar att 150 000 har allvarliga självmordstankar. Självmord är den vanligaste dödsorsaken för män mellan . Bland kvinnor i samma åldersgrupp är det den näst vanligaste. I gruppen unga mellan ökade självmordsförsöken jämfört med året innan. Färsk statistik saknas eftersom landstingen och regionerna inte har rapporterat till . Man kan ju tycka att det är anmärkningsvärt att de släpar efter. I detta sammanhang vill jag också nämna att HBT-personer är en utsatt grupp i dagens samhälle. Av en rapport från framgår det att självmordstankar och självmordsförsök är avsevärt vanligare bland dem än bland den övriga befolkningen. bereder nu denna rapport, och det är bra. Vi tänker ofta att är ett fördomsfritt land där det finns en öppenhet och respekt för olika livsåskådningar, politiska uppfattningar och sexuella läggningar. Men så är tydligen inte fallet, och det är beklagligt. Människors medvetenhet om självmordsproblematiken behöver ökas. Lärare, skolhälsopersonal, vårdpersonal, personal inom , polisen och många flera borde utbildas i livskunskap för att kunna möta människor med existentiella problem, självmordstankar och suicidbenägenhet. Vi behöver mycket mer kunskap om de sjukdomstillstånd som innebär ångest och depression. Det nationella handlingsprogrammet för självmordsprevention har presenterats. Där finns förslag till åtgärder för att minska antalet självmord. Efter remissförfarandet fortsätter beredningen inom . Det är viktigt att tempot i kampen mot självmorden nu ökas. Det som inte får hända händer alltför ofta.