prot · GV0930 · 2007-11-23 00:00:00 — Även företaget förlorar i det långa loppet. En hälsosam och utvecklande arbetsmiljö är bra för företagets produktivitet och en viktig förutsättning för att kunna rekrytera den personal man behöver. En grundförutsättning för ett effektivt arbetsmiljöarbete är därför att man i verksamheten själv inser fördelarna med en bra och hälsosam arbetsmiljö. Arbetsmarknadens parter har i detta arbete ett stort ansvar, och mycket samarbete sker redan i partsgemensamma organ. Det lokala arbetsmiljöarbetet på arbetsplatserna är också mycket viktigt. Detta arbete stöds av staten genom det årliga anslaget till den regionala skyddsombudsverksamheten. Därtill behövs en effektiv arbetsmiljötillsyn, särskilt inriktad på att nå de arbetsställen som har störst risk för ohälsa och olycksfall. Den översyn som pågår av arbetsmiljöpolitiken omfattar de frågor Björlund tar upp och det jag har nämnt om staten och parternas roller. Det resultat som har framkommit av tillsynskampanj kring belastningsskador är ett viktigt bidrag i översynsarbetet. 50 (): Detta blir kanske lite grann av en favorit i repris. Vi kommer att prata om ungefär samma saker som hade uppe här, av naturliga skäl. Jag tackar för svaret, men det är på gränsen till att det enda skälet är ren artighet. Jag tycker att svaret är alldeles för kort och alldeles för tunt. Det är många saker som upprepas, precis som förut. Det är inte tillfredsställande, tycker jag. Jag får inga konkreta svar, och jag tycker att jag har rätt konkreta frågor som jag skulle kunna få svar på. Det jag kan utläsa av det svar jag har fått innebär att ministern inte tänker vidta några åtgärder alls med anledning av de resultat som finns från och om belastningsskadorna. Det gäller till exempel belastningsskadorna inom fordonsindustrin. Där får jag inget svar alls. Jag hoppas att jag kan få det snart i ett inlägg här. När det gäller arbetsmiljöarbete handlar det mycket om tillsyn, kontroll och förebyggande arbete. Belastningsskadorna är fortfarande det största problem vi har i arbetsmiljön. Hur ska tillsynen och kontrollen gå till? Och hur ska det förebyggande arbetet bedrivas? Jag ber om ett konkret svar, om det går att få ett sådant. Kommer detta att vara möjligt med tanke på att de resurser som finns på och även när det gäller forskningen är små? Resurserna räcker inte till, vilket har sagts i andra sammanhang. I svaret står det att man i verksamheterna själv inser fördelarna med en bra och hälsosam arbetsmiljö. Inbegriper det till exempel de kvinnor som i fordonsindustrin är de mest utsatta? Bland kvinnorna är just montör det yrke som har flest anmälda belastningssjukdomar. Det är också en konkret fråga. har det gått bra genom ett gott arbetsmiljöarbete och, faktiskt, genom att man har fått ökade anslag. Det här med 90-talets början är om inte en floskel så i alla fall ett begrepp som på något sätt inte är relevant. Det finns helt andra ekonomiska förutsättningar att genomföra ett bättre arbetsmiljöarbete. Genom det arbetsmiljöarbete som har pågått och byggts ut har kurvan för belastningssjukdomar planat ut och kanske till och med börjat sjunka. Det är jättebra. Men utvecklingen är allvarligt hotad om man inte fortsätter med just det förebyggande arbete som finns och med kontroller och tillsyn med hjälp av ett antal arbetsmiljöinspektörer. Det är oerhört viktigt att påpeka detta. Med de beslut som har fattats när det gäller finansiering av framför allt men även när det gäller forskningssidan, som jag återkommer till sedan, kommer detta att vara i stor fara. Det är till och med troligt att kurvan kommer att stiga därför att man inte har tillräckligt med möjligheter för att följa upp arbetet. Så länge det finns arbetsgivare där ute i samhället som kan ta hem kortsiktiga vinster på att låta bli att satsa på arbetsmiljöarbete kommer vi att ha det här problemet. Då finns risken att läget försämras och att belastningsskadorna kommer att öka igen. Så länge kommer det arbete som och andra, till exempel facket, gör att vara viktigt. Jag ställer frågorna igen. Vad tänker minister göra? Dessutom vill jag veta vad ministern tänker göra för att öka kunskapsläget i frågan. Jag får inget svar på den konkreta frågan i min interpellation: Hur gör man för att öka kunskapsläget när det gäller belastningsskador och arbetsmiljöarbete över huvud taget, tillsyn och sådana saker? Det skulle vara intressant att få ett konkret svar på vad man gör nu när man genom att lägga ned i princip har skurit ned möjligheterna att jobba med kunskapsinhämtning på det sätt som behöver göras? Framför allt måste man få ut det i tillämpning i arbetslivet. Det är en konkret fråga. 51 Arbetsmarknadsminister (): Jag menar att det regelverk som finns i form av arbetsmiljölagstiftningen och de instruktioner och förordningar som finns från redan finns på plats för att lösa den typen av frågor som det hela handlar om. Den uppmärksamhet som frågan fick på Arbetsmiljöriksdagen bygger just på ett tusental genomförda inspektioner från . Syftet är att sprida information om den här typen av frågor, och detta finns alltså på plats. I grund och botten ser jag det som arbetsgivarens skyldighet att erbjuda en god arbetsmiljö. Där ligger huvudansvaret. Det som kommer att behövas framöver handlar mycket om att det måste och borde ligga i arbetsgivarens intresse att se till att man inte sliter ut sina medarbetare. När vi nu har tagit ett nyhäv på det som vi diskuterade i den förra interpellationsdebatten om en ny tankeram och en ny nationell arbetsmiljöstrategi är min utgångspunkt att de 50 miljarderna i samhällsekonomiska kostnader för arbetsrelaterad ohälsa av olika slag måste bekämpas. De måste gå ned. För det första gäller det den enskilde. Det är självklart att man ska kunna gå till jobbet utan risk för att bli sjuk eller skadad på jobbet. Det tycker jag är en naturlighet. För det andra gäller det arbetsgivaren. Om man sliter ut sina medarbetare drabbas produktionen och också vinst och vad det nu kan vara. Det borde man naturligtvis inse. För det tredje är det ett samhällsekonomiskt slöseri av stora mått. Om vi tittar på utvecklingen som har gått kan vi konstatera att inspektioner, kontroller och tillsyn är ett oerhört bra och grundläggande instrument för att se till att de lagar och regler vi har efterlevs och följs. Men jag gör den bedömningen att det inte räcker. Inte ens om vi skulle fördubbla, för att ta ett exempel, anslagsram skulle det räcka till. Det räcker inte med statlig kontroll, utan det behövs andra saker. En viktig dimension i detta har varit parternas ansvar att i den direkta kontrollen och också i ett upplysningsarbete informera om olika mått och steg man kan vidta för att förbättra arbetsmiljön. Det handlar om att informera på ett bättre sätt. Men det finns ytterligare en dimension som jag kommer att fortsätta att försöka föra in i arbetsmiljöpolitiken. På seminariet som vi hade pratade jag om att vi tydligare måste koppla samman arbetsmiljöpolitiken med jobbpolitiken i övrigt för att minska kostnader och få flera att stanna kvar i arbetskraften längre. Det är bra för den enskilde, det är bra för samhällsekonomin och det är definitivt bra för arbetsgivarna. Vi måste också, som jag ser det, få en mer positiv laddning i arbetsmiljöfrågan. Det måste löna sig för en arbetsgivare att visa upp att man är en bra arbetsgivare. Det måste bli ett konkurrensmedel, om man så vill, att erbjuda en god arbetsmiljö. Jag fick naturligtvis direkt frågan: Hur menar du då? Har du något exempel? Jag tog upp det här danska exemplet med . Jag är villig att erkänna att det kanske inte är världens bästa exempel. Det var några som undrade om vi skulle ersätta arbetsmiljöinspektörer med gröna klistermärken. Det var naturligtvis aldrig avsikten. Poängen är att försöka göra vilket man har lyckats med i arbetsmiljö till ett konkurrensmedel när man rekryterar medarbetare, när man behåller medarbetare och när man visar upp sig för omvärlden. Jag tror att vi får mycket gjort om vi kan göra det. Låt mig svara på frågorna lite snabbt. Vilka åtgärder ämnar jag vidta med anledning av resultatet från tillsynskampanj? Jag kan inte ändra i lagstiftningen. Jag tror inte att det hjälper. Den finns på plats. Det handlar om att uppmana parterna att informera bättre och uppmana arbetsgivarna att bli bättre på att organisera sina arbetsplatser. Jag får återkomma till den andra frågan i nästa replik. 52 (): Det var kanske något av ett svar. Jag tycker att vi har hört mycket av det vi nu diskuterar förut. Det är samma diskussion och samma argumentation som inte leder någonstans. När det gäller arbetsgivaransvaret visar det sig vid de inspektioner som man har gjort att av arbetsgivarna får förelägganden i alla fall. Hur intressant är det då? Dessutom skulle arbetsmiljö tydligen vara något slags konkurrensmedel för att konkurrera om arbetskraft. Vi har en reservarbetskraft som ska ligga . Det finns alltså inget incitament för att ha det som konkurrensmedel. Jag menar att det är tvärtom. Det kan vara så att arbetsgivarna på kort sikt kan spara pengar på att inte investera i en bra arbetsmiljö och låta arbetstagarna betala priset. Det är dilemmat i det här. Det är därför man inte ska ta bort det som görs av parterna. Gärna jag bryr mig inte om ifall det sitter en gubbe på en dörr om det är bra. Det kan också vara ett komplement, fast det kanske känns lite löjligt. Vi måste ha båda delarna. I det här fallet sätter ministern detta på något sätt emot varandra. Om man har detta kan man i princip ta bort den inspektion och tillsyn som finns . Det ställer jag inte upp på alls. Det är absolut inte så. Jag skrev en fråga tidigare om och de här nedskärningarna, och jag fick ett svar på den. I det svaret skrev ministern att det som står i budgetpropositionen inte riktigt stämmer. De här nedskärningarna kommer att, trots att man inte vill det, drabba regional verksamhet. Det tycker jag är ett dubbelt budskap i detta. Dessutom menar man att det inte innebär några ytterligare besparingar. I den andra interpellationsdebatten svarade ministern att det inte är så. Jag menar att om man inte räknar upp kompensationen för pris- och löneökningar tillräckligt mycket är det i praktiken en besparing i alla fall. Vi har räknat lite grann på detta. Om man har en pris- och lönekompensation på måste det bli besparingar. Det finns väl ingen arbetsgivare som har ett löneavtal som går . Jag kan inte se något annat än att det i realiteten skulle innebära besparingar. Enligt våra snabba beräkningar skulle ungefär 8 miljoner tas bort. Den siffran kan man ifrågasätta, men den finns som en bakgrund till detta. svarar ministern att man ska ha en utökad anslagskredit, och det låter jättebra. Men hur stor är den? Kommer den att täcka detta förutom det som ska skäras ned i övrigt? kom det ett pressmeddelande från tidningen som beskriver den här frustrationen på . Den skapar naturligtvis i sig en sämre förutsättning för att göra ett bra jobb. Där skriver man att ytterligare 50 tjänster ska bort. Det är alltså i huvudsak inspektörer, och det blir väl på regional nivå. Är det i linje med vad regeringen beskrivit och sagt i budgeten? Jag menar att man döljer vad man egentligen är ute efter, det vill säga att man inte ska ha samma betalning till detta. I kunde man läsa hur docent reagerade på nedläggningen av . är ett av de få länder som inte har ett statligt institut när det gäller arbetsmiljö och arbetsmiljöarbete. Det är naturligtvis inte tillfredsställande. Vi kanske får en proposition om detta . Men hur kommer det att se ut när det gäller forskning i de här frågorna? Om belastningsskador är det absolut största problemet, hur gör vi för att få den forskningen att bli viktig? Hur uppmuntrar man den forskningen så att det blir ett resultat som man kan använda och tillämpa på ett bra sätt i arbetsmiljöarbetet? 53 Arbetsmarknadsminister (): hävdar att jag sätter två saker emot varandra, det vill säga kontroll och tillsyn emot den mer positiva laddningen. Jag skulle vilja säga att är precis tvärtom. Jag skulle vilja ha mer draghjälp av en positivt inriktad arbetsmiljöpolitik som syftar till att visa vilka vinster man gör som arbetsgivare genom att ha en bra arbetsmiljö och erbjuda en bra arbetsmiljö till sina medarbetare. Det är rätt lustigt att det ska behövas. Det kan man tycka, men uppenbarligen är det så. Det är precis som sade, i de här 1 000 inspektionerna är det många som har fått anmärkningar när det gäller just belastningsskador. Vi får säkert anledning att återkomma. En departementsskrivelse kommer som sagt endera veckan som ett underlag för en fortsatt diskussion om de här frågorna. Jag tror att det är oerhört viktigt att vi arbetar genom parterna och inte minst genom arbetsgivarorganisationerna för att informera om den här situationen, om vad det kostar för den enskilda arbetsgivaren och vilken investering man kan göra genom att förbättra ergonomin och på det sättet bespara sig kostnader för bortfall i produktion och medarbetare som slits ut. Jag noterade att , som är generaldirektör för , sade så här i en kommentar till den här rapporten: Jag vägrar att tro att arbetsgivarna medvetet sliter ut sina anställda, men de måste bli bättre på att tidigt fånga upp och åtgärda risker som kan leda till besvär. Ska detta fungera behöver alla på arbetsplatsen engagera sig, inte bara arbetsledarna och skyddsombuden. Då skulle fler organisationer leva upp till regeln som ger arbetstagaren rätt att påverka upplägg och genomförande av det egna arbetet så att tillräcklig rörelsevariation och återhämtning kan åstadkommas. Jag delar bedömning. Det är precis det som behöver göras. Det är klart att arbetsgivaransvaret är uppenbart, men det är också ett ansvar för parter och medarbetare att påpeka och påverka detta så att vi får en bättre situation. Jag vill kommentera några saker till. De här nedskärningarna har uppenbarligen gått i flera steg. Det är olyckligt, men det är ansvar. Den senaste förändringen är inte ett resultat, som jag sade i den förra interpellationsdebatten, av några nya besparningar eller några nya beslut från regering och riksdag. Sedan har vi forskningsfrågan. Jag får som vanligt numera hänvisa till forskningspropositionen som kommer . Redan innan vi lade ned bedrevs fyra femtedelar av den relevanta forskningen på universitet och högskolor. Jag kan glädja mig åt att de allra flesta av de forskare som fanns på har hamnat i nya forskarmiljöer med sina projekt, och det tycker jag är skönt att se. Den sista frågan som ställde till mig handlade om vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att öka kunskapsläget om orsakerna till belastningsskadorna inom fordonsindustrin och arbetslivet i övrigt. Jag har svårt att se att regeringen kan göra så hemskt mycket, om jag ska vara helt ärlig. Jag tycker att det här är en arbetsgivarfråga. Det är också en fråga för parterna att gemensamt diskutera och gemensamt lägga fram en strategi för. Det borde ligga i arbetsgivarens intresse, som sade, att inte slita ut sina medarbetare. 54 (): Jag tycker att vi fastnar i den vanliga retoriken. Jag tycker inte att det blir några klarlägganden. I svaret på interpellationen tycker jag inte att jag får något besked om att man ska öka kunskapsläget. Docent reagerar på att nedläggningen av och nedskärningen av kommer att skada forskningen. Ni hävdar att en tredjedel av de medel som fanns försvann när lades ned. är alltså ett av få länder som inte har något sådant nationellt centrum som samlar ihop kunskapen. Det i sig är allvarligt för forskningen och för tillämpningen av den forskning som kommer fram. Den är splittrad, och den lockar inte nya forskare att satsa på forskning om arbetsmiljö. Det är ett av de stora problemen när man inte har ett nationellt centrum som kan samla ihop och jobba med detta. Det påverkar också tillämpningen och det fortsatta arbetsmiljöarbetet kunskapen om vad man ska göra. En kommentar till: Enligt Politik & samhälle finns det över hundra färre arbetslivsforskare i efter nedläggningen av . De har valt andra arbeten; de går ifrån arbetslivsforskningen. Det är ett allvarligt varningstecken, tycker jag, om den här forskningen faktiskt nedgraderas i status. Det kommer att drabba arbetsmiljöarbetet i förlängningen. Naturligtvis är det så. Det går inte att komma ifrån det. Jag tycker att regeringens ansvar, även om man inte direkt ska gå in och styra , handlar om incitament. Det är det ord som används : incitament. Pengar är incitament. Det är möjligt att ha en bra status på arbete och på forskningen så att säga det är incitament. Ge de incitamenten till dem som jobbar med detta ! Gör man inte det går det nedåt, och vi kommer att få kurvor som går uppåt när det gäller skador, och arbetsmiljöarbetet kommer att bli sämre. Det är en klar och rätt tydlig markering, och jag konstaterar bara att så kommer det att bli. 55 Arbetsmarknadsminister (): Väldigt kort vill jag tacka för interpellationen. Det är klart att när man såg resultatet av de här inspektionerna kunde man bara konstatera att det onekligen finns en uppgift. Det måste, återigen, ligga i arbetsgivarens intresse att se till att man inte sliter ut sina medarbetare och att också belysa de totala kostnaderna av att inte erbjuda medarbetarna en god arbetsmiljö. Det är klart att det säkert, som tog upp, kan finnas ett och annat fall där man kortsiktigt ser en vinst av att kanske inte erbjuda den bästa arbetsmiljön, men långsiktigt blir ju kostnaderna produktionsbortfall, missnöjda medarbetare, en dålig kultur på arbetsplatsen och vad det nu kan vara. Det är det jag menar när vi nu går in i fasen att utarbeta en ny, nationell arbetsmiljöpolitik ska vi försöka belysa just den typen av frågeställningar och lyfta fram den typen av frågor som handlar om att det faktiskt är en god företagsekonomisk idé att erbjuda en god arbetsmiljö. Det gäller också på precis detta område. När man närmar sig 60, och i av de inspekterade fallen går belastningsskadorna att undvika med en god ergonomisk rotation. Då är det klart att det finns all anledning att belysa denna fråga ytterligare, att visa upp den, prata med arbetsgivarorganisationer och andra och också få upp frågan i medierna för att belysa att detta är en fråga som man måste ta itu med. Jag tackar för interpellationen! Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellationerna 2007/08:120 och 123 om skattemoral 56 Finansminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att skärpa kontrollen av skattefusket och öka skatteinbetalningarna och vilka åtgärder jag ämnar vidta för att med till exempel informationsinsatser öka förståelsen för skatteuttagen och förbättra skattemoralen. har frågat vilka åtgärder jag ämnar vidta för att bekämpa skattefusk och stärka skattemoralen. Interpellationerna har ett så likartat innehåll att jag väljer att besvara dem gemensamt. Frågan om skattefusket är viktig för samhället. Jag anser att det framför allt är tre faktorer som har stor betydelse för hur vi ska få bukt med det. Skatter och avgifter måste ligga på en rimlig nivå, kontroll måste vara effektiv och synlig och skattereglerna måste vara så enkla som möjligt. Regeringen har presenterat flera förslag som minskar skattefusk och svartjobb. Skattelättnader för hushållstjänster har införts och ett förslag om sänkta socialavgifter på vissa delar av tjänstesektorn har lämnats till . Åtgärder för att öka effektiviteten av kontrollarbete har genomförts. En åtgärd, som beslutades under den förra regeringen men genomfördes under den nuvarande, är reglerna om personalliggare hos restauranger och frisörer. Reglerna har tillämpats under . Även om inte har utvärderat reglerna , har jag fått indikationer på att de varit mycket framgångsrika. Förslaget om konkurrens på lika villkor inom kontantbranscherna som innebär att ett krav på certifierade kassaregister i kontantbranscherna införs verkar i samma riktning. Detsamma gäller förslaget om omvänd skattskyldighet för moms inom byggsektorn som också det har antagits av . Regeringen har också höga ambitioner när det gäller att förenkla regelverket och minska de administrativa kostnaderna för företagen. Regelförenklingsarbetet avses redovisas i en skrivelse till . Avslutningsvis vill jag säga att vi inom alliansen har haft anledning att rannsaka vårt agerande precis som oppositionen har fått göra. När ett misstag har begåtts är det viktigt att så långt som det är möjligt rätta till det. Min inställning är självklart att lagar ska följas och skatt ska betalas enligt gällande regler. 57 BO (): Tack för svaret, statsrådet! Upphovet till denna interpellation är egentligen ganska uppenbart, men jag ska ändå hänvisa till det. Det ena är det som hände i hamburgerkedjorna där man uppdagade en grotesk form av slavarbete eller en modern form av utsugning där man alltså utnyttjade väldigt utsatta grupper på arbetsmarknaden på ett sätt som är helt orimligt. Det var en utgångspunkt som fick mig att skriva denna interpellation. Den andra var naturligtvis det som har uppdagats bland annat i regeringskretsen . Sedan har vi fått ytterligare exempel till denna samling. För bara någon dag sedan fick vi veta att ett Maranatadrivet hotell hade anställt folk för för att de skulle städa. Det finns alltså väldigt många bra utgångspunkter, tycker jag, för att ta en diskussion om skattemoral och efterlevnad av regler både på arbetsmarknaden och på andra områden. pekar på tre faktorer som han anser kan motverka skattefusk och svartarbete. Det viktigaste han lyfter fram i svaret är att skatterna ska ligga på en rimlig nivå. Det är nog det mest intressanta i svaret. För mig liknar det i varje fall i någon mån en undanflykt. Vad är en rimlig nivå på skatter? Vem definierar vad som är en rimlig nivå på skatter? Det kan ju inte vara upp till den enskilde, utan det måste ju vara i någon sorts politiskt sammanhang som detta definieras. Jag menar att en rimlig skattenivå inte uttrycks i procent. Det är inte , eller . Det är inte det intressanta att definiera det så. Det intressanta är i stället att definiera det ungefär så här: En rimlig skattenivå är den nivå på skatterna som gör det möjligt att erbjuda alla svenskar den bästa möjliga sjukvården. Det är en skattenivå som gör att man slipper se att det öppnas privata barnsjukhus eller cancerkliniker för att folk ska ta sig förbi köerna. Det är ett sätt att definiera rimlig skattenivå. Rimlig skattenivå är när alla äldre får bästa vård och omsorg oberoende av om de har egna förmögenheter eller om de har barn som kan träda in i stället. En rimlig skattenivå är när samhället kan erbjuda alla god barnomsorg, bra utbildning och en skola som faktiskt leder framåt för alla. En rimlig skattenivå är när staten har inkomster så att vi kan klara nödvändiga infrastrukturinvesteringar eller upprätthålla en försvarsmakt på den nivå som vi anser är nödvändig beroende på att det finns en hotbild eller på att vi har internationella åtaganden. Jag skulle kunna fortsätta uppräkningen, men jag ska bespara er den. Det är på detta sätt man måste definiera den rimliga skattenivån. Sedan får man se, tycker jag, i nästa steg hur man kan förverkliga det och upprätthålla den skattenivån. Det ligger också, tycker jag, i svar att han menar att det finns någon skattenivå och procentsats som det blir skattefusk när man går över. Men det finns ju faktiskt, , inga vetenskapliga belägg eller i varje fall inte entydiga, snarare pekar de i motsatt riktning för detta. Skattefusk finns mer utbrett i andra länder där man har lägre skattenivåer än i , så det är uppenbart andra saker som konstituerar en bra skattemoral än just procentsatsen. 58 (): Tack för svaret. Det har betydelse hur ledande politiker agerar i förhållande till svart arbetskraft, svartbyggen, obetalda tv-licenser med mera. Om stora delar av en regering har sin bakgrund i dessa ingredienser blir det, oavsett om man vill det eller inte, en signal till omgivningen.