prot · GV0926 · 2007-11-16 00:00:00 — Det är 50 00060 000 ungdomar som inte kommer in därför att de inte matchar de jobb som kommer . Då hjälper inte en urholkad jobbgaranti för ungdomar som inte finns där med bra verktyg för att rusta de ungdomarna. Hur mycket du än säger det, herr arbetsmarknadsminister, hjälper det inte. Det är en stor skillnad. En annan skillnad är att man genom den här jobbgarantin ger sig på ungdomar genom att försämra villkoren i inkomstförsäkringen för ungdomar, där ungdomar ska betala in lika mycket till a-kassan men får sämre villkor än andra. Vilka andra grupper ska drabbas av den här formen av diskriminering? Det allvarligaste är egentligen inte vad Littorin står här och säger det låter fint, och man kan hålla med om rätt mycket. Det allvarliga är dessa unga människors vardag och verklighet där ute. Det är dem ni överger. 109 Arbetsmarknadsminister (): känner lite rädsla för att vi skulle tycka samma sak. Nja, det tror jag att man ska ta lite lätt på. Astudillo står för högre ersättningar, och vi står för arbetslinjen. Vi står för 2,8 miljarder, och jobbgaranti för unga, medan det är högst oklart vad står för. Men det får och komma fram till när man har pratat ihop sig i arbetsgruppen. Forskningen säger, apropå det vi diskuterade , som ett exempel att arbetsrättens utformning inte påverkar arbetslöshetens nivå men dess sammansättning. Har man en strikt arbetsrätt ställs det alltså upp högre barriärer för dem som inte har kommit in, bland annat ungdomar och invandrare. Man måste naturligtvis göra en avvägning. Är det en vetskap som innebär att man till exempel skulle göra någonting arbetsrättsligt med ungdomar, som en del har krävt i den svenska debatten? Mitt svar på den frågan är självklart nej. Priset för detta i andra ändan är alldeles för högt. Det är inte acceptabelt av det skälet. sade en gång att politik är det möjligas konst. Det är naturligtvis delvis på det sättet, att man måste väga olika intressen mot varandra och försöka hitta den modell som till slut leder till det bästa uppnåeliga resultatet. Jag konstaterar bara att vi nog kan vara överens om en sak det är kanske problembilden och det är att ungdomar i arbetslöshet är ett slöseri. Det är oacceptabelt ur den enskildes synvinkel dem som vi pratar om. Det är naturligtvis också oacceptabelt ur samhällsekonomisk synvinkel. Det riskerar att leda till en cementering av ett utanförskap, där man också kan tänka sig att det frodas andra saker som vi inte heller gillar alltifrån främlingsfientlighet och vad det nu kan vara. Därför är det av mycket stor vikt att se till att få in ungdomar på arbetsmarknaden och få dem tillbaka när de har varit utanför. Vi kan naturligtvis fundera över vilka verktyg som är mer eller mindre effektiva för att nå dit. Vi kan konstatera, som och jag har gjort när vi har debatterat, att en del av de verktyg som fanns tidigare inte riktigt levde upp till det man skulle kunna säga var godkänt resultat. Det var ungdomspraktik, ungdomsgaranti och annat, som åtminstone enligt en del rapporter har visat sig förlänga arbetslöshetsperioderna. Då måste man fundera över vad man kan göra i stället. pekar på några viktiga saker. När jag senast var i och träffade , som är kommunalråd med ansvar för arbetsmarknadsfrågor och en gammal vän till mig, diskuterade vi just det här och konstaterade att det finns många som saknar till och med grundskoleexamen och därmed naturligtvis har väldigt svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. Jag menar att man då måste ha någon typ av program som leder till att man ska kunna, individuellt baserat, rusta den enskilde för att ta sig tillbaka till arbetsmarknaden. Jobbgarantin för unga, med sina 2,8 miljarder, är avsedd att vara just detta verktyg. Kommer detta att fungera från ? Ja, vår förhoppning är att det kommer att fungera så bra det går. Kommer det att fungera perfekt? Nej, det kan man naturligtvis inte garantera. Det kommer säkert att vara inkörningsproblem, och det kommer säkert att vara saker som måste jobbas fram inom arbetsförmedlingens regi. Jag är också fullständigt medveten om att det pågår andra förändringar inom arbetsförmedlingen, med hela den organisationsförändring man gör, som naturligtvis också ställer väldigt höga krav på verksamheten. Till glädjeämnena i livet tycker jag hör landets arbetsförmedlare, som har ett mycket stort engagemang för de här frågorna och väldigt gärna vill ha de bästa verktygen på plats. Varje gång jag är ute försöker jag lyssna och se om det är någonting vi kan förändra och förbättra baserat på just den verklighetsbild som arbetsförmedlarna själva har och beskriver för oss. 110 (): Det kanske absolut allvarligaste med den borgerliga politiken är att man släppte ungdomarna och än inte har nya aktiviteter och verksamheter. Det är vi överens om: Om ungdomar har varit utanför arbetsmarknaden, inte haft någon som är på dem och stöttar dem och ibland också ställer lite krav på dem, hamnar de väldigt långt utanför. Det har varit en medveten borgerlig politik. Ni avvecklade många av de program som, javisst, hade vissa brister , och de nya har inte kommit än mot bättre vetande. Ja, vi är överens om problembilden, absolut. Men vi är över huvud taget inte överens om verktygen. Ni står för att öka otryggheten. Ni har ökat otryggheten på arbetsmarknaden. Vi står på ungdomarnas sida och säger att det är viktigt med fasta jobb också för dem, såsom Ungdomsbarometern konstaterade. Ni står för att jaga och diskriminera ungdomar, genom sämre a-kassa och genom piska. Vi står för en balans mellan rätt och plikt. Visst ska vi ställa krav och ha förväntningar på ungdomar, men vi ska också ge dem stöd och rusta dem rejält. Där finns en tydlig skiljelinje. Vi säger att vi vill använda de pengar som ni satsar på att ge i runda slängar för att rusta de ungdomar som står längst från arbetsmarknaden, i stället för att generellt sänka de sociala avgifterna för dem som har ungdomar anställda. Vi har forskningen bakom oss, och vi är helt säkra på att detta skulle vara en bättre strategi än den ni valt, med ökad otrygghet och vidgade klyftor. 111 Arbetsmarknadsminister (): säger att Socialdemokraterna står på ungdomarnas sida. När vi tog över hade ni lämnat 100 000 ungdomar efter er. Alla ska med, hette det i valrörelsen. Det gällde uppenbarligen inte ungdomarna. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2007/08:97 om deltidsarbetslösa kvinnors situation på arbetsmarknaden 112 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag ämnar ta några initiativ för att möjliggöra för dem som arbetar ofrivilligt deltid att få heltidsarbete eller ökad sysselsättningsgrad. framhåller att Socialdemokraterna vill införa lagstiftning om rätt till heltid. Min och regeringens uppfattning är att minskad deltidsarbetslöshet eller minskad arbetslöshet över huvud taget inte kan lagstiftas fram. Vad som i grunden krävs är en hög efterfrågan på arbetskraft. Det är därmed genom en politik som är inriktad på att främja ökad sysselsättning och ökat företagande som fler kan komma i arbete och förutsättningar skapas för deltidsarbetslösa att gå upp i arbetstid. Regeringens främsta prioritering är att alla människor som vill och kan arbeta ska ges möjlighet att göra det. Regeringen har vid det här laget vidtagit ett helt batteri med åtgärder för att främja sysselsättning och företagande samt för att det stora utanförskapet, tillkommet under socialdemokratiska regeringar, ska brytas. Vi ser nu resultatet av denna politik. Sysselsättningen ökar och arbetslösheten är på sin lägsta nivå . Även antalet deltidsarbetslösa har minskat. Att med lagstiftning kommendera fram heltidstjänster riskerar att bli direkt kontraproduktivt. Det kan leda till att arbetsgivare avhåller sig från att anställa när det endast finns ekonomiskt utrymme att anställa på deltid. En lagstadgad rätt till heltid skulle därmed riskera att i praktiken bli en rätt till nolltid för vissa arbetstagare. Vi ska inte införa lagstiftning som försvårar för arbetslösa att få arbete. Jag vill betona arbetslöshetsförsäkringens roll som omställningsförsäkring. Det är därför möjligheten att få arbetslöshetsersättning på deltid begränsas. inför vi en möjlighet för deltidsarbetslösa att få nystartsjobb. Ett av syftena med den åtgärden är att göra det mer lönsamt för arbetsgivare att erbjuda sina befintliga anställda heltid. Nystartsjobb för deltidsarbetslösa, tillsammans med att möjligheten att få arbetslöshetsersättning på deltid begränsas , gör att arbetsgivaren utsätts för press att erbjuda heltid som kostnaden för detta blir lägre. Arbetsgivaren kan således inte längre lämpa över ansvaret på arbetslöshetsförsäkringen att tillhandahålla en inkomst som det går att leva på. Jag vill också framhålla följande. Regeringen anser att den svenska modellen fungerar väl. En viktig del i den svenska modellen är att staten inte ger sig in och lagstiftar om sådant som bättre löses i förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter. Min uppfattning är att frågor om hel- och deltid, hur önskemål om arbetstidens längd och förläggning ska kunna tillgodoses i högsta grad är frågor som bör hanteras av parterna. 113 (): Jag vill börja med att tacka för svaret på min interpellation. Det är ett svar som faktiskt låter bra. Det talas om ett helt batteri av åtgärder. Men vad är det för styrka på det batteriet, och vilka är åtgärderna? Hur hjälper det kvinnor och män som ofrivilligt arbetar deltid, och hur hjälper det de deltidsarbetslösa? För att alla ska förstå tycker jag att det är på sin plats att förklarar för alla dessa kvinnor och män hur det kan bli och ge några konkreta exempel. Av svaret kan man förstå att arbetsgivaren ska få en lägre kostnad för att erbjuda heltid åt den som är deltidsarbetslös. Men hur blir det med dem som har ofrivillig deltid men som inte är registrerade som deltidsarbetslösa? De har kanske aldrig lyckats kvalificera sig för arbetslöshetsförsäkring, och det har inte blivit bättre med de nya a-kassereglerna som den borgerliga regeringen nu har infört. Hur blir det med dem som har allmänt ökad sysselsättningsgrad på arbetsplatsen men som inte är registrerade som deltidsarbetslösa? Hamnar de sist i kön? Kommer arbetsgivaren att gå förbi turordningen eftersom de får ersättning för bara en del av deltidarna? Och vad händer när nystartsjobben för deltidsarbetslösa försvinner? Det är viktigt att vi får svar av arbetsmarknadsministern , för detta träder i kraft . Enligt SCB:s statistik för september är de deltidsarbetslösa fler än de som är helt arbetslösa. 132 200 personer är inskrivna som deltidsarbetslösa eller tillfälligt timanställda. Över en kvarts miljon är undersysselsatta. Det vill säga att de inte får jobba så mycket som de skulle vilja. Majoriteten är kvinnor. I Kommunalarbetaren uttalar Littorin att regeringen ska ge arbetsgivarna morötter, så att de förhoppningsvis ger fler heltidsanställning. För oss socialdemokrater blir det en orättvis politik. Den arbetsgivare som missköter sig och inte har gjort det som har väntats ska få en belöning, medan den som har fått finna sig i att vara utnyttjad av arbetsgivaren ska ekonomiskt straffas. Vi socialdemokrater tycker att det är dags att lagstifta om rätt till heltid och möjlighet till deltid. I artikeln kan man läsa att Littorin uppmanar kommunalråden i kommunerna med orden: För sjutton gubbar, gör någonting! Men det är faktiskt som kan göra någonting. Min uppmaning till Littorin blir därför: Gör någonting, så att det blir en rättighet att ha en heltid och möjlighet att få en deltid! Det ska bli spännande att höra vilken styrka det batteri har som arbetsmarknadsministern beskrev i interpellationssvaret. Jag fick ett telefonsamtal från en orolig kvinna . Hon jobbar på en förskola och har en deltidstjänst, och hon vill inget hellre än att få en heltidstjänst. Men hon får det inte, trots att hon har sagt till sin arbetsgivare att hon vill ha en heltid. På den ort där hon jobbar finns bara en förskola och ingen kollektivtrafik som går dit. Att kunna kombinera med att jobba på en förskola till blir lite svårt. Hon undrar hur regeringen har tänkt när det gäller fyllnadsstämplingen. För henne är de pengar som hon får från sin a-kassa oerhört viktiga. Hon undrar också om det är regeringens avsikt att hon ska ha två eller flera jobb. Är det regeringens mening att dessa kvinnor ska gå till ett välbärgat hem och utföra hushållsnära tjänster innan och efter att hon har sitt ordinarie jobb ? De hushållsnära tjänsterna har blivit de nyaste deltidstjänsterna, som utförs just . Jag säger till : Kan du ge några konkreta exempel och ett svar till den här kvinnan? 114 Arbetsmarknadsminister (): Möjligen skulle kunna prata med . Socialdemokraterna har ju själva infört deltidsstämpling två gånger, och . Vad jag förstår har man under förra mandatperioden förespråkat det i förhandlingarna med sitt eget regeringsunderlag. Jag är övertygad om att har precis de exempel som efterlyser. Jag konstaterar också att vi nu under den här mandatperioden hittar ett exempel på en fråga där LO och partiet går i otakt. Det gäller frågan om lagstadgad rätt till heltid. LO har övergivit det kravet sedan interpellationen lämnades in. Man kommer i stället att ta upp det i diskussionen om nytt huvudavtal. Det tycker jag är helt rätt väg att gå. Detta har man väl gjort av olika skäl, antar jag. Men jag konstaterar att när utredningen kom under förra mandatperioden var 18 av 24 remissinstanser emot. Vid det tillfället var både TCO, och Ams emot. är också LO emot. Man såg att detta inte skulle leda till det som vill uppnå, nämligen att fler av dem som ofrivilligt arbetar deltid ska få en heltidstjänst. Det finns tre bra sätt att uppnå detta. Det första är att ha en ekonomi som växer och en arbetsmarknad som växer. Då kommer det att finnas mycket större behov av att anställa upp och anställa fler. Det andra sättet att uppnå det är att gå avtalsvägen. Då förhandlar man sig fram till detta. Det tredje sättet, som var det jag försökte säga i Kommunalarbetaren, var att det faktiskt trots att vi kan konstatera att de största problemen med detta finns i offentlig sektor, inte minst i kommunerna finns kommuner som är bra arbetsgivare. Låt mig ta två exempel. är en socialdemokratiskt styrd kommun där man erbjuder rätt till heltid för dem som vill. är en borgerligt styrd kommun som gör på samma sätt. Det finns alltså goda exempel. Det jag försökte säga i Kommunalarbetaren var att jag kan förstå att om man är en liten företagare med ett par anställda och kanske oregelbundna tider kan det vara besvärligt att erbjuda heltid. Jag kan förstå att det är på det sättet. Men en kommun är oftast den största arbetsgivaren i kommunen. Att en kommun inte ska kunna organisera sitt arbete på ett sådant sätt att man kan erbjuda dem som vill arbeta heltid en heltidstjänst är för mig en gåta. Jag har drivit företag med åtta anställda. Det går att lösa den typen av problem. Man får väl ändra lite grann på hur man definierar sina skiftgångar och hur man organiserar sitt arbete. Den kompetensen finns i de kommuner som jag nämnde. Den kan säkert finnas på SKL. Och det finns definitivt konsultfirmor som kan göra flödesscheman och räkna ut detta, om man så vill. Eller varför inte gå till facket? De har ju gjort detta med olika skiftsystem på andra håll tidigare. Min grundinställning till detta är att det är ett problem. Det är ett problem som går att lösa. Det problemet ska lösas genom att vi har bra arbetsgivare och genom att man förhandlar sig fram till den typen av avtal som man bör göra. är helt fel väg att gå. 115 (): Jag tror inte att jag fick några svar på de frågor som jag ställde. Hur blir det till exempel med dem som inte är registrerade deltidsarbetslösa hos en arbetsgivare? Kommer de att få del av det här? Och kommer man att kunna ha en turordning som blir rättvis för arbetsgivaren? Kommer man till exempel att kunna förhandla om vem som står näst i tur att få en heltidstjänst på ett jobb? Kommer fack och arbetsgivare att ha överläggningar eller förhandlingar om detta? Det är faktiskt alldeles för många som har en ofrivillig deltid. En kvarts miljon människor är otroligt många människor. Det är inte bara några enstaka personer. Alla de här vill säkert ha heltid på grund av att de faktiskt vill ha en lön som de kan leva på. Skulle man sedan bli arbetslös vet man ju hur det går. Då är det inte så himla enkelt. Jag tycker att arbetsgivarna har haft på sig att fixa heltid. Att heltid ska vara norm tycker jag är självklart . Kvinnor ska ha samma rätt att kunna försörja sig och kunna ha bra och trygga arbetsvillkor. Men så ser det inte ut. Arbetsmarknadens parter har faktiskt fått möjligheter att fixa det här men har inte lyckats. var inbjudet till eller till och sedan. Förhandlingschefen där, , sade att heltids- och deltidsproblematiken inte var någon stor fråga för dem och att det inte var någonting som de ville lagstifta om. Från deras sida jobbade man inte för att hitta några lösningar. Man kan både blunda och sluta att lyssna om man inte vill se att detta finns även på den privata sidan. Det handlar ju inte bara om den offentliga sektorn, även om vi som politiker ytterst har ett ansvar att göra vad vi kan i den offentliga sektorn. har själv sagt i en artikel i , som jag tidigare citerade, att han har känt sig som gubben i lådan på . Jag kan förstå det, även om jag tycker att det är självförvållat. Men kan Littorin förstå dessa kvinnor som tvingats till ofrivillig deltid och en lön som det inte går att leva på? Ni har själva sagt att man kan deltidsstämpla upp till . Kan ni förstå de här kvinnorna som får känna sig som gumman i lådan, som ständigt är nedklubbad och aldrig får komma upp? Jag undrar faktiskt om man kan sätta sig in i den situationen med de inkomster som vi har. Det som jag nu har fått veta är att man är otroligt orolig för det som står i tidningarna och det man hör. Vi har ju fått många exempel på hur det faktiskt drabbar människor. I Kommunalarbetaren har vi sett det. Det gäller både killar och tjejer, och det handlar om jättemycket pengar för dem. Men det som de är mest oroliga för är hur det blir när man inte längre får deltidsstämpla. Ska man tvingas att flytta , som ? Eller ska man tvingas att gå på socialbidrag? Jag kan förstå den oro som de har, Littorin. Kan du göra det? 116 Arbetsmarknadsminister (): Problemet är lätt att se. Man vill jobba men får inte göra det eller har ingen möjlighet till det. Det är naturligtvis hemskt för den enskilde och ett slöseri för samhällsekonomin. Vi måste försöka se till att varje person som vill jobba heltid men inte har möjlighet till det ska få göra det. Men till skillnad från håller jag med om att lagstiftning är fel väg att gå. Det här måste man kunna lösa genom bra kollektivavtal. Jag tror att lagstiftningsvägen är helt fel väg att gå. När det gäller nystartsjobben i övrigt är det en rättighetslagstiftning. Uppfyller man villkoren har man rätt att, så att säga, ansöka om att få nedsättning av arbetsgivaravgiften. Där följer man i övrigt alla de regler som finns på arbetsmarknaden när det gäller kollektivavtal, LAS, turordningsregler och allt vad det nu kan vara, precis som vilket annat jobb som helst. Det kommer att vara så också när det gäller dem som kommer från deltidsarbetslöshet och får ett nystartsjobb. I grunden handlar det om hur man också kan få arbetsgivarna att tänka till när det gäller hur de organiserar sitt arbete. En del av problemet, som jag har sett det, med en arbetslöshetsförsäkring som har gjort det möjligt att deltidsstämpla är att arbetsgivarna har kunnat fly från sitt ansvar genom att säga till den enskilda: För dig spelar det inte så stor roll. Arbetslöshetsförsäkringen täcker ju upp. Jag kan strunta i att organisera mitt arbete på ett bättre sätt, för du kan ju alltid deltidsstämpla. Det är klart att det inte är acceptabelt att det är på det sättet. Jag ställer nu stor förhoppning till att kommunerna tittar på vad de har gjort i och tittar på vad de har gjort i och funderar på hur man organiserar sitt arbete och blir en bättre arbetsgivare, helt enkelt. Det är, tycker jag, alldeles nödvändigt. 117 (): Det går lätt att säga att kollektivavtal och olika lagar och sådant ska följas. Men det blir ändå inte svar på min fråga, för de här två regelverken kommer att krocka med varandra. Och det är jätteviktigt för alla dem som har ofrivillig deltid att veta hur reglerna är. Sedan har vi sett hur arbetsmarknadens parter har skött det. Vi har också fått signaler från om vad de tycker, hur de vill lösa det och så vidare. Det finns ingen större entusiasm när det gäller att lösa detta. Jag säger detta åter. Jag tror att de här kvinnorna som har hört av sig till mig det är faktiskt kvinnor fortfarande, efter denna interpellation, undrar: Vad är det som gäller? Jag är övertygad om att de här arbetsgivarna, som har haft på sig att fixa det här, har varit väldigt bekväma i sin roll. De har vetat att den här deltidsproblematiken har passat dem. När de här kvinnorna har haft deltid har man helt enkelt haft en reservarbetskraft när man inte har kunnat få vikarier. Då har kvinnorna fått mer tid att jobba. har samma personal fått finna sig i att stå till förfogande när arbetsgivaren vill. Därför blir det helt fel signaler när man ger arbetsgivaren morötter, som du uttrycker det i Kommunalarbetaren. Det är de enskilda personerna som riskerar att inte få de här kronorna, som är så oerhört viktiga för dem. Det handlar om att stämpla upp, som de kallar det för. 118 Arbetsmarknadsminister (): Frågan är: Löser man problemet med lagstiftning eller med kollektivavtal? Jag håller med . Kollektivavtal är bästa vägen att lösa problemet. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på interpellation 2007/08:99 om arbetsmiljöinsatser för fler i jobb 119 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta så att fler kan få arbete utan att arbetsmiljön försämras. Hon har också frågat vilka insatser jag avser att göra för att skapa trygga arbetsförhållanden i ett läge när arbetsmiljöinspektörerna blir färre till följd av regeringens nedskärningar av . hänvisar till ett svar på en skriftlig fråga om arbetsmiljön och anser att det ur svaret kan uttolkas att fler kommer i arbete genom att arbetsmiljön försämras. Så är det självfallet inte. De besparingar som gjordes på och en lång rad andra myndigheter gjordes för att möjliggöra regeringens satsningar på att få fler i arbete och att bryta det enorma utanförskap som den socialdemokratiska politiken har lett till. Resultatet av dessa satsningar ser vi . Totalt sett minskade utanförskapet med 113 000 personer jämfört med . I SCB:s mätning var det all-time-high i antalet sysselsatta. Det har inte varit så många jobb anmälda till arbetsförmedlingen . Antalet arbetade timmar ökade mer än . fick 81 000 personer jobb, varav 66 000 var fasta anställningar. Jag anser som jag sade i svaret att arbetsmiljöområdet är viktigt. Jag påpekade också att allt inte måste göras på samma sätt som förut. Den översyn som pågår av arbetsmiljöpolitiken har som utgångspunkt att arbetsmiljön kan medverka till att bryta utanförskapet för dem som står utanför arbetsmarknaden och arbetslivet och till att fler får arbete. Arbetsmiljöarbetet ska förebygga ohälsa och olycksfall men kan också bidra till att utveckla verksamheter och individer. Arbetsmiljön kan därmed främja ett långsiktigt hållbart arbetsliv som gör det möjligt för så många som möjligt att träda in, utvecklas och kvarstå på arbetsmarknaden. Vad gäller den andra frågan så har jag sagt tidigare att jag förutsätter att kommer att bedriva en effektiv och målinriktad tillsynsverksamhet inom ramen för de resurser man tilldelas. Även här vill jag hänvisa till den pågående översynen. Det är viktigt att uppmärksamma helheten i politiken där tillsynsverksamheten har en viktig roll. 120 (): Tack för svaret.