prot · GV0947 · 2007-12-19 00:00:00 — Men det ger också oss i oppositionen en möjlighet att få svar på de frågor som andra valt att inte svara på. Därför tänker jag upprepa några av de frågor som jag tidigare ställt. En fråga har jag dock inte ställt. Den kan först få svara på: Vad är enligt mening kärnan i svensk bostadspolitik? Sedan undrar jag om anser att det är rättvist att ta bort räntebidragen utan att göra några andra förändringar, som man låter villaägarnas ränteavdrag vara kvar. Ska inte människor som kanske har lite mindre ekonomiska resurser ha en möjlighet att gå samman i en bostadsrättsförening? Kanske tar man gemensamma lån i föreningen och delvis också individuella lån. Ska man inte ha möjligheten att välja att bo på det sättet i det borgerliga ? Där skulle jag vilja ha ett svar. Vidare undrar jag om menar att de hyresgäster som bor i många av de hus som läcker energi själva ska stå för kostnaderna för att rätta till detta. Som jag nämnde i mitt anförande handlar det om att ca skulle behövas för att se till att det befintliga beståndet energieffektiviseras. Många människor med ett mindre ekonomiskt utrymme bor där; det vet vi. Jag nöjer mig med detta så . 34 () replik: Vad är kärnan? Ja, vi ska ha en situation där alla utifrån sina behov har möjligheter till en god bostad. Det tycker jag är kärnan. Sedan gäller det frågan om olika upplåtelseformer med olika villkor och vad som är rättvisa. Jag måste säga att jag genom livet har ägnat rätt mycket tid åt att grunna på vad rättvisa är. Min slutsats är att rättvisa kanske aldrig kan åstadkommas mellan olika former med olika förutsättningar och olika villkor. Den viktiga rättvisan ligger i att den enskilde har möjlighet att välja bostad utifrån de olika villkor som olika former har. Däri ligger min rättvisa. En tredje fråga handlar om de i samband med energieffektivisering. Ja, jag tycker att den frågan är närmast dråplig. Vi har ju haft makten i bara . Har husen börjat läcka energi , eller när började det? Jag tror att det när det gäller att klara klimatproblemen och miljön handlar om att ta rejäla tag inom väldigt många olika områden. Där spelar forskningen en avgörande roll. Vi vet ju att mycket händer på det här området. Jag tror att man successivt och rakt över behöver gå igenom detta. Nej, jag måste nog säga följande: Ni har haft makten i väldigt , men i den skuggbudget som ni lagt fram har jag inte hittat några till energieffektivisering. Frågan går därför tillbaka till . Jag undrar således hur ni tänkte er detta . 35 () replik: Socialdemokraternas inställning är att samhället har ett ansvar för att bostadspolitiken verkligen fungerar. Staten ska ta en del av ansvaret. Självfallet kan detta ansvar inte åläggas andra aktörer på bostadsmarknaden. Vi har kommuner som är villiga att ta ett ansvar, och vi har ett näringsliv som har goda idéer och som också är villigt att ta ett ansvar. Det fina är väl om vi kan göra det här tillsammans. Det handlar inte om hundraprocentiga finansieringar, utan det handlar om en stimulans för att höja tempot och om att se till att det här blir gjort. Ni har tagit bort allt finansiellt stöd till bostadsproduktion, såväl till nyproduktion som till ombyggnad. Ni beskriver inga visioner över huvud taget på det här området, något som vi i oppositionen väldigt i olika sammanhang har varit inne på. Det gäller alltså behovet av att ställa om energimässigt i befintligt bestånd. Om ni inte har en färdig politik på området föreslår jag att ni går hem och funderar på ert förslag till en lösning. Vi har inte färdiga men väl påbörjade förslag om hur vi anser att staten ska vara med och ta ett ansvar för att klara av de här helt avgörande frågorna. Avslutningsvis har jag en fråga som kanske inte direkt hör till det bostadspolitiska området. sade här i talarstolen att människan ska få bestämma över sitt eget liv. Gäller det även homosexuella? 36 () replik: Den sista frågan var intressant, men först tar jag detta med samhället och ansvaret. Jo, jag tror att samhället ska stimulera det är ju vi. Vi har ett antal aktörer jag nämnde forskningen och vi har följt med i fråga om hur vi stimulerar forskning bland annat när det gäller bostäder. Vi stimulerar det ena och det fjärde så att säga, men det sker kanske inte så som Socialdemokraterna under har försökt göra men misslyckats med. Vi hade inte haft den energiproblematik vi har om ni under er period vid regeringsmakten hade ställt om. Snarare kommer det väl upp nu därför att det har varit svårt att klara av den inriktning man har och att verkställa de framtidsmål man haft. har vi fått ta hand om detta och hitta vägar. har vi försökt att ställa om en del, och mer kommer. nämnde ett antal utredningar där vi gett tilläggsdirektiv eller helt enkelt startat nya. Där kommer vi att visa på vilket ansvar vi tycker att samhället ska ha, men inte på bekostnad av individens ansvar. Alla människors lika värde, oavsett vilken sexuell läggning, etnisk tillhörighet man har och så vidare tror jag absolut på. Jag tycker att var och en som finns ska få bestämma över sitt liv på olika sätt. 37 (): ska nu behandla ett antal motioner inom konsumentpolitiken. Vi socialdemokrater står naturligtvis bakom våra motioner, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 1, 4 och 11. Mål för konsumentpolitiken är vad jag i första hand kommer att tala om i mitt anförande. De tidigare målen Trygga konsumenter handlar hållbart plockades bort av regeringen och ersattes av Konsumenterna har makt och möjlighet att göra aktiva val. Makt anses som någonting positivt i många sammanhang, men för att utöva makt måste man inneha kunskap. De nya målen tillkom utan någon som helst diskussion eller dialog med vare sig oss i oppositionen eller organisationer som är nära knutna och är beroende av vilka mål som fastställs av oss här i . I dessa tider när miljö och hållbarhet diskuteras , både hemma vid middagsbordet och via medier, tar regeringen bort kravet att handla hållbart. har vi socialdemokrater satsat på att bygga upp ett bra konsumentskydd med hållbarhet som grund. Med regeringens nya mål tar man för givet och förutsätts att konsumenterna är aktiva och gör egna medvetna val. Konsumenterna ska själva vara aktiva, och konsumentpolitikens roll är att bidra till att öka konsumenternas egenmakt genom att möjliggöra aktiva val. Det låter väldigt bra, förutsatt att alla kan och har kunskapen att göra egna val. Men jag sade det i debatten , och jag säger det igen: Alla har inte den kunskapen. Det är inte så att jag tvivlar på konsumenternas kunskap. Men i dagens samhälle med det reklamutbud och med den ibland oseriösa marknadsföring som finns är det inte lätt för var och en att se farorna och motstå frestelser, framför allt inte för ungdomarna. För vår del är det uppenbart att konsumtionsmönster också påverkar miljön och att medvetenheten om detta bör realiseras i målsättningar på konsumentpolitikens område. Tyvärr verkar regeringen inte koppla samman konsumtion med miljön, vilket i grunden sannolikt handlar om bristande kunskap och engagemang på området. Att inte ha miljön i åtanke när det gäller konsumtionsmönster är en oansvarig politik för framtiden. Konsumentpolitiken intresserar och berör alla, den finns i vår vardag. Konsumentpolitik innefattar allt från livets nödvändiga livsmedel, rent vatten och mat till kläder, tjänster, service, el, post och tele och så vidare. Regeringens förslag till ny målsättning är märkligt och säger inte någonting om olika människors olika förutsättningar. Alla människor har inte makt och möjlighet att göra aktiva val. De som inte har tiden, resurserna eller erfarenheten blir mer utsatta och riskerar att hamna i en sämre ställning än andra. Någon analys av olika gruppers förutsättningar redovisas inte. Förslaget till målsättning är bara ett konstaterande, men inget mål i sig. Regeringen presenterar inte några som helst visioner för konsumentpolitiken och redovisar inte vad de aktiva målen ska syfta till. Konsumentpolitiken har handlat om på vilket sätt samhället ska kunna stötta svaga och utsatta konsumenter. anser regeringen att konsumenterna på egen hand kan göra aktiva val. Vi kan inte se att det finns något behov av att ersätta det nuvarande målet med en sådan målformulering. Vi hade i utskottet bara för någon vecka sedan besök av EU-kommissionären som har hand om konsumentfrågorna. Hon framhöll att ligger väl i framkant i arbetet med hållbar konsumtion och att är långt framme i miljöarbetet. Varför ska vi då backa? Varför ska vi då ta bort de tidigare mål som tydligt talade om vikten av att handla hållbart och få trygga konsumenter? Varför är miljömålen och hållbar konsumtion inte viktiga för regeringen? kan vi se hur konsumenter råkar illa ut eftersom det finns näringsidkare som ligger steget före och försöker kringgå de bestämmelser och lagar som finns. Vi socialdemokrater vill inte som den borgerliga regeringen låta marknaden styra konsumentpolitiken och att näringslivet ska ha veto mot alla förslag på förbättringar för konsumenter. Det är en reklamkampanj som nu genomför, sagan om gumman som handlade för lite. Konsumenter som försöker bidra till att handla hållbart och tänka på miljön beskrivs som arga tanter och farbröder. Det är alltså något som gemene man inte ska lyssna på. Det anser jag som oansvarigt och oacceptabelt. Konsumtion är bra och gynnar produktion, utveckling och innovationer och bidrar till att öka världens resurser, resurser som sedan kan användas till allt från fattigdomsbekämpning till att höja levnadsnivån för alla. Genom att köpa modernare varor kan man till och med förbättra miljötänket . Konsumtion är inte alltid till nackdel som så. Men det måste ske med ett högt konsumentskydd och så att alla tar sitt ansvar gentemot konsumenten. I konsumentpropositionen Trygga konsumenter handlar hållbart, som den socialdemokratiska regeringen lade fram, var barn och ungdomar en av de stora frågorna. Där markerades tydligt att konsumentpolitik är en viktig del i den generella välfärdspolitiken. Barn och ungdomar är viktiga i detta arbete. Det gäller att tidigt lära våra unga att bli duktiga konsumenter. Skolan spelar en viktig roll på konsumentområdet. Eleverna ska enligt läroplanens mål förberedas för vuxenlivet och arbetslivet i skolan, och därför bör detta vara ett prioriterat område för eleverna. Vi vet alla att tidiga insatser förebygger. Därför anser vi att kunskapsbyggande inom konsumentområdet måste prioriteras för att vi ska få trygga konsumenter . Vi kan se hur framför allt ungdomar skuldsätter sig med snabblån, och det är oacceptabelt. Det får inte fortsätta. Det är en köpstark grupp och utsätts också därför för ett hårdare kommersiellt tryck. Det ökade utbudet av tjänster och varor frestar och ställer därmed ökade krav på kunskap. Ungdomar måste få tidigt lära sig hur man får pengarna att räcka månaden ut. Det får inte vara bristande kunskap hos ungdomar som är orsaken till att ungdomar tidigt hamnar i skuldfällan. Det kan vi aldrig acceptera. Konsumenterna kan ställa krav på producenterna och handla därefter och på det sättet få konsumentmakt. Men det förutsätter att konsumenten får tillräcklig information om tillverkningen för att ges möjligheten att debattera frågor om arbetsförhållanden för dem som producerar varorna. Verklig konsumentmakt kan åstadkommas endast när konsumenterna har den kunskap de behöver för att kunna ställa de rätta frågorna, få riktiga och ärliga svar och därigenom kunna göra ett aktivt val och på det sättet få konsumentmakt. Vi konsumenter handlar mer och mer över nätet och ser inte gränserna på samma sätt som . Den elektroniska handeln har en rad fördelar för konsumenterna i form av ökad konkurrens genom ökat utbud, lägre priser med mera. Med tillgängligheten över nätet följer också tyvärr en del brott vid handeln över Internet. Tyvärr ligger brottslingarna steget före, vilket innebär att det ställs allt högre krav på oss konsumenter för att göra köp som är säkra. För det behöver vi kunskap. För företag i fungerar svenska lagar, men det gäller inte de många utländska företag som gör reklam och som säljer till konsumenter i vårt land. Enskilda konsumenter kan hamna i ett svårt underläge vad gäller tolkningar av överenskommelser i samband med elektronisk handel med internationella företag. Därför är det viktigt att vi har en samsyn och lagar som stämmer överens med de länder som vi vanligtvis handlar med. Slutligen, herr talman, vill jag åter understryka vikten av att det mål som vi socialdemokrater tog fram förra mandatperioden ligger väl i tiden med hur utvecklingen sker i vår omgivning, och därför bör det inte bytas ut mot nuvarande målformulering. Jag yrkar bifall till reservationerna 11, 1 och 4. 38 (): Ungefär 20 000 människor dör inom EU på grund av dåliga produkter enligt . Det är en undersökning som man gjorde . Sedan har man tittat lite närmare på de olika länderna inom EU och kan konstatera att produktsäkerheten är väldigt olika i de olika länderna. Man har satt i gång ett arbete för att försöka finna de lösa trådarna för att kunna hindra att så många människor helt enkelt dör på grund av dåliga produkter. Vi har under den här hösten sett flera larmrapporter om farliga leksaker. Vi kan konstatera att vi lever i en helt annan värld med möjligheter till ökad handel men också med faror, därför att det är så oerhört mycket produkter som det handlas med över gränserna. Det kommer självklart att kräva att det finns bättre inspektionsmöjligheter och kontrollfunktioner än . I alliansens förslag till budget verkar det som att man inte riktigt har förstått detta. Man säger att man ska stärka konsumenterna, men hur det ska gå till kan jag inte finna. Tvärtom är det så att har fått dra ned på sina verksamheter på ett drastiskt sätt. Dagsnoteringen är att man kommer att vara 110 anställda. var 176 anställda. I och för sig finns det ett förslag från alliansen om att lägga på ännu fler uppdrag, men det följer inte med några pengar. Vad jag befarar är att vi kommer att få se en sämre konsumentverksamhet framöver . Ett problem är hur man då ska kunna stärka konsumenterna. På vilket sätt ska konsumenterna kunna få information? Det kan man nämligen inte utläsa av budgetförslaget. Hur är det tänkt? Däremot står det att man ska återkomma med konkretiseringar. Dessa ser vi fram emot att få studera närmare. Men vi befarar att det kanske inte blir så slagkraftigt när det inte presenteras några ökade resurser för att satsa på att stärka konsumenter, att satsa just på konsumentfrågorna. I ökar vi pengarna till bland annat . Det handlar om utbildning av konsumentvägledare, om stöd till konsumentorganisationer, om att motverka utländska spelbolag, nätförsäljning av alkohol och så vidare samt självklart att inte ska drabbas av stora utgifter på grund av den regionala satsning som har skett i och med att man har flyttat till . bör nog alliansen fundera på, tycker jag, på vilket sätt man ska lyckas stärka konsumenterna, för det kommer att krävas oerhört mycket mer resurser för konsumentverksamhet än vad som presenteras i den här budgeten. När det gäller konsumentvägledarna kunde vi se ett reportage om en kvinna som hade problem med sin mobiltelefon i något avseende. Hon vände sig till sin kommun som inte hade konsumentvägledare. Hon sökte då konsumentvägledning i andra kommuner. Men är det inte på samma sätt som tidigare, att kommunerna hjälper alla behövande, utan nu har det blivit grann av Göteborgsmodellen där man helt enkelt frågar var konsumenten som har problem bor någonstans. Hon fick då meddela att hon bodde i en kommun där det inte fanns konsumentvägledning. Och man kan inte prioritera andra kommuner. Det är egentligen så med alla verksamheter inom olika kommuner att de är till för de egna kommuninvånarna. Vi kan konstatera, och det står också i våra underlag, att finns inte konsumentrådgivning och -vägledning i alla kommuner. Det är ett problem. Inte minst om vi har ambitionen att konsumenterna ska vara starka är det viktigt att denna direkta rådgivning finns, så att man kan stärkas och få de råd som man som konsument behöver i olika komplicerade situationer. På finns det en grupp som man har tvingats att dra ned på nu som också helt klart är väldigt negativt, och det är hushållsekonomerna. De har varit 14, men har det skett en neddragning till 4. När tittade på olika länder såg man att det var en del länder, som jag berättade om, som var väldigt bra på detta med produktsäkerhet och så vidare. Om vi skulle ha samma styrka när det gäller konsumentinspektion i som i till exempel , skulle inte bara de tolv inspektörerna finnas på samt de konsumentvägledare som har samarbetsavtal med i de här frågorna, utan då skulle vi ha ungefär 300 konsument- och produktinspektörer i . Så stora är skillnaderna mellan de olika länderna. Jag ser konsumentsatsningar som att det inte bara handlar om att gå från ord till handling, det vill säga att man vill stärka konsumenterna, utan att det också handlar om att bry sig om medborgarna i det egna landet. Man måste inse att om man ska nå målen för sin konsumentverksamhet, oavsett om olika mål har satts upp, måste man på något sätt tillföra resurser för detta. Det är det jag saknar från alliansen. Jag har sett att man ska återkomma med konkretiseringar. Det ser vi fram emot. Men vi ser också fram emot att man åtminstone till nästa budget skärper sig och börjar satsa mer resurser för konsumentarbetet i . I detta anförande instämde (). 39 (): Till skillnad från de två föregående talarna ska jag återgå till frågan om bostäder och byggande. Det är nog tyvärr kännetecknande för Socialdemokraterna att, som , börja debatten med att slå till så hårt som möjligt. Vad hon gör är att hon slår undan benen på sig själv och sina partikamrater genom påståendet att det inte existerar någon bostadspolitik. Om det skulle vara så att majoriteten och alliansregeringen saknar bostadspolitik är det så att Socialdemokraterna saknade bostadspolitik och alltid har saknat bostadspolitik. undrar säkert någon. Jo, därför att samtliga problem som vi ser på bostadsmarknaden med den infallsvinkeln i grunden är resultatet av den politik som saknades under Socialdemokraternas regeringsinnehav. Jag behöver kanske inte gå in på detaljer i alla avseenden men kan ändå nämna det som har nämnts så tidigare, nämligen bostadsbrist, svarta lägenhetsaffärer, där hyreskontrakt säljs till högstbjudande, svårigheter att producera hyreslägenheter, trots räntebidragssystem och riktade bostadssubventioner, och inte minst olika nytillkommande problem i miljonprogrammets bostadsområden. Jag ska beröra några av dessa problem närmare. När det först gäller frågan om bostadsproduktionen är det viktigt att slå fast att det inte beror på den nuvarande regeringens politik att bygger för motsvarande av bnp jämfört med andra länder, exempelvis , och , där andelen är . I storstadsområdena, inte minst i , ser vi en överhettning på byggmarknaden med materialbrist och arbetskraftsbrist. Om man skulle tillföra subventioner i ett sådant läge skulle inte byggandet öka, eftersom vi redan har slagit i kapacitetstaket och aktörerna inte kan bygga mer än vad som redan görs. Det bästa vi kan göra i ett sådant läge är att fortsätta att driva en politik som förbättrar möjligheten att anställa, driva företag och förenkla byggreglerna. Här får jag påpeka att inte ens Socialdemokraterna föreslagit ett nytt räntebidragssystem. Det talades tidigare om kvalitet och uttrycktes farhågor om att kvaliteten i byggandet skulle sänkas. Vi har ju redan kvalitetsproblem i den socialdemokratiska sociala bostadspolitikens flaggskepp, miljonprogrammet, som håller på att sjunka. Skicket på miljonprogrammets hus är ett varnande exempel på hur det kompromissades med kvaliteten på många håll när kvantiteten av bostäder prioriterades framstressade, subventionerade, teknokratiska bostadsbyggande. För en stor del av dessa fastigheter har ett förtida renoveringsbehov uppstått på grund av bristande kvalitet. Miljonprogrammet är ett bostadspolitiskt misslyckande och , enligt , även ett klimatpolitiskt misslyckande i mångmiljardklassen. Låt oss slippa en upprepning av detta misstag. Hur ser då Socialdemokraternas så kallade sociala bostadspolitik ut ? Jo, Socialdemokraterna vill satsa i investeringsstöd för att dela ut till redan välmående byggföretag och därmed ytterligare bidra till den överhettning på byggmarknaden som jag nämnde tidigare, och därmed också öka byggbolagens redan goda vinster på skattebetalarnas bekostnad. Produktionsstöd löser uppenbarligen inte bostadsbristproblemet, och det vet vi . är inte Socialdemokraterna ensamma om att ha, vad jag tycker, underliga förslag. Lyssnar man på första anförande undrar man lite om det är samma verklighet vi lever i. talar osammanhängande om nyliberalism, om att behoven ska styra efterfrågan, att medborgare utraderas och en hel del annat. Och allt som gör skillnad i denna del är 1 ½ miljon kronor mer för åtgärder mot radon och att fonden för fukt- och mögelskador ska finnas kvar. Det är inte särskilt kraftfulla åtgärder föreslår för att komma till rätta med alla brister han tycker sig se. Proportionerna är som att själv försöka släcka en fullskalig höghusbrand med enkilos handbrandsläckare. Man kanske inte behöver fundera så mycket på i vilken del och verklighetsuppfattning är felaktig. Möjligen är det dubbelt, det vill säga både analysen och förslagen, eller rättare sagt avsaknaden av förslag. Slutligen behöver hyressättningssystemet utvecklas. Den frågan är föremål för utredning, vilket vi alla mycket väl känner till. Vi hoppas att bostadsmarknadens parter är beredda att ta ett ökat ansvar för att utveckla bostadsmarknaden så att den fortsätter att vara trygg men tar mer hänsyn, bland annat till sådana faktorer som läget. Vi tror att detta är en viktig nyckel för att kunna åstadkomma en ökad produktion av hyresrätter, men ska ingen behöva känna sig otrygg med regeringens bostadspolitik. En modern och välfungerande bostadsmarknad måste utgå från människors efterfrågan och behov i olika skeden av livet. Det vore inte fel om vi kunde föra en mer konstruktiv diskussion om vad som behöver göras på bostadspolitikens område. Då måste vi utgå från de verkliga problem vi kan se. Kan vi vara överens om problematiken är det lättare att föra debatten. Jag yrkar bifall till förslagen i betänkandet, vilket innebär att samtliga motioner avslås. 40 (): I propositionen föreslår regeringen att nuvarande mål för konsumentpolitiken upphävs och ersätts av följande övergripande mål: Konsumenterna har makt och möjlighet att göra aktiva val. Regeringen visar med det nya målet att konsumenterna har förutsättningar att vara aktiva och göra medvetna val. Konsumenterna ansvarar själva för att vara aktiva, och konsumentpolitikens roll är att bidra till att öka konsumenternas egenmakt. Konsumenterna står för efterfrågan och har därför en stor inverkan på hur väl marknaden fungerar. En väl fungerande marknad är den bästa förutsättningen för att tillgodose konsumenternas önskemål om bra produkter till låga priser och bra service. Detta tycker vi i är bra. Vi är alla konsumenter, och som konsument har jag både en rättighet och en skyldighet att ta ansvar för det jag vill konsumera. För att detta ska vara möjligt för alla grupper, för det är viktigt att det är möjligt för alla grupper av konsumenter, ska det finnas ett starkt grundläggande konsumentskydd. Det ska också finnas lättillgänglig information om varan beskriven på ett sätt som gör att det är lätt för alla att förstå och ta till sig den gärna så kallat lättläst. Den information som ges om varan ska självfallet vara korrekt och helst beskrivas med ord och inte med formler. Jag tittade på en speciell saftflaska . Jag tittade på innehållsförteckningen, och det stod E 330. Det stod att jag skulle dricka E 202, sukralos och någonting som heter acesulfam K. Detta är ett bra exempel på avsaknad av lättförståeliga ord.