prot · GV0911 · 2007-10-17 00:00:00 — När det gäller tekniköverföring enligt millenniemål 8 till de fattiga länderna, där det ligger ett ansvar på oss i väst, tycker jag inte att det räcker med det initiativ som regeringen har tagit om att man vill klimatsäkra biståndet. Jag tycker att det är bra att regeringen har tagit det initiativet, men det gäller också att diskutera hur vi ska göra det från svenskt håll och hur vi ska utveckla till exempel möjligheten att överföra biogasteknikkunnande till länder där man har sämre förutsättningar att utveckla detta. 205 HANS () replik: Som säkert förstår tycker jag också att det var bra att han kritiserade den förra regeringen. Jag välkomnar naturligtvis också kritik och invändningar mot den nuvarande regeringen när det är befogat. Men det jag ändå tycker är poängen när man diskuterar FN:s klimatmål är att man inte ska bygga upp onödiga motsättningar. Jag tror att man kan göra mycket länderna emellan. Jag tror att vi också som politiker här i riksdag och även som ledamöter av kyrkomöte eller i andra organisationer kan göra mycket tillsammans. Därför tycker jag att man borde betona att detta handlar om gemensamma åtgärder det gjorde ni i och för sig, ärkebiskopen och du och några till. Jag har för mig att er önskan var just blocköverskridande och partiöverskridande lösningar. Det tror jag är viktigt för att vi tillsammans från sida ska kunna bekämpa klimatets problem och miljöproblemen. Sedan tycker jag att vi tillsammans borde understryka vikten av det som den nu gör. Man vill nämligen klimatsäkra biståndet, inte som ensamt land utan tillsammans, länder emellan. 206 () replik: Jag har inte hört någon socialdemokrat vara kritisk mot förslaget om att klimatsäkra, utan vi välkomnar att man tar upp den aspekten. Jag tror att det är jätteviktigt att vi har en bred diskussion om hur vi på ett bättre sätt kan bidra så att människor i delar av världen som inte har samma förutsättningar kan få stöd med tekniskt kunnande från bland annat svenskt håll. Jag tycker att det är utomordentligt bra. Jag tror att vi kan enas om det. Sedan kan man alltid diskutera formerna för det, och den diskussionen kan vi återkomma till. 207 () replik: Det var intressant att lyssna till . Jag uppfattade det som en enorm lovsång till biogasen. Biogas är förvisso en intressant källa, men det finns ju så mycket mer. Jag saknade en del av mångfalden. Jag skulle vilja påminna lite grann om en historieskrivning. Den förra regeringen var den regering som ensidigt satsade på det som nu kritiserar. Det var ett ensidigt fokus på etanol. Eftersom du är ordförande tycker jag att det skulle vara intressant att få höra din synpunkt på de etiska frågor som det nu handlar om med energi och kanske etanolframställning på åker. Jag skulle önska en lite vidare beskrivning kring mångfalden. 208 () replik: Om jag ska göra glad kan jag säga att jag inte kan tala för på just den punkten. Jag kan inte tala om vad vi tycker just när det gäller åkrarna och så vidare. Men när det gäller biogasen skulle jag vilja säga som socialdemokratisk företrädare i den här diskussionen att biogasen ändå har det kämpigt. Det finns, som jag sade i mitt anförande, 900 tankställen för E 85. Det är inget fel i det, men det vore bra om man också skapade mer neutrala förutsättningar för biogasen när det gäller att öka antalet tankställen, så att de människor som vill köra på det mest miljövänliga bränslet har möjlighet att också investera i en sådan bil. Det skulle jag tycka var det bästa. Jag tycker att jag kompletterar den här diskussionen. E 85 sköter sig bra självt. 209 () replik: Jag tycker ändå att det skulle vara värdefullt att få lyssna på vad anser om teknikneutralitet. Det finns många positiva delar som har tagits upp här, men det viktiga är egentligen att vi som politiker pekar på ett långsiktigt och tydligt regelverk och att innovatörer, entreprenörer och marknaden sedan får satsa. Det är den ena delen där jag skulle vilja få en kommentar. Men jag skulle också vilja ha en kommentar när det gäller den andra delen. Vi kan nämligen inte bortse från andra engagemang. Det handlar om fred och miljö och de globala satsningarna. Vilken satsning anser globalt är den viktigaste för att rädda vårt klimat? 210 () replik: Det är intressant. Man får många frågeställningar här. När det gäller att satsa på klimatet är det väl väldigt bra om vi kan diskutera hur vi kan utveckla svenskt bistånd för att det ska kunna nå människor. Det handlar även om småskalig produktion jag tror att det finns ett stort intresse hos många svenska entreprenörer. Det handlar om att kunna få hjälp och stöd. Där tror jag på politiken nu talar jag då mer som en socialdemokrat men även som engagerad över huvud taget. Jag tror på politiken, och jag tror att samhället ska spela en positiv roll. Då måste man också vara beredd från staten att investera och hjälpa till och understödja, så att det kan växa och blomma och så att det också kan bli överföring till andra delar av världen. Jag har sällan hört er prata om detta. Det är skillnad när det gäller synen på politiken. Vi kan säga att det är jätteviktigt, men man måste också skapa medel och förutsättningar för detta. Det är till exempel dyrare att bygga en tankstation för biogas. Det är självfallet rimligt att de har möjlighet att få stöd även . Det är ett exempel, för att hålla mig till . 211 () replik: tog egentligen upp det som jag begärde ordet för att säga. Men jag vill ändå ta upp något nu när vi har ordförande här det säger jag mer som en beskrivning av din kunskap och din erfarenhet. Du har sysslat med globala frågor väldigt . Då blir det lite konstigt för oss som sitter här i kammaren att du fokuserar så oerhört på olika städer och biogasproduktion och biogasdistribution i . Det vore faktiskt väldigt intressant om du hade något intressant att säga om resten av världen och klimatfrågans lösning i resten av världen. Vad har du att säga om det? Har du någon meny över huvud taget? 212 () replik: Jag tycker att detta är en ganska intressant erfarenhet. Man lär sig nya saker . Men det är klart att jag är vald för och för som socialdemokratisk riksdagsledamot. Jag försöker faktiskt lyfta fram de frågor som är viktiga för Linköpingsborna och även för vi har ju produktion av biogas på flera ställen i . Det har varit min utgångspunkt i den här allmänpolitiska debatten. Jag kan gärna prata om internationella frågor. Jag gör det i massor av olika sammanhang, i tvärpolitiska sammanhang. Jag är inbjuden till borgerliga sammanhang och pratar om FN:s roll i världen och diskuterar. Jag fortsätter gärna med detta efter den här debatten. Men låt mig just få hålla mig till biogasen, som företrädare för och för Socialdemokraterna i ! Jag hoppas att ni ursäkter mig för det. I andra sammanhang talar jag gärna om de andra frågorna. 213 () replik: Nej, jag ursäktar inte det. Jag tycker att det är futtigt, eller hur jag ska uttrycka det, att vara så fokuserad på sin egen valkrets när man har en sådan global erfarenhet och kunskap. Jag tycker att det är fel därför att klimatfrågan icke kan lösas enbart genom insatser i eller från östgötskt perspektiv. Som jag sade i mitt anförande sker av världens koldioxidutsläpp utanför gränser. Då tycker jag inte att man kan stå i en talarstol i riksdag med den internationella kunskap och erfarenhet som talaren har och bara fokusera på den egna naveln. Försök att lyfta blicken över navelns horisont! 214 () replik: Detta är alltså första gången jag talar i riksdag i det här sammanhanget. Jag hoppas att jag får fler tillfällen att prata om de här frågorna i denna talarstol. Därför hoppas jag att du respekterar att jag i denna allmänpolitiska debatt valde att ta just den här utgångspunkten, som jag nämnde i förra inlägget. Låt oss fortsätta denna viktiga diskussion om hur vi tillsammans på olika sätt kan tro på politiken, tro på det internationella samarbetet och också förändra världen till det bättre, inte bara för oss i eller här i ! Låt oss återkomma till det! Hoppas att du kan leva med det! 215 (): Jag tänkte i denna miljö- och klimatdebatt säga några saker om tre olika frågor, för det första behovet av ett nytt mått för att mäta utveckling, för det andra några ord om en generaldirektörs ansvar och för det tredje om EU:s hälsokontroll av jordbrukspolitiken. Vi får se om jag får ihop dessa tre något disparata rubriker till en helhet. Men först skulle jag vilja ge ett svar på den fråga som ställde tidigare om hur vi ska ersätta kärnkraften när den måste fasas ut av åldersskäl. Jag tycker att det är helt klart att huvudstrategin måste vara energieffektivisering. Det finns ett stort utrymme att minska användningen av elektricitet, och det måste vi ta till vara med en långsiktig politik. Det blir någonting som kommande riksdag förhoppningsvis får ta ställning till med en stor debatt i den frågan, också kompletterat med utbyggnad av alternativa energislag som vindkraft och vågkraft. Men jag återgår till mitt inlägg här. Klimatfrågan står med rätta mycket högt på den politiska dagordningen, både i , i och globalt, senast symboliserat med utdelandet av till FN:s klimatpanel och . Oavsett vad vi kan tycka om huruvida dessa var de mest värdiga pristagarna kanske som drog i gång det hela borde ha varit med på ett hörn vet vi alla att det är nödvändigt att på alla nivåer inte bara utarbeta planer med högt ställda mål utan framför allt vidta konkreta åtgärder i form av minskade utsläpp, eliminering av växthusgasutsläpp, energieffektiviseringar, miljövänliga transporter och även ändring av våra levnadsmönster. I klimatdebatten används ofta som ett uppmuntrande tecken att det går att förena tillväxt med minskade eller åtminstone icke stigande utsläpp av växthusgaser och att sambandet mellan tillväxt och förbrukning av fossila energislag är brutet, till exempel här i . Jag instämmer att detta är positivt, men jag anser att man måste föra resonemanget vidare och problematisera tillväxtbegreppet i sig och sättet att mäta tillväxt. används vanligen, till exempel i regeringens budgetproposition, bruttonationalprodukten per invånare och dess förändring som det övergripande måttet på tillväxt och utveckling av ett samhälle. Men detta mått fångar bara in penningflödena. Vi är medvetna om, eller borde vara åtminstone, att människan är en del av och lever i olika ekologiska system. Om man ser det ur mänsklig synvinkel kanske vi borde prata om olika socioekologiska system. Vi måste helt enkelt leva i samklang med naturen för en hållbar utveckling. Bnp-begreppet beskriver inte den utarmning av olika ekosystem som pågår. Ett land kan påvisa snabb ökning av bnp:n som ekosystemen förstörs. Det har vi tagit upp, fru talman, i en motion som vi har väckt i för att ta upp det här problemet och utveckla ett bättre mått på den hållbara utvecklingen. Jag får återkomma till den debatten. Denna frågeställning leder mig över till den andra punkten om en generaldirektörs ansvar. Skogen är exempel på ett sådant hotat ekosystem. Vi står inför utmaningen att kunna förena en hållbar utveckling av skogen som resurs för efterfrågan på skogsråvara, till exempel för bioenergiändamål, som det gäller att bevara den biologiska mångfalden. Jag vill uttrycka min stora respekt för generaldirektör som presenterat ambitiösa förslag till nya reviderade delmål för miljökvalitetsmålet Levande skogar. Jag tycker att också regeringen kunde kosta på sig att uttrycka stöd för en myndighetschef som agerar i enlighet med tidigare beslutade uppdrag. Men det finns andra ekosystem. Till exempel innebär dagens jordbrukspolitik en kraftig belastning både på klimatet och hav, sjöar och vattendrag. När nu den så kallade hälsokontrollen av EU:s jordbrukspolitik är aktuell menar jag att bör använda tillfället att lyfta upp dessa frågor tydligare än . Vi har ett nytt läge med stigande livsmedelspriser. president har sagt att det är dags att förändra EU:s jordbrukspolitik. Inte minst måste jordbrukets utsläpp av näringsämnen i kraftigt minska för att det ekosystem som utgör ska få en hållbar utveckling. Med det, fru talman, har jag försökt knyta ihop miljö och klimat med ett nytt utvecklingsmått, en generaldirektörs ansvar och EU:s hälsokontroll av jordbrukspolitiken. Det var kanske begreppet hållbara socioekologiska system som blev den gemensamma nämnaren för mitt inlägg. 216 () replik: Repliken på min fråga om kärnkraften är energieffektivisering. Det låter så könlöst och helt utan besvär och uppoffringar när man säger energieffektivisering. Men vad innebär det? Det innebär kraftigt stigande priser. Det är först då som effektiviseringen sätter in i våra hushåll, i vår trafik, i våra fastigheter, i våra fabriker. Så det som här anförs innebär om man säger att det ska vara vindkraft, eller vågkraft ännu mer, att elpriserna skulle bli kanske tre eller fyra gånger så höga. Man kan möjligen säga att det är den levnadsstandardsänkning som vi får ta för att inte kärnkraften ska användas trots att den är koldioxidfri. Men det innebär också en kolossalt stark strukturomvandling. Företag kommer att läggas ned, och människor tvingas flytta. Varför ska människor behöva ha sänkt levnadsstandard och behöva flytta? 217 () replik: målar gärna i svartvita färger och överdriver, tror jag, den problematik som vi står inför. Vi har en övergångsperiod på kanske . Om vi jobbar långsiktigt och gör en energieffektivisering EU själv pratar om en energieffektivisering på 20-procentsnivån med ny smart teknik är jag övertygad om att vi utan dramatiska effekter på vårt levnadssätt kan nå ganska så långt. Vi ska naturligtvis också utveckla alternativa energikällor som jag har sagt tidigare. 218 () replik: Men vi får inte fram de nya teknikerna. Det blir inte lönsamt att investera och utveckla den nya tekniken med mindre än att priserna går upp väldigt kraftigt. Det är först då som man tjänar några pengar och får kostnadstäckning. Vi kommer inte ifrån den prisökning som ligger i kravet på en energieffektivisering som ska ersätta fyra fem reaktorer. Jag upprepar min fråga: Varför ska svenska folket bara för att man inte ska ersätta de reaktorer som finns behöva ta på sig sänkt levnadsstandard, sänkta inkomster och en kraftig strukturomvandling som inte minst kommer att gå från landsbygd till stad? 219 () replik: påstår att de här sakerna kommer att inträffa om vi har en energieffektivisering. Jag ställer mig negativ till den bedömningen. Jag tror att det här går att förena. Vi har till exempel också problemställningen att vi har en prissättning på elmarknaden som är marginalpriser. Produktionspriset på el är ju väsentligt lägre. Det vet vi. 220 () replik: Jag instämmer med den bedömning som gör när det gäller energieffektivisering. Det var vi hörde talas om att man kunde spara energi när det gäller tvättmaskiner, frysar och annat. Man talar om en faktor 10. Så det borde vara helt möjligt. Kärnkraften däremot har inte bara de nackdelar som påtalades med avfall och olycksrisker. Vi har också kärnvapenspridning genom plutonium. Kärnavfallet finns spritt i ungefär 450 reaktorförläggningsplatser över världen. Mängden plutonium svarar mot över en kvarts miljon Nagasakibomber. Det här är ju inte allmänt diskuterat, och vi ska inte ha någon kärnkraftsdebatt, men jag tycker att detta är den allvarligaste risken. Det är en moralisk risk. Jag tror att de flesta människor föredrar livet framför att få lite mer pengar, om det är så att man måste höja eltaxan. 221 () replik: Tack för det inlägget. Det var inte direkt någon fråga, men efter det inlägget kan jag sakna det energipolitiska samvete som rådde mellan Socialdemokraterna, . Vi har faktiskt tillsammans avvecklat två kärnkraftsaggregat och visat att det var möjligt. 222 () replik: Vi har kanske lite delade meningar i , men jag är inte säker på att de är så delade. Vi får väl se var vi landar. Det kommer att diskuteras hur vi ska hantera det högaktiva avfallet. Då ser vi ju om vi kan förvara det under . Det är fråga om många generationer. Tänk bara framåt i tiden så får ni se. Kan ni överblicka vad som kommer att hända under 40 generationer? Det kan man alltså inte. 223 () replik: Både kärnkraftsavfallsfrågan och frågan om avveckling av kärnkraften liksom energifrågan kommer att bli väldigt stora frågor inför valet . Jag och ber att få återkomma fram till dess med konkreta förslag på hur vi kan avveckla kärnkraften. 224 (): har gett ut en rapport på temat miljösäkerhet. Den är, som jag ser det, bara en i den långa raden av bevis på att de förändringar av miljön som redan pågår på grund av klimatförändringarna har börjat tas på allvar. Vi i den gröna rörelsen och alla de utomparlamentariska krafter som har tjatat om hotet mot ekosystemen är självklart väldigt lättade när ledande politiker och medierna äntligen börjar våga prata om konsumtionssamhällets verkliga kostnader. Det är ju det som klimatfrågan i grund och botten handlar om. Det är inte bara rovdrift som hotat att slå ut och som redan har slagit ut delar av ekosystemen som vi alla är så beroende av. Utsläppen av gifter har skadat näringskedjorna och minskat den biologiska mångfalden, vilket faktiskt också ökar vårt samhälles sårbarhet. Men det är inte förrän effekterna av människans påverkan har blivit så omfattande att själva grunderna för vår försörjning konkret börjar kännas hotade som politiken vaknar och inser att vi har sågat på den gren vi sitter på. Den här sena insikten upplever jag som en svidande kritik mot maktens oförmåga, oavsett vilka partier som sitter på den, att se förändringar. Det visar på den stora faran med att inte tillämpa försiktighetsprincipen. När vi nu äntligen vågat glänta på dörren och sakta börjar förstå fossilfrosseriets, konsumismens och tillväxthysterins verkliga ansikte, vad det faktiskt kostar att förbruka en planet, blir jag orolig över att regeringen väljer att förringa problemet. Budskapet som medierna och politikerna väljer att lämna till medborgarna stämmer nämligen väldigt dåligt överens med vad forskningen säger. Klimatpanelens beslutsunderlag vet vi alla är gammalt. Varje ny studie som kommer visar på att de tidigare beräkningarna underskattar förändringens hastighet. Flera av de processer som är självgenererande har redan startat, till exempel metanläckage från tundran och den minskande reflexionen från smältande isytor. De så kallade återkopplingarna accelererar temperaturhöjningen, och det har man inte fullt ut tagit med i beräkningarna. Visst är alla de åtgärder som det har talats om i den här debatten viktiga. Vi måste sluta släppa ut föroreningar som förstärker förändringen av klimatet, och vi måste bygga om vårt samhälle för att förbereda för ett nytt och annorlunda klimat. Men vi måste även inse att fattiga och överbefolkade länder runt om i världen behöver ett oerhört stort stöd från oss för att kunna klara en välfärdsutveckling som de måste hoppa över fossilspåret som har gjort det hela så väldigt enkelt för oss. Om vi inte gör det möjligt för världens fattiga att utveckla sin välfärd utan fossil energi kan vi inte hindra dem från att utnyttja de tillgångar de har och därmed förmodligen öka på processen och föröda hela planeten. Det här tycker jag är den stora utmaningen. Det behövs en global samling och en politik som arbetar på tre fronter, dels en snabb avveckling av växthusgaserna, dels en konsekvenshantering av den accelererande förändringen som redan är på gång den måste ske med ett globalt ansvarstagande och dels måste vi hantera behovet av en långsiktig omställning av värderingar och livsstil. Om politiker inte vågar erkänna resursknappheten går det heller aldrig att få acceptans för alla de nödvändiga besluten. Att en konservativ statsminister i börjar prata klimat tycker jag är oerhört viktigt, även om vi naturligtvis är många som pustar över bristen på konkreta förslag. påpekade emellertid statsministern att vår livsstil inte är förenlig med en hållbar värld när han kommenterade valet av fredspristagare. Därför hoppas jag att han återkommer med åtminstone några enkla små förslag om förändringar i , som vi har tagit upp, så att den inte bara försvårar byggande i strandnära riskområden utan även ger stöd för att sluta bygga för växande transporter. I stället bör valet vara en utveckling mot ett samhälle där färre transporter ökar välfärden. Man kanske inför en regel om att analysera klimateffekterna i översiktsplanerna, eller varför inte en ambition om när det gäller koldioxidreduktionen, som man nu diskuterar i . Jag hoppas dessutom att han kommer med ett snabbt förslag på en mångmiljardsatsning för att hjälpa utvecklingsländerna att bygga sig förbi fossilepoken och ett initiativ från regeringen till en global samordning om hur man ska ta hand om alla de klimatflyktingar som vi faktiskt redan vet kommer. Dessutom hoppas jag självklart på en kampanj som talar om att det är fult att skita ned och att ta i anspråk onödigt mycket av det livsutrymme som vi vet att vi måste dela med alla på jorden, en kampanj som visar både att ett hållbart samhälle är möjligt och att ett hållbart sätt att leva kan vara minst lika tillfredsställande och utvecklande som den konsumism som vi nu har fastnat i. Jag hoppas alltså på politiska initiativ på alla de här tre nivåerna. Den som har flest prylar när han dör är ingen vinnare. Det finns bara förlorare i en värld med sådana värderingar. 225 () replik: Jag tycker att inlägg i långa stycken är väldigt sympatiskt. Men man måste också komma till vad man ska göra åt saken. talade om fossilfrosseriet, att regeringen förringar problemet och om maktens oförmåga. Men företräder ju det parti som vill lämna Europeiska unionen, som ändå är en organisation i världen som har tagit ledningen i fråga om att bekämpa klimathotet och som är den enda organisation som kan ta bindande beslut för sina medlemmar på klimat- och miljöområdet och som har ingått hundratals internationella överenskommelser på miljö- och klimatområdet. Denna organisation vill att ska lämna. Då blir slutsatsen att den här politiken inte är trovärdig. Jag kan inte se att den är trovärdig. Även om den är sympatisk, som jag sade, har den ingen verkan. 226 () replik: har valt att acceptera det faktum att är med i EU, och vi väljer att jobba på den nivå där vi har möjlighet. Vi tycker att ska jobba aktivt i FN också. Vi tycker att det är viktigt att arbeta i alla de internationella sammanslutningar som finns. Vi ser helst att de sammanslutningarna ändå är konstruerade så att länderna har möjligheter att själva bestämma om man vill gå före. Det vi ogillar med EU är överstatligheten. När jag har sagt detta vill jag bolla tillbaka eftersom jag nu får chansen. yttrade sig om kärnkraft här senast, och han nämnde då att kärnkraften är fossilfri. Det är vanligt att kärnkraftsförespråkarna så där i förbifarten säger det av gammal vana. Det gör att den som är okunnig kanske tror att så är fallet. Därför försöker jag alltid, när jag får möjlighet, att påpeka att det inte är sant. 227 () replik: Det var en överraskande upplysning att accepterar att är medlem i Europeiska unionen. Ni har faktiskt med i ert kongressbeslut att ni anser att bör lämna Europeiska unionen och att ni tycker att det är bra med utträdesparagrafen. Det stämmer inte. Jag är tydligen bättre informerad om program än talaren, vilket är lite överraskande. Talaren säger att är emot överstatligheten. I själva verket är det bra att man på miljöområdet kan binda de andra länderna i olika typer av beslut som rör miljö- och klimatfrågor. Jag trodde också att på miljöområdet gjorde ett undantag i sin allmänna skepsis mot överstatlighet. Det är kanske lite ologiskt och hycklande, men det är dock den politik som brukar ha. 228 () replik: arbetar för att ska lämna EU. Det är helt korrekt. Det står i vårt partiprogram, och det har vi fattat beslut om på kongressen. Jag jobbar också för att vi ska lämna EU. Men det betyder inte att vi tycker att vi ska stå och rulla tummarna och inte använda de verktyg har.