prot · GV0943 · 2007-12-13 00:00:00 — Det skapar drivkrafter både för kvalitetsutveckling och för effektivitetsutveckling. Vi behöver bådadera. Efter att ha varit i är jag förvånad över hur lite av statistik det finns. Tänk att den tidigare regeringen inte ens sett till att vi har kunskap om hur många anmälningar som görs när det gäller barn som far illa eller hur många av de barnen som får en insats. Förvånad är jag också över bristen på utvärdering av resultat av utpytsade pengar under Socialdemokraternas år vid makten. Uppföljning och utvärdering har sannerligen inte varit den tidigare regeringens starkaste gren. Ansvar för att följa upp hur skattemedel används och hur resultatet blir tar alliansregeringen på stort allvar. Regeringens välfärdsberättelse löper parallellt med jobberättelsen. De hänger ihop. De utgör varandras förutsättning. Den här regeringen kan genom att antalet jobb växer också trygga välfärden och skapa trygghet för medborgare för framtiden. 207 (): har i sitt budgetförslag och sina motioner en rad viktiga socialpolitiska förslag. Vi vill fortsätta den statliga satsningen för att förbättra vård och behandling för män och kvinnor med missbruksproblem. Det är en satsning som måste vara långsiktig om den ska ge varaktigt resultat. Vi vill fortsätta att lyfta in barnets perspektiv i socialtjänstlagen och tycker att det är självklart att när barnbidraget höjs ska barn vars föräldrar har försörjningsstöd också få tillgodoräkna sig förbättringen. Vi vill att kvinnojourerna äntligen ska få en långsiktig lösning när det gäller finansieringen och slippa oroa sig år för om det ska fixa sig framöver. Vi vill att rätten till bostad ska finnas i socialtjänstlagen, men vi bedriver också en bostadspolitik där vi med statliga insatser vill göra det möjligt att bygga billiga hyresrätter som människor har råd att bo i. Vi är inte för att sälja ut allmännyttan till bostadsrätter. Utförsäljning kommer att göra det omöjligt för många människor som inte har höga inkomster att hitta en bra bostad. Jag tänker ägna mig åt äldreomsorgen i resten av mitt inlägg. Den största satsning som gör är en jobbsatsning som vi kan göra eftersom vi inte sänker skatterna med 65 miljarder. Den gör vi på att höja kvaliteten inom viktiga välfärdsområden. Vi vet att mer personal och människor i förskolan, skolan, hälso- och sjukvården och inte minst inom äldreomsorgen är en förutsättning för att få bättre verksamhet och kvalitet. Inom äldreomsorgen anser vi att det behövs fler anställda. Vi satsar på 25 000 fler anställda . Det är en ökning av personalen. Jag tänker ägna mig lite åt att tala om varför vi vill göra denna satsning. Vi är ju alla överens om att vi vill ha fler äldreboendeplatser. Jag tror att statsrådet mycket väl vet om att det fanns i den utvecklingsplan som Socialdemokraterna, lade fram förra mandatperioden. Men investeringsstöd räcker inte. Byggnader ger ingen äldreomsorg. Kommunerna måste ha råd att anställa tillräckligt med personal. Det är där den stora kostnaden ligger. Personaltätheten behöver också bli bättre på de äldreboenden som redan finns. Det ska vara självklart att man ser varje äldre kvinnas och mans individuella behov och intressen och att man har resurser att göra vardagen meningsfull. Det ska vara självklart att man får komma ut när man vill och se hur årstiderna förändras. Rutiner och brist på personal får inte styra när man ska gå och lägga sig, när man ska gå upp, när man ska duscha eller när man får äta. Det ska den äldre kvinnan eller mannen själv kunna bestämma, även sedan han eller hon har flyttat in på ett äldreboende. Då krävs tillräckligt med personal. Vi vill också satsa på att utveckla . Allt fler äldre bor hemma, även om de behöver mycket hjälp. Då måste vi ha en hemtjänst som har resurser att både ge trygghet och att kunna göra sociala insatser inte en hemtjänst som inskränker sig till service och personlig omvårdnad. Vi behöver ha en hemtjänst som inte stressar mellan de äldre, där de äldre känner att de inte kan be om det de behöver hjälp med för att personalen har så bråttom. Det behövs en hemtjänst med tillräckligt med personal. Vi behöver också utveckla de förebyggande åtgärderna, så att det finns någonstans att gå för den som bor kvar hemma, där man kan träffa andra, fika och äta med andra. Då mår man bättre och klarar sig kanske bättre . Vi behöver utveckla förebyggande uppsökande verksamhet där vi kan informera om vad äldreomsorgen kan erbjuda, vad kommunen kan erbjuda för övrigt, kanske diskutera om det behövs tekniska hjälpmedel eller hur man kan fixa därhemma så att man inte riskerar att ramla. Ett aktivt folkhälsoarbete bland äldre kvinnor och män vet vi ger goda resultat. Jag har svårt att förstå varför alliansregeringen nu stoppar satsningarna på Kompetensstegen den stora satsning på 1 miljard som , och gjorde tillsammans 20052007 och där kommunerna lade till ytterligare 1 miljard. av all personal inom äldreomsorgen har deltagit i verksamhetsnära utbildning och utveckling för att vi ska få en bättre äldreomsorg. Men vi vet att det här arbetet behöver fortsätta. Vi vet att av personalen saknar rätt gymnasieutbildning, att det behövs spetsutbildningar och att det behövs en fortsatt och långsiktig satsning på kompetensutveckling i äldreomsorgen. Jag vet att det precis har kommit kommittédirektiv, direktiv som stämmer ganska bra med de skrivningar som fanns i den nationella utvecklingsplan som våra tre samarbetande partier antog förra mandatperioden. Jag kan däremot inte förstå varför man inte låter kompetensutvecklingsarbetet fortsätta medan man jobbar med de här direktiven. Bra äldreomsorg kräver också att människor vill jobba där, söka jobb där och stanna där. Jag tycker att alliansregeringen i stort sett totalt saknar förslag för att göra äldreomsorgen mer attraktiv. Rätten till heltid slängdes i papperskorgen. Problemet med osakliga löneskillnader ska tydligen fixa sig självt där många av arbetsgivarna inte ens vill ha kollektivavtal med fackföreningarna. har här lagt fram förslag på 10 miljarder som ska kunna gå till kommuner som aktivt jobbar med att minska osakliga löneskillnader. Vi får ofta höra i att vi inte vill se varje enskild äldre, att vi är emot valfrihet. Nej, vi är inte emot valfrihet. Men vi vill inte i första hand se äldreomsorgen som en näringsverksamhet, en företagsverksamhet. Vi vill inte ha vinstintresse som är med och styr äldreomsorgen. Vi ser äldreomsorgen som ett viktigt välfärdsområde. Vi anser inte att verklig valfrihet handlar om att i första hand välja utförare, något som man också har sett när man har utvärderat vad de äldre tycker om kundvalsmodeller i . Det viktigaste, säger man, är att få bestämma över vad man vill få gjort hemma, vad man får för hjälp, hur den utförs, av vilken person och när. Detta tycker jag är verklig valfrihet. Det här kan man införa genom att låta äldre väldigt fritt bestämma, ihop med sitt vårdbiträde, över vad som ska göras inom den bestämda biståndstiden och genom att ta bort gammaldags regler om vad ska göra och inte göra. Jag vill runda av med att säga att verklig valfrihet kräver att de äldre tillsammans med dem som hjälper dem har ett mycket stort inflytande över äldreomsorgen. Det kräver att det finns tillräckligt med personal. Utan tillräckligt med personal och tillräckliga resurser finns det ingen verklig valfrihet. Det kräver att äldreomsorgen är en arbetsplats med bra arbetsvillkor dit människor vill söka sig och där de vill jobba och jobba kvar. Jag vill avsluta med att berätta vad man säger i Faluns äldreomsorg efter det skifte som man har gjort i sättet att jobba och det gjorde man utan några kundvalsmodeller. sade man: kommer vi till dig för att städa. säger man: Vad vill du ha hjälp med? I detta anförande instämde (). 208 Statsrådet () replik: Jag tyckte att det var lite snöpligt att behöva gå från kammaren utan att åtminstone önska god jul. Därför begärde jag en replik. Det är ju ont om sådana , har jag förstått, åtminstone i den senare delen av den här debatten. Då får man passa på. och jag har haft ett otal debatter i den här kammaren om valfrihet i äldreomsorgen, som modifierar lite efterhand. Från början skulle man kunna välja vad man skulle kunna få utfört men det finns det inga hinder mot . Sedan handlade det lite mer om vem som skulle kunna komma. Det förändrades lite efterhand där. Men jag tänkte inte diskutera det vidare eftersom vi, som sagt, har haft ett antal debatter. Vi har också tydligt klarlagt att kompetensförsörjningen är en fråga som den här regeringen tar på största allvar. Jag blir bara så förundrad när jag hör fantastiska satsningar här. Det är tandvård, psykiatri, handikappsatsningar, tillgänglighetssatsningar, massor med ny personal i äldreomsorgen. Man undrar hur det går ihop. Och det kan man ju läsa i statsbudgeten totalt. Man kan se att statens utgifter med förslag ökar med 143 miljarder. Det privata ägandet ska begränsas. Det är definitivt en ny politik. Jag skulle vilja höra de diskussioner som kanske skulle ha förekommit om man hade kommit överens med sina tidigare samarbetspartier. Det hade nog inte varit någon lätt diskussion eller debatt. Och det är naturligtvis fullständigt finansiellt oansvarigt att lägga fram en sådan budget. Men frånsett det tänker jag tacka alla ledamöterna i socialutskottet och , för den här debatten, den här diskussionen eller, kanske rättare sagt, de här monologerna. Jag önskar er alla en riktigt god jul. 209 () replik: Jag får väl passa på att önska god jul tillbaka. Jag önskar er inte bättre opinionssiffror, ska jag säga. Men kd låg i alla fall över strecket. Det såg jag när jag tittade på uppgifter hos SCB . Om vi ska hålla debatten på den här nivån kan jag lika gärna börja prata om vad statsrådet gjorde i sin kommun när det gällde äldreboendeplatser. Statsrådet hävdar att jag har sagt att äldre inte ska få vara med och påverka. Jag kan inte påminna mig att jag någonsin har sagt det. När det gäller budget är den finansierad. Man kan ju välja mellan att satsa på välfärden eller att sänka skatter. Vi vet att de mesta skattesänkningarna har gått till dem som tjänar bäst. Vi vet att de flesta skattesänkningarna faktiskt har gått till män och inte till kvinnor, alltså inte till alla de kvinnor som finns inom äldreomsorgen. Jag ska inte gå in på det här med bensinskatt och klimatförändringar och svängningar där och och sådant känsligt för kd. Men jag skulle gärna vilja fråga om alla partier i alliansen är överens om att det faktiskt inte är någon allvarlig fråga om det finns kollektivavtal eller inte på arbetsplatserna där äldreomsorgens personal jobbar. Jag vet att äldreomsorgens personal i allra högsta grad behöver kollektivavtal och att det är förbättringar av sina arbetsvillkor man behöver, inte försämringar. 210 Statsrådet () replik: Den här debatten har vi redan haft under frågestunden. På något sätt är det som att inte vill möjliggöra det här för de väldigt många kvinnor som finns inom äldreomsorgen, som har en hög kompetens, som har stora möjligheter och som också har en vilja att driva egen verksamhet eller har en egen verksamhetsidé som de vill utveckla. Det gjordes en undersökning som visade att av de sjuksköterskor som finns inom äldreomsorgen just skulle vilja det. Det är den här mångfalden som vi vill tillskapa. Vi vill också ge kvinnor inom äldreomsorgen möjlighet att välja mellan olika arbetsgivare. Det blir en följd av detta. Men framför allt vill vi naturligtvis ha mångfalden för att vi vet att det ger möjlighet för de äldre att göra ett val. Min förhoppning är att mångfalden ska återspeglas i verksamheterna, verksamheter med olika inriktning. Sedan vet både och jag att vi naturligtvis kommer att få olika utbud i de stora städerna och i de små kommunerna, och de små kommunerna är många. Men för mig är det obegripligt att Vänstern är så ensidig och inte kan se möjligheterna med det som vi vet har varit ett system som har förbättrat skolan. Det är ett system som har varit uppskattat inom barnomsorgen. Men de äldre ska inte få välja. Vänstern håller fortsatt emot och säger: Jo, men de kan få välja lite grann, men det ska inte vara någon mångfald av utförare som de får välja mellan. Det vill vi motsätta oss. Det är okej att man kan göra vinster i läkemedelsföretag och så vidare, men det är inte okej inom äldreomsorgen, trots att vi vet att det inom skolsektorn och inom barnomsorgssektorn har gett människor mycket större möjligheter att få en verksamhet som passar dem. Och vi har sett att detta har berikat och att det har blivit en kvalitetsutveckling och en effektivitetsutveckling. Det här skulle jag vilja ge åt alla äldrevårdens fantastiska eldsjälar ute på arbetsfältet, möjligheten att ha olika arbetsgivare att välja mellan och också möjligheten att bedriva verksamhet själv. Eftersom jag inte kommer att få någon mer chans vill jag bara återigen önska en riktigt god jul. Väl mött igen på andra sidan nyåret! 211 () replik: Jag tror faktiskt att det är viktigare för äldreomsorgens alla kvinnor att veta att man har trygga arbetsvillkor med kollektivavtal, att man vet vad man får i lön, att man har försäkringar och att man vet att arbetsgivaren har råd att satsa på utbildning och kompetensutveckling. Jag var ute i , och där är ju den kommunala utkonkurrerad, bland annat för att konkurrenten inte har kollektivavtal. De kan göra tilläggstjänster, för de har fler timanställningar, osäkra anställningar. Dessa små företag har inte råd att satsa på utbildning. Jag har varit mycket ute i äldreomsorgen, och jag upplever att de flesta i personalen faktiskt ropar efter att bli egna företagare. Man vill ha rätt att kunna påverka sitt jobb. Man vill ha bättre lön. Man vill ha bättre arbetsschema. Man vill ha mer personal, och man vill kunna göra ett bra jobb i äldreomsorgen. Det är också rätt fantastiskt att höra hur man ser på äldre som kunder som ska agera på en marknad. De ska sätta sig och läsa in vart de ska flytta. Är de missnöjda när de kommer in på ett äldreboende här i är genomsnittstiden där inne . Här kör man också den grejen. Man ska alltså flytta om man inte gillar det, eller så flyttar man in på ett äldreboende först och flyttar sedan till det man vill. Det är ju inte fler äldreboendeplatser man ska skapa. Vad man skapar utan mer resurser när man säljer den här idén är en kögaranti. Det är ingen boendegaranti. Ta i stället politiska beslut som säger att de äldre får bestämma över vad de vill ha för hjälp inom ganska vida gränser de har fått beviljad i biståndsbedömningen! Ta beslut som gör att de äldre kan vara med och påverka vem de får och när de får hjälpen! Det är ju det som är en verklig valfrihet, inte att rösta med fötterna, för det kommer de äldre inte att göra. 212 (): Att satsa på folkhälsa är att investera för framtiden. sade i sitt anförande att det skulle vara en ekonomiskt och socialt hållbar tillväxt. Men det räcker inte. Det måste finnas en balans mellan tre dimensioner: ekologiskt, socialt och ekonomiskt. Är de tre i balans får vi ett långsiktigt hållbart samhälle som är nödvändigt för en god hälsa. Visst skiljer sig politiken mellan och med följe i . pratade om individen. Visst är det bra, men man får faktiskt inte glömma politikens ansvar att möjliggöra för människor att göra goda val. Folkhälsoministern verkar vilja bortse från det övergripande mål för folkhälsan som denna kammare har fattat beslut om: att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. Att främja hälsa är ett sätt att styra samhället mot långsiktigt hållbar tillväxt, både ekologiskt, socialt och ekonomiskt. Det handlar om samhällsstrukturer och inte bara om enskilda individers livsstil. Området folkhälsa är väldigt politiskt. Det handlar om strukturer som kan påverkas av politiska beslut. kom med rapporten , en självklar del av miljöarbetet. Med den nya folkhälsopolitiken har det blivit tydligt att hälsans bestämningsfaktorer spänner över de flesta samhällsområden inkomst, arbete, boende, tillgång till service av olika slag, såsom affärer och transporter, är exempel på bestämningsfaktorer för hälsa. För att påverka dessa har politiska beslut stor inverkan. Det är därför viktigt att styr- och uppföljningsmodeller används såväl kommunalt och regionalt som nationellt. Det behövs ett regionalt samordningsansvar för att åstadkomma detta. Vi har inte det . föreslår en särskild folkhälsosatsning i budgeten. Landstingen eller regionerna bör ges ett samordningsansvar för arbetet med det folkhälsopolitiska målet med de elva målområdena. finns ett regionalt ansvar för miljömålen men inte för folkhälsomålen. Vi vill stimulera samarbete lokalt för att få i gång folkhälsosatsningar genom att avsätta 160 miljoner under de här tre åren. Pengarna ska kunna sökas från . Det skulle till exempel kunna handla om att jobba med psykisk hälsa, ett sätt att tidigt kunna komma in för att nå en verklig nollvision för självmord. Det skulle också kunna handla om ren luft, ett miljömål som har stor betydelse för både miljö och hälsa vilket kan sägas falla inom ramen för målområdet och säkra miljöer och produkter. tog fram värden för hälsoeffekter orsakade av miljöfaktorer. Nästan 138 000 svenskar har en försämrad livskvalitet. Ca 500 000 har nedsatt aktivitetsförmåga eller besvär som kan relateras till olika miljöfaktorer, och vi har 14 000 dödsfall . Barnfattigdom är en realitet. 250 000 barn växer upp under den nivå som anser vara gränsen för ett drägligt liv, och det påverkar också folkhälsan. Ekonomisk fördelning i samhället har betydelse för folkhälsans utveckling. Visst ligger vi bra till när det gäller folkhälsa internationellt sett. Men det är också väldigt olika mellan landets olika delar. Medellivslängden skiljer mellan olika delar av . Det bör vi ha i minnet när vi diskuterar folkhälsopolitik. Jag hoppas att regeringen också inser det i den kommande folkhälsopolitiska propositionen. Det behövs mer insatser för att nå det övergripande målet som alltså var att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. Då kan man inte som regeringen fortsätta att satsa på motorvägsbyggen som kommer att bidra till mer utsläpp av partiklar i luften eller öka de ekonomiska skillnaderna i samhället. 213 (): har jag varit förtroendevald, mestadels som fritidspolitiker i opposition. Det har varit en ständig kamp mot väderkvarnar för att kunna sätta människan i centrum. Det är därför jag med stor tillfredsställelse står här och debatterar alliansregeringens budgetförslag inom socialutskottets område. , min kollega, har beskrivit helhetssyn när det gäller socialutskottets budget och fördjupat sig inom vissa områden. Jag kommer att fördjupa mig framför allt inom psykiatri och äldreomsorg. Det tydligaste beviset på att alliansen har en annan syn på människor är de förändrade målen. Inom hälso- och sjukvård är målet nu att befolkningen ska erbjudas en behovsanpassad, tillgänglig och effektiv vård av god kvalitet. Inom äldreomsorgen har målen kompletterats med att man ska främja huvudmännens utveckling av god kvalitet i vård och omsorg om äldre kvinnor och män god kvalitet i vård och omsorg. De nya målen inom hälso- och sjukvården innebär bland annat ett tydligare ansvarstagande för personer i behov av psykiatrisk vård och omvårdnad. Regeringen har avsatt 500 miljoner till detta område. Dessutom har regeringen tillsatt en koordinator som ska se över behovet av insatser för planering av den framtida vården inom psykiatrin, bland annat för att kunna göra en genomförandeplan med anledning av den nationella psykiatrisamordnarens förslag. Den psykiatriska vården bland barn och unga har varit särskilt eftersatt. Därför har också regeringen avsatt 20 miljoner för ett nationellt centrum för utveckling av tidiga insatser till barn och unga som löper risk att utveckla svårare psykisk ohälsa. Dessutom avser regeringen att inrätta en ny vårdform inom den psykiatriska tvångsvården, som innebär möjligheter att ställa krav på medicinering inom öppenvården. Här har regeringen avsatt 150 miljoner för att kommuner ska kunna förbereda sig för de ändrade vårdformerna. Dessutom har 80 miljoner avsatts för att stärka baspersonalens kompetens. Ytterligare 30 miljoner har avsatts för att öka brukarinflytandet. Det här, fru talman, är insatser som jag tror är mycket viktiga och nödvändiga. Jag har vid besök i olika verksamheter och vid kontakter med brukarorganisationer sett detta. De håller med. Det är dessa insatser som behövs. Vi ökar dessutom insatserna för personliga ombud för att stärka människor som befinner sig i svåra vardagssituationer. Det som har varit den verkliga läxan inom det här området är de ökade anslagen som den förra regeringen tillförde området. De kom inte patienterna till godo. Pengarna försvann i stora organisationer. Därför är det så viktigt med noggrann planering av vilka medel som behövs och att de ska komma till rätt ställe i verksamheten. Det är därför det behövs nya mål som säkrar rätten för patienter och som höjer kvaliteten. Det här är att sätta människor i behov av anpassad, lättillgänglig och effektiv vård i centrum. Man ska utgå från deras verklighet och anpassa insatserna därför. När det gäller äldreomsorgens nya mål att främja huvudmännens utveckling av god kvalitet i vård och omsorg om äldre kvinnor och män har regeringen sammanlagt avsatt 2,4 miljarder. I syfte att sätta de äldre och deras behov i centrum har regeringen även där sett på verkligheten och riktat pengarna till en högre kvalitet. Vilka ingredienser som ingår känner ni väl till, och ni har hört talas om dem tidigare . Dessutom avsätter regeringen medel till utveckling av områdesdatabaser, stimulansmedel till regionala forsknings- och utvecklingscentrum samt medel till utveckling av anhörigstödet. För att möta de äldres behov avsätts dessutom 300 miljoner för en ökad mångfald inom äldreomsorgen. Det pågår en utredning om en värdegaranti och fritt val inom äldreomsorgen. Alla insatserna är i syfte att tillgodose en god vård av hög kvalitet där människor själva kan påverka sin vardag och vara delaktiga i vårdens utformning. En annan åtgärd är stimulansbidrag på 500 miljoner till nya boendeformer. Det är en åtgärd som var nödvändig efter den nedmontering av vårdplatser inom äldreomsorgen som den förra regeringen drev igenom. Här kan man tydligt se att det finns ett behov och en efterfrågan. Redan nu finns ansökningar om över 3 000 nya lägenheter. För att alla ambitioner som regeringen har ska bli tillräckligt bra behövs det personal med god kompetens. Den förra regeringens beslut om Kompetensstegen fortsätter att gälla . Tyvärr har vi sett att Kompetensstegen inte löser det största problemet med att så många saknar grundutbildning. Det hjälper inte att lappa med enstaka kurser när basen saknas. För att tillgodose en god kompetensutveckling på lång sikt och säkra den framtida personalförsörjningen har regeringen tillsatt en utredning. Det behövs både flexibla och individuella lösningar, en tydlig struktur, och vårdarbetet måste bli attraktivt och få en förhöjd status. Allt detta och mycket mer därtill är uttryck för att vi sätter människan i centrum. Vi utgår från deras verklighet. Vi anpassar åtgärderna därefter. Mot den bakgrunden, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 214 (): Fru talman och kära kolleger! Jag är inte nr 9 på talarlistan, utan jag är nr 14. Mycket av det som behöver sägas är redan sagt. Men jag tänkte skära limpan på ett lite annorlunda sätt, ta några ideologiska grepp. I det vi nu diskuterar finns nyheter. För det första: Evidens. Åtgärderna ska vara evidensbaserade. Man ska veta varför man gör det man gör. I den mån man inte vet det ska man ta reda på det genom att utvärdera åtgärderna. För det andra: Det tjänar inte mycket till att behandla symtom. Om jag har en strupcancer vilket jag inte har hjälper det inte att ta hostmedicin.