prot · GV0946 · 2007-12-18 00:00:00 — De största jobbeffekterna av det vi gör kommer naturligtvis från jobbavdrag, förändrad arbetslöshetsförsäkring och ändrad a-kasseavgift. Det är där de stora effekterna kommer. , , , , och KI har gjort bedömningen att detta har stora och betydande effekter på sysselsättningen. Vi har inte tillgodoräknat oss några sysselsättningseffekter av förmögenhetsskattens avskaffande när vi har bedömt utvecklingen på sysselsättnings- och arbetsmarknadssidan. Det sammanhänger med att effekterna här är mer indirekta och mer komplicerade. Det sade i TT-telegrammet var att detta kan leda till större investeringar, och det kan i sin tur leda till fler jobb. På kort sikt gör jag nog samma bedömning som ; det har inte någon stor sysselsättningseffekt vare sig 2007 eller 2008. Men jag är övertygad om att detta på lång sikt är en av de viktigaste åtgärderna som regeringen vidtar. påpekar att har ett bra företagsklimat, och det är sant. Men det är också sant att och andra har påpekat att entreprenörsklimatet i har varit bristande. Det har kanske blivit allra mest tydligt genom att vi inte har haft samma förmåga som en del andra länder att omsätta forskning och patent i produktion, nya produkter, nya marknader, nya säljmetoder, nya marknadsföringssätt och nya distributionsmetoder av varor och produkter som sker i en mer dynamisk och kreativ entreprenörskultur. Jag vill gärna ge en eloge för att den tidigare regeringen avskaffade arvs- och gåvoskatten. Jag tror att det, precis som när det gäller förmögenhetsskatten, var en mycket viktig åtgärd för att förbättra entreprenörsklimatet och därmed också på lång sikt göra att vi får en bättre utveckling av de satsningar vi gör på forskning. Sedan är jag en pragmatisk person. För mig är inte det centrala om vi stimulerar forskning på budgetens intäktssida eller utgiftssida. Primärt ska vi se till att vi får fram en bra forskningsproposition som ger goda förutsättningar för svenska universitet och forskningsinstitutioner att driva sin verksamhet. Sedan måste vi naturligtvis också titta på vad det finns för andra alternativ. Även på den punkten välkomnar jag att har en beredskap att stötta alliansregeringens viktiga uppdrag att förbättra förutsättningarna för entreprenörskap och innovationer. Det får vi säkert anledning att återkomma till. Jag vill gärna påpeka att dagens presskonferens sammanhänger med att har kunnat göra en första delredovisning av effekterna av personalliggare för hotell och restauranger. Där visar det sig att det som vi då diskuterade och som vi trodde var sant också har lite fastare stöd. Det föranledde att tillskriva oss med ett förslag om att vidga systemet också till byggsektorn. Vi har sagt att det är en sak som vi har beredskap att göra. Det är viktigt att vi vårdar skattesystemet så att det är tillväxt-, jobb- och framtidsorienterat som vi ser till att vi vårdar skattesystemet så att vi får in de skatteintäkter som är nödvändiga för att finansiera en god välfärd. 217 (): Eftersom jag hörde ta upp vad TT skriver kan väl jag också ta upp vad TT skriver angående förmögenhetsskatten och jobben. Apropå förmögenhetsskattens påverkan på antalet jobb säger till exempel : Det vete tusan. säger ungefär som jag sade förut: Det finns inga belägg för att detta skulle ge några stora effekter. Det är ganska intressant. Jag har sagt så här i debatten: Javisst, på marginalen kan jag tänka mig att det får effekt, men absolut inte de väldigt stora effekter som alliansföreträdarna säger. Det är samma sak med arvs- och gåvoskatten. Jag tror att det hade betydelse för näringsidkare, framför allt när det handlade om generationsskiften och allt krångel. Det blev kanske lättare att få söner och döttrar att vilja ta över familjeföretag. Men låt mig återgå till det vi debatterar här, nämligen forskning. Jag kan hålla med om det inte har någon betydelse om det är frågan om skatteavdrag, om det är en reduktion som tas upp och krediteras ett skattekonto eller om det är ett bidrag som går via anslag i statens budget. Det viktiga är väl att det finns en ambition. Problemet var att det första regeringen gjorde när ni tillträdde var att ta bort det här anslaget till Forska och väx som jag har pratat mig varm för. Men har ni rättat till den fadäsen, och det är jättebra. Det är bara att vänta och se tills forskningspropositionen kommer om det också finns satsningar med precis den inriktning som vi har pratat om i den här interpellationsdebatten. 218 Finansminister (): Låt mig vara tydlig med att vi har redovisat väldigt noggrant i budgetpropositionen vilka jobbeffekter vi räknar med av olika förslag. Vi har inte räknat med några kortsiktiga jobbeffekter av förmögenhetsskatten. Där gör vi exakt samma bedömning som till exempel . konstaterar också i det här TT-telegrammet att ett avskaffande av förmögenhetsskatten, precis som ett avskaffande av arvs- och gåvoskatten, bör leda till något högre investeringar och följaktligen också något fler jobb. När vi investerar mer höjer vi produktiviteten. Då får vi en förmåga att öka efterfrågan på arbetskraft och höja reallönerna. Det är därför den här typen av åtgärder är viktig. Det är naturligtvis både och medvetna om. Man ska inte räkna hem en kortsiktig effekt av det. Det vore ungefär lika dumt som att säga att nu ska vi lägga fram en forskningsproposition så låt oss därför räkna hem vilka jobbeffekter det har på svensk ekonomi 2010 eller 2011. Det är helt centralt att vi har en bra forskningspolitik i . Det är inte centralt för jobben 2010 och 2011, men det är helt avgörande för jobben 2017, 2018 och 2019. Om vi inte lägger grund för en långsiktig tillväxtpolitik på forskningssidan har vi inte förutsättningar att skapa sysselsättning på lång sikt. Det är vi helt överens om. Jag tror säkert också att vi kan fortsätta diskussion om vilket sätt som är mest effektivt för att uppnå stimulanser för ett bra innovationsklimat. Det finns säkert anledning att återkomma till den frågan. Vi ska noggrant bereda detta. Jag vill, som sagt, inte stänga några dörrar. Vi är beredda att titta på olika instrument för att förbättra innovationsklimatet. Överläggningen var härmed avslutad. 22 § Svar på interpellation 2007/08:172 om mäns våld mot kvinnor 219 Integrations- och jämställdhetsminister (): har ställt ett antal frågor till finansminister som tar sikte på hur resurser för att motverka mäns våld mot kvinnor görs synliga i statsbudgeten och hur frågan om resurser för att motverka mäns våld mot kvinnor drivs internationellt. Frågorna ställs bland annat mot bakgrund av att ställt sig bakom att länderna ska avsätta per invånare till arbetet för att stoppa våld mot kvinnor. Interpellationen har överlämnats till mig. Att bekämpa mäns våld mot kvinnor är ett prioriterat område för regeringen. Inte minst för att vi vet att kostnaderna för detta våld är omfattande och påverkar stora delar av samhällsekonomin. I för våld mot kvinnor beräknas våldet kosta ca 2,73,i . Regeringens handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor är en historisk satsning utan tidigare motsvarighet. I handlingsplanen tas ett helhetsgrepp om frågan. Regeringen presenterar 56 konkreta åtgärder som omfattar både stöd till och skydd av våldsutsatta kvinnor och förebyggande insatser såsom åtgärder riktade till våldsutövare. Sammantaget beräknas resurserna för genomförandet av handlingsplanen omfatta mer än . Detta är en bra bit över rekommendation på per invånare. Någon särskild redovisning av regeringens samlade arbete med att motverka mäns våld mot kvinnor kommer inte att göras i budgetpropositionen. Genomförandet av handlingsplanen kommer dock att följas upp. Regeringen avser att löpande informera om handlingsplanens genomförande, och en redovisning av uppföljningens resultat kommer att lämnas till 2010. Frågan om jämställdhetsintegrering i budgetprocessen är en prioriterad fråga, och regeringen kommer att betona frågans vikt års möte i FN:s , , Commission on the Status of Women, där huvudtemat handlar om hur jämställdhetsarbetet finansieras i medlemsländerna. När det gäller samarbetet inom och med avser regeringen att under det svenska ordförandeskapet i ta upp och diskutera frågan om mäns våld mot kvinnor med såväl de nordiska som baltiska regeringarna. Inom EU är arbetet med att bekämpa könsrelaterat våld ett av de prioriterade områdena i kommissionens färdplan för jämställdhet 20062010. Kommissionen stöder medlemsstaternas arbete genom att bidra med finansiering av åtgärder för att bekämpa mäns våld mot kvinnor och barn och skydda och stödja offer. har fler än 420 projekt finansierats av Daphneprogrammet. Kommissionen avser att utlysa nya projektmedel, . Inom ramen för det svenska ordförandeskapet i EU kommer jag också att föra upp frågan om mäns våld mot kvinnor på dagordningen. Inom kampanj för att bekämpa mäns våld mot kvinnor kommer att medverka i avslutningskonferensen, som hålls . Regeringens handlingsplan för att motverka mäns våld mot kvinnor är bidrag i kampanjen. 220 (): Det är en mycket angelägen interpellationsdebatt vi har här . Även om jag uppskattar att föra en debatt med statsrådet beklagar jag att inte finansministern kunde dröja sig kvar i salen tills den här debatten var avslutad och att han inte heller ville delta i debatten. Jag tror att också finansministern borde ha deltagit i den här debatten. Jag tror att det är bra att statsrådet deltar, men vi måste inkludera fler i den här frågan. Vi måste våga utmana områden som av tradition inte har varit könsblandade, som kanske därför inte heller har tagit till sig kvinnliga perspektiv, fått en bredd i de frågor som berör dem, som inte känt att man ska ta ett ansvar. Det här handlar om . Det handlar om som är finansminister. Det handlar om finansutskottet, där jag förväntar mig att få se både ordförande och vice ordförande ta del i den här debatten. Det kan inte vara så att de som har hand om pengarna ska känna att de opåtalat kan stå utanför den här viktiga debatten. Det är klart att det här handlar om mänskliga rättigheter i grunden. Men för att åstadkomma mänskliga rättigheter måste man också ta ett helhetsgrepp. Man måste titta på de samhällsekonomiska kostnaderna och ställa dem mot vad vi är beredda att tillsammans avsätta för att förebygga och beivra våldet, stötta och skydda kvinnor som är utsatta för våld och barn som drabbas indirekt eller kanske till och med ibland direkt av mäns våld mot kvinnor. Jag tror att vi måste vara otraditionella. har handlingsplanen kommit. Den är ett svar på förväntningar under det här året och innehåller väldigt mycket som jag välkomnar. Men det statsrådet tar upp angående kostnader vill jag inte ta upp här . Det får vi möjlighet att återkomma till. Jag har inte kunnat reda ut de här siffrorna på något sätt. Före debatten har man inte från departementet kunnat reda ut fördelningen av pengarna, om det är nya pengar eller om det är pengar som kommer igen i en ny sorts redovisning. Jag avstår från att gå in i den debatten tills jag får ett underlag som jag kan debattera utifrån. Jag menar att har ett förtroende. Det finns en förväntan. talar om CSW. Det är bra att man där tar upp jämställdhetsarbetet och hur det finansieras. fokuserade man också på ekonomiska frågor. Men hur ska just det som gäller våldet mot kvinnor finansieras? Vad kostar detta våld samhället, och vad är det internationella samfundet berett att prioritera när det gäller de här frågorna? Vad är EU berett att göra? Jag vet att är bra. Jag är glad att vi ser en upprepning av det. Men EU måste ju ta ett helhetsgrepp. Vad tänker då regeringen? Det är som finansminister som företräder i Ekofin, men vad kommer att driva i Ekofin och inom EU generellt? Vad kommer vi att ta upp med våra kolleger i och ? Jag håller själv på att titta på siffrorna på vad man avsätter. Det är väldigt svårt, ska jag säga, att få klarhet i vilka ekonomiska summor som avsätts och ännu svårare att få klarhet i var kostnaderna finns i våra grannländer och då i och som helhet. Här finns så mycket kvar att göra, så mycket kvar att belysa. Det måste finnas någon som tittar på hela arenan. Om jag tittar i utmärkta undersökning till exempel ser jag att det finns så mycket belagt, men det är inte allt. Stora delar av samhällskostnaderna är ännu inte belysta. Det är arbetsmarknaden. Det är de privata kostnaderna och vad försäkringsbolagen indirekt drabbas av. Det finns mycket. Vi behöver helhetsbilden för att inse att vi tillsammans måste använda ekonomiska styrmedel på ett tydligare sätt för att bekämpa mäns våld mot kvinnor. 221 Integrations- och jämställdhetsminister (): Det finns väl inte så mycket att debattera i frågan egentligen. Det är redovisat att den satsning vi gör för att bekämpa mäns våld mot kvinnor kommer att kosta 800 miljoner , det vill säga . Det är väldigt lätt för att räkna ut hur mycket det blir och per person. Därmed kommer du att inse att det är mer än den euro som nämns som vägledning från kommissionen. Vi ska diskutera med våra kolleger om vikten av att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Men det måste också vara upp till varje land att faktiskt själva avgöra hur mycket de vill satsa på de här frågorna. Återigen: Det är mycket man ibland vill att EU ska göra. Men det här är en nationell angelägenhet. Det är jättebra att man på EU-nivå sätter upp målen och har ambitioner för hur vi ska kunna lösa de här problemen nationellt. Men jag tror inte att EU ska finansiera större delen av de åtgärder som behöver sättas in för att komma till rätta med mäns våld mot kvinnor. Vi tar vårt ansvar. Det är , 56 åtgärder. Mycket mer än så vet jag inte riktigt vad du vill ha redovisning av. 222 (): Jag vet inte om det är helt nya pengar eller pengar som redan finns i budgeten och som på så sätt används och redovisas en omgång till, hur fördelningen kommer till stånd och hur fördelningen av de här pengarna kommer att se ut. För mig var det inte det som var det viktigaste i den här interpellationsdebatten. Jag är väl medveten om och har själv lyft fram att har uppnått det mål som Mendes Bota lyfte fram i sin halvårsrapport och som var per invånare som skulle sättas av i kampen mot mäns våld mot kvinnor för förebyggande insatser. Det är klart att måste ligga på den nivå som är en miniminivå. Men ni måste ju ha ambitionen att också kliva upp från golvet, kliva upp på läktaren och upp mot taket. Så länge det behövs, så länge våldet och våldsutvecklingen ser ut som det gör måste vi ha ambitionen att öka resurserna för att kunna vända den här trenden och kunna eliminera och avskaffa mäns våld mot kvinnor. Den finansiella delen av politiken måste också vara en del av det. har ett viktigt arbete och ett viktigt bidrag är handlingsplanen mot mäns våld, men det krävs också att andra delar av regeringen och av politiken engagerar sig på ett tydligare sätt. Vi ska inte ta över något annat lands ansvar. När det handlar om mänskliga rättigheter har vi ett ansvar för den egna befolkningen, men vi har också ett ansvar som sträcker sig utanför vårt lands gränser. Det är en fråga som vi kan lyfta fram på olika sätt. Vi kan driva den. Hur gör vi beräkningsmodeller när vi säger att säkerligen avsätter något per invånare? Hur beräknar vi detta? Jag kan inte säga exakt hur mycket det blir, för det finns inga gemensamma beräkningsregler. Vi skulle kunna bidra med att ta fram sådana och erbjuda andra att ta del av dem så att vi kunde jämföra med varandra och avläsa resultaten. kanske lyckas väldigt väl i förhållande till vad de avsätter. På så sätt skulle vi få ett jämförelsematerial på samma sätt som det som ofta används inom kommunerna. Vi skulle också få en motivation så att fler kunde se att vi genom inledningsvisa insatser kan sänka de samhällsekonomiska utgifterna för mäns våld mot kvinnor. På samma sätt som på många andra samhällsområden borde vi använda ekonomin som en drivkraft för att upprätthålla tryggheten och säkerheten för kvinnor. Jag anordnade tillsammans med kolleger ett tvärpolitiskt seminarium Vad kostar mäns våld? om just mäns våld mot kvinnor i nära relationer. En av deltagarna var , utredare vid och familjeomsorgen. Hon är en av dem som utarbetat rapporten för våld mot kvinnor: En samhällsekonomisk analys. Den publicerades och är mycket innehållsrik. Den är dock inte heltäckande. Den kan utökas. Vi lyssnade också på som är filosofie doktor och universitetslektor vid pedagogiska institutionen vid . har hon dock en forskartjänst med inriktning på brottsofferforskning vid juridiska institutionen. Hon är en av författarna till studien med kostnader: En fallstudie om mäns våld mot kvinnor, också den . Hon beskriver fyra kvinnors utsatthet för våld från en och samma man och gör därefter fallstudier. Hon har beräknat kostnaderna för denne mans våld. Det är en mycket intressant läsning. Det arbetet behöver föras vidare och komma in även bland dem som läser ekonomi och nationalekonomi. Det är inte förbehållet det som ofta kallas den mjuka sektorn. Det måste även in i de hårda sektorerna. Jag vill upprepa min konkreta fråga: När kommer regeringen att ta upp denna fråga i Ekofin? 223 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag kan tala om när jag kommer att ta upp den här frågan med mina kolleger. I alla sammanhang där jag träffar mina ministerkolleger talar vi om mäns våld mot kvinnor. Det är en prioriterad fråga både inom och inom EU, vilket gör att frågan vid varje möte är mycket aktuell. Jag är övertygad om att flera andra statsråd också tar upp frågan i samband med att de träffar sina kolleger. Jag kan försäkra att flera ministrar, ja hela regeringen, tycker att frågan är viktig, och alla är också engagerade i den. Som du vet har jag en samordnande roll i när de gäller jämställdhetspolitiken, och den skrivelse som vi lämnade till om kampen mot mäns våld mot kvinnor är just en sådan sak som jag samordnat. Det betyder att flera olika departement berörs vad gäller genomförandet av de åtgärder som beskrivs i handlingsplanen. Det är klart att åtgärderna inte skulle finnas där om inte sakdepartementen och de berörda statsråden tyckte att frågan var angelägen. Du kan alltså lita på att hela regeringen tycker att frågan är viktig. Beträffande gamla eller nya pengar vill jag säga att det är pengar som ska finansiera handlingsplanens 56 åtgärder . Jag vet inte hur mycket tydligare man kan beskriva det. , 2009 och 2010 kommer de 56 åtgärder som vi listat att kosta . Så ser kalkylen ut. Jag har inte så mycket mer att säga i debatten. 224 (): Jag som har så mycket att säga att tiden inte räcker till. Jag hade velat ta upp många andra perspektiv. Jag beklagar att statsrådet känner att hon inte har mer att tillföra debatten, men jag respekterar hennes uppfattning. Jag hade önskat att vi, som ytterligare ett skäl, under , då vi fokuserar på arbetet mot mäns våld mot kvinnor, hade fått ett genomslag så att vi vågat utmana den traditionella bilden av dem som har hand om de finansiella frågorna inom politiken vad deras mandat är, vad vi förväntar oss av dem och vad de ska inkludera i sitt arbete. Tyvärr verkar vi inte få det, men året är inte slut ännu och jag avvaktar gärna till och hoppas att så ska ske. Jag hoppas också att finansutskottet i ska känna ett större ansvar för denna fråga för att på så sätt få en dialog mellan finansutskottet och statsrådets kollega vid Finansdepartement. Om regeringen tydligt visar att detta med pengar är viktigt kommer det att vara en förebild för landsting, kommuner och andra beslutande församlingar som tänker att de kanske kan ta in detta i sin kommunala budget eller i landstingsbudgeten för att visa vad det kostar den egna kommunen eller . Då kan de också fråga sig om det är rimligt att avsätta pengar för att därigenom minska kostnaderna. Det gäller att på ett mycket tydligt sätt få in den ekonomiska drivkraften för att minska mäns våld mot kvinnor, öka kvinnors trygghet och få fler kvinnor att känna att deras mänskliga rättigheter respekteras. Det handlar alltså om att föra ut frågan. Våra exempel kan spela roll för och . Vi kan jobba med , som har rätt mycket material. är väldigt intresserat av det som pågår på denna arena. Vi kan föra ut det i , och , och därefter även samverka med folk utanför . Men det handlar också om det nationella anslaget. Jag uppskattar det som gjorts så här långt. Jag har välkomnat regeringens handlingsplan, men jag vill fördjupa och bredda frågan genom att inkludera hela regeringen och alla politikområden. 225 Integrations- och jämställdhetsminister (): vill inkludera hela regeringen, men det vore en omöjlig uppgift för finansministern att ta alla dessa debatter. Han finansierar ju all politik, alla åtgärder, alla sakdepartement, all den verksamhet som bedrivs. Därför måste ett antal sakdepartement och sakministrar ta debatterna. Jag förstår att gärna vill ha svar från om hur han tänker, men den debatten kan också föras utanför kammaren. Här i kammaren måste han få hantera sin del av det hela, och sedan får sakministrarna hantera sina delar. Jag kan försäkra att han är engagerad i frågan, och jag tror nog att han gärna möter i en debatt utanför kammaren. Överläggningen var härmed avslutad. 23 § Svar på interpellation 2007/08:211 om gömda kvinnor utsatta för våld 226 Integrations- och jämställdhetsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att främja arbetet med mänskliga rättigheter genom att ge skydd, stöd och hjälp till gömda kvinnor utsatta för våld. Utgångspunkten måste vara att kvinnor och män som har fått sin begäran om uppehållstillstånd prövad enligt gällande regler och inte beviljats uppehållstillstånd ska rätta sig efter de avgöranden av myndigheter och domstolar som vunnit laga kraft. De mänskliga rättigheterna gäller för alla som befinner sig i ett land, men statens metoder för att tillförsäkra gömda kvinnor deras rätt till skydd och stöd måste ställas i relation till att de befinner sig temporärt och utan tillstånd i landet. Enligt socialtjänstlagen har socialnämnden det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får den hjälp och det stöd de behöver. ska särskilt beakta att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld kan vara i behov av stöd och hjälp. När socialnämnden prövar en ansökan om bistånd ska den alltid undersöka om behovet kan tillgodoses på något annat sätt. kan vid sin bedömning ta hänsyn till om personens behov kan tillgodoses i hemlandet. För en våldsutsatt kvinna som vistas olovligen i innebär det att socialnämnden kan erbjuda bistånd i form av att kvinnans resa till hemlandet ersätts. Fram till dess att återresa kan ske eller problemen kan lösas på annat sätt har dock kommunen ansvar för att personer i nödsituation tillfälligt erbjuds grundläggande stöd, till exempel i form av ett boende. Mot bakgrund av detta avser jag inte att vidta några ytterligare åtgärder. 227 (): Jag kan konstatera att även om jag är glad för svaret tillför det ingenting när det gäller den utsatta livssituation som flera gömda papperslösa kvinnor som lever i har. Jag skrev interpellationen när jag noterade att handlingsplanen mot mäns våld mot kvinnor inte på något sätt tagit upp deras situation. I grunden vill ha papper åt papperslösa. Vi har motionerat om en engångsåtgärd om amnesti för dem som inte gjort sig skyldiga till grov brottslighet så att de fick möjlighet att stanna. Det skulle ge möjlighet till ett värdigt liv för de papperslösa kvinnorna och männen. Om detta är vi oeniga, men jag tycker att vi över partigränserna borde kunna enas om att förbättra situationen för de kvinnor som lever mitt ibland oss men inte har uppehållstillstånd. Många av dem har ett väldigt utsatt liv. De måste försörja sig på något sätt. Får de ett jobb är det ofta underbetalt. Ofta kopplas krav på sexuella tjänster till detta. Jag har träffat kvinnor som har berättat att de får byta svarta jobb när de här kraven ställs. Tyvärr måste nog en del av de här kvinnorna i stället välja att låta sig utnyttjas, då de annars inte har någonstans att bo eller någonting att leva på.