prot · GU0972 · 2007-03-12 00:00:00 — Det är flera talare här som har sagt att sammanblandningen mellan den polisiära brottsbekämpningen och det militära uppdraget inte existerar, att det klart och tydligt står att man inte ska syssla med brottsbekämpning. Då är det ju ganska intressant att titta på vilka remissinstanser som har varit väldigt kritiska och ställt sig negativa till förslaget. Det är Säkerhetspolisen. Det är Datainspektionen. Det är Kammarkollegiet. De är kritiska just eftersom man sammanblandar brottsbekämpning och det tidigare uppdrag som FRA hade som handlade om yttre militära hot. Man får här en sammanblandning av brottsbekämpning och det militära säkerhetsarbetet. Jag är helt övertygad om att alla inom , polisen och Datainspektionen och de som faktiskt sysslar med de här frågorna dagligdags inte har missförstått hela propositionen så fullständigt. I så fall borde man kanske ta tillbaka propositionen och skriva om den, om den skulle kunna missuppfattas på det sättet. Detta är, fru talman, den allvarligaste frågan i den här propositionen. Och jag hoppas att vi kan ha en framtida diskussion och en debatt där vi faktiskt kan se till att vi får ett utredningsarbete och att vi också får en proposition som inte utvidgar möjligheterna till att även omfatta brottsbekämpning. 26 () replik: inlägg ger mig anledning att läsa upp vad som står i 4 § första stycket i lagen om försvarsunderrättelseverksamhet. Där står det att inom försvarsunderrättelseverksamheten får det inte vidtas åtgärder som syftar till att lösa uppgifter som enligt lagar eller andra föreskrifter ligger inom ramen för polisens och andra myndigheters brottsbekämpande och brottsförebyggande verksamhet. Det kan inte sägas tydligare. I ett andra stycke tillförs att det däremot är öppet för FRA att med sin verksamhet understödja en brottsutredning eller ett brottsförebyggande arbete hos någon polisiär myndighet. Det är någonting som i och för sig tycker är bra. Det stämmer också med till exempel det lagförslag som antogs som handlar om att Försvarsmakten kan ge stöd när det gäller att bekämpa internationell terrorism. Försvarsmakten kan inte agera på egen hand, men Försvarsmaktens resurser kan underställas en polisiär myndighet. Sedan tycker jag att det är något förmätet när säger att det här förslaget inte har några utsikter att passera de regler som finns i de konventioner som har tillträtt. kan inte vara okunnig om att två av de tre högsta domarna i vårt land har sagt att det har alla utsikter att kunna passera till exempel konventionen om mänskliga rättigheter i . 27 () replik: Jag kan börja med det sista. Jag delar inte den uppfattning som Lagrådet har lämnat. Och jag vet att det finns väldigt många jurister som delar uppfattningen att Lagrådet i det här fallet har fel. Vi kan ta ett exempel där faktiskt blev fällt, när det gäller . Det handlar om SegerstedtWiberg, om jag kommer ihåg rätt. Det handlade om säkerhetskonventionen och det handlade om den registrering, åsiktsregistrering, som bedrevs i . I det fallet fälldes . Då hade man . Man hade JK och JO. Man hade flera olika instanser som faktiskt hade insyn och kontroll. Ändå ansåg man från att det här inte var tillräckligt. Vi kan då titta på det här försvaret. Det är då som kommer att ha den uppgiften. Och så har man nu lagt till att man ska ha ett integritetsskyddsråd. Det är ändå två instanser som i grund och botten fortfarande ligger kvar under FRA även om de ska vara självständiga gentemot det. Då tog man ett steg till som jag faktiskt tyckte var bra. sade man att försvarsunderrättelsenämnden skulle ha både tillståndsplikten och kontrollmöjligheten. Man har skilt på de här funktionerna. Det är ett bra steg man har tagit, men det är ändå inte tillräckligt. Jag är övertygad om att det här inte kommer att hålla vid en prövning. 28 () replik: Jag är själv jurist och advokat och har noga följt arbetet med den här propositionen . Jag har inte det självförtroende som har att jag kan döma ut detta när Lagrådet, åtminstone dess majoritet, säger något annat. Men det är var och en förbehållet att bedöma det juridiska och konstitutionella innehållet i det här förslaget. Dessvärre gör sig dock skyldig till ett förbiseende, och det är när hon säger att , Fun, ändå är en del av FRA. Om man läser lagtexten mycket noga, vilket jag hoppas att gör, så ser man att Fun, , faktiskt är en självständig myndighet som står helt oberoende av FRA. Vi kan tillägga för dem som lyssnar att det oberoende och den självständighet som vi vill att ska ha förstärks av att det är människor som antingen har tjänstgjort som ordinarie domare eller som tjänstgör som ordinarie domare som ska ge tillstånd respektive följa upp de beslut som fattas. 29 () replik: Precis som sade: självständig myndighet. Vi kan diskutera det. Det står så i lagtexten. Precis som jag sade har det också förstärkts och blivit en förbättring med de förändringar som har varit. Det tycker jag absolut inte att man ska negligera. Annars skulle jag inte ens tro att debatten att försöka påverka det skulle ha någon som helst betydelse. När det gäller och den sammansättning som nämnden nu ska ha med oberoende före detta domare eller domare är det också något som har tillkommit nu i ett senare skede. säger att det står klart och tydligt, men om man läser hela propositionen ser man ändå att det finns en klar möjlighet för FRA att avlyssna sådant som handlar om det polisiära området, även om man inte får bedriva brottsbekämpning själv. Det är en helt annan sak. För det ger ändå en möjlighet till en avlyssning som inte är tillåten för de brottsbekämpande myndigheterna. Där har vi rättssäkerhetsgarantier för när man får avlyssna och i vilken grad misstanke om brott måste finnas. Det saknas fullständigt i det här, vilket gör att rättssäkerheten egentligen inte existerar. Att man inte själv får bedriva brottsbekämpning är en helt annan sak. 30 (): har tagit initiativ till dagens bordläggningsdebatt, för att vi har ett ärende som vi tycker är ovanligt viktigt och har mycket stor betydelse för våra grundläggande rättigheter som regleras i regeringsformen, i grundlagarna och också i internationella konventioner, bland annat. Den grundläggande fråga som man måste kunna svara på är nog egentligen: Vill vi verkligen ha en stat med obegränsad rätt och möjlighet att övervaka och avlyssna allt vad vi gör? Vill vi att i praktiken ska ha rätt att stå och kika över axeln och läsa allt vad vi skriver och läser? Det har tagit många av politisk kamp för att bygga upp ett samhälle med rättssäkerhet och med respekt för individens integritet, men det tycks gå mycket fort att avveckla det. Kan vi lita på staten? Kan vi lita på att enskilda människor inte misshandlas och skadas genom att informationen missbrukas? Erfarenheten säger nej. satt jag i när vi behandlade Säpos spaning mot grupper och enskilda i . Det ledde fram till en av vår tids största skandaler. Storebror gick bärsärkagång mot framför allt människor till vänster. Folk som inte var farliga för någon stämplades som säkerhetsrisker, blev av med sina jobb och förvägrades normala rättigheter. Många skadades och knäcktes för livet. Det är modern svensk historia. Dagens lagförslag ger regeringen och myndigheterna obegränsad rätt att avlyssna medborgarna när det gäller både e-post, telefon, mobil och sms. Det finns inga definitioner eller begränsningar, bara det vaga begreppet yttre hot. Vad som inte kommit fram i debatten är att det är regeringen som ensam har rätt att tolka in vad den finner för gott. I praktiken är det försvarsministern som ges befogenheten att övervaka och tolka lagen. Regeringen kan avlyssna vem och vad den vill. Det behövs ingen domstols och ingen myndighets godkännande. Det är inte bara i som den utvecklingen pågår. Kriminologen kallar det som vi just nu ser i västvärlden för en normalisering av undantagstillståndet, en process som får entusiastiskt stöd av en del politiker som vill visa handlingskraft. Remissinstanserna som har tittat på det här lagförslaget säger nej. , Säkerhetspolisen och Rikspolisen är starkt kritiska. generalsekreterare säger så här: Jag vill understryka att det här är mer omfattande än vad man tillåter till och med i Bushs . Där har man infört en skyldighet att gå till domstol när man ska ägna sig åt signalspaning i det här avseendet. Men det är något som vi i uppenbarligen inte tycker är behövligt. Vi står inte utan skyddsåtgärder när det gäller terrorism , långt därifrån. En av Säpos huvuduppgifter är just spaning mot misstänkta terrorattentat. Vilka är de svåra problem som kräver så här drastiska åtgärder som den borgerliga regeringen vill införa? Är plågat av ständiga och svåra terrorattentat? Nej, tack och lov är det inte så. Men i propositionen finns ingen rimlig motivering till varför man då ska ta till de här åtgärderna. Bevisbördan måste ligga på den som vill ha rätten att avlyssna och kika in i våra privatliv och innersta skrymslen. Regeringen måste berätta konkret vad den vill skydda oss ifrån och hur den här avlyssningen skulle kunna hjälpa. Det handlar ju om att sätta sig över rättigheter som är skyddade i både och regeringsformen, grundläggande medborgerliga rättigheter. Om man vill inskränka de rättigheterna måste regeringen kunna motivera det betydligt bättre än vad man har gjort det i den här propositionen. Varje krav från remissinstanserna på att klargöra gränsdragningen mellan polis, säkerhetspolis och försvarsmyndigheterna avfärdas kategoriskt och utan närmare förklaring. Den enda beskrivning som finns i propositionen av vad man egentligen vill övervaka och spana på ser man på s. 17. Där står det att förutom terrorism ska avlyssningen gälla grov internationell brottslighet, alltså rent polisiära frågor. Men det är inte nog med det: Det finns en rad andra fenomen som kan påverka säkerhet negativt och i vissa fall få säkerhetspolitiska konsekvenser. Hit hör t. ex. olika typer av försörjningskriser, ekologiska obalanser, miljöhot, etniska eller religiösa konflikter, stora flykting- och migrationsrörelser samt ekonomiska utmaningar i form av valuta- och räntespekulationer. Snabba, effektiva och samordnade åtgärder från statsmakternas sida för att möta denna typ av hot eller påfrestningar kan i många fall underlättas av den förvarning som en effektiv underrättelseverksamhet kan bidra med. Så står det ordagrant i propositionen. Om regeringen menar allvar så ska FRA ägna sig åt praktiskt taget alla stora nationella och internationella politiska frågor som över huvud taget finns och diskuteras . Jag tycker att det är makalöst. Är det här uppgifter som försvaret verkligen bör ha? Är avlyssning rätt metod att möta miljöhoten med? Eller handlar det om en byråkrati som har förlorat sina uppgifter i en ny värld och därför förtvivlat söker nya? Försvarsministern har försvarat förslaget med att avlyssningen endast gäller för den Internettrafik som passerar gränserna. Men då berättade han inte att det till exempel också gäller av den finska trafiken som går via och en stor del av den norska. Han berättar inte heller att huvuddelen av den inhemska svenska Internettrafiken också via servrar i utlandet passerar landsgränsen innan den når fram, även om det handlar om e-post till kusinen i . Det gäller också interna mejl- och Internettrafik. Finnarna är inte alls nöjda. De gillar inte att storsvensken ska lyssna på deras intima meddelanden. Den finske statsministern kanske inte vill att hans nätdejter ska kunna uppsnappas av FRA eller av den . Jag håller med. Den spaning och avlyssning som måste ske måste regleras betydligt hårdare och omges med en rättssäker ordning där till exempel krav är nödvändiga inslag på ett helt annat sätt än i detta förslag. Vill vi verkligen ha en stat med obegränsad rätt och möjlighet att övervaka och avlyssna allt vi gör? Vill vi att i praktiken ska ha rätt att stå och kika över vår axel och läsa allt vi skriver och läser? Nej, det kan inte vara statens eller försvarets uppgift. Därför säger vi i de gröna nej till det storebrorssamhälle och det godtycke som regeringen nu föreslår. I detta anförande instämde (). 31 () replik: tycks sakna ord för vad han tror att denna proposition kommer att innebära och vilka ambitioner försvarsministern personligen har att granska allas telefonsamtal och mejl. Detta är ju inte sant. Det är en grov förvrängning av vad som står i propositionen. Det står ingenstans att det är en obegränsad möjlighet till avlyssning av vilka som helst. Det finns både definitioner och avgränsningar. Det framgår också mycket väl i tolvpunktsförslaget kring signalspaningen vad man får signalspana på. finns inte några sådana regleringar. vet man inte heller när man lyfter en telefon som är inkopplad i ett jack om trafiken går via luften eller i en tråd eller i en kabel till moster eller vem det nu var som skulle svara i andra ändan. finns det alltså ingen reglering. Jag har svårt att förstå att och tycker att det är dåligt att införa ett integritetsskydd i en verksamhet som faktiskt är helt oreglerad. Vi reglerar hela signalspaningen, vad och vilka företeelser man får signalspana på, och förstärker tillståndsgivningen och kontrollen i efterhand. Man ska också kunna gå in och avbryta denna typ av underrättelseinhämtning. När det gäller har det aldrig funnits någon självständig kontrollfunktion, och därför kanske detta missbruk blev möjligt. Det var ju bland annat därför tillkom. Sedan kräver inte all signalspaning i domstolstillstånd, som vissa tycks tro. 32 () replik: Men då är det väl bra att vi i alla fall har en bordläggningsdebatt så att fler än jag hinner läsa förslaget innan vi går till beslut och tar slutgiltig ställning. Med detta förslag blir det legaliserat att avlyssna praktiskt taget allt som går över tråd och eter. Regeringen har heller ingen myndighet eller någon annan som den begär tillstånd hos utan kan definiera begreppet yttre hot precis som den vill. Det finns ingen som kan säga att den har definierat det fel. Det är regeringen själv som avgör. I praktiken är det försvarsministern som har hand om de här frågorna. I praktiken kommer det inte varje gång att vara någon stor diskussion om detta i regeringen, utan det är försvarsministern själv som i praktiken kommer att avgöra väldigt mycket av detta. Därför är det godtycke som här medges makalöst. Det är ett helt orimligt sätt att påverka den personliga integriteten i ett modernt rättssamhälle. Vi vet inte vad vi hamnar i för situationer . Kanske vi hamnar i ungefär samma situationer som när tidigare tyckte att de var tvungna att spana på nästan varenda vänstermänniska. Till och med harmlösa organisationer som Grön ungdom blev då föremål för Säpos övervakning. Vi vet inte heller vad vi lämnar för vapen och verktyg i händerna på en ny regering när vi ger sådana här enorma möjligheter. Jag tycker att det är helt fel. Det är inte rättssäkert och rimligt och motsvarar inte de krav vi måste kunna ställa på den personliga integriteten att ge sådana möjligheter till en regering att efter eget skön godtyckligt bedöma precis vad och vem den ska spana på och avlyssna. 33 () replik: Det känns som om fortfarande förvränger innehållet i propositionen. Det som det talas om på s. 17 handlar inte om allt som det är möjligt att spana på utan om de allmänna säkerhetspolitiska utmaningar som finns och de helt nya hot som vi står inför. Sedan går regeringen på s. 137 in och tittar på vad man får signalspana mot. Det finns också förslag på hur detta ska regleras. Man inhämtar tillstånd, och då får man naturligtvis inte inhämta tillstånd till sådant som inte finns med i lagen. Dessutom kan man gå in i efterhand och kontrollera, och man kan också avbryta under hand. Det skulle vara intressant att veta hur och anser att en sådan här lag skulle vara utformad. Kan det över huvud taget få finnas någon försvarsunderrättelseverksamhet som handlar om signalspaning? Eller ska vi fortsätta som , ha det helt oreglerat och kunna lyssna på av trafiken, med de resultat det skulle medföra? 34 () replik: är det så att regeringen inte begär tillstånd från någon när den ger FRA i uppdrag att spana på vem eller vad den vill. Så är det. Det finns ingen myndighet eller domstol som man behöver vända sig till och få tillstånd ifrån. Regeringen avgör detta själv. Jag tycker att det är orimligt. Det är en grundläggande hållning vi har. Däremot kan jag hålla med om att det behövs någon form av signalspaning. Dock måste man reglera den på ett helt annat sätt. Man måste se till att det finns krav på personlig integritet och att rättssäkerheten vidmakthålls på ett helt annat sätt än i det här förslaget. Därför tycker jag att det är bra att vi nu ser till, vilket allt pekar på, att den här frågan inte kan avgöras utan att det blir en lång debatt under det närmaste året innan frågan kommer upp igen för ett eventuellt slutligt övervägande. Då hoppas jag att det även finns några liberaler kvar på den borgerliga sidan. 35 () replik: säger att det är bra om han får tid att i lugn och ro studera den här propositionen inför vår nästa debatt i kammaren. Jag tycker kanske att det hade varit rimligt att göra det innan den riktigt stora kanonen plockades fram för avfyrning. Jag måste nämligen instämma med : Mycket av det som sägs stämmer inte med den lagstiftning som faktiskt föreslås. Försvaret ska inte ha del av allt mellan himmel och jord. Det är inte heller så att kusinen i kommer att vara avlyssnad i varje givet ögonblick. Detta är en helt automatisk sökning. Den sker utifrån förutbestämda sökbegrepp. Det innebär att man inte kan välja att lyssna på en enskild person, utan det man lyssnar på är sådana saker som kan konstituera ett yttre hot mot . De hot som står uppräknade i propositionen massförstörelsevapen, failing states och grov organiserad kriminalitet är just sådana hot som ingår i nationella säkerhetsstrategi. Den strategin är en produkt av Försvarsberedningens arbete. Även instämde där i att dessa hot också är relevanta, möjligen mer relevanta än de militära, hot som vi behöver bry oss om. 36 () replik: Jag tycker att vi bör bry oss om andra hot än de militära hoten, men jag vet inte om det är de militära organisationerna, det svenska försvaret eller FRA som ska göra det. Det krävs nog andra människor som har kompetens inom de områdena i stället. Till exempel bör vi nog ge polisen möjlighet att genomföra sitt arbete mot kriminaliteten i stället för att lägga över det på FRA eller på något vis lägga det under Försvarsdepartementets domvärjo. Det sade här stämmer inte. Det är som jag sade i mitt tidigare anförande: Det krävs inga tillstånd när regeringen ska ge uppdrag till FRA. Det kan regeringen göra utan att någon behöver överpröva det. 37 () replik: Som jag sade vid ett tidigare replikskifte eller möjligen i mitt anförande får ju inte Försvarsmakten bedriva verksamhet som innebär konkurrens med den verksamhet som polisen bedriver. Däremot kan på uppdrag av polisiära myndigheter understödja brottsutredningar, men som någonting av det som framkommer genom signalspaning tenderar att handla om ett begånget brott eller misstanke om ett begånget brott ska FRA lämna över detta till de polisiära myndigheterna. Jag vill på en punkt ge rätt, och det är när han säger att svårigheten med det här förslaget är ett eventuellt missbruk. Det vill säga: Det som är farligt är att någon tar sig rätten att missbruka detta verktyg. Det är det som borde vara i fokus för den parlamentariska granskning som ska ske, både i utskottet och i denna och kommande debatter. Där är det viktigt att man gör allt som tänkas kan för att motverka ett missbruk. Jag kan konstatera att den här frågan har varit föremål för tre olika utredningar under ärendets gång. Först var det . Därefter skedde en omarbetning i Försvarsdepartementet under den föregående mandatperioden. Dessutom har ytterligare översyner skett sedan den nya regeringen vann valet . Det finns säkert fortfarande utrymme för förbättringar på marginalen, men då är det väl bättre att väljer den konstruktiva infallsvinkeln på propositionen i stället för att bara bestämma sig för att det här inte är värt någonting och att det aldrig kommer att uppfylla kraven i . 38 () replik: Om man ska klara av rättssäkerhetsproblemen behöver man definiera begreppen mycket tydligare. Man måste mycket tydligare och mer begränsat tala om vad som är tillåtet och vad som inte är tillåtet. Med sådana här väldigt vaga definitioner av typen yttre hot är det orimligt och omöjligt att tro att det sedan ska kunna skötas på ett sakligt och begränsat sätt. Då har man öppnat för godtycke, och då är också risken väldigt stor för missbruk . Det tycker jag att man måste ha med sig i bagaget, och därför har den här propositionen fel utgångspunkt. Man måste börja med att definiera vad det handlar om och vilken verksamhet man ska ge tillstånd till i stället för att hålla öppet för praktiskt taget vad som helst. 39 (): framträder utrikesminister inför för mänskliga rättigheter och påtalar där övergreppen mot civilbefolkningen i . Inför detta skriver han i dagens nummer av : får aldrig tystna i kritiken mot kvarvarande diktaturer och de auktoritära regimer där rättighetsskyddet är svagt. I samma artikel konstaterar utrikesministern att även om utvecklingen i världen fortsätter i rätt riktning för mänskliga rättigheter har takten avstannat jämfört efter 1989. Han skriver också om informationsteknologins betydelse för att revolutionera människors möjligheter att faktiskt göra uppror och bryta mot auktoritära regimer och deras kontrollbehov. Det är här alliansregeringen och alliansen står i de utrikespolitiska frågorna. röst i världen måste vara tydlig och aktiv när det gäller mänskliga rättigheter. Det gör också att , även om vi är litet land, inte är någon isolerad ö i en värld där det tyvärr finns många hot mot vår frihet och mot människors liv och säkerhet. Det finns också i denna kammare en bred enighet om att svensk trupp deltar på FN-mandat utomlands. Det finns en bred enighet om svenskt biståndsarbete och så vidare. Vi har ett ansvar att skapa skydd såväl för svenskar här hemma som utomlands. och har redogjort väl för regeringens proposition. Jag tycker för min del att det är integritetsdebatten som måste stå i förgrunden. Den har förts mycket livligt kring det här förslaget, inte minst på tidningarnas ledarredaktioner. Jag tycker att denna debatt är viktig. Jag tycker att denna debatt ökar transparensen kring de här svåra frågorna. Men jag tycker också att man måste påminna sig om eftersom det har varit en del svepande formuleringar om regeringen och försvarsministern som bara kan knäppa med fingrarna och sedan börja avlyssna att regeringen vilar under kontrollmakt. Regeringen prövas i offentlig debatt och genomlysning och av väljarna. Det måste man komma ihåg. Det gäller även en rad andra frågor inom säkerhetspolitiken. Det finns också många frågor om polisens rättigheter att arbeta, att avlyssna och annat som vi har diskuterat. När det gäller frågan om vem som har ansvar för vad, var huvudnummer att polisiär verksamhet skulle föras över till försvaret. Jag har svårt att dela den tolkningen av propositionen. Det står mycket tydligt att det är Säkerhetspolisens författningsreglerade uppgift att leda och bedriva polisarbete som gäller till exempel terrorism. I förslaget säger man att underrättelseresurser utgör en kvalificerad nationell resurs. Det är riktigt. Men det innebär ju inte att arbetsuppgifterna har förts från polisen till militären, utan just att till exempel kan få ha inriktning på avlyssning men kontrolleras av organ som har att fatta beslut om man ska godkänna signalspaningen. Det är också tydliggjort att det handlar om yttre hot mot rikets säkerhet och om internationell brottslighet av sådan kvalificerad art att den kan anses utgöra ett yttre hot mot landet.