prot · GV0930 · 2007-11-23 00:00:00 — 103 (): Ska vi ta det där sista först? avlämnades nämligen till en rapport som med all önskvärd tydlighet visar att antalet dödsoffer vid EU:s, och därmed , yttre gräns ökat i takt med att man byggt högre murar. Vi ser också att fler dör eftersom de är tvungna att ta andra vägar än de gränsövergångar som kontrolleras av Frontex och andra instanser, vilka försöker hindra människor från att söka asyl. Hur mycket högre man än bygger murarna kommer människor att fortsätta att lämna sina hemländer och söka skydd undan förföljelse. Många tvingas nämligen till det. Är det då bara fråga om människor som har skyddsbehov? Det vet vi i och för sig inte, för många av dem som anser sig ha skyddsbehov kanske inte har det enligt de bedömningar som kommer att göras. Många kanske flyr från ekonomisk misär, framstampad av det internationella storkapitalet där man fiskat ut haven utanför . Visst, man kan säkert ha synpunkter på att de inte bör får komma till och EU, men man bör nog inse att även vi har ett finger med i spelet vad gäller anledningen till att människor lämnar sina hemländer. Jag ska ge en bild av vad som händer i verkligheten. Jag vet att det är ett retoriskt grepp som vi alla ibland tar till när vi ska låtsas att vi vet mer än andra och andra så att säga anses leva i något slags politikervärld eller liknande. I det här fallet tror jag dock att det är sant. När säger att människor ska garanteras rätten att söka asyl, och att endast ett fåtal av dem som kommer över eller till EU:s yttre kust eller gräns söker asyl, är han uppenbarligen omedveten om att det som myndigheterna i praktiken gör är att försöka pressa människor att inte söka asyl. Jag befann mig på strax , för snart . Jag var där eftersom vi ville besöka de flyktingläger och förvar som människor hamnar i, de människor som trots Frontex intentioner lyckas ta sig tillräckligt nära för att de enligt internationell rätt inte ska kunna sändas tillbaka. Det var människor som flytt från politiska konflikter i och och från politiskt förtryck i och . De hade fått uppmaningar från såväl personal som myndighetsföreträdare i övrigt att inte söka asyl, tvärtemot vad nu säger. Flera av flyktingarna sade att de fått uppfattningen att om de sökte asyl skulle de aldrig mer kunna återvända till sina hemländer. Vem vågar söka asyl i ett läge när möjligheten att få det är så begränsad som den är inom EU ? Jag lyfter fram detta inte för att är ansvarig för spansk flyktingpolitik utan för att många av dessa beslut och tillvägagångssätt är sådana som den spanska regeringen och de spanska myndigheterna behöver ta itu med. Men det är också yttre gräns. Och om man inte kan ta sig in i EU över , vilken väg ska man då ta? Jag vill fråga om han kan ge garantier för att alla personer som möts av Frontex i samband med deras operationer får rätt att söka asyl. Om så är fallet måste jag få fråga varför det är så viktigt att medverkar. Jag läser i interpellationssvaret: Ett svenskt deltagande i Frontex arbete ger oss större möjlighet att bevaka det starka intresse vi har att alla gemensamma operationer ska genomföras med full respekt för mänskliga rättigheter och principen om non-refoulement i den internationella flyktingrätten. Är det så illa att det inte skulle ske om inte var med? 104 (): Jag börjar också med det sista som du sade: att Frontex får rädda liv. De uppgifter jag har fått är från EU-kommissionären på området och justitieminister . Man sade dock också att man ville ändra ordningen. Jag hoppas att det är gjort. Migrationsministern kanske har mer information än jag; i så fall är det glädjande. Återigen: Det kommer massor av rapporter om Frontex roll och om hur människor har hindrats från att söka asyl. Jag tycker att det är någonting man ska ta allvarligt på. Jag undrar, migrationsministern, om det inte är så att man borde fundera på att lyfta fram detta inom EU. Vad jag förstår har man inte funderat på vilken Frontex funktion är. Är den att bevaka gränserna och försöka mota ut människor och skicka tillbaka dem dit varifrån de kom? Det hörde vi när vi var hos kommissionen i . Eller ska man stärka asylrätten och ge människorna möjlighet att komma till EU för att söka asyl? En annan fråga gäller UNHCR:s roll, som du nämnde tidigare. Det är jättebra att de är med i arbetet med att ta fram riktlinjer, men jag har också hört att det finns möjligheter för dem att vara med under operationerna och insatserna. Jag vill höra vad migrationsministern vet om detta. Vi vet att UNHCR inte har så mycket pengar. Det är svårt för dem att vara med under insatserna, men vad gör EU för att detta ska kunna ske? 105 Statsrådet (): Först och främst, : Jag har inte någon annan information än kammarens protokoll från debatten , där justitieministern deltog. Hon sade att Frontex naturligtvis har samma skyldighet som alla andra i akuta lägen, det vill säga när det gäller att rädda liv. Så var den saken avklarad! Det finns inga oklarheter på denna punkt i regeringens hållning. Den vidare frågan gäller vad som kan göras för att bygga ut ett bättre och mer välfungerande system på europeisk nivå för att hantera asyl- och migrationspolitiken. Jag vill här gärna peka på det kommande gemensamma framtida europeiska asylsystem som är anhängare av. Vi vill se ett rättssäkert och öppet system som värnar möjligheten att söka asyl och där varje asylansökan ska prövas individuellt. Det är i det sammanhanget viktigt att man lägger tonvikten på den faktiska tillgången till möjligheten att söka asyl. Åtgärder för att bekämpa olaglig invandring och människosmuggling ska genomföras på ett sådant sätt att de inte undergräver denna möjlighet och respekten för grundläggande mänskliga rättigheter i asylproceduren. Det är regeringens uppfattning att en utveckling mot stängda gränser och murar kring måste undvikas. Det är också det som står i regeringsförklaringen, som är avgiven här i kammaren. Jag återgår till den diskussion vi har . Jag tycker att det är lite märkligt att interpellanten över huvud taget inte tar upp frågan om det gemensamma asylsystemet. Han koncentrerar sig på de enkla och i mitt tycke ganska märkliga påståendena och slutsatserna kring Frontex verksamhet. För mig är det helt uppenbart att här görs en viktig och angelägen insats för att rädda liv. Det är det faktiska resultatet, även om det inte ingår i Frontex mandat. kan komma och försöka hävda någonting annat, men han har UNHCR mot sig i detta sammanhang. Det är också viktigt att peka på att ett svenskt deltagande i Frontex arbete ger oss större möjligheter att påverka och bevaka vårt intresse av att de gemensamma operationer som utförs sker med full respekt för de mänskliga rättigheterna och att principen om non-refoulement i det enskilda fallet, som står inskriven i den internationella flyktingrätten, upprätthålls. Genom att vi får tillgång till de operativa planerna för operationerna har vi möjlighet att påverka genomförandet, som vi själva väljer att delta i. Om vi från svensk sida skulle stå helt utanför Frontex arbete i dessa delar skulle också möjligheterna att påverka dess arbete minska markant. Så ska vi naturligtvis inte göra. Det är som sagt viktigt att peka på de här poängerna i sammanhanget. Vi ska fortsätta att bygga ut ett gemensamt asylsystem i Europeiska unionen. Vi ska stå upp för principen om att vi, när vi nu har en gemensam yttre gräns, också ska ha gemensamma villkor och gemensam tillämpning av reglerna för de villkor på vilka människor färdas över gränserna. Det är angeläget och viktigt att peka på det här. Sedan finns det naturligtvis andra saker som också är betydelsefulla. Det gäller samarbetet med de nordafrikanska staterna, det vill säga både avsändare och transitländer, och behovet av att satsa på en koppling mellan migrationspolitik, utvecklingsfrågor och biståndspolitik, allt i akt och mening att göra livet enklare för de människor som annars tvingas emigrera out of necessity rather than choice. Vi vill snarare att det ska vara precis tvärtom: Människor ska migrera av det egna fria valet, inte genom tvång. Så visst finns det en koppling mellan asylpolitik och arbetskraftsinvandring som är otroligt viktig. 106 (): Får jag bara inom parentes först säga att det är intressant att se hur UNHCR plötsligt är ett mycket starkt argument. Alldeles , i en tidigare debatt och i en annan fråga, var UNHCR några man knappt behöver lyssna på, därför att de talar ett annat språk än för tillfället ville höra. Också i det här fallet har han fel. UNHCR har mycket skarpt kritiserat många av de operationer som har planerats. Jag hävdar inte att man inte deltar i och försöker förbättra arbetet. Det är alldeles klart. Men kritiken har varit mycket tydlig mot de brister som har funnits tidigare och som fortfarande finns. Man kan inte garantera att människor som tas om hand i Frontex operationer får rätten att söka asyl. Det är också uteblivna svar ett exempel på. Därmed medverkar Frontexoperationerna, och faktiskt också , till att bryta mot flyktingkonventionen. Det är allvarligt, så pass allvarligt att vi i annat sammanhang kommer att fundera på hur vi får gå vidare med frågan. säger i vad som kan komma att bli ett klassiskt citat att regeringens uppfattning är att ska motverka stängda gränser och högre murar. Det hade varit alldeles utmärkt om man hade gjort lite av det i praktiken också. Man skulle kunna avskaffa transportörsansvaret och ifrågasätta Dublinförordningen, som innebär att man skickar människor tillbaka till länder varifrån de riskerar att återsändas till tortyr, misshandel och förföljelse. Det kan till och med vara så att de riskerar precis detta även i de länder de sänds tillbaka till. Frågan är om Frontex får eller har till uppgift att rädda liv. Det är just där skillnaden ligger. Det går inte ens för Frontex att undvika att rädda liv när man har nödställda människor framför sig. Men uppgiften är inte alls denna. Hade det varit så hade man inte behövt ha hemliga operationer och hemliga planer. Då hade det snarare varit alldeles utmärkt om man visste exakt var Frontex befann sig. 107 Statsrådet (): Det har varit en intressant debatt som har klargjort en hel del när det gäller synpunkter och ståndpunkter. Det är bra att vi har denna typ av debatter med återkommande mellanrum. Det görs dock en del missbedömningar från interpellantens och meddebattörens sida. En sådan sak var till exempel frågan vi fick höra nu sist om varför Frontex riskanalyser inte är offentliga. Dessa bygger på öppna källor, som offentliga rapporter från olika organisationer, men analyserna omfattar bland annat de rutter och tillvägagångssätt som används av de inblandade människosmugglarna samt förslag till åtgärder mot den organiserade brottsligheten. Trots att i debatten över huvud taget inte har nämnt deras roll tjänar dessa människor väldigt mycket pengar på andra människors olycka. Om Frontex avslöjar exakt vilken kunskap man har om människosmugglarna är risken stor att dessa anpassar sin verksamhet därefter. Det var väldigt mycket snack om storkapitalet ett tag, men det var väldigt lite prat om de människor som utan tvekan skickar människor rakt in i döden utan att bry sig om deras förutsättningar att överleva på öppet hav i de små båtarna. Det kanske vi borde prata om . Men jag tror inte att kommer att göra det, upptagen som han är av annat. För regeringen är det otroligt viktigt och angeläget att stå upp för tanken att riva murarna och sänka trösklarna mot . Det handlar om att se till de migrationsströmmar som kommer över i form av en mycket stor mängd människor som arbetskraftsmigrerar till . De människorna ska få möjlighet att göra det på ett legalt sätt, och på det viset bekämpar man den olagliga invandringen. Det är inte någon lätt uppgift. Det kommer att ta mycket tid och kraft att i EU-kretsen försöka komma överens om de systemen. Men det är det enda sättet att gå framåt. Att det sedan är mixed flows och att det bland människorna som migrerar också finns asylsökande är självklart även om det enligt organisationer som till exempel UNHCR är en mycket liten minoritet. Det hindrar inte att vi ska bygga system också för dem och stå upp för asylrätten. Men man måste prioritera och också bestämma sig för hur systemen ska fungera. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2007/08:155 om kultur i hela 108 Kulturminister (): har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att kultur ska kunna erbjudas i hela . Jag känner inte alls igen bilden av det svenska kulturutbudet som målar upp i sin frågeställning. Att kulturen får allt mindre pengar och erbjuds allt färre är inget som jag känner igen från den verklighet jag möter som kulturminister. Däremot håller jag med om att kultur har mycket att erbjuda varje människa. Därför är jag glad över att vi i den senaste budgetpropositionen kunde presentera nya satsningar inom flera områden inom kulturpolitiken. Som exempel nämner jag gärna Skapande skola där vi tar ett nationellt ansvar för barns och ungas rätt till kultur, förlängningen av det så kallade och ökade resurser till bland annat Kungl. Operan, och Statens museer för världskultur i . Med Flygvapenmuseet i och i förvar görs också insatser för att värna en viktig del av vårt kulturarv på ett flertal orter runt om i landet. Utöver dessa satsningar presenterade vi i budgetpropositionen även verktyg för ökade möjligheter för kulturskapare att leva av sin verksamhet. Det gäller till exempel utbyggnad av de så kallade alliansmodellerna på teater-, dans- och musikområdet och regelförenklingar för småföretagare. Alla dessa och fler insatser syftar till att göra kulturen tillgänglig för fler i hela landet. I vår strävan att göra kulturen tillgänglig för hela har även landsting, regioner och kommuner ett stort ansvar. De står för mer än hälften av de offentliga kulturutgifterna i . De offentliga kulturutgifterna har också, enligt statistik från , ökat . Dessutom visar den statistik som presenterade att det svenska deltagandet i kulturaktiviteter ligger högre än i de flesta andra länder inom EU som representeras av kommissionen. Naturligtvis ska vi inte nöja oss med detta utan fortsätta att se till att ännu fler kan vara med och dela kulturutbudet i . 109 (): Jag vill tacka ministern så mycket för svaret. Du och jag ser nog lite olika verkligheter när vi är ute, ministern. Efter många samtal med kulturverksamma och människor i svåra situationer inser jag att regeringen ibland lever i en värld och människorna i en annan. Många runt om i vårt land som vi socialdemokrater besöker känner en frustration och ser tendenser till att staten tänker lämna det regionala ansvaret. Den klasspolitik som ni bedriver gör att många människor får prioritera bort just kulturaktiviteter. Jag vet att ministern har en väldigt stark känsla för kulturen. Men jag tror att vi socialdemokrater och ser lite olika vägar och har olika uppfattning om vilken som är den rätta vägen att gå. Jag tror att det är dags att bege sig ut runt i landet lite mer. I sitt svar nämner ministern . Operan, och Statens museer för världskultur i . Det är bra satsningar. Men ministern nämner inte länsmusiken, länsteatrarna, glesbygden, , Värmlandsoperan med flera. Vi socialdemokrater vill se att regeringen ger stöd till hela . Vi kommer att ha en budgetdebatt framöver. Ni ställer stad mot land, vilket är mycket anmärkningsvärt. Stad och land berikar varandra. Ska alla i befolkningen i ges tillgång till olika kulturupplevelser bör även staten ha ett regionalt perspektiv i politiken. Kan ministern här i kammaren ge mig ett svar? Tycker kulturministern att staten har ett ansvar för att se till att regionerna ges stöd för utveckling och för att kunna ha ett utbud inom olika områden oavsett var människor bor i land? Jag läste en artikel i tidningen om som pågår. som är ordförande i uttalade i : Det är många som gärna ser att staten har en tydlig idé om kulturpolitiken. Det överraskar mig i dessa tider när man pratar så mycket om regionalisering. Men man vill väl ha någon att hålla i handen. Det är när jag läser sådana saker, ministern, som jag blir lite orolig och ännu mer engagerad i att ha debatter med ministern. Vi socialdemokrater tycker att det är självklart att här från ha en kulturpolitik som är tydlig där alla ges möjligheter och ungefär samma utbud. Vi ska inte exakt gå in på detaljerna. Men det är viktigt att staten tydligt markerar hur viktigt det är att ge bra kulturutbud i hela land. Frågan jag ställer till ministern är: Vad är regeringens ambitioner när det gäller det regionala ansvaret i kulturpolitiken ? Jag hoppas på ett svar. Kommer ni att ta ett ansvar eller kommer ni inte? 110 HANS (): Fru talman, fru kulturminister och ! Låt mig lyfta fram två intressanta aspekter i interpellationen som är elva meningar kort fördelat på fyra stycken. Den första aspekten är att jag ärligt talat inte tycker att det är seriöst att tala om en olycklig utveckling såsom görs i interpellationen. Man kan peka på mycket som alliansregeringen har gjort under sina första . Kulturministern har nämnt något. Det är satsningen på där man lyfte fram barn och unga som finns i hela landet. Förra årets budget gav ungefär 500 miljoner mer till folkbildningen som finns i hela landet. Det handlar om att man utsett en museikoordinator, planerna på ett nytt litteraturcentrum och satsning på Kungl. Operan och , som också nämndes i kulturministerns svar. Det handlar om att vår finansminister tagit strid för att behålla den låga bokmomsen även på ljudböcker. De finns i hela landet och betyder mycket för att människor ska kunna få fler vägar in till litteraturen. Det handlar om att man tar strid för upphovsrätten. Upphovsrätten är en grund för att vi ska kunna ha kultur i hela landet. Det finns när det gäller kultursatsningar också den rapport som har gett om statens fastigheter inom kulturens område. Den pekar bland annat på operabyggnaden, Botanhuset och förutsättningarna för att kunna nå en uppgörelse för att skapa ett nytt i . Till det kommer den även av nämnda som ansvarar för. är ute i olika delar av landet och för samtal just om kulturpolitiken. Det inspirerar och skapar en dialog just om kulturen i hela landet, fru talman. Det är också bra att man tillsätter och ser över kulturmålen som varit gällande . Nog är det insatser för kulturen i hela landet. Den andra aspekten jag skulle vilja lyfta fram när det gäller interpellationen är att vi nu med kulturministern har en alliansregering bestående av fyra partier. De fyra partierna vet vad de vill. Grunden för regeringen har varit sysselsättningen och att bryta utanförskapet. Det är någonting man har lyckats med genom en sjunkande arbetslöshet. Jag skulle kunna säga att ett av de absolut bästa sätten för människor att kunna njuta av kultur är att ha en egen lön att leva på så att man kan köpa sin pocketbok och sin cd-skiva och gå på bio. Det är kulturpolitik för hela landet, fru talman. När jag ser alliansregeringen och fyra partier som arbetar sida vid sida måste jag kontrastera dem mot hur det ser ut på den andra sidan. Där finns, fru talman, tre partier som springer i helt olika riktningar. nämnde den kommande budgetdebatten. Vi kan lyfta lite grann på förlåten och peka på att vi har tre olika oppositionspartier på kulturens område. Det ena föreslår 127 miljoner mer, det andra föreslår 250 miljoner mer och det tredje 776 miljoner mer än regeringen. Mot fyra eniga partier som vet vad de vill på kulturens och sysselsättningens område står tre partier som springer i lite olika riktningar. Men, fru talman, de springer i olika riktningar i hela landet. 111 (): Jag håller med kulturministern. Jag känner inte igen mörka bild av kulturen i . Tvärtom har jag större förhoppningar på den nuvarande regeringen än på den förra när det gäller att göra kulturen tillgänglig i hela landet. Under förra mandatperioden stod jag här i kammarens talarstol och framförde de protester som kulturvänner ute i landet hade gett till mig när det gällde fri-entré-reformen på museerna i . Det fanns hos den förra regeringen något slags konstig övertro på att om det bara var fri entré på museer i så skulle det gagna hela landet. Nej, den förra regeringen såg mer till kulturen i storstäderna än till kulturen i hela landet. har sett det som en viktig uppgift att både i opposition och i regering värna det som vi kallar den kulturella allemansrätten. Att hela landet ska leva gäller också på kulturområdet. har vi inom varit samlade till en konferens om framtidens kulturpolitik. Där höll professor från en föreläsning. Han återgav vad den amerikanske forskaren har sagt. Han säger så här: Kultur är en fråga om överlevnad hos orter, städer och regioner. Ja, så måste det vara. Kulturen behövs i hela landet. Jag hoppas att det också kommer att genomsyra den kulturpolitiska utredning som har kommit i gång. Mycket är redan bra, men en hel del kan bli bättre. Jag vill spinna vidare lite grann på temat tillgänglighet och kultur i hela landet. Vi har glädjande nog många museer i detta avlånga land. DHR gjorde en inventering av museernas tillgänglighet för funktionshindrade. Då fann man att 27 stycken var helt eller näst intill otillgängliga för rullstolsburna. På de flesta av museerna var inte alla avdelningar tillgängliga. 45 av dem hade ej godkända toaletter. ska vi ha ett samhälle som är tillgängligt för alla. Det gäller då kulturen i hela landet. Jag undrar vad ministern gör för att öka funktionshindrades tillgång till kultur i hela landet. En annan hjärtefråga för är samlingslokalerna. Vi har bygdegårdar och Folkets hus som erbjuder teater, bio, konst, studiecirklar och musik. Genom digitaltekniken kan vi till och med sitta ute i landet och ta del av opera från Metropolitan. Jag undrar hur kulturministern ser på samlingslokalernas betydelse för att kulturen ska nå ut i hela landet. 112 Kulturminister (): Vi lever i olika verkligheter, sade . Det är en uppfattning som både jag och meddebattörerna delar. Vi känner absolut inte igen oss. Men det finns några kommentarer och en skrivning i interpellation som jag absolut kan instämma i. Så här skriver bland annat: Ett samhälle utan konst och humanism är ett tråkigt, kallt och farligt samhälle. Om det kan vi vara rörande ense. Det visar sig också varje gång det uppstår ett krig eller en konflikt, senast på och i , att det man ger sig på förutom systematiska våldtäkter är kulturen. Man raserar kulturinstitutioner, bibliotek, museer och minnesmärken allt det som binder människor samman väl medveten om att det är så man skadar ett folk. Där är vi helt överens. Vi kan också vara överens om att kulturen är absolut livsviktig, och en kärnfråga. Men när man sedan läser vidare i interpellation blir det ytterligt märkligt. Kulturen behöver ges till envar, och inte bara till dem som kan betala för den eller har kulturen i sin geografiska närhet. De aspekterna glöms bort av den borgerliga regeringen, menar hon. Kulturen får allt mindre pengar. Staten ska minska sitt ansvar, och kulturen erbjuds allt färre. Stad ställs mot land, fattig mot rik och periferi mot centrum, skriver . Men snälla nån skulle den borgerliga regeringen ha hunnit åstadkomma detta trots att vi i förra budgetpropositionen lade ytterligare 80 miljoner och i denna budgetproposition ytterligare drygt 200 miljoner på kulturen? Skulle vi ha orsakat denna splittring och denna kontrast mellan stad och land? Om det ser så illa ut tycker jag att interpellationen egentligen borde ha ställts till den förra kulturministern . Detta är ytterst märkligt. Jag tyckte att jag hörde tala om klasspolitik. Man kan fråga sig vem det är som har stått för klasspolitiken. Jag ser det som att det är den förra regeringen i ett av världens hårdast beskattade länder, inte minst för låg- och medelinkomsttagare. Med den nya regeringen får alla i genomsnitt mer efter skatt i plånboken i och med nästa satsning. Det är framför allt betydelsefullt för låg- och medelinkomsttagarna.