prot · GU0982 · 2007-03-27 00:00:00 — Jag tycker att det är trevligt att den här gången möta en jaktintresserad jordbruksminister. Vi har hamnat i en situation som innebär mycket debatt. Det är en besvärlig situation. Den är inte bara av lokalt utan även nationellt intresse. Det är en fråga som vi knappast debatterade i valrörelsen, utan den har egentligen bara kommit till på grund av att någon har synat en dålig förordning. Det är naturligtvis en besvärlig situation för våra naturresurser, för befolkningen och för regeringen. Bakgrunden är, som sagt, den småviltsjaktsreform som den borgerliga regeringen införde 1993. Vad som egentligen har skapat problemen är den kompletterande förordning som den socialdemokratiska regeringen antog 1997 med den paragraf i rennäringsförordningen som försvinner. Den borde egentligen ha skrivits på annat sätt. Jag delar definitivt ministerns uppfattning att det alltid innebär ett risktagande att gå in i en , hur goda argument man än har. Risken för att som nation tappar rådigheten att utforma regler på det sätt som vi vill ha är betydande. Det är därför viktigt att vi behåller initiativet i den här tuffa situationen. Där tycker jag att regeringen gör rätt. är det ett problem som befolkningen tecknar upp på ett korrekt sätt i de norra länen. Det gäller även jaktintresserade från andra delar av landet det är många som deltar i och har nytta av småviltsjakten. Situationen är den att de utländska jägarna stadigt har ökat ovanför odlingsgränsen. Jag har själv påpekat det i ett antal motioner . Jag tyckte att i inte följde det svenska regelverket fullt ut. Man gjorde det sedan. Därefter har situationen uppstått. Vi har en situation där inte bara svenska jaktguideföretag utan även norska jaktguideföretag på något sätt lyckas sälja jaktkort kopplat till en tjänst naturligtvis. Jaktkortet är inte dyrbart. Det är tjänsten i övrigt som man tjänar pengar på. På det sättet har man lyckats muta in stora jaktområden, vilket har gjort det i princip omöjligt för svenskar utanför orten att få tillgång till någon jakt över huvud taget. Det upplevs naturligtvis som både stötande och absurt. Det har gått så långt att var av jaktkorten i kommun köpta av utländska jägare. Andra svenskar kommer i princip inte åt dem. Irritationen har stigit. Slitaget i naturen har ökat. Det kan man konstatera efter olika typer av inventeringar. Det hela kulminerade när fyra norrmän togs på bar gärning av norsk polis med 269 skjutna ripor. Man hade lyckats skjuta dem . Man gjorde det dessutom på ett avlyst område i Saarivuoma sameby. Det var naturligtvis ett klart missbruk och inte tillåtet. Efter det skapade i en särskild reglering i enlighet med 3 § rennäringsförordningen. Vi måste, herr minister, jobba vidare med den här frågan. Vi kan inte tillåta oss risken att hamna inför domstol, men vi kan heller inte stillatigande se att människor missbrukar systemet. Av den tidigare borgerliga regeringen var det menat att skapa tillgång och möjlighet för alla svenskar att jaga ovanför odlingsgränsen. Min fundering är: Hur går vi vidare? 35 i (s): ställde jag en skriftlig fråga till jordbruksministern angående fjälljakten. Jag fick till svar att det skulle gå över till för en översyn av hur man skulle tackla problemet som hade dykt upp med frågan som kom från EU. Jag fick ett svar som var ganska svävande och otydligt om hur det här skulle hanteras. Jag fick en känsla av att man inte på något sätt hade satt ned foten . Därför blev jag, tillsammans med många andra, förvånad när beslutet kom från regeringen att ändra i rennäringsförordningens § 3. Min fråga är: Har det inte gått lite väl fort med hanteringen av den här frågan? Den svenska fjällvärlden är ett nationellt intresse. Den är en del av den svenska folksjälen. Det handlar inte bara om att hitta regler som tillgodoser lokalbefolkningens jaktbehov, utan även en del av den svenska faunan och en del av den svenska vildmarken som riskerar att överexploateras. Jordbruksministern säger att en översyn ska göras under tid om vilka konsekvenser jakttrycket kommer att få för bland annat rennäring och fauna. Sådana analyser är det bra att göra innan man fattar beslut. I just den här frågan känns det som om det redan är gjort med tanke på att vi har haft den här regeln tidigare. När fjälljakten var öppen för utländska medborgare visade det sig att det inte fungerade, inte minst genom det exempel som tog upp om de norska jägarna som missbrukade tillfället till ripjakt ganska allvarligt. Som kuriosa kan jag nämna att en av de fyra var polis från . Det handlade alltså inte om människor som inte kände till gällande lagstiftning. Beslutet som fattades fattades, tycker jag, på ett sätt som gör att det inte känns helt okej. Frågan har diskuterats mycket. I mitt hemlän, , har jag haft en tydlig och stark kommunikation med jägare och boende i fjällvärlden. Ingen kände till att detta beslut skulle fattas eftersom det inte ens stod på den offentliga föredragningslistan. Det hade varit på sin plats med en folklig debatt om fjällvärldens framtid innan beslut fattades. Den allmänna uppfattningen i frågan är att regeringen har valt att lägga sig platt för EU och ändra i reglerna innan kampen ens har börjat. Jag anser, tillsammans med många andra, att vi borde ha kämpat emot längre i frågan än att bara vika oss. Det är alltid ett risktagande att behöva gå till . är inte det fallet. Det finns ingen anmälan på oss därifrån . Det är klart att det kan vara ett risktagande. Men detta är politik, och i politiken måste man ibland ta risker för att få igenom sina uppfattningar. Varför valde regeringen att inte kämpa för vår rätt att själva reglera och skydda viltet och faunan i den svenska fjällvärlden? 36 (): Frågan har verkligen väckt många känslor, inte minst i det län jag kommer från, . Ministern var på besök där , och vi kunde ta del av skrivningarna i de norrbottniska medierna. Det här är en stor fråga för norrbottningarna. ställde jag under frågestund en fråga till om regeringens syn på småviltsjakten i fjällen, det vill säga om den skulle ses som en tjänst eller som en naturresurs. Det var just med anledning av den oro som jag har mött i mitt hemlän för att våra fjäll ska öppnas för EU:s sju miljoner jägare. Vi vill alltså ha ordning och reda i fjällen om jag ska uttrycka mig enkelt och kort. Jag fick till svar att regeringen gör en konsekvensanalys och att det skulle ta tid att avgöra frågan. Så sade näringsministern. senare, , kom beslutet som vi nu debatterar, det vill säga förändringar i rennäringsförordningen 3 § som möjliggör att utländska jägare får fritt fram att jaga i fjällen. Vad jag vet finns fortfarande ingen konsekvensanalys, som näringsministern informerade om. På vilket sätt har näringsministern och jordbruksministern diskuterat frågan? Ni ger olika besked. Vad jag förstår har inga samråd skett med vare sig rennäringens eller turistnäringens representanter. Ni har varit i kontakt med några. Ortsbefolkningen och jägare i övrigt har icke deltagit i samråd i denna fråga. Konsekvensanalyser ska göras innan beslut fattas. Det är för att få veta vad som är plus och minus i olika beslut och på vilket sätt samhällsnyttans bästa kan vägas in. Det är därför konsekvensanalyser görs. Är det det här sättet, ministern, att jobba med frågor som regeringen menar är att göra konsekvensanalyser? 37 Jordbruksminister (): Jag instämmer i vad samtliga talare har sagt, nämligen att det är en viktig fråga. Det är en viktig fråga för den del av landet som hyser denna möjlighet. Det är en viktig fråga för de människor som är intresserade av den typen av verksamhet, men det är också en viktig fråga för den delen av befolkningen i berörd del av landet som har näringsverksamhet som till del ägnas åt att tillgodose de människor som jagar i området med olika typer av nyttigheter. Hur kommer vi att gå vidare i frågan? Jag redovisade i mitt svar att jag har för avsikt att föreslå regeringen att ges i uppdrag att tillsammans med berörda myndigheter och organisationer följa vad ändringen innebär för jakttrycket och därmed risken för ökad belastning på biotoperna och viltstammarna, en ökad störning för rennäringen och inte minst förutsättningarna för den öppna fjälljakten. Det förefaller naturligt att verket även analyserar hur man inom ram kan erbjuda så många svenska jägare som möjligt tillfälle till småviltsjakt i fjällen. Därutöver kan jag meddela kammaren att jag har tagit kontakt med min norska motsvarighet för att undersöka möjligheten om vi kan undanröja en av de saker som jag tror är grunden till att vi över huvud taget har den här debatten, nämligen att ha olika starttidpunkt för jaktens utövande. Mitt förslag till kompromiss i det här sammanhanget är att vi möts på halva vägen, det vill säga att vi flyttar framåt i tiden, och att gör detsamma fast åt andra hållet, det vill säga tidigarelägger sin starttidpunkt. Jag tror att vi då kommer att minimera det som många kallar för konflikter. Varför har det gått så fort? blir man förvånad när man sysslar med politik. Endera får man frågor om varför beslut aldrig fattas, eller får man frågor om varför beslut fattas så fort. Propåerna som vi har tagit ställning till har funnits på departementet sedan mitt tillträde, alltså . Det är rimligt att ge människor besked inför en fix och fast starttidpunkt, som vi har i det här fallet, om vilka förhållanden som ska gälla. Vi ska ge dem som jagar, men också dem som sysslar med annan näringsverksamhet, besked om det finns någon jakt att tillhandahålla eller inte och på vilket sätt det är möjligt att tillhandahålla jakten. Jag vill nog lite försynt, men ändå, påtala att jag har utsatts för många påtryckningar om att vi nu måste lämna besked, inte minst från dem som tillhandahåller nyttigheter. Har vi då inte gjort några konsekvensanalyser? Jo, det har vi gjort. Vi har låtit många människor studera de traktat och fördrag som vi har undertecknat från svensk sida men också studerat praxis i andra delar av världen och så vidare. Vi har kommit fram till att ett grundläggande fundament i de traktat som vi har undertecknat är icke-diskrimineringsprincipen. Jag hoppas och förutsätter att hela kammaren sluter upp bakom denna grundläggande och fundamentala princip som vi nu tillämpar, och som jag hoppas att vi ska tillämpa också framöver, i den svenska . 38 (): Jag tror också att det är viktigt att vi tar kontakt med våra grannländer för att försöka lösa problemet. Vi kan inte ha en situation där vi under ripinventeringen 2006 i de bästa områdena i kunde notera en 50-procentig nedgång av ripstammen. Det är viktigt att vi tittar och jämför med andra länders jaktregleringar så att det blir på ett sätt som upplevs som rättvist. Det finns undantag i form av den danska sjöfågeljakten där den lokala befolkningen prioriteras. Vi har inte minst ripjakten i norska Finnmarksvidda, och vi har det finska . Det är viktigt att vi får överenskommelser. Det är också viktigt att det när det gäller de näringsföretag som finns, och som ska finnas, föreligger ett övervakningssystem som innebär att det blir en sjyst, fri och lojal konkurrens. ska inte få möjlighet att skaffa sig fördelar från andra företag i samma bransch med hjälp av tillgången på jaktkort. I grund och botten, herr talman, är det här ett klassiskt ekonomiproblem inom området naturresurser. Vi har en ändlig resurs i form av vilt, men det finns ingen klar äganderätt. Staten äger marken, men det finns ingen klart definierad äganderätt. Det är ett klassiskt naturresursproblem som brukar leda till att de ändliga resurserna tar stryk. Det är ett delikat problem, men vi måste göra vad vi kan för att lösa det. Jag känner mig mer lugnad . Jag vet att regeringen har goda ambitioner, vill lösa och ser problemen. Jag är övertygad om att vi kommer att lösa dem, även om det i många delar kan vara svårt. tror jag att det är väldigt viktigt att vi i den här svåra frågan försöker undvika en politisk pajkastning, om man nu vill väl. Lite grann, måste jag säga, drar jag på läpparna åt socialdemokratiska talare. Vi har haft de här interpellationsdebatterna förut med socialdemokratiska statsråd. Inte var ni här då! Ni frågar efter konsekvensanalyser. Varför gjorde den socialdemokratiska regeringen ingen konsekvensanalys 1997, när vi redan var medlemmar av EU, och tittade över vad den då instiftade paragrafen, som har skapat problem, kunde leda till? Det är den nuvarande regeringen som får sopa upp efter den gamla regeringens tillkortakommanden. Precis efter det att den massaker jag beskrev hade ägt rum i , orsakad av de norska jägarna, interpellerade jag den dåvarande jordbruksministern . Hon ansåg inte att det fanns några problem. Hennes svar till jägarna då var att det genom småviltsjaktsreform är väl sörjt för jaktmöjligheter för dem som vill jaga på statens mark, även om alla inte alltid kan få jaga på just den tid och den plats de helst önskar. Det var hennes svar, det var hennes besked, och det var hennes analys. Sedan hänvisade hon till utredning. Resultatet av den känner vi väl till. Det är ett svårt problem. Jag vet att regeringen gör vad den kan för att lösa det. Vi bör, för det är en viktig fråga, lägga bort den politiska pajkastningen och framför allt se till att vi löser det här på ett sätt som håller lagstiftningsmässigt och gentemot den europeiska unionen och faktiskt gör att både svenska och utländska jägare kan acceptera reglerna. Till syvende och sist är det alltid ett fåtal människor som missbrukar systemet och reglerna och skapar bekymmer för dem som sköter sig. 39 i (s): Mitt syfte har aldrig varit att starta en politisk pajkastning. Det känns som att det var själv som valde att göra det i sitt senaste inlägg. Jag tänker inte kommentera vad tidigare socialdemokratiska regeringar har gjort, utan jag tänker köra med det som vi står för nu helt enkelt. Det är intressant att nämner den ekströmska utredningen. Ingen vet vad som hände med den eftersom den är under beredning . Det finns, som har nämnts, andra länder som har regler där boende i de länderna ställs först. Jag undrar lite hur dessa länder ställer sig till det beslut som den har fattat . Kommer det att drabba dem som en konsekvens av att detta blir ett principiellt beslut som gör att även de måste ändra sina regelverk? Vad tycker de i så fall om det? Det är också en av anledningarna till att jag fortfarande anser att det här har gått för fort. Vi har inte hunnit samla in alla uppgifter om konsekvenser på olika platser. Jag förstår att det är en jaktstart , men det finns även en jaktstart . Så man kunde ha haft lite på sig att diskutera igenom frågan inifrån och ut. Det som oroar mig och många andra är just det faktum att dörrarna nu öppnas för utländska jägare utan svensk jägarexamen som jag vet, efter att precis ha klarat av den själv, omfattar en väldigt gedigen svensk lagstiftning som vi har på det här området. Det är väldigt mycket etik kring jakten som man får läsa in. Detta saknar de utländska jägarna, och det är ju en av anledningarna till att man velat ha en lokalförankrad guide med under själva jakten. Många med mig är väldigt oroliga över vad konsekvenserna ska bli av detta beslut. 40 (): Jag tycker att det är bra att ministern är kompromissvillig just när det gäller frågan om huruvida man kan skjuta på jaktstarten . Då är vi halvvägs mot läns länsstyrelses beslut. Regeringen fick ju den här frågan från EU . Jag måste säga att jag tycker att regeringen har lagt sig platt i frågan när man helt har underlåtit att svara EU. Om jag förstått det rätt uttryckte ministern det i medierna så här: Man tror sig veta vad EU anser i den här frågan, och just synen på diskriminering. Så uppfattar vi det. har haft ett liknande ärende i EU. Då handlade det om regelverk, fiske i strömmande vatten i statlig ägo, som på något sätt kunde vara diskriminerande mot utländska fiskare. Men valde att gå en helt annan väg. De valde att förklara sig, hur de såg på det, och de valde också att försvara det norska regelverket i frågan. Den här frågan ligger fortfarande still i kommissionen. Där har man alltså inte gjort någonting för del. är faktiskt både och anmälda för liknande förhållanden. Vad jag förstår kommer en granskning att även göras där . Då är min fundering: Varför hastade ni på som regering här i ? Borde man egentligen inte ha avvaktat och gjort gemensam sak med och i den här frågan? Regeringen har rejält skjutit från höften. Min fundering är fortfarande: Är detta regeringens sätt att bereda en så här viktig fråga? 41 Jordbruksminister (): I dessa inlägg kommer det upp många viktiga frågeställningar. Varför är det viktigt att ta ställning och göra det nu? Det är viktigt, som jag nämnde i mitt tidigare anförande, för att det finns jaktutövare men också yrkesutövare på området som måste ha besked om vad det är som gäller. Därtill har de aktuella bestämmelser som finns på det här området så kallad direkt effekt. Det innebär att om en enskild i domstol åberopar den rättighet han anser sig ha det kan man alltså göra så kan det bli så att det föreligger rätt till skadestånd för den person som har fått sin rätt kränkt. Om vi inte ändrar rennäringsförordningen, som vi har kommit fram till står i strid med de icke-diskrimineringsprinciper som jag har talat mycket och länge om, innebär det i slutändan att vi kan dras inför domstol. Då riskerar vi inte bara att dras inför domstol och få betala skadestånd, utan vi riskerar ju också att vi inte längre själva bestämmer över den möjlighet som vi har i vårt fjällområde. Det tycker jag vore synd och tråkigt. Det skulle definitivt inte gynna vare sig jakten eller de svenska jägarna. Därtill skulle jag vilja säga att vi bedömer att ortsbefolkningens möjlighet att jaga småvilt är av regionalpolitiskt intresse. Vi bedömer att det finns möjligheter inom ram att fortsätta med det system som har funnits , nämligen att tillhandahålla så kallade länskort för människor som är bosatta eller verksamma i aktuellt område så att de på så sätt kommer så att säga före och vid bättre hand än den gör som inte är bosatt eller verksam i aktuellt område. Jag vill också påtala slutligen i det här avseendet att det beslut som vi har tagit ju inte utesluter att eller berörd länsstyrelse kan finna att det finns ett behov av att människor förses med guide. Det får dock inte vara beroende av nationalitet. Den svensk som råkar vara bosatt i får inte ha ett sämre utgångsläge än den dansk som råkar vara bosatt i . Hade vi inte ändrat på lagstiftningen och förordningen som gällde tidigare hade dansken som är bosatt i haft ett bättre utgångsläge än svensken som är bosatt i , och så får det inte vara. 42 (): Jag tror att det är viktigt att säga att den , den svenska eller svenska myndigheter själva väljer när de ska dras inför . Det kan vara enskilda som väcker talan, och talan kommer när den kommer. Då är vi naturligtvis fortfarande i situationen att det är ett vågspel. Oavsett hur goda argument man har och oavsett hur säker man är på att vinna finns det en risk att man förlorar. Det är viktigt att vi är korrekta och informerar människor på ett riktigt sätt. Jag vill tacka för debatten. Jag tycker att den har varit bra, och jag tycker att det har kommit ett viktigt besked om att regeringen gör bedömningen att ortsbefolkningens möjligheter mycket väl kan tryggas. Oavsett om det sker tekniskt via ett länskort som har sagts eller på annat sätt är det ändå ett viktigt besked. Jag är fullständigt övertygad om att vi måste lösa detta problem. Jag är lika fullständigt övertygad om att det är väldigt viktigt att vi kommunicerar med människor. Det är många som vill hjälpa till, och jag tror att vi kan dra nytta av den frustration som jag förstår att många känner, för kunskapen och uppfinningsrikedomen hos dem som är intresserade av de här frågorna är stor. Jag tror att de mycket gärna ställer sina kunskaper till regeringens förfogande, för jag vet att regeringen har samma goda intentioner som dessa människor. 43 Jordbruksminister (): Även jag vill tacka för en trevlig men också synnerligen viktig debatt, inte minst för dem som utövar möjligheten och nyttigheten som vi har i det berörda området. Låt mig också i all stillsamhet konstatera att detta är en möjlighet som jag tycker att vi ska ta till vara även fortsättningsvis. Vi ska vara öppna och generösa mot människor som finns i vår omgivning. Vi ska också tillhandahålla nyttigheter och möjligheter som vi har i vårt land, likväl som vi vill tillgodogöra oss nyttigheter och möjligheter som finns i andra delar av den europeiska unionen. vill jag påpeka att det i debatten har framförts att det skulle komma sju miljoner europeiska jägare till . Jag tycker att det faller på sin egen orimlighet att i en debatt använda sig av den typen av uttryck. Självklart kommer det inte att bli så. Säkert kommer även framöver ett antal vänner att komma till oss för att utnyttja den möjlighet som vi har i vårt territorium. Jag tycker att vi ska välkomna dem och se till att utveckla näringsverksamheten. Då kan vi ta till vara de pengar som de säkert är beredda att lägga på verksamheten för att de tycker att det är intressant att utnyttja det som vi kan tillhandahålla på ett bra sätt. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2006/07:409 om förbättrad hantering av beslut om GMO 44 Jordbruksminister (): har ställt tre frågor till mig. För det första undrar hon vilka åtgärder jag avser att vidta för att förändra arbetssätt i enlighet med kritiken från . För det andra undrar hon vilka åtgärder jag avser att vidta för att möjliggöra för att genomföra nödvändig granskning av GMO-företagens redovisningar. Sist undrar hon vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkra en större öppenhet hos avseende genteknikrelaterade ansökningar. publicerade sin granskning av det statliga arbetet med genetiskt modifierade organismer, GMO, i foder, livsmedel och industriråvaror. ger där viss kritik mot hanteringen av GMO-frågor. har beretts vid och , och en begäran kommer att lämnas till berörda myndigheter där de ombeds gå igenom de synpunkter och rekommendationer som har lämnat. Jag vill inte föregripa resultatet och inskränker mig därför till att kommentera några av de områden som berör angående . menar att prövning av tillstånd för försöksodlingar inte till fullo tillgodoser kraven i regelverket. Särskilt saknar man en utvecklad nytta mot riskavvägning. Jag vill mena att en nytta mot riskavvägning är en del i den etiska prövning som gjorts. Dessa frågor har således inte förbigåtts vid tidigare tillståndsprövningar, men jag noterar att självt menar att beskrivningen av de överväganden som gjorts i den etiska prövningen behöver förbättras. menar även att inte beaktar indirekta risker vid prövning av tillstånd för fältförsök. använder begreppet indirekta risker för att beskriva effekter som uppträder på lång sikt. Fältförsök av GMO är tillståndspliktiga och begränsade till en viss plats . För att ett fältförsök ska kunna ge effekter som uppträder på lång sikt krävs att de genetiskt modifierade växterna har förmåga att sprida sig eller sina gener och att etableras i miljön. Risken för spridning och etablering i miljön beaktas vid tillståndsprövningen. Resonemang om sådana risker upptar en stor del av miljöriskbedömningen i tillståndsbeslut. Det är fel att påstå att långsiktiga effekter inte beaktas. Däremot har nu ambitionen att tydligare beskriva hur dessa risker har beaktats i framtida beslut. frågar även efter åtgärder för att möjliggöra för att genomföra nödvändig granskning av GMO-företagens redovisningar. Jag håller med interpellanten om att det är viktigt att får all relevant information av företagen! har tillsammans med en central och viktig roll i bedömningen av GMO-ärenden i . Båda myndigheterna har expertkompetens inom respektive område. Inför beslut av olika GMO-ärenden får båda myndigheterna all dokumentation sänd till sig. Företaget har således inte rätt att hemlighålla information för våra ansvariga myndigheter.