prot · GU09107 · 2007-05-15 00:00:00 — Enligt vad som gäller i är varken atomdrivna eller kärnvapenbestyckade fartyg välkomna eller tillåtna på svenskt territorium. Vi utgår från att gästande stater följer detta. Vi har ingen anledning att ifrågasätta det. Vi välkomnar örlogsbesök i , och vi tycker att det är bra att svenska enheter kan göra örlogsbesök utomlands. Det är en del i det utbytet mellan länder. Vi tycker att det är bra att är delaktigt i det utbytet mellan länder. Vad slutligen gäller interpellationssvaret kan jag bara beklaga att den här interpellationsdebatten äger rum efter det att örlogsbesöket i har genomförts. Men jag har besvarat denna interpellation enligt reglerna i riksdagsordningen. Jag har ingen ambition att förhala debatten. Diskussionen hade blivit precis densamma om den hade ägt rum . Vi följer och upprätthåller det regelverk som vi har haft sedan, höll jag på att säga, kärnvapnen uppfanns. Det finns inga planer på att ändra detta. Med detta är vi tillfreds. Därför har jag heller inte planerat några initiativ i frågan. får sin indignation till trots mig inte att ändra uppfattning på den punkten. 21 (): Interpellationen gäller inte vad jag tycker om själva övningen i sig, utan interpellationen handlar om kärnvapen inom svenskt område. Det är det den handlar om, ingenting annat. Jag ska återge vad en av Natobefälhavarna sade enligt en tidning. Han sade följande: I skarpt läge finns det en rad olika vapen ett Natofartyg kan vara utrustat med. Men vi skiljer på operationer och övningar, och vissa vapen man betonar vissa har vi inte med på fartyg . Vilka dessa vissa vapen är kan man fråga. Men, , regeringen vill närma sig Nato med det bestämdaste. Enligt den kan du mycket väl tänka dig att vi ska ingå i Natos insatsstyrka efter 2008. Du öppnar en liten dörr där. Vi som följer försvarsfrågan ser att du kommer närmare och närmare. Det här är ett steg. Det som hände i är att inte knacka för hårt på Natos dörr för att störa dem för mycket. Därför vill du inte ta initiativ, och därför vill du definitivt inte fråga. Men jag utgår från den svenska lagen. Om man ska ha en svensk lag och följa den måste man ta reda på fakta i ärendet, undersöka saker och vara helt säker. Ja, den socialdemokratiska regeringen jag håller med om det, inte bara ni utan även den gamla regeringen hade precis samma inställning som ni. Då urholkas den här lagen fullständigt. I praktiken saknar den betydelse. Det är vackra ord om att vi inte ska ta in kärnvapen i landet. Men när vi aldrig undersöker saken kan vi aldrig heller få veta någonting. Därför kvarstår frågan: Varför försöker man inte upprätthålla svensk lag genom att ta reda på om fartygen har kärnvapen ombord eller inte? 22 Försvarsminister (): Jag vet att är ny i , men tycker att jag som försvarsminister ska strunta i , strunta i vad tycker? Ska jag strunta i vad säger? Ska jag strunta i vad upprepade gånger har uttalat? Till exempel har utrikesutskottet sagt: Utskottet finner emellertid anledning att framhålla att när regeringen meddelar tillstånd för örlogsbesök erinras den gästande staten om att kärnvapen inte får medföras vid besök i svenska hamnar, etcetera. utgår från att detta förbud strikt iakttas. Den svenska politiken i fråga om besök av örlogsfartyg bygger således på att vi hyser förtroende för att besökare respekterar våra regler. Den besökande staten avkrävs inga garantier. konstaterade också att örlogsbesök i är en del i ett större militärt utbyte som ökar förtroendet mellan staterna. Enligt utskottets uppfattning är det ett svenskt intresse att kunna delta i detta utbyte. Det var uppfattning under /95 enligt utrikesutskottets betänkande UU19. Jag delar utskottets och bedömning då. har inte gjort någon annan bedömning . har aldrig gjort någon annan bedömning, trots att frågan har prövats upprepade gånger. Ändå står här och är jätteförvånad och jätteindignerad över att jag inte har tagit några initiativ för att göra tvärtemot det som tycker är det rätta och som jag tycker är det rätta och som tycker är det rätta. Det står inte på kartan, . Att försöka koppla ihop örlogsbesöket i och vårt deltagande i med, vad jag förstod, Natos snabbinsatsstyrkor och att sedan göra det till något konspiratoriskt blir det inte bättre av. Det är som vi deltar i den här övningen. Det var bara det att hette den Brilliant Mariner. hette den Loyal Mariner. Det är sant att den är större än vad den var och förrförra året. Det är också en av poängerna för att vi deltar. Vi skulle aldrig på egen hand kunna rigga en övning av det formatet och ett övningsscenario av det format som man nu kan göra. Därför är det väldigt värdefullt för att kunna delta. Med deltagande visar vi vår vilja och ambition att medverka i internationell krishantering. Nato är, vad man än tycker om Nato, den enda aktör som har kapacitet att leda stora operationer. Det är därför vi är under Natobefäl till exempel i Kosovo. Det är därför bra att vi kan samöva med Natoförband i en fredstida krishanteringsövning. Det ger också en möjlighet för oss att utvärdera våra förband. Det är också viktigt om vi ska delta i internationella fredsoperationer, och skyddet för våra egna förband men också för tredje part ökar om vi är samövade. Därför är det legitimt att delta i den här typen av övningar. Det är inget nytt, det är som vi deltar i en marin övning i som är Natoledd. indignation är alltmer malplacerad. 23 (): svarar inte på frågan. Han pratade om någonting helt annat i det här inlägget. Det kanske han får göra. Jag har inte pratat om ifall vi ska vara med i den här operationen eller inte utan återigen: Frågan gäller om de här fartygen hade kärnvapen ombord när de var i hamn. Jag ifrågasätter inte interpellationen i alla fall. Jag kan ha åsikter om det, men interpellationen handlar inte om ifall vi ska vara med eller inte. Den handlar endast om ifall det var kärnvapen ombord eller inte. Jag konstaterar, , att du inte svarar på frågan. Du tar inte reda på och regeringen vill inte ta reda på om de bryter mot svensk lag, utan ni bara förutsätter och hoppas att de inte gör det. Min fråga var: Hur vet du det? Tänk om hela rättssystemet i byggdes på att man hoppades att inte ett brott hade begåtts och så vidare. Det är klart att man får ta reda på saker och ting. När det är fråga om kärnvapen har väl frågan en helt annan dignitet än om det hade varit något annat. Återigen: Det handlar inte i det här fallet om ifall vi ska delta i övningen. Det handlar om ifall har tagit emot fartyg som har kärnvapen ombord. Det har du inte undersökt, och det tycker jag är beklagligt att en svensk regering inte undersöker. 24 Försvarsminister (): Om orkade läsa det skrivna interpellationssvaret skulle han se att jag svarar på frågan. Vi efterfrågar inga sådana garantier. Det är inte svensk politik. Svensk politik är att informera stater som gästar med örlogsfartyg om de regler som gäller. Dessa regler innebär att man inte får gå in på svenskt territorium med atomdrivna fartyg och med kärnvapenbestyckade fartyg. Vi utgår från att gästande stater följer dessa regler. Vi har ingen som helst anledning att ifrågasätta detta. Det är en politik och ett förhållningssätt som upprepade gånger har prövat och konstaterat är rimligt. Därför är det också det förhållningssätt som den här regeringen i likhet med ett pärlband av regeringar bakåt i tiden har haft. Det finns ingen anledning att ändra på den politiken. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2006/07:486 om särskild undervisning på sjukhus 25 Statsrådet (): har frågat mig vad jag avser att göra för att bevara den ordning som gäller för sjukhusskolor och som har stöd av många inblandade företrädare. Som mycket riktigt påpekar är den särskilda undervisning som bedrivs vid sjukhus mycket uppskattad. Detta visar inte minst Statens skolverks översyn av sjukhusundervisningen . Liksom i all annan undervisning vill regeringen självklart att sjukhusundervisningen ska hålla hög kvalitet. lämnade i sin slutrapport över uppdraget ett antal förslag till förändringar som bland annat rörde finansieringen av undervisningen samt förslag till en ny reglering av systemet. Som också nämner i sin interpellation framkom synpunkter på förslag vid remissförfarandet. Beredningsarbetet pågår i , och regeringen har för avsikt att behandla denna fråga inom ramen för arbetet med en ny skollag. 26 (): Jag vill tacka skolministern för svaret och är glad över att frågan om sjukhusskolorna kommer att uppmärksammas i skollagsarbetet. Både i en rapport från och vid sjukhusskolornas rektorskonferens framkom det samstämmigt att det är i den nationella likvärdigheten för landets sjukhusskolor som det brister. Det beror delvis på en kombination av otydlighet i den nuvarande skollagen och otydlig ledning. Av den anledningen är det positivt att skolministern i samband med det nya skollagsarbetet ser över frågan om just sjukhusskolorna. Fram till den dag då man faktiskt kommer i kontakt med verksamheten är nog begreppet sjukhusskolor ganska okänt för många medborgare. Man vet inte så mycket om dem. Men vid kontakten, när man väl hamnar i en situation där man har ett sjukt barn eller en sjuk ungdom eller själv är sjuk, upptäcker man vilket avgörande stöd den här verksamheten ger och är. Sjukhusskolorna verkar lite i det tysta, en ganska omfattande verksamhet. De finns på 90 sjukhus i 42 kommuner. För många elever som är i en väldigt utsatt situation som man ju är när man är sjuk, psykiskt eller fysiskt, förändras vardagen dramatiskt. Det kan innebära att eleven måste ha en kanske livslång medicinering eller har behov av upprepade behandlingar. Sjukhusskolan och hemskolan arbetar då gemensamt för att klara måluppfyllelsen för elever och minska stressen som eleven kan uppleva på hemskolan efter sin sjukfrånvaro. Elevens skolgång både på sjukhuset och på hemskolan anpassas efter elevens sjukdomstillstånd. Ju tidigare eleverna får stöd med sitt kontinuerliga lärande, desto mindre identifierar de sig som sjuka. Det är ett slags friskvård det handlar om. I det här sammanhanget kan det vara lämpligt att lyfta fram den del av sjukhuslärarnas verksamhet som har vuxit oroväckande , nämligen hemundervisningen. Det handlar om barn och ungdomar vars psykiska ohälsa gör att de helt enkelt inte orkar finnas med i den vanliga skolan. I en rapport från framkommer det också att det finns stora skillnader mellan sjukhusundervisningen inom BUP, barn- och ungdomspsykiatrin, och den somatiska delen som sjukhusskolan har ansvar för. Det behövs naturligtvis olika typer av kompetens hos sjukhuslärarna beroende på vilken del av sjukhusskolans verksamhet som de arbetar inom. Av den anledningen är jag intresserad av att höra hur skolministern har för avsikt att tydliggöra ansvarsfördelningen mellan hemskolan och sjukhusundervisningen i den kommande skollagen, som har visat på ganska tydliga brister i de tidigare utredningarna. 27 Statsrådet (): beskrivning av sjukhusundervisningen och varför den är viktig, hennes problematiserande runt innehållet och en del avvägningar är i allt väsentligt korrekt. Det är en rätt omfattande undervisning. är frågan om sjukhusundervisning mycket undanskymd i den allmänna skoldebatten. Det är något som alla förutsätter bara fungerar. Även om ett barn ligger på sjukhus måste det kunna fullfölja sin skolgång. De förslag som finns på området från handlar inte om ifall sjukhusundervisning ska finnas eller inte och att den ska ha så hög kvalitet som möjligt, för därom är vi alla överens, utan det handlar om hur den ska betalas och finansieras. Anledningen till att förslaget kommer upp är naturligtvis att det finns en målkonflikt. I interpellation finns det en mening om att grundprincipen bör vara subsidiaritetsprincipen och att det i det här fallet leder till att den existerande lösningen bör bibehållas. Det kan man väl i och för sig ifrågasätta. Det är i själva verket så att subsidiaritetsprincipen, att kommunalisera så mycket som möjligt, är utgångspunkten i förslag. Detta att staten har ansvaret för just sjukhusundervisningen när kommunen ansvarar för all annan undervisning är i och för sig en undantagsordning. Subsidiaritetsprincipen talar väl egentligen för att ansluta sig till förslag att kommunerna ska ha ansvaret för detta. Det ska ligga nära medborgarna, och kommunerna har ansvaret för skolväsendet i övrigt. Mot detta ska ställas att detta är en mycket väl fungerande verksamhet som den fungerar . Det är ett fåtal barn i som har behov av detta. Det är ett på ett fåtal orter som det finns sjukhusundervisning. Det är där de stora sjukhusen finns som den här verksamheten finns, medan barnen kommer från alla möjliga kommuner. Förmodligen skulle det bli en hel del förhandlingar och tjafs, rent ut sagt, om hur mycket som ska betalas av den ena och den andra, som skulle kunna vara till men för undervisningens innehåll. Subsidiaritetsprincipen är väl det som talar för förslag. Det som talar emot förslaget är att verksamheten är mycket väl fungerande som den fungerar . Någonstans där ska avvägningen göras. Som förstår av mitt svar är jag inte beredd att göra den avvägningen, utan regeringen återkommer till detta i förslaget till ny skollag. 28 (): Jag uppskattar att skolministern problematiserar frågan, för detta är en typ av knäckfråga. Som så väldigt ofta hamnar vi i just finansieringsproblematiken. Alltsedan skolan i kommunaliserades har sjukhuslärarna argumenterat för att det ska finnas en central tilldelning av medel. Skälen har, som skolministern var inne på, varit spariver som till och från slår sina klor i kommunerna. Kommunerna har just nu goda ekonomiska förutsättningar, och då brukar man vara generös och välvilligt inställd till många typer av verksamheter. Men det kan komma andra tider, och då är vi angelägna om att de barn och ungdomar som redan är ganska drabbade inte ska drabbas ytterligare, det vill säga att undervisningen inte ska behöva bedrivas med lite godtycklig inställning, om man får uttrycka det så, från respektive kommun. Redan nu är det så att vissa kommuner har en generös ekonomisk inställning och gärna skickar pengar till denna verksamhet, medan andra kommuner kramar sina plånböcker betydligt hårdare i förhållande till hur mycket pengar man skickar till skolorna. Detta är ett dilemma och orsakar en viss nervositet i verksamheten som inte är till gagn för den. Den nuvarande finansieringsmodellen, där staten har det övergripande finansiella ansvaret, är ett system som ändå har visat sig att fungera bra. Det är ett enkelt system som skapar lugn och ro i verksamheten. Man kan väl också fundera lite på subsidiaritet och vad det betyder. Det skulle man kunna filosofera över . Det är inte säkert att den lägsta möjliga nivån för frågans och sakens absolut bästa ska vara på skolbasis. Det är väl det vi menar. Det är möjligt att det kanske ändå handlar om statlig nivå i det läget. Jag skulle därför vilja ställa en följdfråga till skolministern. Vad vill skolministern mer detaljerat göra för att säkerställa en trygg och förutsägbar finansiering för sjukhusskolorna och den verksamhet man bedriver där? 29 Statsrådet (): Jag för min del har aldrig gillat kommunaliseringen av svenskt skolväsende över huvud taget. Får jag personligen välja mellan om staten ska betala och styra eller om kommunerna ska göra det så tror jag att det blir mer likvärdigt om staten gör det. Det gäller naturligtvis även sjukhusundervisningen. Jag är glad för att det åtminstone när det gäller sjukhusundervisningen finns ett tryck på att den ska vara statlig. Med det sagt: är skolväsendet kommunalt. Det är ett undantag att just detta ska finansieras statligt. Men det starka skäl som talar för att bibehålla dagens ordning, även om den avviker från hur resten av skolväsendet är uppbyggt, är att den fungerar väl. Det går att förutse situationer där det skulle bli problem med finansieringen om man lade ut det med interkommunala ersättningar mellan lägeskommuner och hemkommuner. Jag tror att vi har samma grundsyn på verksamheten och på hur viktig den är. Och min grundsyn i statens ansvar för skolväsendet är också känd. Hur regeringen landar i denna fråga när det just gäller finansieringen av sjukhusundervisningen får däremot avgöras när vi tar ställning till lagförslaget om ny skollag. Även om frågan ställs ytterligare en gång kommer jag inte att kunna ge ett mer preciserat svar . 30 (): Jag får kanske tolka detta med god vilja och som en positiv signal i rätt riktning. Jag dristar mig att göra det. Jag är övertygad om att vi är överens om att vi har gott om goda pedagoger i . Jag skulle vilja vinkla in frågan på en lite annan och vidare nivå och avsluta med att konstatera att vi har duktiga pedagoger och specialpedagoger i . Vi har dessutom en lagstiftning som ger eleverna rätt till undervisning oavsett om man befinner sig på sjukhus eller om man är i en skolmiljö, även om det visar sig att detta ibland inte är någon direkt garanti och att det kan finnas ekonomiska aspekter som avgör. Men är på många sätt ett föregångsland när det gäller detta. Kanske är det så att skulle vidga perspektivet och inbjuda övriga länder i till exempel för att diskutera frågan. Detta är en fråga som berör många andra länder på europeisk nivå. Man skulle kunna ha ett gott utbyte genom att dela gemensamma erfarenheter. Kanske kunde fungera som något slags spjutspets med våra duktiga specialpedagoger inom detta område. Det vore välkommet att stod som värd för denna typ av konferens. Jag inser att skolministern inte kommer att kunna lova det, men jag skickar med det som en idé för framtiden. 31 Statsrådet (): Jag tackar för idén och tipset, , och för engagemanget i denna undervisningsform. Det är inte så ofta frågan kommer upp eftersom detta är så okänt. är det oerhört viktigt att det finns en fungerande skolundervisning på våra sjukhus för den grupp som det handlar om, nämligen barn med sjukdomar som tvingas till längre eller återkommande sjukhusvistelser. Vem som ska betala och finansiera har det funnits olika uppfattningar om genom åren, men regeringen kommer att sätta ned foten när vi tar ställning till lagförslaget om ny skollag. Utgångspunkten ska vara att denna verksamhet ska värnas och skyddas också . Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2006/07:457 om sommarjobb 32 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig hur jag kommer att agera för att ge ungdomar möjlighet att faktiskt komma ut på arbetsmarknaden . Jag har också fått frågan om jag avser att verka för att ungdomar tidigt får testa på hur det är att jobba och hur borttagandet av stödet till feriejobb främjar denna möjlighet. Slutligen har jag fått frågan om jag kommer att försöka påverka de kommuner som helt eller delvis har dragit in de medel som har använts till feriejobb. Frågor på samma tema har jag besvarat tidigare och jag kan därför i huvudsak bara upprepa vad jag har sagt i denna fråga. Jag delar uppfattningen att feriejobb är viktiga för ungdomar. Ungdomar som sommarjobbar får en första kontakt med och insikt i arbetslivet. Det tror jag vi alla är överens om. Men regeringens prioritering är nu att satsa mest resurser på dem som står längst ifrån arbetsmarknaden och som har störst behov av stöd. Regeringen har emellertid för avsikt att stärka anknytningen till arbetsmarknaden för ungdomar som bor i hushåll som är beroende av försörjningsstöd genom en enhetlig regel för hur stor del av ferieinkomster som dessa ungdomar får behålla utan att det ekonomiska biståndet till familjen minskar. Mot bakgrund av det goda arbetsmarknadsläget och att antalet feriejobb nu ökar utan statliga subventioner avser jag inte att vidta några åtgärder på området. 33 (): Jag vill börja med att tacka arbetsmarknadsministern för det svar som jag har fått. Sommarjobb och feriejobb är en aktuell fråga. Vi närmar oss sommaren med stormsteg, och det finns många ungdomar som längtar efter ett sommarjobb eller ett feriejobb. Många ungdomar runt om i är inte lika glada för eller positiva till det svar som arbetsmarknadsministern ger och framför allt den sista biten där han säger: Mot bakgrund av det goda arbetsmarknadsläget och att antalet feriejobb nu ökar utan statliga subventioner avser jag inte att vidta några åtgärder på området. När man hör dessa ord känner man att det är samma gamla vanliga borgerliga politik som förs. Det är marknaden som ska sköta dessa delar. Jag tror inte att marknaden klarar av allt. Vi kan se att runt om i landet försvinner det sommarjobb och feriejobb. I kommun i kunde man erbjuda över 70 feriejobb. Den moderatledda kommunledningen har avskaffat feriejobben helt och hållet. Ett annat exempel är där man har lagt ned . spenderar man bara en spottstyver på feriejobb. Detta är stora förändringar som kommer att göra att många ungdomar inte kommer att kunna få sommarjobb . Det är viktigt att man kommer ut på arbetsmarknaden tidigt. Jag vet själv hur det var när jag fick mitt första sommarjobb och fick känna på hur det var att kliva upp tidigt på morgnarna och få min första lön i handen. Det är viktigt med sommarjobb och feriejobb. Det är något som kommunerna och staten ska lägga ned både tid och resurser på. Jag tror att arbetsmarknadsministern och jag är ganska överens om att erfarenhet och utbildning är de två absolut viktigaste delarna för att få egentligen alla människor i jobb, men framför allt för att få unga människor i jobb. Om man då minskar möjligheten att få komma ut och testa att jobba kommer det också att bli svårare att lära sig hur arbetsmarknaden fungerar. Det blir nog också jobbigare att faktiskt komma ut i arbetslivet. Detta kan man lägga ihop med de andra förändringar som den borgerliga regeringen nu genomför, till exempel att man förändrar a-kassan, att man till och med gör a-kasserutinerna för ungdomar sämre än den a-kassa som finns för vuxna. kan man se att vi har ett problem med långtidsarbetslösheten för ungdomar. Långtidsarbetslösheten bland ungdomar har ökat markant, och det tror jag beror på avsaknaden av utbildning och avsaknaden av lämplig praktik. Så jag vill avsluta med att fråga arbetsmarknadsministern en gång till: Om vi nu är överens om problemet kring att det är viktigt att man kommer ut och får praktik och utbildning, ser inte arbetsmarknadsministern något som helst problem med att vi får färre feriejobb runt om i landet? Min andra fråga till arbetsmarknadsministern är: Om man tar bort feriejobben, tror inte arbetsmarknadsministern att detta också i förlängningen kommer att göra att det blir svårare att komma ut på arbetsmarknaden nu när även annan praktik försvinner? 34 i (s): Jag ställde ungefär samma fråga till arbetsmarknadsministern och fick samma svar. Arbetsmarknadsministern svarar ju också att han inte har ändrat åsikt . Jag är bekymrad, för jag får inte de här signalerna. Ministern skriver här att har rapporterat om en kraftig ökning av antalet feriearbeten . Det är inte de signalerna jag ser runt om i mitt län. Det finns kommuner som fortfarande har en hög svansföring. De håller på och jobbar med det och satsar pengar. De går själva in med pengar i denna verksamhet, för de tycker att det är viktigt. I sade man att två av tre ungdomar är utan feriejobb. I är det 15 platser för gymnasieelever , men man har minskat till en treveckorsperiod i stället för två, som . /har ungefär samma regler som man hade och erbjuder detta. I mitt län är det ungefär varannan kommun som inte erbjuder så många feriejobb som . Det här är ett bekymmer, för visst är det en viktig signal vi ger. Ministern säger att regeringen står för jobbpolitik, att den ska värna om att man får komma in på arbetsmarknaden, att man får en känsla av hur det är att arbeta. Och visst är det med våra nior och våra gymnasieelever som vi måste arbeta allra främst för att de ska få just den här signalen om vad det är att arbeta. Att komma in och få ett vanligt sommarjobb är inte lätt. Vi har många ungdomar som går på högskolan, och framför allt är det ju de som får jobb, och de som är .