prot · GV0925 · 2007-11-15 00:00:00 — 1 § Val av ställföreträdande justitieombudsman Följande skrivelse hade inkommit: Till Den tid för vilken Hans Ragnemalm är vald att vara ställföreträdande justitieombudsman löper ut . har berett frågan om val av ställföreträdande justitieombudsman. föreslår enhälligt att från till ställföreträdande justitieombudsman omväljer Hans Ragnemalm. På vägnar Per hade enhälligt föreslagit omval av ställföreträdande justitieombudsmannen från . Kammaren biföll förslag och utsåg därmed från till ställföreträdande justitieombudsman 2 § Ny riksdagsledamot Upplästes och lades till handlingarna följande från inkomna Berättelse om granskning av bevis för riksdagsledamot har från inkommit bevis om att () utsetts till ny ledamot av fr.o.m. sedan () avsagt sig uppdraget. har denna dag granskat beviset för den nye ledamoten och därvid funnit att det blivit utfärdat i enlighet med 14 kap. 28 § vallagen. 3 § Särskild debatt om privat sjukvård för barn 1 Socialminister (): Den här särskilda debatten har begärt. Den rör planerna på att etablera ett helt privat barnsjukhus i . är ett rikt välfärdsland. Alla svenska medborgare omfattas av en gemensamt skattefinansierad sjukvård. Ingen står utanför. Vård ges efter behov, inte efter betalningsförmåga. Den idén har ett starkt folkligt stöd hos svenska medborgare och den har ett starkt stöd i denna kammare. Inget parti i , inte något, vare sig på höger- eller vänsterkanten vill bryta upp den nuvarande ordningen. Detta är viktigt att framhålla. kan debattörer på vänsterkanten få det att framstå som om vi i alliansen skulle vilja ha ett helt nytt . Det är inte sant. Vi är inte revolutionsromantiker och vi vill inte ha något systemskifte inom hälso- och sjukvården. Vi ska förbättra och stärka det gemensamt finansierade systemet som ges efter behov. Alliansen gick till val på stora satsningar på viktiga välfärdsområden. Det finns besparingar i vår budget, men inte inom sjukvården. Vi satsar, tvärtom, nya resurser på psykiatrin, tandvården, äldreomsorgen och sjukvården. Vi vill inte införa ett system där privata sjukvårdsförsäkringar är basen. Vi vill inte ha ett system där de som inte har råd är hänvisade till sjukhus med låg kvalitet. Det är viktigt för mig som socialminister och partiledare för att slå fast. Principen om vård efter behov och inte efter betalningsförmåga ruckar vi inte på. Svensk sjukvård är bra, men vi har problem med effektivitet, produktivitet och tillgänglighet. Om sjukvården ska klara dagens och morgondagens utmaningar krävs kreativitet och nytänkande. I den processen är fristående vårdgivare viktiga aktörer. Det är något som politiker på vänsterkanten har svårt att erkänna. Socialdemokraterna säger till exempel nej till att akutsjukhus drivs på entreprenad, men under den förra mandatperioden förlängde Socialdemokraterna i avtalet med om trots att de hade möjlighet att ta tillbaka sjukhuset i egen regi. Retoriken hänger inte alltid ihop med politiken. Svensk barnsjukvård är bland de bästa i världen. Det är något som vi har skäl att vara väldigt stolta över. Just i har det funnits problem med köer. Det är problem som alliansens politiker nu tar itu med. Bara satsar 100 miljoner extra på barnsjukvården. Den politik alliansen för är inte offentliga lågprissjukhus med låg kvalitet. Den offentligt finansierade vården ska ha hög kvalitet. Jag kan förstå den känsla av oro som planerna på det nya sjukhuset kan skapa. Jag känner väl till brister i tillgänglighet i den svenska vården. Om svensk sjukvård inte hade problem med köer och brist på tillgänglighet skulle inte efterfrågan på privata sjukförsäkringar vara så stor. Företrädare för den offentliga sjukvården kan möta den ökade konkurrensen från privata vårdgivare på två sätt. Antingen ropar man på förbud och regleringar eller också antar man utmaningen och förbättrar den egna verksamheten. Vi som är ansvariga för den offentliga vården vill anta utmaningen att förbättra kvaliteten och underlätta tillgängligheten. Jag tillhör inte förbudspolitikerna. Vuxna myndiga människor får använda sina skattade pengar efter eget sinne. Jag vill inte heller förbjuda barnförsäkringar. Föräldrar bör vara fria att teckna dem. Om man förbjuder sjukvårdsförsäkringar för barn bör man väl förbjuda den typen av försäkringar också för vuxna. Man bör kanske också förbjuda olycksfallsförsäkringar för barn. Samma principiella resonemang kan ju föras i de sammanhangen. Jag vill naturligtvis inledningsvis passa på att fråga mina meddebattörer om någon av dem vill förbjuda möjligheten att teckna privata försäkringar. Jag vill anta utmaningen att angripa problemen inom den offentliga vården. Ett av dem är köerna och bristen på tillgänglighet. Vi behöver lägga ned stor kraft och möda för att organisera om och förbättra så att människor lättare får tillgång till vården. Det är vad det handlar om. Så undanröjer vi eller minskar behoven av privata tilläggsförsäkringar och att människor ska behöva betala en gång till för den vård som de redan har betalat över skattsedeln. Med allt detta sagt är det viktigt att vi har perspektiv på debatten. Det är självklart att en liten privat klinik inte på allvar kan konkurrera med hela eller de andra barnklinikerna. Det blir snarare ett komplement. Det blir ett komplement som kan bidra till att avlasta den offentliga vården. Det hotar inte den offentliga vården. Vår uppgift, vare sig vi är aktiva på den nationella nivån eller på landstingsnivå, är att se till att vi har en offentlig vård av god kvalitet. 2 (): Den här debatten handlar om privat sjukvård för barn, om planerna på att starta ett privat barnsjukhus i som ska finansieras genom att föräldrar som har råd köper sig en privat sjukvårdsförsäkring eller lägger upp stora pengar direkt när man kommer för ett enklare besök. Det har talats om för ett enkelt besök. Ett allvarligt skadat barn, en liten skör eller för tidigt född bebis, ett litet barn med svårt funktionshinder, ett barn med cancer eller hjärtfel, ett barn som lider av sjukdom jag tror att alla blir väldigt berörda av sjuka barn. Också barn med lättare åkommor lider. En öroninflammation kan göra väldigt ont. Det kan en bruten arm också, även om det är lättare att åtgärda i sjukvården. Jag tror att vi alla vill bota, lindra och vårda när det gäller dessa barn. Jag tror också att vi är många som är stolta över att leva i ett land med en utmärkt barnsjukvård som är tillgänglig för alla barn. Vi är stolta över att svårt sjuka barn får den allra bästa vården, och den är mycket bra i , utan att någon frågar efter föräldrarnas inkomst eller betalningsförmåga. Vi är också stolta över barnavårdscentraler, vaccinationsprogram, förebyggande arbete och gott bemötande av barn i väldigt stora delar av sjukvården. Jag tror att vi är många som med förskräckelse och med värk i hjärtat har sett sjukvårdssystem i andra länder där man bara behandlar sjuka barn om föräldrarna har råd att betala eller som behandlar sjuka barn olika utifrån föräldrarnas inkomst eller utifrån föräldrarnas status. Trots detta måste jag ställa frågan: Är vi på väg dit också i ? Jag trodde inte att jag skulle hamna i ett läge där jag på allvar skulle ställa den frågan i riksdag. Jag trodde att det fanns en stor samstämmighet om det som här också verbalt bekänner sig till. Jag trodde att vi hade en stor samstämmighet om principen att finansiera vården gemensamt över skattsedeln och att fördela vården utifrån behov oavsett betalningsförmåga och att brister och otillräcklighet det finns i sjukvården ska åtgärdas inom ramarna för dessa principer. har den borgerliga regeringen, som har regerat i ett drygt år, tillsammans med den borgerliga majoriteten i tagit steg för steg bort från denna princip trots att man verbalt säger någonting annat. Socialministern har här lagt fram en proposition i om sjukvården. Den propositionen handlar om att släppa in privata försäkringspatienter också i den offentligt finansierade sjukvården och att tillåta utförsäljning också av universitetssjukhus. Socialministern har tidigare, tvärtemot vad han sade här, i medierna sagt att han välkomnar ett privat barnsjukhus som finansieras med privata medel. Vi har också haft en debatt i radion. Man planerar i att lägga ut ett helt sjukvårdsområde, inklusive ett akutsjukhus i , på entreprenad, hos privata entreprenörer. Man planerar där att privatisera också beställarfunktionen inom sjukvården, den beställarfunktion som ska beställa den privata vården. Det är klart att när man ser detta är känslan att man inte kan lita på alliansregeringens ord. Statsminister sade före valet att det inte är aktuellt att sälja ut eller lägga ut något akutsjukhus på entreprenad. Det är ett drygt år sedan. håller på att göra just detta i . Socialminister säger här att han vill ha en solidarisk och gemensam finansiering. Men det enda förslag som han har lagt på bord är att man faktiskt ska öppna för att också den privata finansieringen ska tillåta folk att gå före i kön inom den offentliga sjukvården. Jag är allvarligt oroad över denna utveckling i svensk sjukvård. Jag ser det som steg på vägen mot ett systemskifte. Det är klart att varje steg är bara ett steg och inte ett helt skifte. Självklart är det så. Men det är steg som tas, och de tas i en förfärande tydlig riktning när det gäller vart man är på väg att gå. Det blir mer och mer av privat finansiering av sjukvården, och det kommer att leda till ökade skillnader mellan människor som det har gjort i alla länder där man har en stor andel privat finansierad sjukvård. säger här att han inte riktigt vill ta ansvar för det som sker utanför den offentliga sjukvården. Men låt mig då ställa en fråga till socialministern. Dessa barn som har privata försäkringar har haft turen att födas av föräldrar som har råd och möjlighet att avsätta ganska stora resurser för den sjukvård som de rimligen borde ha rätt till ändå i ett land med högt skatteuttag. När de söker till det nya privata barnsjukhuset kommer man inte att kunna ta hand om alla barn där. En del barn behöver remitteras. En del barn vill remitteras till en specialist, även om det kanske inte är medicinskt motiverat. De kommer naturligtvis att bli remitterade till , som är en del av . , som utpekas som den högst ansvarige för det nya sjukhuset, säger i en intervju i att det är klart att detta blir en gräddfil in till specialistsjukvården på . Men, säger han, det kommer ju inte att gälla så många barn. , är detta en rimlig utveckling? Ska det vara så att de som har råd eller som har föräldrar som har möjlighet att prioritera på ett sådant sätt kan köpa sig remisser in i den svenska högspecialiserade barnsjukvården som du liksom jag är stolta över? 3 (): Att barn ska få vård inom rimlig tid kan vi nog alla vara väldigt överens om är oerhört viktigt. Jag tror att var och en av oss gör allt i vår makt för att det ska vara så. Oavsett om vi är föräldrar, faddrar, morföräldrar eller något annat är det oerhört viktigt, och vi vill göra det bästa valet för våra barn. Vi tror nog inte heller att det är bra om det överprövas av förbudsivrare eller stela politiker som inte ser den verklighet och de brister som finns runt omkring oss. Vi måste nog också respektera föräldrarnas egna val. Det är väl egentligen det som debatten handlar om, om vi ska sätta oss över föräldrarnas egna val eller inte i ett läge då det har varit en bristsituation och vården har varit mycket eftersatt framför allt inom barnsjukvård som och andra socialdemokratiska kamrater här i området har varit ansvariga för. Jag tycker inte att vi ska säga vad som är rätt eller fel för barn och deras föräldrar. Verkligheten är sådan att vi har en väldigt hög kvalitet inom svensk hälso- och sjukvård. Personalen som möter patienterna i vården gör sitt allra bästa inom de stela strukturer som landstingssystemen ändå utgör. Men vi har egentliga brister, och de är framför allt kopplade till tillgänglighet. Vi har ärvt detta från den tidigare socialdemokratiska regeringen och deras samarbetspartier Vänstern och som är representerade här . Det handlar om att komma till sjukvården. Vi moderater och den nya alliansregeringen är väldigt överens om att det grundläggande ska vara en gemensam solidarisk finansiering av hälso- och sjukvården via skattsedeln. Det handlar om att stärka välfärden i . Vi ska göra det gemensamt för trygghetens skull för att var och en ska känna att det är behoven som styr. Men verkligheten säger en helt annan sak . Det har tvingats fram med med flera i spetsen som ansvariga för en eftersatt hälso- och sjukvård i . Det har lett till att vi har en kvarts miljon svenskar som har valt att betala dubbelt, via skatten och via försäkring, för att man inte känner trygghet med det som vi och andra har varit ansvariga för. Efter en längre tids misslyckande är det nu oerhört viktigt att vi gör någonting åt det. Inom den nya alliansregeringen är man helt överens om att man måste sätta patienten i fokus och ta till vara de personalinitiativ som finns. Det finns en sjukdomsinsikt, och det är glädjande att se att personalen är med och har den sjukdomsinsikten inom svensk hälso- och sjukvård och inom våra svenska välfärdssystem. Då tror jag inte att det handlar om att vara emot när personalen tar den typen av initiativ. Då får vi bejaka det och i stället fundera på vad vi kan göra ännu bättre från den här kammaren och från olika runt om i landet för att göra detta bättre men framför allt för att ta vara på personalinitiativ. Var ligger förnyelsen i anförande? Var finns patienten, och var finns personalen? Jag hörde ingenting om hur vi ska förbättra barnsjukvården, utan det var nej, förbud och nej som gällde. När jag ska fundera lite grann på förnyelsen behöver jag faktiskt inte vända mig bara till mina allianskompisar. Det räcker att jag vänder mig till de socialdemokrater som inte delar uppfattning, de relativt tunga socialdemokrater som anser att den socialdemokratiska politiken inom hälso- och sjukvård är spretig och föråldrad. Vi kräver en modernisering, utropar de på en debattsida i en svensk tidning. Men jag kan också referera till en tidigare SSU-ordförande som sade: Om man ska vara riktigt ärlig var det inte så lysande med stopplagen, och riksdagsvalet förlorades. Det folkliga stödet är inte tillräckligt stort för den här typen av lagar. Det är viktigare att sjukvården fungerar och att den finns där den behövs oavsett vem som står för driften. Jag behöver därför inte bara vända mig till mina allianskompisar för att se att det finns en förnyelse. Det finns även en del spår inom socialdemokratin. Ni kanske skulle börja lyssna på de egna leden. Sjukdomsinsikten har funnits hos personal som jobbar med barnsjukvård i . Jag bejakar detta initiativ och välkomnar det. Jag tycker att det är positivt att personal tar initiativ. Barnsjukvården i har varit mycket eftersatt. Därför har den nya alliansledningen i , precis som socialministern har sagt, kommit till och fått väljarnas förtroende för att ta itu med detta misslyckande. Den gör nu allt den kan inom sina ramar för att förbättra barnsjukvården i . Vi satsar på närakuter. Det handlar om fler platser. Det handlar om att satsa på de kroniskt sjuka många olika satsningar genom de budgetförslag som presenterats här lokalt. Förbudsivrare och nejsägare gynnar inte barnen. handlar det om att bejaka utvecklingen och om att se vad vi tillsammans kan göra framåt. Jag beklagar att Socialdemokraterna byggt upp ett svenskt A- och B-lag vad gäller hälso- och sjukvården och att mer än en kvarts miljon människor önskar någonting annat så säger försäkringsbolagen. De får inte färre samtal utan fler därför att människor inte känner en trygghet med det system som med flera har byggt upp. Är det så att man vill förbjuda föräldrar att göra det bästa valet för sina barn? Vill man förbjuda personal att på det här sättet ta initiativ? Vill man förbjuda personal att satsa tid och pengar och att investera i lokaler och utrustning därför att man ser att det finns brister? Och med vem ska Socialdemokraterna göra detta de är ju inte eniga i partiet? Ska de göra det tillsammans med Vänstern, eller ska de göra det tillsammans med ? Är ni överens om ett konkret förslag om att förbjuda personal att ta initiativ eller förbjuda föräldrar som vill köpa en försäkring? Kanske vill föräldrarna själva göra det; det är ju möjligt . 4 (): När jag lyssnar på socialdemokrater här i kammaren kommer jag att tänka på skuggteater. Ni vet leken där man håller händerna framför en stark lampa och gör olika figurer som sedan avtecknar sig på väggen. Det är bara två händer, men på väggen syns vargar och stora monster. Lite äldre barn brukar titta på det där med skräckblandad förtjusning, men små barn blir bara rädda. Precis så försöker ni socialdemokrater skrämma svenska folket. Ni målar upp en gigantisk bild av orättvisor, av lidande barn vars föräldrar måste punga ut med sina sista kronor till en girig läkare när det handlar om ett privatägt sjukhus som vill ge föräldrar ett alternativ, en möjlighet att välja. Ni säger att ni värnar om utsatta människor, men ni spelar på deras känslor för att späda på deras rädslor. Sluta upp med det! Människor ska ha både möjlighet och skyldighet att ta ansvar och ska själva kunna få bestämma över sina liv. Vi ska garantera tillgänglig vård av hög kvalitet. Låt mig slå fast att problemet i svensk sjukvård inte är att några läkare vill starta ett privat barnsjukhus. Problemet är köerna, till exempel att den ensamstående mamman, vars ettåriga dotter har feber och gråter, inte kommer fram på telefonen eller att den hemmavarande pappan vars tvillingar fått magsjuka inte får komma till doktorn med barnen inom rimlig tid. Kort sagt: Det krävs att man är frisk. Det krävs att man är resursstark och gärna att man har goda kontakter för att snabbt få vård. Så har det sett ut av socialdemokratiskt styre. Det är det som vi i och alliansregeringen nu håller på att ändra. Vi har avskaffat stopplagen. Vi har avskaffat åldersgränsen för privatpraktiserande läkare. Vi har tillsatt en utredning för att se hur vi kan skärpa vårdgarantin och göra vården tillgängligare. Vi vill införa etableringsfrihet inom vården. Vi i alliansen vill att den som uppfyller kraven ska ha möjlighet att etablera sig inom primärvården. Primärvården är själva grunden för en väl fungerande vård. Här finns det stora utvecklingsmöjligheter. Vi måste få fram entreprenörskap. Vi måste få fram nybyggaranda, visioner, professionell omvårdnad, goda idéer och ett nytänk i primärvården men inte för sakens skull utan för de sjuka barnens skull och för att vi alla ska få vård en vård utan köer baserad på en solidarisk finansiering men som också tillåter alternativ och en vård av bra kvalitet. Det är min fasta övertygelse att mångfald ökar kvaliteten. Kvaliteten ökar när det finns vårdcentraler som drivs av föreningar, av personal, av vårdföretag, av organisationer, av läkare och av som alla drivs av sin vision om hur du och jag bäst får vård. Vårdcentralerna lär av varandra. Personalen tar med sig nya impulser. Goda exempel sprids. Du och jag får patienterna, barnen, i centrum. Om det är kö och om det finns bara en utförare kan man inte välja och inte heller får man vård, så sluta med att spela skuggteater med privat vård och med att måla upp skräckbilder! Att folk väljer privat vård beror på att den offentliga vården har köer eller på att folk helt enkelt vill göra det. Kanske väljer man så därför att det är enkelt, kanske därför att man blir respektfullt bemött eller kanske därför att man snabbt får god vård precis som det ska vara i den offentliga vården. Det är vårdens kvalitet och barnen som är det viktiga, inte driftsformen! I , som begärt den här debatten, är man upprörd över att några tar ett initiativ för att förbättra barnsjukvården. Men inte har jag hört någon upprördhet över de långa köer som vi haft när ni har varit i majoritetsställning. Vore det inte rimligare att, om nu barnen är i fokus, ta tag i de problem som faktiskt finns och förbättra tillgängligheten? Jag vill också gärna få ett besked från om man vill att barnsjukvård i privat regi ska förbjudas. Slutligen vill jag gärna fylla på med en fråga till Socialdemokraternas talesperson: Vill ni förbjuda privat barnsjukvård? Ge ett tydligt besked om det! Om ni inte vill det undrar jag: Vad är problemet? Kan vi inte i stället jobba med förbättrad tillgänglighet? 5 (): Han gav upp i telefonkön till vårdcentralen . , delägare i det lilla IT-konsultföretaget i utanför berättade för om en av sina anställdas upplevelser i kontakten med den svenska sjukvården. Bogleboo är ett av de allt fler svenska företag som besvikna och frustrerade över krisen i den svenska sjukvården resultatet av socialdemokratiskt styre skaffade en privat sjukvårdsförsäkring åt sina anställda. Vi har inte råd att ha våra anställda i vårdkö, berättar . av socialdemokratiskt styre fördubblades antalet försäkrade med privat sjukvårdsförsäkring hos , från 50 000 till 100 000 försäkrade. Under två av de åren, 20042006, var sjukvårdsminister. angriper hon alliansregeringen för privatiseringar och gräddfiler. Vilken dubbelmoral, vilket hyckleri! välkomnar dagens debatt om svensk sjukvård. Vi välkomnar en debatt om den svenska sjukvårdens problem, möjligheter och utmaningar. Vi välkomnar att och Socialdemokraterna har tagit det här initiativet. Men varför kommer engagemanget först nu? Var fanns engagemanget under alla åren med socialdemokratiskt styre när anställda satt i timslånga telefonköer till vårdcentralen och när antalet privata sjukvårdsförsäkringar exploderade? Var fanns engagemanget när situationen i den svenska sjukvården blev så outhärdlig och så desperat att till och med den dåvarande socialdemokratiske statsministern såg sig tvingad att runda alla offentliga vårdköer och själv söka och få vård på det privata Sophiahemmet? Fast det är klart gräddfiler kanske är förkastliga bara när det är andra än socialdemokratiska toppolitiker som utnyttjar dem. startar det privata barnsjukhuset i . Socialdemokraternas strategi är uppenbarligen att skuldbelägga alla de föräldrar som vill söka sig till sjukhuset. Men jag säger till dem: Ni ska inte skämmas, ni har betalat er landstingsskatt, och ni betalar dessutom en försäkring för att få tillgång till den vård som ni söker. Det är kinder som skammens rodnad borde färga, inte era. Socialdemokraterna angriper symtomen på problemen i svensk sjukvård med blundar för orsakerna, de långa väntetiderna, bristen på tillgänglighet och bristen på valfrihet. slår vakt om en solidariskt finansierad sjukvård för både barn och vuxna. Sjukvården ska betalas efter förmåga och ges efter behov. Att antalet privata sjukvårdsförsäkringar ökar är i det perspektivet ett illavarslande tecken. Jag tror att det behövs två strategier för att tränga tillbaka behovet av privat finansierad vård och minska risker för gräddfiler i vården. För det första resurserna: Svensk sjukvård behöver mer resurser och måste använda sina resurser bättre och effektivare. Resurserna skapas framför allt av att fler människor kommer i jobb. väntas kanske uppemot 200 000 människor i få jobb. Det är till inte obetydlig del ett resultat av regeringens politik. När fler människor får jobb och betalar skatt ökar landstingens och kommunernas intäkter. beräknas kommunsektorns sammanlagda skatteintäkter öka med . Regeringen gör dessutom därutöver en rad välfärdssatsningar. Allt detta kan användas till att kapa vårdköer och öka tillgängligheten. För det andra: Ge människor, patienter och personal mer makt i vården. Större valfrihet, större mångfald skapar ökad effektivitet och ökat nytänkande och gör det möjligt för fler människor att få den vård som just han eller hon behöver. Därför har regeringen avskaffat den så kallade stopplagen och tillsatt en utredning om patientens rätt till vården som bland annat handlar om fritt val av vårdgivare och fritt vårdval. Det var tyvärr tolv förlorade år för svensk sjukvård.