prot · GV0924 · 2007-11-14 00:00:00 — Men verktygen finns redan, och eftersom vi har dem är min fråga var inne på att arbetsledare borde utbildas varför inte i stället göra en utbildningssatsning och får upp status på arbetsgivarnas insatser för att förebygga ohälsa? Det viktigaste måste ändå vara att människor mår bra och trivs på jobbet. Det viktigaste kan inte vara sjuktalen och de ekonomiska termerna utan att vi får en reell förändring av sjuktalen. Tycker att det är rätt att frångå prioriteringsordningen inom hälso- och sjukvården? När fattade beslut om prioriteringsordningen var det de svårast sjuka som skulle få hjälp först. Jag tror inte att detta handlar om att man kommer att gå till läkaren för att få intyg för varje maginfluensa eller förkylning. Det har jag faktiskt inte lyft fram även om försökte få det att låta så. Det är den signal det skickar att det skulle lösa problemet som egentligen handlar om relationerna på arbetsplatsen. Möjligheten finns om fack och arbetsgivare har möjlighet till god dialog. De flesta har det via kollektivavtal, och de som inte har det har möjlighet att få in det. Varför har fallit för att det ska vara mer lagstiftning? 98 () replik: För att följa arbetsmiljölagen och det systematiska arbetsmiljöarbetet och för att trivas och få en vänlig arbetsplats krävs det många åtgärder. Det är inte bara en sak som kan rätta till det. Givetvis jobbar vi från för att man ska utbilda arbetsledare och arbetsgivare i detta, men vi har flera andra saker på vår agenda som ska möjliggöra att folk inte blir sjuka på sitt jobb. En del i det är möjligheten att få sjukintyg . I den bästa av världar, säger jag igen. Vi vet att facket, arbetsgivarna och arbetstagarna inte alltid är överens och inte alltid ser var behoven finns. Vänd på det och säg så här: Begär arbetsgivaren sjukintyg vid upprepad sjukfrånvaro kanske det synliggör för facket att här finns en arbetstagare som man ska hjälpa och titta på hur man kan göra det bättre på arbetsplatsen. Eller så ligger det något annat problem bakom och då kan facket hjälpa till. Varför ser ni så negativt på när man vill medverka till att arbetstagaren ska få det bättre? När det gäller varför vi var negativa till socialförsäkringsnämnderna och ville att de skulle avskaffas har jag redan sagt att de inte fyller någon funktion längre. De sätter snarare käppar i hjulet. 99 () replik: Jag ställde ingen fråga om socialförsäkringsnämnderna; jag ställde frågan om prioriteringsordningen inom sjukvården. Den får gärna svara på. Det jag hör i svar är att har fallit för blå dunster om hårdare tag. Det rimmar illa med ett arbetsvänligt liv. Eller är det möjligtvis så att också genomgår en politisk makeover? Rutinen att man ska ta kontakt med den som är sjuk hänger inte på denna lagstiftning. Självklart fungerar detta bra där arbetsgivarna inser att det finns en vits med att ha bra kontakt med arbetstagarna och facket. Det är pointen. Det hänger inte på denna lag. Det kanske snarare är så att vill flytta makten till arbetsgivarna på arbetsplatsen, att det är där skon klämmer. 100 () replik: Prioriteringsordningen inom sjukvården ska definitivt gälla. Men vad är viktigare än att hitta en person som har ett missbruksproblem och kunna hjälpa den i stället för att låta åren gå och låta personen hamna i ett utanförskap? För mig blir det oerhörda samhällsvinster om man kan rehabilitera en person och hjälpa den tillbaka till arbetslivet. Det är som har slagit gröna dunster i ögon och fått dem att förstå att utanförskapet är det sämsta som kan drabba en person att hamna i ett utanförskap och inte höra hemma i samhället utan ständigt huka och buga för bidrag och ersättningar som varierar på ett eller annat sätt. Det är viktigare att ha ett jobb att gå till. Är det något som driver i regeringen är det näringslivsfrågor. Det känner och till ganska väl. Jag ska dessutom förekomma . Du har visserligen ingen möjlighet att ställa fler frågor, men du sade tidigare att man skulle titta på socialförsäkringssystemet för småföretagare. Det är en sådan utredning på gång, och direktiven är färdiga. Det är något som driver i . 101 (): I finns det fortfarande för många människor som inte har något jobb att gå till fast de skulle både vilja och kunna. gick till val på att minska utanförskapet i och minska de miljöer där barn växer upp utan att se någon vuxen gå till arbetet. är det 100 000 fler människor som försörjer sig själva än vad det var . Men fortfarande står för många utanför arbetsmarknaden, och det finns alldeles för många som jobbar mindre än vad de skulle vilja. Vi vet att många av de människor som har ställts utanför arbetsmarknaden på grund av ohälsa skulle kunna arbeta. Kanske kan de inte alltid göra samma arbetsuppgifter som tidigare, men många kan göra något. Vi måste bli bättre på att hitta det friska hos människor och se möjligheterna i dem. Hela allianspolitiken handlar om detta, att lyfta människor ur utanförskap och att fler människor ska arbeta. Det vi diskuterar är bara en liten del av hela det paket av åtgärder som regeringen föreslår. Vi vet att man arbetar med att få en aktiv rehabiliteringskedja som sätter press på alla aktörer och ger den sjukskrivne stöd och hjälp att komma tillbaka i arbete. Vi ska naturligtvis ställa krav men inte i första hand på den sjukskrivne utan på , sjukvården, arbetsgivaren och företagshälsovården. har ansvarsfrågorna varit otydliga och den sista viktiga biten mellan sjukvårdens behandlingar och arbetsplatsen har ofta uteblivit. Som folkpartist och socialliberal är jag mycket nöjd med den politik för socialförsäkringar och sjukvård som alliansregeringen står för. Huvudpoängen är att människor som är sjuka får rimliga ersättningar från försäkringssystemet men aktivare stöd för rehabilitering. Dagens betänkande, fru talman, handlar om en liten del av alla de förändringar som är på väg, nämligen detta att arbetsgivaren ska kunna få större möjligheter att begära sjukintyg . Det är inte fråga om att alla ska lämna sjukintyg eller att arbetsgivaren utan skäl ska kunna begära detta, men möjligheten ska finnas att begära sjukintyg tidigare än den sjunde dagen som det är . Det är som sagt inte i första hand för att misstänkliggöra människor eller sätta dit folk. Den anledningen skulle inte räcka till, för de flesta människor vill faktiskt hellre vara friska och jobba. Däremot vet vi att aktiva insatser tidigt betyder väldigt mycket. Vid den hearing som nämndes som vi hade så sent som i går berättades att tiden är en avgörande faktor. Man har statistik på att människor som sätts i rehabiliteringsåtgärder tidigare än på ett helt annat sätt får en chans att komma tillbaka. Detta förslag om rätt att kräva sjukintyg går just ut på att fånga upp de här tecknen på ohälsa som man ofta kan ana när det är väldigt många korttidssjukskrivningar eller kanske sjukskrivningar en viss dag . Formuleringarna är alltså sådana att arbetsgivaren när det finns särskilda skäl ska kunna begära ett sådant intyg, men det finns ingen som helst anledning att tro att arbetsgivare kommer att begära detta rutinmässigt. Det skulle bara vara krångligt även för arbetsgivaren. Upprepade korta sjukperioder kan tyda på ohälsa, som sagt, och det kan verkligen tyda på att en person behöver hjälp av läkare och sjukvård. Det är naturligtvis viktigt för arbetsgivaren som är med och delar detta rehabiliteringsansvar att få veta orsaken till en sjukskrivning och att den blir känd . Sedan kan naturligtvis också kortsjukskrivningar bero på ett direkt felaktigt utnyttjande av försäkringen. Det kan till exempel bero på att den anställde inte trivs på jobbet eller inte kommer överens med sina arbetskamrater, men det är då också en viktig fråga att angripa. Det är alltid fråga om att försöka rätta till problemen. Sedan finns det naturligtvis, det kan vi inte förneka, människor som fuskar i systemet. Det är inte den dominerande gruppen, men den finns, och detta kostar också pengar. Det är, tycker jag, lite strutsaktigt att gömma huvudet i sanden och förneka att det förekommer. Vi fick se en utredning som visar att miljarder i statskassan jag vill minnas att det var en summa som motsvarar kostnaderna för högskolor försvinner på grund av felaktig användning. Som sagt var, grundprincipen är naturligtvis att arbetsgivaren ska begära detta sjukintyg om det finns särskilda skäl. Därför tror jag inte att vi behöver befara att det blir något felaktigt resursutnyttjande eller några jätteköer på vårdcentralerna. Dessutom sägs det väldigt tydligt att om den sjukskrivne inte lyckas få ett intyg på grund av att läkaren inte är där, att det är för långt avstånd eller vad man kan tänka sig påverkar det naturligtvis inte utbetalningen av sjuklönen. Det finns alltså en massa formuleringar här som undanröjer risken för att det kommer att bli på det sätt som oppositionen har utmålat. Jag har uppehållit mig mest kring detta med , för jag tycker att detta lilla förslag i sin enkelhet en del av en sammanhängande rehabiliteringspolitik som vi kommer att se växa fram. Jag ska också bara nämna det andra förslaget om att avveckla de så kallade socialförsäkringsnämnderna som ju har bestått av politiker och fackliga företrädare. Jag tycker egentligen att det är ganska naturligt att vi på handläggarnivå ska ha professionella personer människor som utifrån sin utbildning och sin yrkeserfarenhet är tillsatta för att behandla de här ärendena. Det blir större risk för subjektiva bedömningar och även osakliga bedömningar om det sitter lekmän och fattar avgörande beslut om till exempel assistans för handikappade, handikappersättning, sjukersättning eller så kallad förtidspension som det hette förr och så vidare. Det är en massa sådana viktiga beslut som fattas där man behöver sakkunskap. Dessutom blir ansvarsfrågorna tydligare. När vi ska ställa och myndigheten inför ansvar ska vi veta att det är tjänstemännen som har handlagt. Slutligen införs också ett system med omprövning där man alltså har möjlighet att få en ny prövning av ärendet oberoende av dem som har arbetat med det. Jag tycker inte att detta är en stor fråga, men jag är ganska övertygad om att det kommer att öka rättssäkerheten för den enskilde i stället för tvärtom. Jag tror att vi är på rätt väg när det gäller kamp mot ohälsa och utanförskap. Jag tycker att dagens förslag är ett steg på vägen mot ett slut då sjukskrivna och arbetslösa bara glöms bort, förpassas och kommer längre och längre från arbetslivet. Det är helt enkelt dags för en kortare väg till ett friskare liv. Med de orden vill jag yrka bifall till förslaget i detta betänkande och avslag på motionerna. 102 () replik: Jag får väl hälsa välkommen till den första debatten inom detta område i utskottet. Det föranleder naturligtvis mig att ställa några frågor. Jag skulle gärna vilja att du förklarar på vilket sätt läkarna kan fånga upp de orsaker som du räknade upp som vinsten för att ha detta förstadagsintyg. Tror ni verkligen att läkarna vid detta första, enda besök fångar upp de orsaker som du har räknat upp som grund för detta? Det finns ju ändå, som vi är inne och pratar om, i många av de här fallen en mycket djupare syn. säger att han är väldigt nöjd med den politik som förs, och då blir jag ännu mer förvånad. Jag trodde att vi hade rätt så stor samstämmighet det hade vi i alla fall tidigare i utskottet med företrädarna för när det gäller ersättningsnivåer och när det gäller nivåer över huvud taget i det försäkringssystem som vi har. Jag blir alltså lite förvånad, det måste jag säga. Sedan till detta med socialförsäkringsnämnderna: säger att professionen är mycket bättre på att avgöra de här frågorna. Då skulle jag vilja ställa frågan: Är juristerna som ändå ska avgöra detta bättre på att göra arbetsförmågebedömningar än de människor som jobbar med de här frågorna i vardagen? 103 () replik: Orsakerna till kortsjukskrivning kan ju naturligtvis variera. Ett läkarbesök kan leda till är att man kanske ser att det är något annat problem som ligger bakom den tillfälliga frånvaron. Det kan vara mobbning på arbetsplatsen; det kan vara missbruk; det kan vara psykisk ohälsa på väg mot utbrändhet och så vidare. Det är ju därför vi hävdar att man väl vanligen kommer att utnyttja detta att ha tidigare sjukintyg vi säger , men det är inte säkert att det blir utan kanske femte dagen i de fall där det är många korttidssjukskrivningar eller där det finns starka skäl att tro att det beror på någonting annat än det som den anställde uppger. Då är det väl bäst både för arbetsplatsen och för den anställde att detta upptäcks så att man kan göra någonting åt det! är lite förvånad över att är nöjt. Jag tycker att vi har kommit väldigt långt med det som vi som socialliberaler har arbetat för. Vi har kvar principen i ersättningsnivåerna. Vi har ett aktivare arbete med att få människor tillbaka från ohälsa till arbetsliv och allt möjligt annat som vi kommer att debattera senare här men som vi inte debatterar . Jag tycker att det snarare är som borde svara på frågan hur ni kunde lämna människor kvar i åtgärder som bara gick och gick oavsett om det gällde arbetslösa eller långtidssjukskrivna och förtidspensionerade. Det är alltså den utvecklingen vi vänder , och det måste man som socialliberal vara nöjd med, tycker jag. Du ställde en tredje fråga om försäkringsnämnderna också. Nej, jag menar fortfarande att det är riktigt att vi får ett tydligt ansvar hos tjänstemän som är experter på detta. Vi politiker är och ska inte vara experter på den här typen av frågor. 104 () replik: Det är klart att det är viktigt för människor att ha en kontakt med sjukvården ibland, men min följdfråga måste ändå bli den här när det gäller förstadagsintygen: Vad har sjukvården för förmåga och åtgärdspaket för att faktiskt hjälpa de här människorna? Hur ska de snabba, korta läkarbesök som det ofta handlar om i de här sammanhangen kunna leda fram till att människor får hjälp? Det är för mig väldigt förvånande. Vi har lagt fram ett antal förslag som har pekat i riktning mot dem som har förmåga. Den speciella proposition som jag har fäst mig vid gällde att öka andelen personer som kommer tillbaka till jobbet på delar av sin tid om jag minns rätt var det 2003 som det förslaget lades fram och att se arbetsförmågan som den viktiga delen. I det sammanhanget lade vi också in behovet av avstämningsmöten. När man nu upptäcker att det är saker som inte funkar kanske det är så att avstämningsmötet skulle vara ett mycket bättre och riktigare sätt att möta de människor som man tror har bekymmer. Det är ju fråga om vad man tror i framställningen. Jag tror att det skulle ge en mycket större effekt. Sedan har vi nog olika uppfattningar när det gäller att bedöma arbetsförmåga. Jag tror inte att de jurister som kommer att finnas på , väldigt långt från de lokala förhållandena, på något sätt kommer att fatta mera konkreta och riktiga beslut. Och på vilket sätt ska man då utkräva ansvar? Ska det ske genom att man, vad jag förstår, ändrar lagstiftningen när det gäller de här försäkringarna? På vilket annat sätt ska man utkräva ansvar av de här juristerna, som ändå är fristående? Jag skulle också vilja fråga: På vilka andra områden är man beredd att gå vidare? säger att det är delar av politiken som ska gå i den här riktningen. Är det fler områden också där man i tycker att det inte borde finnas förtroendevalda? 105 () replik: Jag vill inleda med att tacka för att han hälsade mig välkommen till utskottet! Jag glömde att säga det. Jag ser verkligen fram emot de debatter som vi kommer att ha och de ämnesområden som vi kommer att behandla i utskottet, som nära berör viktiga villkor för människor. Jag tror säkert att Socialdemokraterna har haft ett och annat förslag som har varit intressant och bra när det gäller att aktivera människor, men som helhet har vi ändå sett en oerhörd utveckling och långt in med en ökning av inte minst långtidssjukskrivningarna och av utanförskapet i . Jag tror inte att ni menade illa, men det syns ganska tydligt att er arbetsmarknadspolitik och er rehabiliteringspolitik inte räckte till inte heller er integrationspolitik, för den delen för att lyfta människor från utanförskapet. Här satsar nu regeringen på en rehabiliteringsgaranti och på aktivt arbete med företagshälsovården, som behöver bli en aktiv sjukvårdande del i , vilket den inte är . När det gäller vad man kan ha för glädje av att göra ett besök hos läkare sker det just för att en process ska sätta i gång för att hjälpa en människa där det finns andra, bakomliggande skäl. Det är klart: Har man uppgett en viss sjukdom och det visar sig att man inte har den så finns det ju anledning för läkaren att gå vidare och fråga vad det beror på att den här personen då och då sjukskriver sig. I de flesta fall handlar det inte om medvetet fusk, men det handlar om att en person mår dåligt, behöver hjälp och har någon form av problem på arbetsplatsen. Det här är en liten del, en liten åtgärd av många andra som skulle kunna låta oss komma till rätta med det här. 106 (): Vi är överens om att vi har att ta ställning till ett betänkande som handlar om vissa sjukvårds- och pensionsfrågor med mera, som vi har nämnt nu ett antal gånger. Bland annat föreslås att arbetsgivare ska ges möjlighet att begära läkarintyg från första sjukskrivningsdagen. Det här betänkandet behandlar förslag som borde vara varken speciellt kontroversiella eller speciellt svåra att bifalla, kan vi tycka. Synpunkter har emellertid framförts på den del av betänkandet där det föreslås att arbetsgivare ska ges möjlighet att begära läkarintyg från första sjukdagen, och jag kommer därför att stanna lite extra vid den delen i mitt anförande. Frågan om en utökad möjlighet till att begära sjukintyg har varit ett mycket känsligt ämne från första gången förslaget omnämndes och fram till , som vi har kunnat höra i debatten. Om man lyssnar till oppositionens argument mot förslaget hör man dem måla upp ett scenario där vårdcentraler och läkarmottagningar kan förvänta sig en anstormning av nya patienter som tvingas dit av sina arbetsgivare. Detta är naturligtvis inte någon realistisk konsekvens av förslaget. En annan konsekvens som oppositionen spekulerar om är att arbetsplatserna skulle drabbas av onödiga konflikter på grund av att arbetstagarna inte har möjlighet att skaffa det efterfrågade sjukintyget beroende på otillgängligheten inom vården. Det är inte heller något realistiskt antagande, anser jag. har en annan teori och skriver i sin reservation att den utökade möjligheten till läkarintyg kommer att bidra till att misstänkliggöra människor. Det är också en märklig analys och lika befängd som att påstå att polisen misstänker att jag inte har körkort om jag stoppas i en trafikkontroll och polisen begär att få titta på mitt körkort. Jag har fram till nu varit övertygad om att läkarintyg används för att den sjuka ska kunna verifiera sin sjukdom inför sin arbetsgivare. Jag har aldrig hört oppositionen ifrågasätta sjukintyg från sjunde dagen. Frågan är då när sjukintyget övergår från att vara en tillgång för individen till att vara ett instrument som misstänkliggör densamma är det dag tre, fem, sju eller kanske tolv? Som vi alla känner till finns den här möjligheten för flera arbetsgivare som med stöd i kollektivavtalet kan begära sjukintyg . Det finns ingenting som tyder på att den här möjligheten överutnyttjas av arbetsgivarna på ett felaktigt sätt. Den kritik som framförs från oppositionen verkar insinuera en människosyn gentemot arbetsgivarna som jag har svårt att ställa upp på. Skulle de, när de får den här möjligheten utan sanktion av kollektivavtal, vara mer illvilligt inställda till sina arbetstagare och använda den här möjligheten för att sätta dit så många anställda som möjligt till stort besvär för vården? Så är det naturligtvis inte. För oss kristdemokrater är det en självklarhet att beslut som fattas ska ha individens bästa för ögonen, och det är vi överens om allihopa här, verkar det som. Det är ju bra. Sjukfrånvarons omfattning är ett problem, framför allt för den enskilda individen men också för stat och arbetsgivare. För den enskilda individen innebär upprepad eller utdragen sjukfrånvaro att delaktighet i förvärvslivet försvåras. Risken för utanförskap är då också uppenbar. Därför, av hänsyn till arbetstagarna, är det angeläget att det vidtas åtgärder som skapar förutsättningar för snabba insatser i syfte att underlätta den enskildes återgång till arbetslivet. Gårdagens offentliga utfrågning med många sakkunniga, forskare och representanter för berörda myndigheter underströk också vikten av snabba åtgärder och ett tydligt engagemang från arbetsgivarna för att undvika dessa långa sjukskrivningar. Arbetsgivarens ansvar blir på den här punkten mycket tydligt och klart. Från det allmännas sida är det också viktigt att säkra att sjuklönesystemet nyttjas på ett adekvat sätt så att endast de som är berättigade till sjuklön erhåller sådan. En utökad möjlighet att begära in sjukintyg kommer, tvärtemot vad oppositionen hävdar, att kunna skingra alla tankar om att de människor som är sjukskrivna fuskar sig till sjukskrivningen. Det blir med andra ord en viktig bekräftelse för den enskilda individen att de som tar del av försäkringen också har ett sanktionerat behov av den. Låt mig även säga några ord om socialförsäkringsnämnder. Förslaget till beslut innebär som bekant att socialförsäkringsnämnderna ska läggas ned. Varnande röster har höjts för att rättssäkerheten skulle sättas ur spel eller i alla fall kraftigt begränsas. Låt oss börja med att konstatera att riktade betydande kritik mot den nuvarande ordningen när den konstaterade att nuvarande ordning med förtroendemän riskerar att medföra att ovidkommande subjektiva faktorer förs in vid bedömningen av frågor som bör bedömas utifrån strikt förvaltningsmässiga och försäkringsmässiga kriterier. Att olika nämnder också gjort olika bedömningar av likartade ärenden i olika delar av landet har dessutom bidragit till att olika och ibland orättvisa bedömningar gjorts. Fortsättningsvis kommer, som redan nämnts, minst tre sakkunniga att vara involverade i varje beslutsärende. understryker att det kommer att ställas mycket höga krav på kompetens inom juridik liksom på goda kunskaper och erfarenheter, samt kompetens, inom ärendeslaget. Till skillnad från vad som gällt beslut av en socialförsäkringsnämnd kommer omprövning av beslut att kunna ske hos . Omprövning kommer att ske inom en funktion som organisatoriskt är skild från handläggning av grundbeslut, vilket naturligtvis också främjar rättssäkerheten. Sammanfattningsvis anser vi att rättssäkerheten snarare kommer att höjas för den enskilde. Det betänkande som vi nu debatterar är viktigt och borde, som jag sagt tidigare i mitt anförande, vara både okontroversiellt och tillräckligt sakligt grundat för att tillfredsställa samtliga partier. Att avstyrka betänkandet med de reservationer som finns ter sig för mig mer som ett slag i luften och ett uttryck för olycklig populism än som sakligt grundade överväganden. Låt mig slutligen kort nämna något om på vems uppdrag vi arbetar. Det har i detta sammanhang talats mycket om vikten av rättssäkerhet och om vikten av att människor inte ska riskera att behandlas som presumtiva brottslingar och misstänkliggöras i onödan. Det är naturligtvis oerhört viktigt. Ingen ska misstänkliggöras i onödan. vet vi alla att det ibland har funnits en tendens till överutnyttjande av bidragssystemet som inte är försvarbart. Detta faktum är varken speciellt kontroversiellt eller okänt. Vårt uppdrag som politiker är mycket bredare. Vi arbetar på alla skattebetalares uppdrag, och ett överutnyttjande från några innebär att andra drabbas. All form av överutnyttjande bör av den anledningen stävjas. Klok resursfördelning av våra gemensamma skattemedel ligger därför i allas vårt intresse. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner. 107 Statsrådet ():