prot · GV0949 · 2007-12-20 00:00:00 — Det kan jag förstå. när Ams presenterade en delrapport var det 450 som hade kommit in i denna testgrupp, och av dem hade 1015 fått jobb. Det är ganska få människor som har fått jobb. Men man måste utvärdera och se hur det går i långa loppet. Det bekymmersamma är att det statsråd som vid det här laget borde ha lärt sig att göra saker i rätt ordning är Littorin. På område efter område har det varit fel ordning. Det gäller a-kassan. Det var ingen utvärdering. Och ser vi att nästan 400 000 har lämnat detta . Nystartsjobben var en bärande del av jobbpolitik. Jag tror att det var som hade jobb efter att nystartsjobbet hade påbörjats. går man vidare med privatiseringen av Ams. Här hade Littorin chansen att faktiskt vänta på utvärderingen och vänta på rapporterna, och därefter, utifrån resultatet, välja väg. Men man gör samma misstag. Littorin fortsätter på den inslagna vägen att göra precis tvärtom. Det är inte bra. 98 (): Jag hade inte tänkt säga något, men jag ångrade mig. Men jag ska vara ganska kortfattad. Vi har vid tidigare tillfällen sagt att vi tycker att det är ganska okej att använda andra aktörer för att rikta detta till vissa grupper. Det kan vara bra. Men jag tror att man ska vara väldigt observant på att detta måste utvärderas på ett riktigt sätt. Jag tror inte att det är som har antytts i arbetsmarknadsministerns svar, att han garanterar att Ams kommer att utvärdera detta. Detta har det väl varit lite si och så med om man går tillbaka och tittar i uppföljningar som har gjorts av . De utvärderingar som har gjorts är inte så väldigt hedrande. Jag tror att man måste vara väldigt tydlig från regeringens sida i fråga om Ams och att man faktiskt gör en utvärdering. Om någon får ett uppdrag som aktör måste man titta på hur länge det blir stadigvarande jobb. Blir det bara tillfälliga placeringar som gör att man kan ta in den profit som man har haft för att kunna få folk i jobb? Det måste ändå vara grunden att vår gemensamma uppfattning är att jobben naturligtvis ska bli så långvariga som det över huvud taget är möjligt och att det är detta som är inriktningen och att det är detta som premieras. Då är uppföljningen oerhört viktig, så att man inte har fel kriterier när det gäller hur ersättningar betalas ut. Det är klart att Ams vill lyckas med det uppdrag som man har. Då ska man leverera in det väldigt snabbt. Därför är uppföljningen oerhört viktig. Det är det som jag vill peka på. Jag vill skicka med arbetsmarknadsministern följande: Var oerhört tydlig i fråga om uppföljningsarbetet, så att man också kan följa hur det har gått. Jag tror att vi alla är ute efter att man ska få en så effektiv och bra metod som möjligt så att folk kommer ut i jobb . Men då får man inte slarva med detta. Jag är inte helt trygg genom att det sägs att Ams gör detta. Jag tror att man måste vara ganska stark och styra detta. Det är det som jag skulle vilja tillföra. 99 Arbetsmarknadsminister (): Jag delar helt bedömning. Här handlar det också om att få valuta för skattepengarna, så att vi på bästa sätt finner de bästa vägarna för dem som har varit borta länge att komma tillbaka. Ams kommer naturligtvis att själva titta på detta. Men IFAU kommer att vara, och är, en viktig aktör i detta för att på ett korrekt och vetenskapligt sätt undersöka, bedöma och titta igenom just de effekter som efterlyser ska undersökas. Jag har också suttit ned med riksrevisorn och talat om just dessa saker, med samma syfte, ska jag säga. använder ett ord som jag ryggar lite för, och som jag gjorde förra gången, nämligen att privatisera Ams. Det är inte det som det handlar om. Jag vill åter understryka detta. Det handlar om att inom ramen för de programverksamheter som vi har utnyttja kompletterande aktörer. Jag kan bara nämna några som exempel, som jag gärna nämner och som jag har nämnt förut inom ramen för det som vi kallar socialt företagande. Vi har i . Vi har Fontänhusen som finns lite utspridda över landet. Vi har Left is right i som är ett privat företag startat av föräldrar till vuxna barn med Aspergers syndrom. Fontänhusen jobbar med personer med psykisk ohälsa, och Basta jobbar med personer med olika typer av missbruk i bakgrunden. Detta är för mig exempel på kompletterande aktörer som är ideella organisationer men som driver en verksamhet som jag tror att vi kan ha väldigt stor nytta av inom ramen för arbetsmarknadspolitiken. Det bygger på flera olika faktorer. Jag tror att det bygger ett personligt engagemang och en erfarenhet och en kompetens som bygger på just denna personliga erfarenhet av hur man som kund eller klient, vad man nu ska kalla det i detta sammanhang, resonerar och upplever sin vardag. Detta personliga möte tror jag är oerhört viktigt för att få en legitimitet i åtgärderna. Om man tittar lite grann på ekonomin, både i Fontänhusen och i Basta, har man lyckats väldigt väl. I Basta, där man jobbar med personer som har många års drogmissbruk i bagaget, lyckas man få ut ungefär hälften av dem som passerar igenom. Med tanke på utgångsvärdet där är det ett väldigt bra resultat. Den andra hälften, som kanske inte kommer i arbete, är där i stället för att vara på Plattan. Jag tycker att det finns all anledning att ta till vara denna typ av kompetens som finns. Jag ska återgå till frågor. Han frågar om jag ämnar låta utvärdera försöksverksamheten. Ja, jag försökte säga att det görs genom IFAU:s verksamhet. Ams kommer naturligtvis själva att producera rapporter. Vi har också, som sagt, talat med riksrevisorn om detta. Det kommer säkert att finnas mer. Jag om någon, apropå det som tog upp, har anledning att se till att det blir rätt utvärderat. Jag vill ju att varje skattekrona ska utnyttjas på allra bästa sätt för att man ska få det bästa möjliga tillgodosett. Vi har två avstämningstillfällen i hyfsad närtid, som jag upplysningsvis vill nämna. ska arbetsförmedlingen redovisa en strategi för det fortsatta arbetet med att ta till vara kompletterande aktörers kunskap och kompetens i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Strategin ska innehålla en bedömning av vilka grupper av arbetssökande och vilka delar av myndigheternas tjänsteutbud som kommer att beröras. Strategin ska också innehålla en bedömning av hur många personer som kommer att omfattas och i vilken omfattning. Beroende på myndigheternas bedömning och utvecklingen av antalet arbetssökande som får ta del av kompletterande aktörer kan regeringen komma att ge ett kompletterande uppdrag. ska myndigheten redovisa vilka tjänster som har upphandlats, vilka åtgärder som har vidtagits i övrigt med anledning av uppdraget, kostnaderna för detta, vilka kompletterande aktörer som har anlitats samt hur många individer som omfattas och i vilken omfattning tjänsterna har erbjudits. I detta ligger, det kan jag försäkra , just att följa upp den typen av frågeställningar som han hade i debatten. 100 (): Arbetsmarknadsministern talar om att varje skattekrona ska användas på bästa sätt, att man ska ha valuta för pengarna och om bästa sättet att hjälpa dem som står långt från arbetsmarknaden. Allt detta köper vi också absolut. Det måste vara i den riktningen som politiken ska gå. Problemet är att det finns väldigt få utvärderingar av den här typen av verksamheter. När man kör i gång en verksamhet, ett pilotprojekt, med tusen platser som det som är i gång och som utvärderas och man innan man fått utvärderingen säger att det är alldeles för lite och att det går för sakta, då blir det väldigt märkligt. Det blir väldigt märkligt när man inte inväntar och avvaktar utvärderingen för att se om det faktiskt blir önskat resultat: att människor hjälps som står långt bort från arbetsmarknaden. Det är detta som är det allvarliga. Littorin stod förra gången här i kammaren och lovade att han skulle lyssna till utvärderingen. Han lovade att han skulle försöka stå fast vid detta lika mycket som beträffande arbetsrätten och den svenska modellen. Jag känner mig inte trygg numera när jag hör dig, ! Den borgerliga regeringen hade följande devis: Vi har förberett oss väl. Vi är beredda att regera. Men så favong! körde man i gång med sin politik. Littorin var gladast av dem alla. Vi har ju detta med a-kassan, nystartsjobben och förändringen av Ams. På område efter område har politiken misslyckats. Här kan Littorin faktiskt dra i nödbromsen. Utvärdera först och använd därefter de kompletterande aktörerna! Gör inte samma misstag som det ni gjorde när det gällde a-kassan och gör inte samma misstag som det ni nu gjort när det gäller nystartsjobben som ju inte ger människor jobb i den utsträckning som ni lovat! Dra i nödbromsen och se till att ordentligt utvärdera den här kompletterande verksamheten innan ni ökar andelen privata aktörer! 101 Arbetsmarknadsminister (): Jag är naturligtvis glad över att är engagerad i att vi ska se till att använda resurserna på lämpligaste möjliga sätt. Det tar jag till mig. Jag kommer självfallet att fortsätta att analysera och att titta på utvecklingen. Men har jag ett ansvar för alla dem som finns i det långsiktiga utanförskap som ni lämnade efter er. Högkonjunktur efter högkonjunktur står de kvar i långtidsarbetslöshet och utanförskap. Eftersom med emfas hävdar att allting har blivit så mycket värre sedan vi tog över vill jag påminna om hur det är. Ja, så där en 150 000 personer har lämnat utanförskapet och kommit tillbaka till arbetsmarknaden. De som har lämnat utanförskapet och kommit tillbaka i arbete motsvarar mer än halva till exempel. Det är inte så illa. I Economic Outlook som publicerades konstaterar man att har den största nedgången i arbetslösheten, från år . Man jämför då med alla utvecklade industriländer. Det är naturligtvis glädjande siffror som jag håller fast vid. kan vi inte slå oss till ro med det. Det är därför som jag tycker att det är så viktigt att vi tar till oss erfarenheter från kompletterande aktörer som de aktörer jag alldeles nämnt. Naturligtvis ska vi utvärdera det och vara beredda att se över vad som behöver göras för att säkerställa att pengarna används på bästa möjliga sätt. 102 (): Det blev väldigt mycket av allmänpolitisk debatt här, men okej. Låt mig ändå få påpeka, arbetsmarknadsministern, att jobben kommer i hela , i alla europeiska länder oavsett om det är höger- eller vänsterpolitik som förs i dem. Det vet Littorin. ligger på åttonde plats när det gäller de siffrorna. Sysselsättningen ökade med 150 000 nya jobb under vårt sista år. 80 000 nya jobb har det blivit under ert första år. ökar sysselsättningen med bara 40 000 nya jobb. vänder det, Littorin! vänder konjunkturen, så nu får vi se vad er politik har åstadkommit. Dessutom ligger, vilket också Littorin vet, socialbidragsnivån i era egna budgetskrivningar kvar på samma nivå. Och kvar på arbetsförmedlingarna finns de långtidsarbetslösa som fortfarande väntar på sin tur. Men det är inte bara så att de väntar så som de gjorde också vi har absolut all anledning att se över vår politik för dem som står längst bort utan det är också så att ni inte bara sviker dem. Ni har även angripit dem med er politik. Men låt oss gå tillbaka till det som den här debatten handlar om! Det var en möjlighet till eftertanke. Littorin har inte nyttjat det tillfället när det gäller a-kassan. Nästan 400 000 personer har flytt den. Vi har också en massa problem när det gäller vanliga löntagares inkomsttrygghet. Vart tionde nystartsjobb har gett ett riktigt jobb. Så illa gick det med den här bärande delen av jobbpolitik. När det gäller detta med Ams och den kompletterande förmedlingsverksamheten har ni chansen att dra i nödbromsen och göra saker i rätt ordning. Fungerar det, ja, varsågod och kör på då! God jul, herr arbetsmarknadsminister! 103 Arbetsmarknadsminister (): Ja, de långtidsarbetslösa väntar på perrongen. Jag tror att det ganska exakt är vad sade. Men poängen är att de arbetslösa, om vi skulle vänta på mer försöksverksamheter, som föreslår, skulle stå kvar där på perrongen. Det kan inte jag tillåta. Vi måste se till att öka insatserna för dem som är funktionshindrade och för dem med olika typer av psykosocial ohälsa, med en missbruksproblematik eller vad som kan vara i grunden. De ska inte behöva stå kvar och vänta, utan dessa ska vi, med hjälp av kompletterande aktörer, hjälpa så att de kan komma tillbaka till arbetsmarknaden. Jobben kommer över hela , säger . Med det ska vi nöja oss. Ja, återigen: I Economic Outlook som kom visar man att jämfört med alla utvecklade industriländer har den största nedgången av arbetslösheten . Det kan man inte direkt liksom lasta socialdemokratin för. Slutligen, herr talman, skulle jag vilja önska alla interpellanter det är några stycken totalt sett en god jul och ett gott nytt år. Vi möts igen ganska raskt in på det nya året, om jag förstått det rätt. Jag vill också önska talmannen och alla snälla och glada medarbetare samma sak. Sedan möts vi alltså . Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2007/08:269 om misslyckandet med jobbpolitiken 104 Finansminister (): har ställt tre frågor till mig. Den första frågan är hur jag ser på resonemang om höga minimilöner i dess senaste lönebildningsrapport. Den andra frågan är om jag avser att vidta några åtgärder för att sänka minimilönerna i . Den tredje frågan är om jag avser att återkomma med åtgärder för att minska jämviktsarbetslösheten. Vad gäller minimilönerna anser regeringen att formerna för lönebildningen i första hand är en fråga för arbetsmarknadens parter. Regeringen avser därför inte att vidta några åtgärder för att sänka minimilönerna. Däremot har regeringen infört ett antal åtgärder som gör det billigare att anställa individer som står långt från arbetsmarknaden, vilket förbättrar deras möjligheter att få ett arbete. Tanken bakom dessa åtgärder är att lönestrukturen kan tillåtas vara sammanpressad utan att det försämrar möjligheterna för svaga grupper på arbetsmarknaden att få ett arbete. Det är regeringens uppgift att se till att förutsättningarna är så bra som möjligt för att lönebildningen ska fungera väl. Regeringen har därför förstärkt drivkrafterna för fackförbund att vara ansvarsfulla i löneförhandlingarna genom att avgifterna till arbetslöshetsförsäkringen från tydligare kopplas till utgifterna för arbetslöshet. Detta bedöms leda till en bättre fungerande lönebildning och en varaktigt högre sysselsättningsnivå. Regeringen bedömer att de reformer som har genomförts och aviserats sedan regeringen tillträdde leder till att jämviktsarbetslösheten successivt faller och att den varaktiga sysselsättningsnivån därmed kan öka avsevärt. En liknande bedömning gör bland annat KI och . Om de åtgärder som vidtas inte är tillräckliga kommer vi att vidta fler åtgärder för att minska utanförskapet ytterligare, förutsatt att de offentliga finanserna och det ekonomiska läget så tillåter. Regeringens ambition är att alla som vill och kan arbeta ska göra det. 105 (): Tack, finansministern, för svaret. Misslyckanden med jobbpolitiken har diskuterats i den här kammaren förut och kommer nog att diskuteras . När man tar sig vatten över huvudet får man inse att man blir blöt. Det här misslyckandet har vi kunnat förutse i ett tidigt skede. kan man börja mäta det i mer reella termer. Vi har kunnat förutse det i och med att vi har kunnat bedöma att de åtgärder som regeringen har vidtagit inte kommer att leda till någon lyckad jobbpolitik. Man har en jobbpolitik som i första hand bygger på att man jagar arbetslösa och tror att de är arbetslösa för att arbetslöshetsersättningen är för hög och att man bara genom att piska de arbetslösa hårdare löser jobbpolitiken. Då kan man i ett ingångsskede inse att en sådan politik aldrig kommer att lyckas. Fördelen nu rent debattmässigt är att vi slipper att slå teorier i huvudet på varandra och citera Calmfors, som vi ägnade oss åt i början, om vem som hade korrekta teorier. kan vi börja titta på verkligheten och se vad regeringens politik har lett till. Det är ett misslyckande. Det säger inte bara politiska motståndare utan det gör man, som jag konstaterar i interpellationen, i efter en analys av om lönebildningen. Man skriver i sin rubrik: Fiasko för . Vad som menas med fiaskot är specifikt just jobbpolitiken som man inte lyckats med. I sitt svar säger finansministern att när det gäller minimilönerna anser regeringen att formerna för lönebildningen i första hand är en fråga för arbetsmarknadens parter. Om nu arbetsmarknadens parter är de som framför allt skulle ta ansvar för lönebildningen kanske man inte skulle sätta sig i en sådan situation som man har gjort från regeringens sida. Man har hanterat a-kassa på ett sådant sätt att arbetsmarknadens parter bedömer att det kommer att försvåra den framtida lönebildningen. EG-domen som kom väcker också en massa frågor och farhågor om vad regeringen egentligen har för ambitioner när det gäller minimilönerna. Man har inte på ett kraftfullt sätt gått ut och agerat på ett sådant sätt att folk har kunnat känna något förtroende för att man verkligen vill försvara minimilönerna. Då framstår det naturligtvis som en icke alltför konspirationsteoretisk uppfattning eller man kan få den onda aningen att regeringen kanske kommer att ge sig på att sänka minimilönerna. Man kan fundera över argumentationen för den sänkta a-kassan. har det visserligen inte lett, åtminstone inte i det här skedet, till att man har lyckats med jobbpolitiken. Åtminstone i teorin byggde hela idén på att man skulle sänka lönerna. Det var det enda sättet som sänkt a-kassa skulle bidra till att man lyckades med jobbpolitiken. Därför tycker jag fortfarande att det är en berättigad fråga som inte har fått något svar. När det gäller att regeringens uppgift är att se till att förutsättningarna är så bra som möjligt för lönebildningen, som det sägs här, har man samma problem som jag var inne på. Finansministern säger i sitt svar att regeringen bedömer att de reformer som genomförts och aviserats sedan regeringen tillträdde leder till att jämviktsarbetslösheten successivt faller. Det är möjligen en from förhoppning. Men den analys som man gör av är just att jämviktsarbetslösheten inte faller. Då står man tämligen ensam i någon sorts from förhoppning om att kunna lösa ett problem som man har lovat att lösa men där man inte har kunnat visa någon som helst framgång utan bara ett misslyckande så här långt. 106 (): Det är ett intressant ekonomiskt läge just . slog ganska fast att räntan skulle vara oförändrad. Det var inte oväntat. Det kunde man gissa med ganska stor säkerhet. Men man sände en signal om att höjningar ska komma . I det konjunkturläge som är just nu är det ingen bra signal. Vi ser i lite varierande del men är nog ganska överens om att konjunkturtoppen är nådd, och man går ned på den andra sidan. Hur den utvecklingen kommer att bli kan nästan ingen gissa. Jag har sett olika utfall och prognoser, men man kan vara rätt säker på att det är väldigt svårbedömt i det läge som har varit. I ett läge då industriutvecklingen går ned aviseras fortsatta räntehöjningar. Där borde man egentligen ha en stimulans åt andra hållet. Det är där det kommer in att den inhemska efterfrågan är så stark, på grund av de 80 miljarder som är utsläppta i skattesänkningar i kanske den starkaste högkonjunkturen i modern tid. Det gör att det håller uppe inflationstrycket så att känner sig nödgad att avisera ytterligare räntehöjningar, som egentligen försvårar i ett läge då konjunkturen vänder. Det tycker jag är bekymmersamt. Det där är ingenting annat än ett resultat av en finanspolitik som är förd som är väldigt riskabel i det här läget. Det kan ta en ända med förskräckelse. Det kan kanske också balansera ut om finansministern har tur. Men om det råder osäkerhet. Jag tycker ändå att det är ett läge som är ganska osäkert, och det är farligt. Den politik som förs är farlig på så sätt att den har skapat den här situationen. Här kan man inte skylla på någonting annat än den inhemska finanspolitik som förs och som finansministern som är ansvarig för. Den är besvärlig. Det andra man kan säga är naturligtvis att arbetsmarknadens parter, åtminstone den ena, är ganska provocerade av regeringen. Det är höjda egenavgifter i a-kassan, hårt piskande, borttagna skatteavdrag för fackföreningsavgift och a-kassaavgifter. Fackföreningsrörelsen sade själv att dess ambition i förra lönerörelsen inte var att kräva kompensation för de pålagor som man har fått som löntagare i . Det var demokratiskt fattade beslut. Men det finns en gräns där man ändå fortsätter. Det är egentligen det som regeringen har gjort. Den ena parten piskar man på. Det gör att nästa lönerörelse helt enkelt kan bli besvärlig. Till det ska läggas att en av de viktigaste baserna för att vi har haft en så bra ekonomisk utveckling i är att det har varit lönerörelser med relativt låga löneökningar men bra realt utfall som har gett mer pengar i plånboken för löntagarna. Staten har också tagit ansvar och sett till att man har haft en låg inflation. Det är därför det har blivit reallöneökningar. Vi står på gränsen och ser att det finns ett annat inflationstryck. Det kan skapa en stor oro när man ser att små löneuttag inte ger någon reallöneökning, utan man är förlorare till slut. Det gör att när det kommer an på lönekrav kommer man att se på det här på ett annat sätt, vilket skapar en annan oro. När det gäller den breda subventionen av låglönejobb i , framför allt i tjänstesektorn där man försöker få ut mer människor, är det väl bra att folk får jobb. Men i den takt som man drar bort subventionerna det kommer väl en sådan tid som regeringen också har i sin plan blir det en press på fackförbunden att inte ta ut för mycket löneökningar. Därför förlorar medlemmarna. Det är väl det som är strategi. På så sätt har man skapat en ökad klyfta i samhället mellan dem som tjänar minst och dem som tjänar mest. Det är en tydlig högerpolitik som förs i det här landet under täckmanteln att andra ska få mer. Jag tycker att det är ett systemskifte som har ansvar för. 107 Finansminister (): Det har konstaterats att vänstern är och förblir i störst konfrontation med verkligheten och att verkligheten är och förblir vänsterpartiernas största fiende. Här möter vi en som hävdar att regeringen har misslyckats med sin politik som vi fick in ny statistik från försäkringskassorna. Öppen arbetslöshet har minskat sedan regeringen tillträdde från 211 000 till 177 000. Amsåtgärder har reducerats från 155 000 till 90 000. Latenta arbetssökande har minskat från 181 000 till 155 000. Undersysselsättningen har ökat, personer med sjukersättning har minskat med 130 000, personer med sjuk- och aktivitetsersättning har minskat i antal. På punkt efter punkt ser vi nu en historisk nedgång av utanförskapet. Det är en 16-procentig minskning av sjukskrivningarna, och det är en av de kraftigaste sysselsättningsökningarna vi ser i hela . Vi fick i går jag försökte hitta det TT-telegrammet men misslyckades med det ett TT-telegram där man konstaterade att vi på praktiskt taget varje område slagit rekord på arbetsmarknaden, trots att 2006 var ett starkt år. Det handlar om sysselsättningen, det handlar om varslen, det handlar om nyanmälda lediga platser, det handlar om arbetslösheten, det handlar om ungdomsarbetslösheten. På punkt efter punkt och område efter område ser vi att vi har en mycket stark arbetsmarknadsutveckling. kan man, som , välja att se det som ett problem att efterfrågan i är för stark. Den är primärt stark därför att hushållen får en lite högre löneökningstakt och arbetslösheten minskar. Då blir det socialdemokratiska svaret att för många har jobb. Det är för få som marscherar i arbetslöshetens vaktparad bland de arbetslösa för att förhindra inflationen är den socialdemokratiska tolkningen. Det är för mig en förvriden verklighetssyn. Vi kan minska inflationen och minska arbetslösheten genom att föra en offensiv politik som gör att fler vill komma i arbete, som gör att lönesättningen fungerar bättre och att svensk ekonomi fungerar bättre. Och det är precis den politik som regeringen står för.