prot · GU0976 · 2007-03-16 00:00:00 — Frågan om bostad för personer med särskilda behov är i första hand en fråga. Enligt socialtjänstlagen har kommunerna det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver. Den enskilde kan söka bistånd, och det är kommunen som bedömer behovet. Det är även kommunerna som ansvarar för den fysiska planeringen i kommunen. Det finns ett allmänt intresse av att bygga ut infrastrukturen för trådlös kommunikation. En sådan utbyggnad ställer krav på att det finns basstationer och antenner med ett visst avstånd från varandra eftersom de utgör ett nät. Lokalisering av telemaster prövas av kommunerna i samband med bygglovsprövningen. Kommunerna tar även hänsyn till andra allmänna intressen och till enskilda intressen vid den lämplighetsprövning som görs enligt . Sådana bedömningar kan till exempel innebära att lokalisering i närheten av viss bebyggelse eller inom ett visst område så långt som det är möjligt bör undvikas. Frågan om inrättande av så kallade lågstrålande zoner har tagits upp i olika sammanhang. Det bör redan som utgångspunkt påpekas att det rent tekniskt är svårt att inrätta särskilda områden med låg elektromagnetisk strålning eftersom strålning från radio- och tv-master har mycket stor räckvidd. Även om man skulle avstå från att uppföra mobilmaster inom ett område kommer området sannolikt att påverkas av elektromagnetisk strålning i samhället. berörde ämnet lågstrålande zoner i sitt slutbetänkande. Kommittén bedömde att kommunerna med stöd av bestämmelserna i och i 3 kap. redan har visst stöd för att säkerställa särskilda kvaliteter och värden i avgränsade områden, inte minst genom ställningstaganden i översiktsplaneringen och regler i rättsverkande planer. Kommittén fann inte skäl att föreslå ytterligare ändringar i med anledning av detta. bereder förslagen i slutbetänkande. Tyvärr har vi inte alla svar på frågor som rör elektromagnetiska fält, men den sammantagna vetenskapliga bilden visar att det saknas vetenskapliga belägg för samband mellan elektromagnetisk strålning från mobiltelefoner, basstationer eller annan trådlös kommunikationsutrustning och ohälsa. Regeringen följer fortsatt frågan och de vetenskapliga resultat som fås och kommer vid behov att ta nödvändiga initiativ. 19 (): Först vill jag tacka ministern för svaret. Tyvärr kan jag konstatera att ministern fortsätter på sin tidigare inslagna bana att så långt som möjligt försöka missförstå problematiken. Det är inte så att den ohälsa som allt fler medborgare i vårt land uppfattar är kopplad till jordens magnetfält. Det är ett lika ointressant stickspår som att påstå att problemen kring icke-joniserande strålning och ohälsa skulle handla om problem med solstrålning, så som ministern försökte negligera eller kanske skämta bort problemet senast vi diskuterade saken. Det är beklagligt att ministern fortsätter att hålla SSI om ryggen. Att fortsätta att räkna upp olika myndigheters ansvarsområden och deras uppdrag hjälper inte. Ministern måste syna myndigheterna i sömmarna med kritiska ögon. Jag kan bara konstatera att ministern har dåliga rådgivare när han håller fast vid påståendet att den sammantagna vetenskapliga bilden visar att det saknas vetenskapliga belägg för sambandet mellan elektromagnetisk strålning från mobiltelefoner, basstationer eller annan trådlös kommunikationsutrustning och ohälsa. Det är faktiskt inte med sanningen överensstämmande. Jag skrev dagens interpellation med anledning av ytterligare en i en lång rad rapporter den här gången från WHO som tvärtom bekräftar just ett sådant samband. Man kan undra hur stor andel av rapporterna som måste bekräfta sambandet för att ministern ska bli övertygad. Enligt de uppgifter jag har pekar av alla publicerade vetenskapliga artiklar i det här ämnet på ett samband mellan den trådlösa digitala tekniken och olika former av biologisk påverkan. kom en ny rapport som visar på försämrad fertilitet bland män som använder mobiltelefonen ofta. Att SSI och dess vetenskapliga råd inte kommer till den slutsatsen har sina orsaker, och dem borde ministern undersöka. Jag kan bara informera ministern om att huvuddelen av de så kallade experter som SSI använder sig av har haft eller har huvuddelen av sin forskning finansierad från elektronikindustrin om ministern inte kände till det. Ministern känner troligen inte heller till att det inte spelar någon större roll hur stora forskningsanslag han ger SSI, eftersom de forskare som ifrågasätter SSI:s doktrin om att det inte finns något samband mellan hälsorisk och icke-joniserande strålning knappast har fått något stöd från SSI. De kommer förmodligen inte heller att få det . Det är en myndighet som inte verkar vara särskilt intresserad av oberoende kunskap. Jag tycker att det är beklagligt att ministern inte har träffat de forskare som tvingas flytta från på grund av regeringens forskningspolitik. Man kan ju undra varför det nästan bara är i som de ansvariga myndigheterna drar de slutsatserna från den forskning som finns. I många andra länder utgår man nämligen från motsatsen. Där erkänner man forskningen och utgår från den påverkan på biologiska system som forskningen visar. Det är ju knappast utan anledning som myndigheterna i avråder från användning av mobiltelefon för dem som är . Norska myndigheter sätter en gräns . I avråder myndigheterna alla från att använda mobiltelefon, naturligtvis särskilt barn. I har ansvarig myndighet genomfört en kampanj på området. Ryska myndigheter avråder alla och gravida kvinnor från att använda mobiltelefon. I avråder man från all användning av trådlös teknik över huvud taget. I har man väldigt mycket säkerhetsföreskrifter. Man ska komma ihåg att i flera av de länderna har man betydligt hårdare krav på strålningsnivåer än vad vi har i . I många länder rekommenderar ansvariga myndigheter att man avhåller sig från längre telefonsamtal med trådlös teknik. Jag tror, herr talman, att väldigt många av dem som lider av effekterna från trådlös teknik, icke-joniserande strålning från digitala tekniska utrustningar och elektromagnetiska fält skulle uppskatta om ansvarig minister inte bara upprepade myndighetens förnekande av deras verklighet utan tog situationen på större allvar. 20 Miljöminister (): Regeringen tar självklart människors oro på allvar. Det är därför regeringen har ett uppdrag hos för arbetsliv och socialvetenskap att bevaka frågorna om elkänslighet, forskningen om elkänslighet och utger rapport i ämnet. Mobiltelefonerna och deras farlighet diskuterade vi i den förra interpellationsdebatten vi hade. Jag förnekade inte alls de problem som kan finnas. Tvärtom bekräftade jag den rekommendation som har gett och också den forskning som man har stött sig på i det sammanhanget. Däremot menar jag att det blir konstigt när diskuterar regeringens forskningspolitik. Först säger att det inte spelar någon roll hur mycket regeringen satsat eftersom forskarna på SSI ändå finansieras av industrin. Sedan är stora kritik mot oss att vi inte betalar tillräckligt till det som inte spelade någon roll. Vad jag redovisar är helt enkelt att anslaget har ökat. Det blir möjligen dubbel- eller trippelkonstigt. Jag kan dela uppfattningen att det är min uppgift att kritiskt ställa frågorna, att följa och bevaka att myndigheterna tar sina uppdrag på allvar. Det är precis det som jag, regeringen och departementet gör. Men det är stor skillnad mellan det och att ta på sig den roll som forskningen själv ska ha och vara domare och avgöra vilka forskare som har rätt och vilka forskare som har fel. Det är en typ av vetenskaplig kompetens som varken jag eller har. Jag tycker att gör misstaget att, trots att han inte har kapacitet för det det har ingen av oss och trots att han inte har rollen att göra det, uppträder som domare. Jag tänker inte göra samma misstag. Jag tänker se till att myndigheterna tar sitt ansvar. Det är precis det arbete jag gör. Jag kommer att se till att forskningen har de förutsättningar som behövs. Det har vi bidragit till. Vi kommer att fortsätta att följa frågorna, precis så som framgår av interpellationssvaret. 21 (): Min huvudsakliga kritik handlar ju inte om huruvida man bidrar med mer forskningsmedel eller inte. Jag konstaterar bara att det inte spelar någon roll hur mycket ökar de forskningsmedlen om de ändå inte går till den forskning som tar de här problemen på allvar. Det är ju två olika frågor. Vi kan konstatera att de experter som man använder till huvuddelen har sin finansiering från näringslivet. Det handlar om deras trovärdighet. Det är två olika frågor. blandar ihop korten, så det är klart att det blir rörigt. Jag tycker att det är märkligt att påstå att jag skulle agera som någon sorts domare. Jag har inte avdömt någon ståndpunkt i den här frågan över huvud taget. Jag bara konstaterar att det är märkligt att ministern vidhåller sin ståndpunkt att det skulle vara ett väl underbyggt påstående att det inte finns någon koppling mellan de tekniska av människan skapade elektriska fenomenen och den ohälsa som många människor upplever. Jag bara konstaterar att det faktiskt är så att en överväldigande del forskare bedömer att av alla publicerade artiklar i ämnet tydligt visar på ett samband mellan trådlös digital teknik och olika former av biologisk påverkan. Det är inte något ställningstagande från min sida. Jag är ingen domare. Jag bara konstaterar att det är vad forskare säger till mig. Jag undrar hur välinformerad ministern är. Har ministern suttit ned med SSI:s ledning och diskuterat det här? Har ministern haft någon diskussion med de forskare som SSI lutar sig mot eller med andra oberoende forskare? Jag har suttit ned med SSI:s ledning och diskuterat med dem. Till mig säger de klart och tydligt att det finns stora osäkerheter i det underlag de har för sin bedömning. Jag har suttit ned med några av de forskare som SSI lutar sig mot. Även de är till min stora förvåning väldigt ödmjuka. De redovisar också att det finns stora brister i forskningsunderlaget, att det finns stor osäkerhet och att det är mycket mer som de skulle vilja göra. Jag har även pratat med de forskare som SSI inte lyssnar på. Därför känner jag till att det finns en stor mängd vetenskapliga artiklar publicerade i världen som SSI faktiskt väljer att blunda för. När det vetenskapliga råd som SSI har tillsatt gör sammanställningar, som väl är det underlag som ministern har att luta sig mot, väljer man faktiskt till synes bort den forskning som inte stämmer överens med den doktrin som SSI har, nämligen att det inte finns någon koppling mellan elektromagnetiska fält, digitala signaler och hälsoproblem. Det oroar mig. Därför tycker jag att ministern skulle ha en betydligt mer kritisk inställning till den information han får. Det är inga knäppskallar det handlar om. Man möter ibland en sådan kritik. Jag träffar människor som har haft en karriär högt upp i organisationerna i många av de stora svenska elektronikföretagen, människor som har utvecklat den teknik som är problemet. Det gör mig ändå mer övertygad. Det är de människorna som har den djupaste och största kunskapen om de här teknikerna som vi sprider i vårt samhälle utan att det egentligen ens finns några politiska beslut bakom. Det gör mig orolig att dessa människor, som man kan tycka borde försvara sina barn, är de som är mest pålästa och kunniga när det gäller de problem som tekniken har. 22 Miljöminister (): Jag ska erkänna att jag inte tycker att det är helt lätt att följa tankegångarna hela vägen. påstod i interpellationen att den nya borgerliga regeringen är än snålare än den förra regeringen, som redan den var för snål. Jag visar nu med fakta och siffror att det inte är så, utan att forskningen har ökat. Då vill inte föra den debatten längre, utan säger bara att det inte spelar någon roll och tycker tydligen att missförståndet är på min sida. Men jag läste bara innantill i den interpellation som har ställt. Det finns ett antal frågor i interpellationen som inte återkommer till, och det förstår jag. En av dem var om statsrådet har för avsikt att hantera frågan om huruvida den i svensk lag stadgade rätten till en bostad även gäller för de personer som flyr för sitt liv på grund av strålning. är det så att det inte finns någon i svensk lag stadgad rätt till bostad, vilket jag tror att väl känner till. Det finns en skyldighet enligt socialtjänstlagen som inte omfattar rätten till bostad men som gäller en möjlighet för kommunerna att ge företräde, vilket är en annan sak. Enligt flyr människor för sitt liv. Det blir konstigt när resonemanget sedan fortsätter och säger att SSI har fel doktrin. Han ifrågasätter om jag har pressat ledningen tillräckligt mycket. Dessutom lutar sig tydligen både SSI och regeringen mot fel forskare. Resonemanget slutar med att i sitt svar säger: Jag har inte avdömt någon ståndpunkt. Jag uppfattade nog att det var precis det som frågorna i interpellationen och även kritiken mot både myndigheterna och mot mig byggde på. Det är därför jag inte följer med i resonemanget. Däremot vill jag själv inte bli missuppfattad. Därför ska jag bara upprepa några av de saker som jag sade i mitt interpellationssvar. Jag sade att jag först av allt vill konstatera att frågan om ohälsa och elektromagnetiska fält är komplex. Jag fortsatte med att säga att vid mycket starka fält kan strömmarna bli så stora att de kan innebära en hälsorisk. Jag förde ett långt resonemang, och jag slutade med att säga att vi tyvärr inte har alla svar på frågor som rör elektromagnetiska fält. Men den sammantagna vetenskapliga bilden visar att det saknas vetenskapliga belägg för samband mellan elektromagnetisk strålning från mobiltelefoner, basstationer eller annan trådlös kommunikationsutrustning och ohälsa. Regeringen följer fortsatt frågan och de vetenskapliga resultat som fås, och kommer vid behov att ta nödvändiga initiativ. Precis så nyanserat var svaret. Precis så tydligt var det också när det gäller att vi ska fortsätta följa frågan. Det hade också precis den innebörden att se till att myndigheterna tar sitt ansvar och följer de uppdrag de har. I och med det tror jag att jag har fyllt den roll som regeringen och jag ska fylla. Men jag tror att det vore bra om också blev lite klarare i debatten. Just därför att vi ska ta människors oro på allvar ska man inte spä på den i onödan genom att sprida förvirrade och felaktiga delvis fullständigt felaktiga uppgifter. 23 (): Jag vet inte hur man ska tolka ministerns sista uttalande, men jag tolkar det som att ministern saknar rätt mycket faktaunderlag. Det är det som genomsyrar både den här och den tidigare interpellationsdebatten och svaren från ministern. Ministern påstår att det inte finns någon rätt till bostad i det här landet. Vi har en grundlag som i alla fall vi i mitt parti uppfattar som att det finns en sådan rätt. Tydligen har regeringen också uppfattat den så eftersom man jobbar med någonting som man kallar för tak-över-huvudet-garantin när det gäller hemlöshet. I den bostadspolitiska debatten är det så man tolkar också gällande internationella överenskommelser som har tecknat. Visst är det i huvudsak en angelägenhet att ordna det här, men kommunerna förfogar ju inte över situationen. Jag har prövat det här som kommunalpolitiker, och jag vet att med de regler som vi har kan inte en kommun förhindra en utbyggnad. Det går inte ens om man har samtliga markägare, samtliga som är boende och som på något sätt äger en bostad i fastigheten även om det är på arrenderad mark och även samtliga berörda bolag på sin sida. Detta är den praktiska verkligheten; så ser det ut ute i samhället. När det gäller möjligheten att med den befintliga lagstiftningen skapa lågstrålande zoner är det alltså mer en slump när detta lyckas. I min kommun har vi omfattande brevväxling med den förra regeringen. Jag ska alltså inte beskylla den här regeringen för detta. Men den förra regeringen har lutat sig mot den lagstiftning som jag förstår fortfarande gäller och konstaterat att den inte har något ansvar för situationen. Jag tror i varje fall att det skulle vara bra för alla de människor som drabbas av effekten av den trådlösa tekniken, från icke-joniserande strålning, digitala tekniska utrustningar, elektromagnetiska fält och så vidare om de kunde få en tydlig signal från ministern om att han faktiskt uppfattar problemen. Det vore bra om han kunde ge en sådan signal i stället för att fortsätta att upprepa den bild som SSI skriver om att det inte finns något samband mellan de här fenomenen och ohälsa. Dessa människor upplever det som ett förnekande av deras verklighet. 24 Miljöminister (): Jag tycker om igen att väljer att prata om en bisak. Poängen var att det i interpellationen sades att människor flyr för sitt liv. Det är ett ganska anmärkningsvärt påstående med den kunskap som redovisar här. Det hade funnits en chans att rätta till det i det nya inlägget, men då väljer i stället att missförstå vad jag sade om rätten till bostad. Jag vill bara konstatera att det inte finns någon lagstadgad rätt till bostad, som har gjort gällande. Däremot har kommunen det yttersta ansvaret för att de som vistas där får det stöd och den hjälp som de behöver allt enligt socialtjänstlagen. Men bistånd i form av social förtur till bostad är utformat som en möjlighet för kommunen och inte som en rättighet för den enskilde. Skyll sedan inte regeringen för att det ansvaret inte fungerar! Så här ligger det till. När det gäller lågstrålande zoner svarade jag rätt utförligt i interpellationssvaret. Jag konstaterar att utöver de rättsliga möjligheter som och Plan- och bygglagskommittén har ansett finns är detta tekniskt svårt. Likväl kommer regeringen att följa både denna och andra frågor och ta de initiativ som behövs framöver, om det är påkallat. Ett steg tog vi med de ökade forskningsanslagen. Det är nog så långt som vi kommer . Men jag har på känn att kommer att återkomma med frågan till regeringen. Det blir nog nya chanser både för mig och andra statsråd att svara på frågor framöver. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2006/07:345 om nedläggning av 25 Miljöminister (): har frågat mig om jag avser att ompröva beslutet så att får fortsätta. Han har också frågat mig hur jag avser att agera för att det lokala Agenda 21-arbetet och miljöarbetet i kommunerna ska få samma stöd. Först vill jag betona att regeringen i regeringsförklaringen, i budgetpropositionen och senast i utrikesdeklarationen har framhållit att arbetet med hållbar utveckling ska stärkas på alla nivåer. Hela kraft ska tas till vara. Regeringen kommer att föra en aktiv förnyelsepolitik som ger alla delar av landet möjligheter att utvecklas av egen kraft och bidra till det gemensamma bästa. Genom att stärka den lokala och regionala konkurrenskraften och skapa bättre förutsättningar för investeringar och innovationer kan hela tillväxtpotentialen i hela landet stärkas. Vad gäller frågan om ifall jag avser att ompröva beslutet så att får fortsätta är svaret nej. Anledningen till beslutet är att regeringen vill utveckla arbetet med hållbarhetsfrågorna i nya former genom att bland annat inrätta en kommission för hållbar utveckling. Kommissionen ska med utgångspunkt från hållbar utveckling främja arbete över sektorsgränser, anlägga ett internationellt perspektiv och se till ekonomiska, sociala och miljömässiga aspekter. Det lokala och regionala arbetet är viktigt, men jag anser att detta så långt som möjligt bör integreras i de sedvanliga strukturer som finns på lokal och regional nivå. kommer att, i enlighet med ett uppdrag i regleringsbrev, lämna en rapport med konkreta förslag till åtgärder för att stärka hållbarhetsarbetet och genomförandet av den nationella strategin för hållbar utveckling på lokal och regional nivå. Jag kommer att ta del av rapporten med stort intresse. Det lokala och regionala arbetet med och hållbar utveckling bedrivs på flera olika sätt. I många kommuner har det lokala Agenda 21-arbetet i allt högre utsträckning integrerats i annat lokalt miljöarbete, exempelvis i arbetet med klimat- och miljömålssystemet. Länsstyrelserna har i uppdrag att i bred förankring med representation från kommuner, organisationer och näringsliv i länen utveckla regionala åtgärdsprogram för att nå miljökvalitetsmålen. Fyra av fem kommuner har börjat arbeta med att ta fram lokala miljömål. Drygt en tredjedel av kommunerna har antagit egna kommunala miljökvalitetsmål utifrån de nationella och regionala målen. Länsstyrelserna bedriver även ett arbete för hållbar utveckling. I regleringsbrevet har länsstyrelserna i uppdrag att stärka det sektorsövergripande arbetet och samordningen av de olika sakområdena för att uppnå effektiva lösningar och bidra till en hållbar utveckling i länen. I samband med detta ska länsstyrelserna redovisa vilka framgångsfaktorer som bidragit till att stärka det sektorsövergripande arbetet för en hållbar utveckling och vilka behov av kunskapsstöd som finns eller vilket annat stöd som behövs för att vidareutveckla bland annat hållbarhetsperspektivet i länsstyrelsernas verksamhet. Hållbar utveckling ska också vara en integrerad del i det regionala utvecklingsarbetet. Som grund för detta arbete ska regionala utvecklingsprogram tas fram i alla län. Jag kan i sammanhanget också nämna att och haft i uppdrag att stärka och utveckla det regionala arbetet med hållbar utveckling, bland annat genom en utbildningsinsats riktad till länsstyrelser, regionala självstyrelseorgan och samverkansorgan. En del av myndigheternas uppdrag innebar att visa på samordningsmöjligheter mellan miljökvalitetsmålen och andra mål för regional utveckling och tillväxt. Uppdraget redovisades till regeringen . Vad avser fråga om hur jag avser att agera för att det lokala Agenda 21-arbetet och miljöarbetet i kommunerna ska få samma stöd är min bedömning att det, utifrån det arbete som pågår och de rapporter som har lämnats eller kommer att lämnas, finns goda förutsättningar för fortsatt lokalt och regionalt arbete med hållbar utveckling. Jag vill också påpeka att klimatinvesteringsprogrammen inte är avslutade. Av budgetpropositionen framgår att programmen är planerade och att det beräknade anslaget uppgår till . Regeringen avser att återkomma med förslag till och finansiering av en så kallad klimatmiljard för klimatrelaterade insatser. Satsningen syftar till att skapa tillväxt, nya jobb och miljönytta i . 26 (): Jag hoppas att vi inte har uppnått ökad global här med dagens miljöstund i , utan snarare att vi har värmt upp miljöfrågan. Jag vill naturligtvis börja med att tacka miljöminister för svaret. Jag vill också ur svaret dra den slutsatsen redan nu att beslutet att avveckla i inte är något som önskar sig som första åtgärd som miljöminister. Med tanke på det omfattande och i vissa delar bra svaret vill jag läsa ut av det att helst såg att och dess arbete kunde få fortsätta. Jag vill också säga att det inte är av regionalpolitiska skäl som jag ställt den här interpellationen, eftersom jag kommer från i , och det är långt ifrån . Men jag vill värna det lokala och kommunala miljöarbetet. Genom att studera i och dess arbete kan man konstatera att det har haft en oerhört viktig funktion i det lokala och kommunala miljöarbetet. För att anknyta till en tidigare debatt här med vill jag ta upp att miljöministern i svaret till henne konstaterar att kommunerna har en central roll i det här arbetet. De har det samlade ansvaret för att lokalt åstadkomma en god livsmiljö, men det måste ske på ett nationellt och samordnat sätt. För att vi ska kunna få det framgångsrika lokala miljöarbete som vi har fått har via och tidigare varit drivande i ett starkt samhällsbyggande på det här området. Det finns skäl att konstatera att regeringen faktiskt genom ett av de här besluten bromsar det lokala miljöarbetet och att regeringen inte prioriterar miljöarbetet på det sätt som vore önskvärt nu när klimatfrågan är viktigare .