prot · GV0914 · 2007-10-23 00:00:00 — Tror statsministern att det är möjligt att bygga det som EU:s ledare vill göra om folket får säga sitt om de vill ha det? 35 Statsminister (): får ursäkta, men det var inte alldeles lätt att följa med i det första. Det är som att ha synpunkter på en partner man inte säger sig vilja leva med. Det brukar inte bli någon höjdare. Man får försöka förhålla sig till att man har synpunkter på någon man säger sig vilja leva med. Då är det lite mer intressant att höra vad du säger. Framför allt ställer man väldiga krav på att partnern ska anpassa sig till en massa uppfattningar som man själv har. Vi lär behöva fortsätta den diskussionen mellan och de partier som tycker annorlunda. Jag vill bara markera att vi inte har gjort vägvalet att instifta en europeisk stat. Vi förstår att man ofta säger så för att det ska ge skrämselhicka hos svenska folket, som då antas tycka särskilt illa om det ordet och den idén. Medlemsländerna äger EU:s utveckling, och det är just så vi grundar samarbetet med allt vad det innebär av subsidiaritet, nationell möjlighet till inflytande och kontroll, den balans som ligger i EU-systemet mellan ministerrådet och å ena sidan och kommissionen och å andra sidan. Det är inte någon superstatsbildning, av det enkla skälet att det inte finns ett stöd för eller en vilja att åstadkomma det. Det är ett modernt sätt att försöka lösa gränsöverskridande problem inom ramen för gränsöverskridande politiska beslut. Det finns faktiskt inga andra exempel i världen där den här typen av samarbete verkligen fungerar. Sedan har samarbetet sina skavanker. Det är inte perfekt. Det finns kritik, och den är ibland befogad. Det framför vi ofta från . Det får gärna vara effektivare och kosta lite mindre. Det får gärna vara mer transparent. Men man ska komma ihåg att det är historiskt; det är fantastiskt att 27 länder på det här sättet kan samsas kring beslut, sätta press på varandra och mötas i dialog. Alternativet, bara så att det är klart, är de gamla nationalstaterna, oförmögna att svara upp mot vår tids problem. Då blir det inte så mycket gjort, . Det är det som är problemet. Det blir vackra formuleringar men väldigt lite uträttat. 36 (): Jag får väl upplysa statsministern om att EU inte är ett äktenskap. Det är en fullkomligt felaktig analogi han kommer med. Statsministern får gärna, om han tror att det gynnar honom, kritisera för att vi kräver att så länge är kvar i EU ska man förbättra dess redskap att ta itu med miljöproblemen. Ja, han kan kräva det om han så önskar. Men du vill ju vara kvar i EU. Varför har inte du gjort någonting för att förbättra EU:s förmåga att ta itu med klimatproblemen? Det var den frågan jag ställde. Det var den frågan du inte svarade på. Svara på den frågan, herr statsminister! 37 Statsminister (): Det ska jag så gärna göra. Jag kan säga er att det inte är , har jag noterat, som jag får beröm av den svenska miljörörelsen. Men de gav ett erkännande till mig och till det fanns en bred enighet bakom detta för att var mycket pådrivande när det gällde att ta på sig tuffa utsläppsreduktionsmål inför och under toppmötet . Jag var mycket pådrivande i detta. Vi låg på det tyska ordförandeskapet. Vi gjorde markeringar hemmavid att vi var beredda att gå . Vi fick också med oss andra länder på att formulera det som blev slutsatsen, nämligen en 20-procentig målreduktion men en öppning för att gå inom ramen för en internationell överenskommelse. Jag kan säga att det inte var alla länder som hade landat på den uppfattningen om det inte varit för att några länder gick före, om det inte varit för att EU-samarbetet fungerar så att man inbördes sätter press på varandra. Jag kan också säga när det gäller målet om att komma upp till en förnybar energiandel på att väldigt många länder mellan skål och vägg har svårt att se att de faktiskt kan åstadkomma detta. Så även där var pådrivande. Dessutom kan man konstatera att EU som beslutsforum gav ett innehåll till en inriktning på politik i många länder som annars inte hade varit möjlig att få på plats. Min roll var möjligtvis liten, men den var ändå i den påverkande riktning som jag tror att också ville se i det här fallet. 38 (): Jag undrar om statsministern ser att det nya fördraget tillsammans med Lissabonstrategin kommer att ge ett utökat utrymme för att utveckla arbetet med hållbar utveckling. Vi har fått det delvis belyst här, men jag skulle ändå vilja ha det lite mer utvecklat. Då menar jag alla de tre dimensionerna, den sociala, den miljömässiga och den ekonomiska, var och en för sig men också ihopkopplade. Detta är också kopplat till de fem punkter som vi har hört att trojkan prioriterar. Man bör dessutom utgå från människors vardag, och då tänker jag på till exempel arbetstagarnas rättigheter, jämställdhet, barns och ungdomars villkor, social trygghet och bekämpande av människohandel. Klimatfrågan är naturligtvis jätteviktig, men det gäller också utvecklingen av andra miljöfrågor som människor lever med i sin vardag i , till exempel rent vatten, luft- och havsmiljökvalitetsfrågor, försurning, övergödning och så vidare. Jag skulle vilja ha det lite mer belyst . 39 Statsminister (): Ingenting av detta var uppe under det informella toppmötet. Den översyn som ska ske av Lissabonstrategin, som vi i tiden kan placera in någonstans mot det svenska ordförandeskapet, kommer att innehålla diskussioner av det här slaget: Hur ska vi gå vidare? Hur ska vi se på begreppet hållbar utveckling? Vi har delvis parallella processer för detta i just . Låt oss återkomma till den diskussionen. Låt mig bara säga till uppräkning att det är viktiga frågor, men det återspeglar just diskussionen om att debatten gärna kan föras i men i vilka forum ska man fatta beslut kring var och en av dessa frågor? Man måste också vara beredd att säga att en del inte hör hemma på utan att det i somliga fall ska vara riksdag, landsting och kommuner, som kanske är mer delaktiga i att fatta beslut kring en del av de frågor nämnde. Vid det informella toppmötet var inte, som sagt, de här frågorna uppe. 40 (): Jag skulle vilja fråga hur statsministern ser på sin förändrade roll under kommande ordförandeskap. Kommer våra möjligheter att ha inflytande över vilka frågor som vi kan vilja ta upp på dagordningen att påverkas när statsministern är ordförande? Hur tänker statsministern då agera i den nya situationen? 41 Statsminister (): Det svenska ordförandeskapet formuleras, kan man säga, dels i viss mån nationellt, dels tillsammans med två andra länder, eftersom det numera fungerar med roterande ordförandeskap, i vårt fall tillsammans med och . De inledande kontakterna har redan hållits, och det är väldigt tydligt att den allt överordnade frågan, framför allt om man lyssnar med eller med oss, kommer att vara klimatfrågan och förberedelserna för toppmötet i . Sedan bör man notera att vi troligtvis, som det nu ser ut, kommer att vara det stora försöksordförandeskapet på väg från ett system till ett annat. Det beror naturligtvis på om de 27 medlemsländerna har hunnit ratificera, men om de gör det är tanken att det ska komma fram en nyvald ordförande och en hög representant för utrikes frågor och att dessa ska vara på plats antingen redan före vårt ordförandeskap eller åtminstone precis i inledningen av eller under vårt ordförandeskap. Det gör att vi får ha en parallell planering som öppnar för att det kan se lite olika ut. Min uppfattning är att det där kommer att leda till en diskussion om hur man ska väga av den valda ordförandens inflytande mot det nationella ordförandeskapet som förmodligen måste ske i dialogform. ska man komma ihåg att redan denna institutionella förändring, och det faktum att det svenska ordförandeskapet ligger efter ett val till och att det är en ny kommission som ska in , i realiteten innebär att det svenska ordförandeskapet trots allt blir något nedkortat. Det är ett faktum att utgå ifrån i vår planering. När det gäller klimatfrågan och Lissabonstrategin, som jag fick en fråga om, kan man notera att slutåret är . Alltså bör man rimligen prata om hur det ska se ut. Det kan komma frågor om roll. Jag skulle gärna vilja tillföra att vi för fram Östersjöstrategin, som vi har jobbat en hel del med, och att det blir en mer erkänd del av EU-samarbetet. Att tro att vi därtill får fram många andra frågor som får utrymme, givet allt jag nu har sagt, är att missförstå hur EU arbetar. Det kommer nog att handla om ungefär de frågorna och de förutsättningarna, givet att det då inte är alldeles säkert hur det blir, som jag nu har redogjort för. 42 (): Vi har nåtts av rapporter om fruktansvärda saker som pågår i . Tusentals fredliga demonstranter har gripits. Mängder har misshandlats och fängslats, inte minst munkar. Det vittnas om brinnande likhögar i skogen där man gör sig av med de oppositionella. EU har redan börjat agera i den här frågan. Man har till exempel bestämt sig för handelssanktioner när det gäller gruv- och timmerindustrin. Det handlar om att frysa tillgångarna för generaler som har pengar placerade i . Men jag tror att man måste ta steget vidare. Det gäller gas- och oljeindustrin, där vi har ett samarbete med EU när det gäller handel och investeringar. Det gäller även ädelstenar. av de ädelstenar som importeras till resten av världen kommer direkt från medan resterande del kommer via och . Det står made in eller made in på produkterna, men det är de facto pengar som strömmar in i militärjuntan i generalernas fickor. Demokratirörelsen i driver starkt kravet på hårda sanktioner. Jag vet att den här frågan inte var någonting som statsministern diskuterade, utan det var utrikesministrarna som gjorde det. Jag hoppas att statsministern ändå är informerad om vilka diskussioner som fördes och hur långt man kom. Frågan är ju högaktuell och viktig för . Jag hoppas att Burmafrågan inte bara blir en dagslända som styrs av den medierapportering som finns. Vi måste kämpa vidare här. Jag vill därför fråga: Vad hände på mötet? 43 Statsminister (): har uppfattat detta korrekt; det är utrikesministerkretsen som har fört de här diskussionerna. Jag är egentligen inte ens säker på att de fördes i , utan jag tror att det var på ett föregående möte. Men jag kan vara felunderrättad. Det hela är ungefär utifrån de linjer som har tecknat. Hur får man sanktioner att fungera? Det handlar om att namnge personer. Det handlar om att göra det gällande viss handel. Det finns en beredvillighet i att göra mer och att försöka få fram sanktioner som fungerar. Men det finns också en insikt om att som är ett mycket slutet land i realiteten har mycket få kontakter med . är i mycket högre grad beroende av sina närliggande mäktiga grannar. Därför är det också viktigt att inom det internationella samfundet ligga på för att få också dem att skapa tryck gentemot . 44 (): Jag vill ta upp två konstitutionella frågor med statsministern. De rör frågor som riksdag i ett tidigt skede hade en avvisande inställning till i den konstitutionella process som landade i . Den första är frågan om inrättandet av en EU-ordförande eller EU-president och detta satt i relation till det roterande ordförandeskapet. Den nya permanenta EU-presidenten ska väljas på 2 ½ år med möjlighet till ytterligare omval för en mandatperiod. Valkorporationen blir de 27 medlemsländernas regeringschefer eller statsöverhuvuden. Hur ser statsministern på det nya ämbetet? Är det bara att leda sammanträdena, eller ser statsministern detta som fröet till ett mycket betydelsefullt ämbete? Hur ser statsministern på satt i relation till ordförandeskapet, som också berörts i en tidigare fråga? När hade ordförandeskapet 2001 betydde det mycket för vårt land. Även när jag var ledamot av kände jag att det fanns en nationell samling kring den europeiska politiken. Kan denna samling och detta engagemang för respektive ordförandeland försvagas när EU-presidenten kanske blir den som medierna fokuserar mycket på? Detta var det första sjoket. Det andra handlar om de små bryggorna eller passerellerna där regeringscheferna i om de är enhälliga kan tillföra en ny beslutskompetens till Europeiska unionen. Det kan ske antingen genom att man överför frågor från enhällighet till majoritetsbeslut eller genom att man lägger ny kompetens under sig. Även det avvisade initialt. Man önskade inte de här passerellerna. Hur ser statsministern på användandet av passereller ? 45 Statsminister (): Detta är grundfrågor om det innehållsliga som inte heller det var uppe under det informella toppmötet. Framför allt var inte passerellernas roll uppe. Däremot noterades förvisso en diskussion om den valda ordföranden nu när det börjar bli mer konkret att det är en person som ska komma på plats. Precis som jag angav i ett tidigare svar är jag ganska övertygad om att inte är direkt given och tydlig, utan det kommer delvis att bli en diskussion av det slag som har förts fram här . Detta blir definitivt en person som ska leda Europeiska rådets möten men som rimligen också måste ha en del andra av ordförandeskapets karakteristika. Ordföranden ska alltså vara drivande i processer, följa frågor och ha kontakter med enskilda medlemsländer. Jag tror dock att om det därtill ska finnas ett bra kvalitativt nationellt ordförandeskap måste det blir något sorts samarbete mellan det ordförandeland som finns och den valda ordföranden. Men jag tror att vi kommer att notera att det kommer att bli mycket diskussioner. Det kommer att handla mycket om individer när det gäller hur detta kommer att fungera. Det kommer säkert att påpekas av en del att det blir en förskjutning av känslan av att det nationella ordförandeskapet blir så nationellt. När det gäller passerellerna fördes som sagt ingen diskussion. Jag har inget nytt att tillföra den frågan här . 46 (): Tack, statsministern, för redogörelsen! Jag vill mer komma med en reflexion som har att göra med ett demokratiskt underskott. Om vi ser tillbaka på historia ser vi gigantiska demokratiska underskott. Det är stormakterna som har bestämt. Men har vi hittat en ordning för att alla länder som så önskar ska kunna vara med och påverka vår utveckling. har aldrig haft ett lägre demokratiskt underskott än vi har . Det tycker jag är oerhört centralt att komma ihåg. Jag var med i konventet. Där var det särskilt intressant att lyssna till de nya medlemsländerna, det vill säga de länder som hade skapats alldeles och inte ens var självständiga länder. Vi kan till exempel ta , vårt nära grannland, som hade att fundera på frågan om vad man ska göra hemmavid när man har en ny nationell självbestämmanderätt. Vad ska vi besluta om hemma i över vårt land? Och vad ska vi göra på gemensam europeisk nivå? Observera att just de nya länderna mycket starkt underströk vikten av att vi har europeiskt samarbete där vi klarar av sådana frågor som vi inte kan klara av själva hemma. Man kan inte besluta om de frågorna i lika lite som i , utan vi behöver ha en europeisk nivå. Om man tittar ut över världen ser man att är den kontinent som har i särklass minst demokratiskt underskott. När man diskuterar FN-reformer och hur FN ska representeras från ett antal världsdelar pekar man ut ett antal stormakter som ska representera respektive världsdel. Vi har faktiskt en annan ordning i som är väsentligt mycket bättre. Om man ser tillbaka på historia tror jag att riksdag aldrig har haft ett större inflytande i än vad vi har och vad vi kommer att få med det nya fördraget. Denna kammare, som nästan helt och hållet var fångad i det nationella, har en möjlighet att på ett helt annat sätt påverka utvecklingen i hela vår världsdel. Jag tycker att man ska komma ihåg att om vi blir fler länder blir vi starkare. Visserligen blir vår proportion lite mindre; det ligger ju i sakens natur när man utvidgar ett samarbete. Men det innebär inte att påverkansmöjligheten blir mindre. Tvärtom får man en större arena att verka på. Därför blir all den här diskussionen om demokratiskt underskott så bisarr. När vi ökar det demokratiska inflytandet får vi den bakvända diskussionen som om vi minskade det. 47 Statsminister (): Jag har inte mycket att tillföra till denna vältaliga sammanfattning. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Anmälan om deputerad Talmannen meddelade att anmält att () valts till deputerad i det sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet under () ledighet. 4 § Meddelande om val Talmannen meddelade att val till svenska delegation skulle äga rum . Meddelandet hade delats ut till kammarens ledamöter. 5 § Meddelande om särskild debatt Talmannen meddelade att särskild debatt om samröre med investmentbanken kring försäljningen av sex statliga bolag skulle äga rum kl. 9.00. Från regeringen skulle statsrådet () delta. 6 § Meddelande om frågestund Talmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsråd närvara: Socialminister (), näringsminister (), statsrådet (), statsrådet () och statsrådet (). 7 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2007/08:52 Till Interpellation 2007/08:52 Förmögenhet och bidrag av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. () Enligt uppdrag och rättschef 8 § Svar på interpellation 2007/08:23 om rådet för utförsäljning av statliga företag 48 Statsrådet (): har ställt några frågor kring Rådet för försäljning av aktier i bolag med statligt ägande. frågar: Vilka kriterier till grund för att utse medlemmarna i rådet har statsrådet verkat för, och vilka specialkunskaper och vilken erfarenhet har därvid värderats? Vem eller vilka ska, enligt statsrådets bedömning, ge råd i fråga om de nationalekonomiska konsekvenserna av utförsäljningarna? Hur avser statsrådet att se till att offentlighetsprincipen kommer att gälla för rådets arbete? Vad kommer de aktuella jävsförhållandena att innebära för rådets praktiska arbete, och avser statsrådet att vidta några åtgärder? Jag vill i mitt svar försöka ge en samlad bild av rådets uppdrag. Rådet för försäljning av aktier i bolag med statligt ägande, som är den korrekta benämningen, ska inför de beslut som regeringen kommer att fatta om försäljning av aktier eller på annat sätt avyttring av ett bolag med statligt ägande bedöma den föreslagna avyttringen. Bedömningen ska ta fasta på om avyttringen genomförs affärsmässigt och efter erforderlig analys av möjliga handlingsalternativ. Rådsmedlemmarna har valts för att de med sin egen sakkunskap ska kunna ta ställning och göra en bedömning av en föreslagen transaktion eller affärsmodell. Den affärsmässiga kompetensen har därför betonats. Det är ganska naturligt att det kan finnas jävsförhållanden i ärenden om försäljningar av bolag. Jag är övertygad om att rådet kommer att hantera detta i enlighet med gängse regler så att de bedömningar rådet gör ger en objektiv, allsidig och klar bedömning av de förslag rådet får i uppdrag att ta ställning till. frågar efter bedömningar av nationalekonomiska effekter. Rådet har enligt sina direktiv i uppgift att göra affärsmässiga bedömningar. Som en del av den genomgång som pågår av de sex aktuella företagen gör regeringen även bedömningar av annat slag. Dessa bedömningar kan bland annat omfatta företagets utveckling och konkurrenssituation, sysselsättningen, eventuella nationella intressen och samhällsuppdrag med mera. Rådet är en myndighet, och för rådet gäller samma regler om offentlighet och sekretess som gäller för alla andra myndigheter. 49 (): Jag tackar ministern för svaret. Den här interpellationen ställde jag , alltså för snart en månad sedan. Det har väl hänt en del under resans gång , men ministern har inte hunnit lämna svar förrän . Min interpellation ställde jag mot bakgrund av den utförsäljning som regeringen har skaffat sig fullmakt för här i på grunder som enligt strider mot grundlagen. Det handlar om mycket stora värden, värden som tillhör svenska folket. Jag tycker att svaret är tunt. Det ministern säger är att rådet ska bedöma avyttringen affärsmässigt och att det finns jävsförhållanden. Det var i stort sett allt. Affärer handlar i hög grad om förtroende, och jag tycker att det finns en stor brist på den varan i detta utförsäljningsförfarande. Dels handlar det om förtroende från ägaren, i det här fallet svenska folket, som ju måste känna att man i det här fallet får något för det man äger, eftersom det här nu ska säljas. Dels handlar det också om förtroende från köparen. För tror man inte att det är på ett visst sätt, och känner sig trygg, kan det påverka priset. Resan har kantats av frågor som väl har gjort att det här förtroendet inte är så stort. Först kommer och säger att statsrådets proposition inte är beredd enligt underlagens regler med hänsyn, förstås, till förra årets budgetproposition. Det har varit ständiga ommöbleringar i organisationen. Sedan hände det här med , med rådgivare som åker in och ut. Det är också som byter folk. En del går, och statsrådet är ledsen. har han visat handlingskraft när han fått några att sluta. Sådant här inger inte stort förtroende. Sammansättningen av detta utförsäljningsråd reser, för mig i alla fall, fler frågetecken än det ger svar. Det bidrar inte till att öka förtroendet för försäljningsprocessen. Det är ju så, det framgår faktiskt av svaret, att dessa ledamöter ska lämna råd som berör konkurrenternas ledning. När det gäller yttranden om bolåneinstitutet ska ledning vara med och ha synpunkter på om det här är en affärsmässig affär eller inte. Detta sticker i mina ögon. Det luktar jäv lång väg. Mobiloperatören 3 har också en ledamot i rådet, och de ska vara med och göra en bedömning av försäljningen av konkurrenten . Hur tänker statsrådet i dessa jävsfrågor? 50 (): Anledningen till att jag vill vara med i den här diskussionen är att det har inträffat en händelse, eller rättare sagt: Statsrådet har satt i gång en ny process som jag tror kan vara med och påverka hela den här situationen. Jag skulle gärna vilja ställa lite frågor omkring detta med anledning av slutet på det svar som statsrådet har lämnat i dagens interpellationsdebatt. Där står det att rådet utifrån sina direktiv har i uppgift att göra affärsmässiga bedömningar. Vad jag syftar på är att statsrådet, om jag förstått det rätt vill säga, vill göra det möjligt för i princip alla banker i att vara med i någon form i den här processen när det gäller utförsäljningen av de statliga företagen till skillnad från tidigare, då det varit förbehållet några stycken att vara det. Har jag missuppfattat det är jag naturligtvis glad om jag blir rättad. Men om inte undrar jag om rådet har gjort någon affärsmässig bedömning av att man gör på det här sättet. Skälet till denna fråga är helt enkelt att man, som frågeställaren i interpellationen mycket riktigt har sagt, kan undra över den här situationen där man har ett antal personer som har en personlig och affärsmässig anknytning till vissa företag och som är med i det här arbetet. Man kan då förutsätta att de har tillgång till information. Det skulle kunna uppfattas som jävsituationer. Om det nu är så att man släpper in ett antal banker, kanske allihop, i den här situationen, är det ju också så att det är ett antal företag här som är av bankinstitutionell karaktär. Hamnar inte alla då i samma situation? Gör man det möjligt eller gör man det kanske omöjligt för de svenska bankerna att vara med i den här processen? De måste ju också få tillgång till en massa information av en konkurrent som de själva kanske skulle kunna vara budgivare på i en framtida situation. Slutfrågan är: Vad har rådet gjort för affärsmässig bedömning när det gäller upplägget att släppa in i princip hela och kanske hela i processen? 51 (): har blivit ett begrepp som kastar en mörk skugga över regeringens arbete. Sambanden mellan och blev för många. Situationen kom att upplevas som osund. Först kom ordföranden i rådet för utförsäljning av statliga företag från . Bolaget fick också efter särskild upphandling, som man vann, ett särskilt rådgivningsuppdrag. Statssekreteraren med ansvar för utförsäljningen kom också därifrån.