prot · GU0955 · 2007-01-26 00:00:00 — Då kan man inte hålla på med sådana här regler som gör det krångligare för människor att använda posten, i synnerhet i sådana delar av vårt land där det är ganska besvärligt att klara av vardagliga situationer, som det kan vara i glesbygd. 23 Statsrådet (): Det är precis så som interpellanten sade. Det är det jag har i fokus. Det är servicen till den enskilda medborgaren jag har i fokus. Det är det som gör att jag inte vill förespråka en lagstiftning som de facto, mycket troligt, kan slå fel så att fler kommer att få en sämre service. I denna goda anda är ambitionen tydligen, som föreslår i enlighet med PTS förslag, att ha en gräns när vi vet att de flesta har en kortare väg. Låt oss inte använda en lagstiftning som slår fel och riskerar att hanteras på ett oflexibelt sätt. Jag har samtalat med Posten av den här anledningen. Man måste naturligtvis också från Postens sida ha kunden i fokus, ha den sociala dimensionen i åtanke och föra ett normalt samtal. Vanligt sunt förnuft kan man väldigt ofta komma långt med, utan att ta en trubbig lagstiftning till hjälp. Jag vill inte riskera att vi försämrar servicen för folk på landsbygden genom att inrätta en trubbig lagstiftning. Däremot är jag mycket noga med att poängtera att det finns ett uppdrag för Posten. Posten och har en kontakt där det ständigt ska finnas en diskussion om den sociala dimensionen. Folks behov på landsbygden ska på ett smidigt och flexibelt sätt tillmötesgås. På det sättet skapar vi rättvisa och likvärdiga villkor även om det inte är till brevlådan. Annars har vi snarare försämrat situationen och servicen för folk på landsbygden. 24 (): Om man kunde lagstifta om sunt förnuft kanske vi slapp en hel del elände, men går ju inte det! Det skulle dock vara önskvärt . Jag vill understryka det som sade: För oss handlar det om att ha medborgaren i fokus. Det är ju inte så att PTS i sin utredning har föreslagit att alla ska ha en kilometer till sin brevlåda. Man har sagt att för dem som har längre avstånd ska maxavståndet vara ungefär en kilometer. Man får ha kortare väg till sin brevlåda! Så länge som vi fortsätter att möta kvinnor och män som pekar på bekymmer med att få en dialog med Posten och som har långt till sin brevlåda får vi bevis på att retorik är en sak och verkligheten en annan. Så länge som och familjen i Årböle har till sin brevlåda är jag inte övertygad om att har rätt i att det fungerar att kommunicera och att Posten är lyhörd. Verkligheten visar något annat. I den debatten kommer jag alltid att ha medborgarens fokus, och i den debatten kommer vi socialdemokrater alltid att hänvisa till att också den offentliga servicen är en avgörande del för enskilda kvinnor och män, men också för enskilda företagares möjlighet att kunna leva och driva företag i glesbygden. bor ändå inte i någon riktig glesbygd. Hon bor i , och det finns de som har ännu längre väg till sin brevlåda. Det är orimligt i världens ledande IT-nation! 25 Statsrådet (): Låt mig förtydliga: Nej, Posten har inte varit lyhörd. I så fall hade vi inte haft den här debatten. Det är naturligtvis det som är problemet. Återigen vill jag förtydliga att inte har sagt att alla ska ha till brevlådan, men har man en trubbig lagstiftning om ett visst antal meter kommer den att kunna användas på ett sådant sätt att fler kommer att ha sämre service än . Då kommer vi att stå här och diskutera en ny lagstiftning som rättar till den tidigare inrättade lagstiftningen. Nej, efter samtal och diskussion som jag personligen har haft med representanter för Posten står det klart att alla även från Postens sida är medvetna om att man kan hantera den här typen av konflikter på ett mycket bättre sätt. Jag hoppas verkligen att den här debatten sprider sig i landet, för det är naturligtvis så att finns det intresse för att ha kunden i fokus kommer också Posten att vara lyhörd för kundernas behov och också vara flexibel. En trubbig lagstiftning kommer bara att komplicera för människor på landsbygden. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellationerna 2006/07:166 och 180 om ändringar i gymnasieskolan 26 Statsrådet (): och har ställt frågor till mig med anledning av den kommande gymnasiereformen. Då båda interpellanternas frågor rör aviserade förändringar av den gymnasiala yrkesutbildningen besvarar jag båda interpellationerna i ett gemensamt svar. I går nästan alla vidare från till gymnasiet, men det är långt ifrån alla som påbörjar en gymnasieutbildning som sedan slutför den. Drygt en tredjedel av alla 20-åringar i har inte klarat en gymnasieutbildning med godkända betyg. Det är alldeles för många som avbryter sin utbildning eller som slutar utan att ha nått målen. Jag anser att det är minst lika viktigt att slutföra en utbildning som det är att påbörja den. Här har den förra regeringens gymnasiepolitik kapitalt misslyckats. Framtidens arbetsmarknad kommer att kräva ökad kompetens och mer kunskaper, och för den som saknar en fullständig gymnasieutbildning är arbetsmarknaden både begränsad och osäker. Man måste också erkänna att en mycket stor del av studiemisslyckandena i gymnasieskolan uppkommer just på yrkesprogrammen. Många hoppar av för att de inte orkar med de tunga teoretiska ämnena. Ett intressant exempel är att inte ens hälften av eleverna på flera av de yrkesinriktade programmen nådde nivån Godkänd på det nationella provet i matematik A . Jag kan därför försäkra både och om att det är just för att trygga den gymnasiala yrkesutbildningen, och arbetsmarknadens behov av personal, som regeringen nu vill förändra gymnasieskolan. Utbildningarna kommer även att ha högt ställda ambitioner, och kraven på kunskaper i yrkesämnen kommer till och med att höjas. Alldeles tillsätts en ny gymnasieutredning. Utredningen ska bland annat få i uppdrag att tillsammans med representanter för branscherna, arbetsmarknadens parter och övriga intressenter se över den gymnasiala yrkesutbildningen. Arbetslivet och olika branscher har gett tydliga signaler om behovet av förändring. Studievägarna måste anpassas till förändringarna inom olika bransch- och yrkesområden. Den snabba teknik- och metodutvecklingen ställer andra krav än tidigare på utbildningens innehåll och aktualitet. Genom en ökad fokusering på karaktärsämnena vill regeringen säkerställa att eleverna efter avklarad utbildning har yrkeskunskaper som svarar mot arbetsmarknadens krav. Möjlighet ska alltid finnas för elever på program med yrkes- eller lärlingsinriktning att läsa de ämnen som krävs för högskolebehörighet. I övriga detaljer måste jag hänvisa till den kommande utredningen, vars direktiv ännu inte är helt klara och klubbade. Jag bedömer att regeringens aviserade förändringar av gymnasieskolan kommer att leda till en högre utbildnings- och kompetensnivå hos ungdomarna i vårt land. Det stärker den enskildes möjlighet att påverka sitt eget liv, som det är ett viktigt steg för att trygga framtid som tillväxt- och industrination. 27 (): Tack för svaret! Samhället utvecklas och förändras i mycket snabb takt. Flexibilitets- och kompetenskraven ökar. Det livslånga lärandet är ett begrepp som står i centrum för mycket av framtidsdebatten. Men det pågår också en utveckling där skola, näringsliv och fackföreningsrörelse samverkar i allt högre grad. Detta ser lite olika ut på olika håll i landet, och resultaten skiljer sig åt. Med uppbyggnaden av de treåriga yrkesinriktade programmen startade också en process som är både spännande och intressant. En viktig erfarenhet i detta arbete är att det behövs en bredd i sättet att arbeta med yrkesprogrammen. Kärnämnena svenska, matematik och engelska är viktiga ingredienser i grundkraven för framtidens arbetsliv. Det är tydligt i samarbetet mellan yrkesprogrammen, basindustrin, verkstadsföretagen och organisationen . En framtidsinriktad skola möter inte sina problem genom att dra ned på kravbilden. I stället är det undervisningen, pedagogiken och sättet att jobba i skolan som måste utvecklas. Särskilt viktig är kombinationen av teoretisk och arbetsplatsförlagd praktisk undervisning. Det är i den typen av jobb som kopplingen mellan de teoretiska kunskaperna och de praktiska kunskaperna kan bli tydlig. Det är då man kan tydliggöra varför kärnämnena är så viktiga. Erfarenheterna från många skolor som har arbetat på det sättet är också att det då går att förbättra resultaten i de teoretiska ämnena. Hushagsskolan i min hemkommun är ett exempel på en sådan skola. Där har man jobbat oerhört aktivt med undervisningsmetoderna. Det har krävt engagerade lärare och nära samverkan med näringslivet och de fackliga organisationerna. Det ger faktiskt resultat. För /06 kan man notera följande resultat. Samtliga elever på energiprogrammet, , gick ut med slutbetyg. hade således högskolebehörighet. hade godkänt i matte, engelska och svenska. På industriprogrammet hade slutbetyg. Av dem hade godkänt i matte, i svenska och i engelska. På byggprogrammet gick ut med slutbetyg. av dem hade godkänt i matte, i engelska och i svenska. Detta visar att det går att nå bra resultat. Men då handlar det om hängivna lärare, bra och nära samarbete med näringslivet och en bra balans och ett utvecklingsarbete när det gäller sambandet mellan arbetsplatsförlagd utbildning och teori. Erfarenheten visar att många av dem som går programmen får jobb i rätt omedelbar anslutning till att de slutar skolan. En stor brist i det ni nu aviserar är att man inte tittar på de skolor som har bedrivit ett så bra framtidsinriktat och konstruktivt arbete och har nått dessa resultat. I stället för att ta ut steglängden menar jag att ni öppnar för en process där man kommer att sänka kraven. De aviserade förändringarna i yrkesprogrammen innebär att programmen inte längre ska ge kompetens att söka till högskolan. Skolministern bedömer att detta kommer att leda till högre utbildnings- och kompetensnivå för ungdomarna i vårt land. Det är jag ytterst tveksam till, och jag ställer mig mycket frågande inför det yttrandet. Vad tänker ministern göra för att seriöst ta till vara erfarenheterna från de skolor som arbetar progressivt, framtidsinriktat och har visat bra resultat på de treåriga yrkesprogrammen? Vad tänker ni göra för att ta till vara de erfarenheterna? 28 (): Jag vill inledningsvis tacka skolministern för svaret. Orsaken till att jag har framställt denna interpellation är ett besök på Plönningeskolan, en gymnasieskola utanför , . Plönningeskolan har tillsammans med Munkagårdsskolan, också lokaliserad i , yrkesutbildningar riktade mot bland annat naturbruk, hästsport, florister och jordbruk. Tillsammans har de drygt 700 elever. Till dessa skolor söker sig ungdomar från hela . Det är ungdomar med bra betyg och höga ambitioner. Skolorna har högst betygssnitt i hela . Många vill läsa vidare till exempelvis veterinär, agronom eller på annan högskoleutbildning. Andra startar eget eller får jobb ofta direkt efter gymnasiet. Vi träffade rektorn på skolan, som var bekymrad. Skulle förslaget om uppdelad gymnasieskola, som skolministern precis pratade om, gå igenom skulle de grundläggande ämnen som ger högskolebehörighet, det vill säga matematik, svenska och engelska, vara frivilliga för eleverna på Plönningeskolan och Munkagårdsskolan. Det kanske låter bra i teorin, men i verkligheten skulle detta betyda för skolorna att de inte skulle kunna erbjuda eleverna dessa ämnen eftersom elevunderlaget skulle vara för litet. Unga människor med höga ambitioner och ett stort intresse skulle antingen tvingas välja bort dessa program eller tvingas välja bort dessa kärnämnen och, om de har tur, kunna läsa in dem på komvux innan de påbörjar en högskoleutbildning. Det är något som skulle vara en belastning för både individen och samhället. LRF, , var också med på besöket. Även de var kritiska till att de nämnda ämnena skulle tas bort eller vara frivilliga för yrkesutbildningarna. De hade samma argument som tog upp i sitt anförande. Precis som tar upp i sitt svar kommer framtidens arbetsmarknad att kräva ökad kompetens och mer kunskaper. Men varför sänka ambitionerna i yrkesutbildningen genom att ta bort kärnämnena när branscherna säger att de är nödvändiga för dessa yrken? Skolminister tog också upp i sitt svar att det är lika viktigt att slutföra en utbildning som det är att påbörja den. En stor del av studiemisslyckandena i gymnasieskolan sker just i yrkesutbildningarna. Det håller jag verkligen med om. Just därför är det olyckligt att den gymnasiereform som Socialdemokraterna tillsammans med och beslutade om innan valet nu har dragits tillbaka av den nya borgerliga regeringen. Den innehöll bland annat förändringar som skulle förbättra dessa resultat. Kvaliteten i yrkesutbildningarna skulle förstärkas, kärnämnena skulle anpassas till de utbildningarna och en lärlingsutbildning skulle införas. Men dessa förslag stoppade den nya regeringen . Jag är inte riktigt säker på att jag har fått svar på min fråga som jag ställde till skolminister . Frågan handlade om de skolor som har yrkesutbildningar, som de skolor jag besökte i , och som vill erbjuda sina elever matematik, svenska och engelska. Kommer dessa att kompenseras om elevunderlaget skulle vara för litet? I svaret fick jag veta att möjligheten alltid ska finnas för elever på program med yrkes- och lärlingsinriktning att läsa de ämnen som krävs för högskolebehörighet. Min tolkning blir då jag vet inte om skolminister håller med mig att staten i de fall en skola har yrkesutbildning med ett för litet elevunderlag och inte har råd att erbjuda kärnämnena ska ge extra resurser till den skolan. Innebär det att man inte alltid ska kunna erbjuda dessa kärnämnen? 29 Statsrådet (): Jag är förvånad över de detaljer som interpellanterna känner till om den kommande gymnasiereformen. Jag känner inte till dem eftersom utredningen ännu inte har startat. Båda interpellanterna påstår att svenska, engelska och matte inte kommer att ingå i yrkesutbildningarna. Vem har sagt det? Inte jag och inte regeringen. Det finns åtta kärnämnen, och ett nionde är på väg. Vi är överens om att införa historia. Det är på väg att finnas nio kärnämnen som ska ingå i de utbildningar som ska leda till högskolebehörighet. Men vilka kärnämnen som ska ingå i yrkesutbildningarna har väl ännu ingen preciserat. Jag föreställer mig självklart att svenska, engelska och matte ska ingå i yrkesutbildningarna. Ni hänvisar till var sin skola i . Det finns tusen gymnasier, och ni hänvisar till var sin. Jag vet inte exakt hur det är på dem. Men jag har varit på många skolor, och jag har inte mött någon som har varit besviken över att vi har rivit upp GY-07. Ingen är besviken över det, kan jag lova. De är mycket glada över att vi har rivit upp den gymnasiereformen. Vi firar med tårta, stod det i mejl från lärarkollegierna till departementet den dagen vi gjorde detta. Orsaken till det är väl att folk inte brydde sig så mycket om GY-07 eftersom ingen trodde att den skulle vara svaret på problemen i gymnasiet. I själva verket var det en obetydlig reform som inte på något sätt tog tag i de grundläggande problemen. Det är något märkligt med beskrivningen i dessa socialdemokratiska interpellationer. När vi säger att vi ska fokusera mer på yrkesämnen säger ni att vi sänker kraven. Det är märkligt. Vad har ni för negativ inställning till yrkesämnen? Att höja ambitionerna i yrkesämnen definierar ni som att sänka kraven. Hur kommer det sig att det parti som kallar sig för ett arbetarparti, och har gjort det , är så negativt till yrkesutbildning? Varför är det så att när yrkesutbildningar ska ges status ska det ske genom att akademisera dem så mycket som möjligt? Varför kan inte yrkesarbetsutbildning få hög status i sig? Varför ska den nedvärderas i ? Varför går Socialdemokraterna i bräschen för det? Kraven kommer inte att dras ned på yrkesutbildningar, men vi kommer att växla krav. De elever som går där behöver inte läsa in teoretisk högskolebehörighet, men de ska i stället vara bättre rustade för de yrken de utbildas till. Det är inte att sänka kraven att växla från teoretiska krav till yrkeskrav. Det kan mycket väl vara så att kraven i själva verket höjs om man vågar se att också yrkesutbildningskrav är krav. Men om man definierar krav bara som teori blir det sänkt. Det ska självklart finnas möjlighet för elever som går på yrkesutbildningar att välja om de vill läsa in högskolebehörighet eller läsa till en yrkesexamen. Den valmöjligheten ska finnas. Den ska vara obligatorisk för utbildningsanordnarna att erbjuda. Jag är förvånad, herr talman, över Socialdemokraternas attityd till gymnasieskolan. Jag var i början på veckan på en konferens i med skolministrar där vi talade om yrkesutbildningar. Tänk att inget socialdemokratiskt parti i funderar på att ta efter den svenska socialdemokratins gymnasiereform! De talar alla om vikten av att fokusera på yrkesämnen och yrkesutbildningar. Alla vill inte bli akademiker, inte i något land, inte i heller. Alla kan inte bli akademiker, och samhället fungerar inte om alla blir akademiker. Gymnasiereformens viktigaste innebörd är att återupprätta svenska yrkesutbildningar. 30 (): Vilket utomordentligt svammel, , mycket utomordentligt svammel! Det finns ingenting hos oss där det handlar om att vara negativ mot yrkesutbildningar eller yrkesämnen. Det handlar i stället om att skapa utbildningar som är konkurrenskraftiga och som är anpassade efter tidens krav. Jag märker att du inte nämner ett dugg kring de resultat som jag redovisade när det gäller hushållsskolan i . Det finns flera sådana skolor som har klarat balansen mellan teori och praktik och jobbat i reformens anda. Jag kan lova dig, att där var det ingen som höll på med några tårtor den dag som ni drog tillbaka reformen. Jag träffade däremot rektorer och lärare. De tyckte att det var ett stort steg tillbaka i utvecklingen, och de hänvisade till det, som de tyckte, fina arbete som de har bedrivit tillsammans med näringslivet i de här frågorna. Jag kan bara utgå från den verklighet jag upplever, men jag tycker att de har jobbat progressivt och framtidsinriktat. Ni kanske skulle ta reda på vad som har hänt på de skolor där de har jobbat i reformens anda. Vi måste ha en skola som är anpassad till framtidens näringsliv och ligger i spets. När jag gick på gymnasiet hade vi fyraåriga teoretiska linjer, treåriga teoretiska linjer och tvååriga praktiska linjer. De tvååriga praktiska linjerna kallades gymnasium 3. Skiktningen blev tydlig. Den skiktningen levde sedan kvar i arbetsvillkor, ställning, status på arbetsmarknaden och löner. När man genomförde reformen att all gymnasieutbildning skulle jämställas var det också ett sätt att bana väg för en större jämlikhet och mindre klyftor i arbetslivet. Det är sådana saker som ligger med i den här bilden. Men i stället för att angripa brister i pedagogik och brister i utvecklingsarbete ska ni nu vrida klockan tillbaka. Det är det som det här handlar om. Sådant rent svammel som att vi på något vis är negativa till yrkesutbildning kan jag över huvud taget inte ställa upp på. Det är du själv som öppnar för debatter kring exempelvis vad det är för kärnämnen som ska vara kvar. Du skriver så här: Ett intressant exempel är att inte ens hälften av eleverna på flera yrkesinriktade program nådde nivån godkänt på nationella provet i matematik. Er egen otydlighet gör ju att man frågar: Vad är det för kärnämnen som ska bort? Du tar exempel som öppnar för den typen av diskussioner. I stället för att klaga på oss kanske du skulle fundera på dina egna formuleringar i sammanhanget. När det gäller framtiden besökte jag för sedan ett företag i som tillverkar gruvtruckar. De har en export på , och . De skickar montörer och försäljare till den typen av länder. Det är en självklarhet att de måste behärska engelska. Jag är glad att du säger att det ska ligga med i utbildningen, men det har ni ju själva inte varit tydliga med förut. Ni får skylla er själva att debatten kommer. När jag besökt exportindustrier, i eller pappersbruket i , har jag sett så mycket manualer på engelska. Jag har sett så mycket kundbesök som går genom hela organisationen, som även omfattar de kollektivanställda. Det krävs en annan bredd än när jag gick på gymnasieskolan. Det krävs något mer progressivt, något mer utvecklat. Vårt syfte med att driva den här debatten är att ni åtminstone ska ta med er de erfarenheter och goda exempel som finns inom den treåriga gymnasieutbildningen på yrkesprogrammet som existerar. Det hoppas jag, , att du tar ansvar för. Det är väldigt viktigt att den delen också kommer med i sammanhanget. 31 (): Jag vill börja med gymnasiereformen -07 som stoppades här . Jag vet inte om man åt tårta på departementet. Det gjorde man säkert, men man gjorde inte det runtom på skolorna. Jag skulle vilja hälsa skolminister välkommen till , för där vet jag att man inte åt tårta den dag då gymnasiereformen stoppades. Reformen var också just till för att stärka yrkesutbildningarna och anpassa kärnämnena till de utbildningar man läser, vilket skulle göra att eleverna blir mer motiverade att läsa just engelska, matematik och svenska. Dessutom vill man införa ett lärlingsprogram. Jag tror att den borgerliga regeringen ser just på dessa förslag. Därför är det så tråkigt att de stoppades. Förhoppningsvis ser vi i den kommande utredningen att de förslagen kommer upp igen. När det gäller yrkesutbildningar och socialdemokrater som är emot att folk jobbar är vi så klart inte det. Vi hade som mål att skulle få möjlighet att läsa vidare på högskola, men de andra väljer ni att inte diskutera. Vi ser här en möjlighet att stärka kvaliteten i yrkesutbildningarna, att göra dem bättre i samband med den gymnasiereform som kom. Det betyder inte på något vis att vi vill att alla ska bli akademiker. När det gäller den frivillighet att få högskolebehörighet som du tar upp i ditt svar är det ganska otydligt, men som vi har tolkat det, många andra med mig, är det att svenska, engelska och matematik är de ämnen som skulle vara frivilliga. Om en yrkesutbildning ska innehålla dem är det väldigt välkommet. Men frågan är: Vad är det som ska vara frivilligt och inte frivilligt? Ser inte skolminister problemet med de skolor som kanske inte har möjligheten att erbjuda de här ämnena frivilligt för sina elever? Vad händer med de skolorna? Vad jag förstår kommer de inte att kompenseras på något vis. När du säger att man alltid ska ha möjlighet att läsa kärnämnena och få högskolebehörighet, vad gör du då om skolorna inte klarar av det? Hur kommer man då att göra? Om man ser helheten innebär ändå det här förslaget att människor redan ska behöva bestämma sig för vad de vill jobba med hela sitt liv, eftersom den nya regeringen också försvårar för personer att läsa in högskolebehörigheten genom att man drar ned på komvux. Säg att du på gymnasiet väljer en yrkesutbildning inom vården, väljer bort eller inte har möjlighet att läsa alla kärnämnen, får ett jobb som undersköterska men känner efter att du vill utvecklas och gå vidare måste du först läsa in behörigheten på komvux. Med tanke på att man dragit ned där med en tredjedel är det kanske inte lika självklart att man får plats där. Dessutom tar regeringen bort studerandevillkoret, vilket betyder att den a-kassa du har betalat in till som undersköterska försvinner när du börjar plugga. Det gör att om du studerar och sedan inte får jobb efter examen är du hänvisad till socialbidrag. Om du får en plats i komvux för att läsa upp kärnämnena och få högskolebehörighet kan du ha möjlighet att läsa vidare på högskola, men med tanke på att ungdomskullarna är väldigt stora och den nya regeringen väljer att inte fortsätta att bygga ut högskolan blir det också betydligt tuffare att ta sig in där. Med den nya borgerliga regeringen blir det betydligt svårare att få en andra chans, därav att det beslut du tar i nian, , kan vara avgörande för resten av ditt liv. 32 Statsrådet (): Det som slår mig är den utomordentliga brist på ödmjukhet som de socialdemokratiska debattörerna uppvisar när det gäller gymnasieskolan.