prot · GV0938 · 2007-12-06 00:00:00 — Det är viktigt att ha en uppfattning om vilka det är som kommer. När det gäller Irakflyktingarna kommer att få en pott pengar på 64 miljoner av just för att vi har tagit emot många irakiska asylsökande. 64 miljoner är inte mycket pengar. Det behövs mycket mer. När vi utökar avräkningarna för flyktingmottagande med hänvisning till den stora mängden irakier som kommer får man ta det lite grann i relation till vad varje asylsökande kostar. 170 () replik: Jag kan inte kalkylen för vad varje asylsökande kostar, men det är klart att de som kommer till , finns här några månader och vänder tillbaka också kostar pengar. Jag tycker inte att vi ska diskutera detta i pengar, utan det är en humanitär insats som får kosta det den kostar, för det är människor som behöver hjälp. Mitt exempel med och de andra länderna ska närmast uppfattas på det sättet att jag vill att det ska bli jämnare och att fler länder ska hjälpa till i arbetet så att inte står för ensamt med för många och att de andra länderna inom EU också gör sin insats. Jag vet att alliansregeringen arbetar mycket för att få det dithän. 171 () replik: Jag vill ta upp tre frågor med , två som uppföljning. Den första handlar om flyktingkostnader och avräkning på biståndet. Vi har också ställt upp på detta. Det är inte okomplicerat. Jag vill därför efterhöra hur resonerar i detta sammanhang. Avskrivningen för flyktingkostnaderna har vuxit mycket. Någonstans finns det ändå en problematik när vi har en biståndsbudget som är x kronor och vi ser att mer och mer räknas av för andra saker, väl så behjärtansvärda och viktiga. Vi har som sagt också ställt upp på detta. Men någonstans finns det en gräns för hur stor den delen kan vara. Vi håller själva på att diskutera den frågeställningen internt. Det är inte så att kostnaden inte ska tas någonstans, men biståndsbudgeten har egentligen ett helt annat syfte, nämligen att vara fattigdomsbekämpande och göra skillnader i andra länder. Min andra fråga gäller att vi drar oss tillbaka från vissa länder. Du, , sade att det är viktigt att vi inte förlorar i anseende. Vad betyder det konkret? Ta till exempel . Vi drar oss tillbaka och avvecklar biståndet. Sedan kommer beskedet från UD att vi lägger ned ambassaden. På vilket sätt menar att vi fortsatt ska ta till vara svenska intressen och bygga vidare på det stora och omfattande samarbete och de goda relationer vi har haft när allt klipps av ? Hur kan vi då ta till vara och se till att inte förlora i anseende? 172 () replik: Flyktingkostnader är komplicerat. När man gör budgeten vet man självklart inte hur stora kostnaderna blir. Det kan vara en uppgift både för och för mig att följa upp hur mycket det blir löpande så att vi kan ha synpunkter på regeringens kommande budget . Vi vet inte om pengarna behövs eller inte. Jag kan inte ge ett jättebra svar på frågan om hur det blir när vi drar oss tillbaka. Frågan kanske ska ställas till biståndsministern. Jag har själv skickat en signal till henne tidigare om att denna fråga är oerhört viktig. Det är viktigt att vi hittar former för att dra oss ur länder med hedern i behåll och med gott anseende. Jag kan föreställa mig att vi försöker behålla politiska kontakter och att vi kan bygga upp affärsmässiga kontakter och personliga relationer. Det handlar om andra former, annan gemenskap och andra relationer än de budgetpengar som vi drar tillbaka från landet. Det är möjligt att man också ska förhandla sig fram till en trappstegsmodell när man drar sig ur. Man måste hitta en bra modell för detta. Jag kan tyvärr inte redogöra för hur den ser ut där jag står just , för det har inte varit min uppgift att göra det. 173 () replik: Det finns anledning att följa upp detta med flyktingkostnaderna. Det kan vi gärna diskutera framgent. Men i ett sådant här sammanhang som till exempel betyder det verkligen rullgardinen ned. Det är inte bara en avveckling av biståndet, utan det är verkligen pang bom, flaggan halas och vi stänger. Det blir väl kvar något konsulat eller så. Jag vill ta upp en annan fråga. Det handlar om informationsanslaget. har också varit med och diskuterat behovet och vikten av att vi förankrar det svenska biståndet. Biståndet har växt och mer skattepengar går till just bistånd. Det är viktigt att vi också jobbar med förankring och återkoppling till medborgarna om hur vi använder de här pengarna. En viktig del är Sidas informationsanslag. Jag tror att kan erinra sig att vi hade en diskussion i kring de stora förväntningar vi har på Sidas arbete med att förankra biståndet i genom en återkoppling till medborgarna om hur pengar används och att de används på ett bra och ändamålsenligt sätt. drar regeringen tillbaka pengar från informationsanslaget. Man minskar det ordentligt. Det kommer ju att få effekter. Jag undrar hur ser på denna motsägelse. Å ena sidan är det ett bistånd som växer och blir mer omfattande och som ska bli tydligare och spetsigare. Å andra sidan drar man ned anslaget för att förankra hos svenska medborgare hur pengarna används. Det borde ju inte vara så att informationsanslaget minskar i utvecklingstider då omfattningen på biståndet ökar. Det borde vara mer. 174 () replik: Det är komplicerat när vi drar oss tillbaka och lämnar ett land som har varit ett stort biståndsland. Jag vill säga till att vi är glada för oppositionens hjälp här också. Det finns många goda personliga kontakter som vi ska behålla. Låt oss hjälpas åt med detta. Jag tror att det har stor betydelse på den personliga sidan, hur vi uppträder och hur vi möter dem som blir utan svenskt bistånd. Det kommer att bli tufft, och vi behöver hjälpas åt. Jag sitter ju med i det gör vi båda två så vi kanske får prata om Sida här av den anledningen. Sida står inför en jättestor förändring. Det är inte rimligt att tänka sig att Sida ska se ut som och bara plussa på pengar därför att biståndet växer. Vi kan konstatera att vi går från över 100 länder till 40 länder. Det måste också förändra Sidas uppgift. Vi vet inte just nu hur den organisationen ska se ut. Det är säkert en uppgift för den nya generaldirektör som kommer, och naturligtvis för styrelsen. Det går inte att svara på. När det gäller informationsstödet skulle man möjligen kunna säga att man vill ha mer eller mindre. Min och uppfattning är nog att vi inte tycker att myndigheterna ska bedriva alltför mycket informationsverksamhet. Jag tycker exempelvis att det är riksdagsledamöters uppgift att förankra svenskt bistånd hos medborgarna. Där kan vi vara väldigt aktiva. Självklart ska myndigheten stå för sakinformation om arbetet som vi kan föra vidare. Just att sälja sig själv är inte en bra modell. Vi bör hitta bättre former för det. Jag ser den arenan som politikernas arena i högre grad än . Vi är medborgarnas företrädare och vi kan svara för deras räkning. 175 Statsrådet (): De grundläggande drivkrafterna är desamma hos alla människor oavsett var de föds. En mamma i och en mamma i Mukabo vill båda att deras barn ska få så bra utbildning som möjligt. Insikten om att ingen utveckling är möjlig utan att varje individs potential tas till vara ska vägleda oss i vårt arbete för ett bättre och när det gäller hur bäst bidrar till att skapa en bättre värld. Det är en förutsättning för effektiv fattigdomsbekämpning och mot utanförskap. Det är ledstjärnan för det omfattande förändringsarbete som alliansregeringen har inlett i syfte att skapa en ny utvecklingspolitik kännetecknad av kvalitet, effektivitet och resultat. Det övergripande målet kvarstår, att bidra till att så många fattiga kvinnor, män och barn som möjligt kan förbättra sina levnadsvillkor. Världsfattigdomen är tveklöst en av vår tids största utmaningar. Trots att världsekonomin vuxit mer än åtta gånger sedan slut lever fortfarande två miljarder människor på . Det är en stor utmaning. Hög kvalitet och effektivitet i biståndet är också avgörande för hur kan bidra till att FN:s millenniemål uppnås och hur vi fortsatt kan vara ett föregångsland i utvecklingssamarbetet. uppgår biståndsramen till , varav anslaget till internationellt utvecklingssamarbete är 26,5 miljarder och anslaget för reformsamarbete i 1,2 miljarder. Det är, enkelt uttryckt, väldigt mycket pengar. Vi som arbetar med bistånd får aldrig glömma att det förpliktar, givetvis mot de svenska skattebetalarna, men framför allt mot kvinnorna och männen i våra samarbetsländer. Svenskt bistånd ska göra skillnad. Behoven i världen är enorma. kan inte göra allt, men när vi gör gott ska vi kunna se resultat och inse att biståndet är en del för utveckling. I vårt arbete med det nya biståndet är därför prioritering ett ledord. , fru talman, sätts biståndsresultat och innehåll i centrum både när det gäller vad vi ska göra, vilket tar sig uttryck i tydliga tematiska prioriteringar, och var vi ska engagera oss, vilket tydliggörs genom landfokuseringen. De förändringar som regeringen genomför är i linje med ambitionerna i den så kallade Parisdeklarationen. Utvecklingssamarbetet inriktas nu geografiskt och tematiskt på de länder och områden där svenska insatser kan göra så stor nytta som möjligt. Vi förbättrar också metoderna för att styra utvecklingssamarbetet och mäta dess effekt. Låt mig först säga några ord om de tematiska prioriteringarna. I budgetpropositionen identifieras tre prioriteringar för det svenska utvecklingssamarbetet : demokrati och mänskliga rättigheter, miljö och klimat samt jämställdhet och kvinnors roll i utvecklingen. Demokrati och mänskliga rättigheter är både mål och medel i det svenska utvecklingssamarbetet. De förstärker varandra. Demokratisk samhällsutveckling och respekt för mänskliga rättigheter är värden i sig och grundläggande för varaktig och uthållig fattigdomsbekämpning. Jag vill att ska bidra till en tydligare och mer aktiv svensk profil när det gäller demokratifrämjandet inom biståndet och avser att återkomma till med en skrivelse . Fokus på miljö och klimat utgör också en tematisk prioritering. Skälen är uppenbara för oss alla. Klimatförändringarna får följder för användningen av naturresurser, tillgången till vatten och för livsmedelsförsörjningen. De utgör ett hot mot utvecklingsansträngningar och ett hinder för att nå FN:s millenniemål. Bistånd för att möta klimat- och miljöutmaningar är därför en av de viktigaste insatserna i det nya utvecklingssamarbetet. Därför beslutade regeringen också att upprätta en kommission för klimatsäkring av biståndet. Jag är stolt över att leda kommissionen vars slutrapport bland annat blir ett viktigt bidrag till det svenska ordförandeskapet i EU. Den tredje tematiska prioriteringen är främjande av jämställdhet och kvinnors roll i utveckling. Jämställdhet är en fråga om mänskliga rättigheter, demokrati och rättvisa. Det är också nära kopplat till frågan om biståndets effektivitet och hållbar utveckling. är kvinnor och flickor överrepresenterade bland de allra fattigaste. De drabbas särskilt hårt av bristfällig demokratisk utveckling, dålig samhällsstyrning och låg ekonomisk tillväxt. Mäns och pojkars roller får naturligtvis inte glömmas bort i detta sammanhang. De tre tematiska prioriteringarna innebär att policy- och metodutveckling på respektive område förstärks. Det är en utgångspunkt för den pågående dialogen med samarbetsländerna kring deras nationella strategi inför fattigdomsbekämpning och utveckling. Landfokusering är en central del av vårt fokus på kvalitet och effektivitet. Det är därför vi nu går från drygt ett 70-tal till ett 30-tal regelrätta samarbetsländer. Det handlar om fyra kategorier. Den första kategorin är länder med vilka ska bedriva långsiktigt utvecklingssamarbete. Flertalet av dessa länder ligger i . Där är behovet av stöd till fattigdomsbekämpning störst och vägen att nå millenniemålen längst, jämfört med andra regioner. Den andra kategorin är länder och områden i konflikt- eller postkonfliktsituationer. Vi stärker vårt fokus på fred och säkerhet genom utvecklingssamarbetet med länder i denna kategori. Den tredje kategorin är länder i med vilka vi ska bedriva reformsamarbete. Genom att underlätta ett fortsatt närmande av forna Sovjetstater och länder i sydöstra till Europeiska gemenskapen stärks fattigdomsbekämpningen i vårt närområde. Detta är ett led i vår samlade politik för ett demokratiskt och stabilt som vi ökar fattigdomsbekämpningsresultaten i länder som och men också bidrar till människorättsreformer och demokratistärkande i och EU-närmande i , för att nämna något. Den fjärde kategorin utgörs av fyra länder, , , och , där kommer att arbeta med demokrati och MR-främjande insatser i vad vi kallar alternativa former. Demokrati och mänskliga rättigheter är, som jag konstaterat tidigare, en genomgående prioritering i det nya utvecklingssamarbetet, men i vissa stater måste demokratifrämjande insatser anpassas särskilt till landets specifika situation. är och ska vara starkt engagerat för en demokratisk samhällsutveckling i stater med stora demokratiunderskott. är en stor givare till flera multilaterala organisationer och hör i flera fall till de allra största enskilda givarna. En viktig del av det pågående reformarbetet är därför att säkra kvaliteten och effektiviteten i det svenska engagemanget i exempelvis FN-organisationer, och andra utvecklingsbanker. Regeringen har antagit en strategi för multilaterala utvecklingssamarbete som ligger till grund för ett mer strategiskt och resultatinriktat bistånd. ska organisationernas relevans och effektivitet kopplas till hur det svenska stödet fördelas. Följaktligen kommer det svenska engagemanget att ses över om en organisation inte i tillräckligt hög grad når resultat. Så ser alliansregeringen till att får möjlighet att ta en mer framträdande roll i det internationella utvecklingssamarbetet, och det ligger helt i linje med det utrikesutskottet förra mandatperioden efterfrågade. Jag är övertygad om att den nya inriktningen på det bilaterala och multilaterala utvecklingssamarbetet skapar förutsättningar för ett effektivt utvecklingssamarbete som blir en aktiv del av utrikespolitiken, ett utvecklingssamarbete som vi alla kan känna stolthet över. Som biståndsgivare kan bidra på olika sätt genom ökad ekonomisk tillväxt och minskad fattigdom i samarbetsländerna. Men är det inte mer bistånd utan mer välstånd som kommer att vara avgörande för hur framgångsrik fattigdomsbekämpningen i världen kommer att vara. Uthållig ekonomisk tillväxt på marknadsekonomins grund är helt avgörande för att människor och nationer ska kunna lyftas ur fattigdom. Av detta följer att bistånd är en komponent bland flera i vår strävan att bidra till en effektiv fattigdomsbekämpning. Ett effektivt utvecklingssamarbete måste omfatta relevanta delar av samtliga politikområden. Mot den bakgrunden var det därför ett stort framsteg när antog politiken för global utveckling, PGU. har tyvärr genomförandet av PGU:n brustit, och det är helt enkelt dags för en nystart. Jag ser därför fram emot att återkomma till med en ny PGU-skrivelse. Det har varit en väldigt intressant debatt, och jag tänkte därför använda lite av tiden också i mitt huvudanförande till att svara på en del frågor och ta upp en del trådar som har kommit fram. Jag vill inleda med att tacka för det stöd som det nya biståndet får i och med att detta betänkande justeras och också när jag tittar på de reservationer och de inlägg som har gjorts. var lite bekymrad för min track record, skulle vi kunna kalla det, under förra mandatperioden. Jag hade inte reserverat mig så mycket mot det arbete vi då bedrev i utrikesutskottet. Jag vill ändå hävda att vi hade en passiv biståndspolitik under en passiv biståndsminister förra mandatperioden, men att vi i utrikesutskottet lade grunden för den nya utvecklingspolitiken, att vi där efterfrågade landfokuseringen, att vi där gjorde studier som visade att vi måste ha bättre styrning av det multilaterala samarbetet och att vi där hade väldigt bra diskussioner om hur utveckling och säkerhet hänger ihop. Oppositionen stöttade den socialdemokratiska regeringen när man gick till högnivåmöten i och Dac för att just diskutera hur utveckling och säkerhet hänger ihop i en föränderlig tid. Vi vet att när människor lever i osäkra situationer eller i situationer av postkonflikt och annat måste vi se till att jobba med utveckling och säkerhet. I allt detta formade vi en gemensam politik över blockgränserna, en politik som vi nu genomför. De förändringar som gjordes i och Dacs kriterier var genomgripande, och några nya förändringar är inte aktuella. Men jag tror att vi alla här inser att med de globala utmaningar vi nu står inför ska vi ha en viss ödmjukhet inför vad vi kallar för bistånd och hur vi använder av den svenska statsbudgeten. Det ni har diskuterat har varit rätt signifikant, för det har bara handlat om tabeller och avräkningar väldigt lite om innehåll. Någon har talat lite om informationssatsningar här. 35 miljoner har diskuterats i en budget på 32 miljarder. Väldigt lite har sagts om den nya inriktningen. I och för sig har naturligtvis mina goda alliansvänner understrukit det gemensamma arbete som vi gör, men jag hoppas att vi kan få en innehållsdiskussion om biståndet, för vi behöver alla ha ett starkt engagemang i en värld som kräver en viss form av ödmjukhet inför gemensamma utmaningar. Därför hoppas jag på fortsatt god diskussion i . Låt mig därför svara på kloka fråga om breddning av biståndet! Hur jobbar regeringen med det här? Ja, för det första är det viktigt att vi är trovärdiga i med en samstämmighetspolitik. Det är därför den här regeringen jobbar stenhårt inom EU. Vi måste kräva mer av EU så att EU inte ger med den ena handen och slår med den andra. Det är därför vi ser till att vi använder EU som en av våra plattformar för att förverkliga en gemensam politik. Vi är en majoritetsregering som jobbar ihop, som reser ihop, som har gemensamma möten och som skriver ihop. Och vi gör detta för att möta det svenska utanförskapet, men också för att anta de här utmaningarna som globaliseringen, klimatförändringarna och demografin ställer oss inför. Alla statsråd har ett väldigt starkt internationellt engagemang. När vi nu jobbar med politik för global utveckling men också en demokratiskrivelse och en Afrikaskrivelse behöver vi ta in intryck från andra departement, men mycket av arbetet för att förverkliga breddningen av biståndet kommer att ligga på mig som samordnande minister. För utrikesutskottet gäller det att fylla på mycket av tänkandet, och det ser jag fram emot. Jag vill alltså att vi ska gå bort från detta med volymtänkande och tabelltricksande. De som kanske har diskuterat och lyssnat på debatten utifrån har undrat: Men vad är innehållet då? Vad handlar det här om egentligen? Alla dessa avräkningar: Vad är problemet? Det har ändå blivit visst fokus på volymen, eller hur? Visst spelar storleken roll, men den är inte avgörande. Jag tror att det också visar sig, när vi diskuterar hur ska kunna göra nytta, att vi också ska diskutera detta med . Jag tycker att det är väldigt klädsamt av oppositionsledaren i utskottet, , att medge att det socialdemokratiska beslutet om att fasa ut Rysslandsstödet kanske inte, sett i dagsljuset, var helt begåvat. Vi har fullföljt det beslutet, dessutom i något snabbare takt, och försökt bevara centrala MR- och demokratiinsatser. Men jag tror att hela frågeställningen om hur vi ska kunna jobba med demokratifrämjande i handlar om vad vi betraktar som och icke . Jag ser nämligen inga friska pengar i alternativbudget för ökade demokrati- och MR-insatser i . Jag ser bara ett klagande på regeringen inga skarpa förslag om pengar. Jag tror att det är väldigt viktigt att vi först pratar om hur biståndet kan göra nytta. Vilka pengar har vi tillgängliga på vilka konton? Vilket ansvar har , vare sig det gäller demokratiutveckling i eller i ? Jag tror att har en särställning när det gäller att kunna göra väldigt goda insatser. Då är det synd om pengarna så att säga finns på fel konton. Jag tror som sagt var att vi , när vi återkommer i , behöver diskutera de här frågorna mer genomgripande. Det är viktigt att vi kan vara en långsiktig partner att räkna med i den här delen. Jag vill också bara, fru talman, ta tillfället i akt och ta upp en annan viktig fråga, som jag tror kommer att möta oss ännu mer i utvecklingsdebatten framöver, och jag vill ta upp den med anledning av att flyktingavräkningsbeloppen har ifrågasatts. Jag konstaterar att och , som har stött Socialdemokraterna när man jobbade med flyktingavräkningar, nu väljer att justera delar av beloppet i sina alternativbudgetar. För regeringen är detta ingen siffra som vi tar fram lite på en höft. Den ökning som vi nu ser är en tragisk följd av en mycket olycklig situation som gör att flyktingströmmarna, inte minst mot vårt land, ökar. Kring detta krävs starkare internationellt samarbete och en bättre bördefördelning i EU men också framför allt att vi gör mer nytta i regioner och länder där problemen är som allra störst. Det här är ju en rännil som lyckas ta sig hela vägen fram till . Därför har jag sett till att när vi tillträdde i alliansregeringen såg vi till att öka kvalitetssäkring men också volymen i det humanitära biståndet. Ungefär 4 miljarder lägger vi på humanitära insatser, och mycket av det kommer flyktingarna i världen till del genom UNHCR, genom Internationella Röda Korset, genom Unrwa och så vidare. Det sägs till mig att flyktingarna i världen skulle utgöra världens femte största land om vi räknade ihop dem. Många av dessa är också internflyktingar i sina egna länder. Det här ställer också krav på en utvecklingspolitik när det gäller hur vi ska hantera detta. Vi kan inte se den isolerad som en migrationspolitik, utan den ska också handla om demokrati, MR, kvinnors ställning, klimatpåverkan och annat. Därför vill jag bara vädja om att man fortsätter att se till att vi har ett generöst flyktingmottagande i vårt land. Detta är en del av ett aktivt utvecklingsengagemang, skulle jag vilja säga. Människor som kommer till vårt land för att söka sig en ska kunna känna att de får en sjyst hantering. Men jag tror också att det är viktigt att se att detta ibland är en tillgång i vår globala värld. Själv har jag nu sett till att inom ramen för utvecklingssamarbete också i handelspolitiken använda nya svenska människor i diasporan som både idégivare och genomförare för bättre kvalitet i en del av de insatser som vi försöker bedriva. Jag tror också att vi behöver återkomma till diskussioner om hur vi kan få migrantpengarna att göra bättre nytta. Vi ska inte bara ta upp frågan om brain drain utan även den om brain circulation eftersom vi delar en och samma jord. 176 () replik: Man pratar om tricksande, om pengar och om tabeller. Det var väl precis det som biståndsministern gjorde i hela talet. Om biståndsministern läser sitt eget tal när hon kommer hem kommer hon nog att se att det var just det som det handlade om. Vår debatt här har handlat om många andra frågor än så. Vi har pratat om bristen på mänskliga rättigheter och den oroväckande utvecklingen i . Det är inte bara en tabellfråga, utan det är oroväckande utvecklingstendenser som såväl som har rapporterat om i svenska medier och annat . Vad jag har sagt om de bedömningar som har gjorts är att de inte kan vara en karta för framtiden. Vi måste göra nya bedömningar allteftersom utvecklingen förändras. Biståndsministern säger att det kanske inte var särskilt begåvat. Jo, det kanske var begåvat då. Men det kanske inte är begåvat . Man måste vara ödmjuk inför utvecklingen. Biståndet måste känna av utvecklingstendenser och kunna vara reaktivt på det som händer. Därför bekymrar det mig mycket att vi snabbavvecklar stödet till . Om biståndsministern betecknar det som en obegåvad bedömning då varför snabbgenomför då biståndsministern den ? Det är en märklig motsägelse. Vi har fått klarlägganden här rörande skuldavskrivningarna och de pengar som har skrivits av men som inte har använts för ändamålen. Säkert har biståndsministern bra koll på exakt vart pengarna har gått.