prot · GU09134 · 2007-08-30 00:00:00 — Det är så som påpekar, att vi lever i en global ekonomi där IMF potentiellt kan spela en viktig roll, även om fondens starka och stora ställning som den haft tidigare genom decennier har försvagats därför att allt fler länder själva väljer att hantera sina upplåningsproblem utan att underställa sig den typ av strukturprogram som fonden kräver. Det är bra att vi i har haft en samsyn kring dessa frågor, och det är bra att vi kan fortsätta med den. Ska få gehör måste vi driva det här gemensamt. Det har också kommit fram en gemensam europeisk kandidat, som har stöd av alla de stora europeiska länderna, möjligtvis med undantag för , även om britterna också deklarerat att är en utmärkt person. ser det därmed som en fördel att kan driva en kandidat i den här processen. Men det som har varit den hållning är den som vi naturligtvis har framfört vid inte bara ett enstaka tillfälle. nämnde ett enstaka frukostmöte som om detta var det enda tillfälle då frågan har diskuterats. Den har diskuterats vid ett antal andra tillfällen. Då har vi, och i andra sammanhang, naturligtvis klargjort vår hållning. Men vi ska också komma ihåg att detta delvis är en ny hållning. Den regering som har företrätt har vid tidigare tillfällen öppet deklarerat att man driver hållningen att det måste vara en europeisk kandidat. Jag citerar , som konstaterar att man i EU var eniga om att eftersträva att en europé tillsätts som IMF-chef. Ända sedan Valutafonden grundades har dess chefer varit européer. Det har enligt min mening tjänat institutionens samlade medlemskrets väl, etcetera, säger han. Det och den nuvarande regeringen har gjort är att vi har skärpt vår hållning. var det så att man i samband med högtidstal deklarerade att vi ville ha en allsidig och öppen transparent prövning. har vi drivit den hållningen även i samband med diskussionen om att aktivt tillsätta en ny chef. Det är något som inte riktigt återspeglas i det som anger när han beskriver diskussion. Däri fanns både slutsatsen att det fanns en europeisk kandidat som hade ett brett stöd och slutsatsen att bör arbeta för att både Världsbankschefen och IMF-chefen tillsätts i en öppen och transparent process. möjligheter att driva de här frågorna, som man kan föreställa sig också diskuteras förhållandevis öppet i , är delvis beroende av vår förmåga att ha en stark ställning i det europeiska samarbetet. Där gör vi vårt yttersta. Det här är ett exempel på de tillfällen där man kan se att har lite svårare än många andra länder att få genomslag därför att vi inte är medlem i . Det är ofta så att de informella diskussionerna i den här typen av känsliga ärenden kan ha diskuterats i den typen av kretsar. Det belyser för hur viktigt det är att vi är en aktiv del av det europeiska samarbetet men också att vi kan ha en stark politisk ställning genom att aktivt delta i möten. 61 (): har vi haft en ordning i den här institutionen som speglar världsbild så när som på att och har fått en viss förändrad karaktär . I övrigt är röstfördelningen ungefär den att röstar ungefär som . Resultatet blir att inte tycker att det är värt besväret att åka dit. tycker inte att det är värt besväret att åka dit. Ska de diskutera obalanserna med gör man det bilateralt. Övriga länder behöver inte delta, och gör som de vill. Man bygger upp enorma valutareserver för att slippa underkasta sig samordning med Valutafonden. Ligger detta i vårt intresse? Svaret på den frågan är nej. Därför är det att byta politik i hela bank- och fondsystemet. dök plötsligt ett tillfälle upp att göra detta. har uppenbarligen valt att avstå från att utnyttja det här tillfället för att markera principiella åsikt, den principiella åsikt som man skriver om i svaret, som är en bra ståndpunkt. Men på slutet får vi höra att vi sitter i Ekofinmötet, diskuterar och vågar inte säga något, för vi är inte med i , och då måste vi lyda . presenterar sin kandidat i en fransk tidningsintervju. röstar finansminister för den här mannen och lovar att stödja honom i den fortsatta processen. Den engelske finansministern, som röstar emot, protesterar och klagar inför medier på att inte en enda annan finansminister räcker upp handen och säger att man ska ha en öppen och transparent process, det som finansministern säger här. Jag frågade finansministern om han begärde ordet vid det här mötet. Redovisade han någon ståndpunkt? Jag fick inget svar, och jag tolkar det som att han teg, tittade ned i gröten och lät engelsmannen ensam framstå som isolerad. står han i och skyller på att vi inte är med i . Jag ska berätta för finansministern att detta inte är en fråga vi har överlåtit till EU. Det är som röstar i IMF inte EU, inte euron. De länder som är med i valutaunionen har i någon mening dubbel representation. har ingen valuta, men de har en representant i styrelsen. De har dessutom ECB:s och Euroområdets representanter. Men har en suverän rätt att rösta för sig. Det finns ingen samordning i detta. har uppenbarligen varit där och samordnat sig. Han åberopar diskussioner i . Jag sitter i och har lyssnat väldigt uppmärksamt, men jag har inte hört finansministern komma till och informera om vad han avsåg att säga vid i den här för globaliseringen, för världsekonomin och för de små länderna så viktiga frågan. Därför vill jag än en gång ställa frågan: Begärde finansministern ordet vid frukosten? Sade finansministern någonting och i så fall vad? Eller satt finansministern och tittade ned i gröten? Han kanske hade tappat koncentrationen och inte lyssnade på vad som pågick utan avstod från möjligheten att för räkning påverka processen och signalera till hela världen att enigheten i EU-kretsen kanske inte var så stark som den nu har blivit. Det tycker jag att folk och alla i som är intresserade och engagerade i frågan om vilken väg globaliseringen ska ta framöver förtjänar att få besked om. Satt finansministern och tittade ned i gröten och lät andra sköta matchen eller deltog han aktivt och försökte påverka sina kolleger? 62 Finansminister (): Låt oss notera att , alla turer till trots, driver samma hållning som jag och regeringen driver. Vi ska ha en öppen och transparent tillsättning av såväl chefen för som chefen för . Därmed glömmer bort sina år som statsråd, då han och andra företrädare för aktivt drev hållningen att IMF-chefen bör vara en europé och att det inte bör ske någon förändring av den ordning som vi har i världen där amerikanerna tillsätter världsbankschef och européerna tillsätter IMF-chef. Det är glädjande att har vaknat ur den slummer som han som statsråd uppenbarligen tillbringade sin tid i. Jag kan konstatera att vid många tillfällen detta har diskuterats vid ett antal Ekofinmöten, Ekofinluncher och även informellt under de möten vi har haft har framhållit vår hållning. Den är att båda dessa tjänster ska tillsättas i öppenhet och i transparens. Detta har också redovisats i i samband med att vi diskuterat till exempel Världsbanksfrågorna om jag inte missminner mig. Jag kan gärna återkomma till och diskutera frågan på nytt. Jag är övertygad om att vi har en bred förankring i svenska hållningen: att vi ska ha en öppen och transparent process kring detta så att IMF, och andra globala forum ska kunna återspegla den nya världsekonomin och att världsekonomins tyngdpunkter har förskjutits. Därmed är det också viktigt att deklarera att om ska vara aktivt och ha ett starkt politiskt inflytande i EU måste vi vara med fullt ut och på alla punkter. Det är självklart en black om foten för att vi inte är medlemmar i och att vi inte har tillträde till möten och de informella diskussioner som naturligtvis försiggår där. Givet ståndpunkt i eurofrågan förstår jag att han har vissa svårigheter att ta upp den diskussionspunkten, men för mig är detta ett tecken på att det är viktigt för oss att vara med. Jag kan bara konstatera att det är glädjande att vi i riksdag och partier, trots att försöker framställa detta som en konfliktpunkt, har en samsyn kring hur utvecklingen inom både IMF och ska bedrivas, nämligen med ökad transparens, med förbättrad förankring och på ett sätt som återspeglar den nya globala ekonomin. 63 (): Om finansministern försöker påskina att det råder enighet om det här agerandet har han fel. Möjligen är det någon enighet i ett principiellt synsätt. Mitt problem är ju att detta synsätt saknar varje som helst korrespondens med det praktiska agerandet. Jag tolkar finansministerns ovilja att svara på min enda fråga som att han avstod från att begära ordet och säga så mycket som flasklock vid det tillfälle där frågan avgjordes och att han därmed bekräftar den engelske finansministern beskrivning. Ingen enda finansminister yttrade sig. fick stå där ensam med kravet på transparens och öppenhet. Så var det med den enigheten. I ord all right, men jag kan inte säga att jag är överens med en finansminister som har en åsikt på kammaren som han håller tyst med och inte vill framföra när frågan ska upp till debatt och avgöras. Så har vi detta med euron en gång till. Visa mig, finansministern, var i det nuvarande fördraget och var i det kommande fördraget det står att detta är frågor för EU! Var står det att detta är frågor som handlar om inflytandet i EU? Vi är självständiga medlemmar i . Ingen annan bestämmer över vår röst. Vi har ingen skyldighet att underställa detta någon. Det är självklart att vi ska diskutera det med andra. Finansministern säger att han i kontakter med kolleger driver den svenska linjen, men han avstår från att berätta vilka kontakter han har haft därför att han har inga! Han driver inget. Han har ingen vilja att påverka, trots att han sitter med i den krets han själv uppenbarligen tror bestämmer. Men jag ska berätta hur det är. Vi bestämmer själva. Varken eller EU som organisation har någonting med detta att skaffa, annat än som ett samtalsforum. Jag beklagar att med sin passivitet är med och marginaliserar Valutafonden. är med och försvagar möjligheterna till breda demokratiska samtal i gemensamma, globala, centrala spörsmål som finanskriser, bytesbalanser och annat. Det är väldigt beklagligt. 64 Finansminister (): Det är en viktig diskussion för fram av det skälet att det är viktigt att IMF är en legitim och väl fungerande del av världsekonomin. Men jag kan ändå konstatera att det blir lite haltande och lite märkligt när som tidigare statsråd med möjligheter att i sin regering driva frågan, inte med ett ord berör det faktum att den tidigare regeringen aktivt drev ståndpunkten och här i deklarerade att IMF ska styras av en europé. Det är den ståndpunkt som den socialdemokratiska regeringen under hela sin regeringsperiod drev frågan var aktuell, och har drivit . Vi har , bland annat med stöd från , deklarerat att vår ståndpunkt är att det är viktigt att denna fråga avgörs på ett transparent och öppet sätt och att tillsättningen sker på ett sätt som återspeglar den nya ekonomin. Men det är också så att vi samarbetar i . När det med undantag för finns ett brett stöd från alla de stora länderna för en viss kandidat är det också rimligen så att det är den europeiska kandidaten. ska förstås också i den roll vi har inom IMF och det nordisk-baltiska samarbetet diskutera olika kandidater som dyker upp, men det är naturligtvis en fördel att vi har en stark gemensam europeisk kandidat. Jag beviljar inte en extra replik här. Det är något väldigt ovanligt i kammaren. Det görs kanske , och det argument som här har framförts har varit uppe i replikerna innan. Jag tycker därför inte att det föranleder ytterligare en replik. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2006/07:659 om granskningen av finanspolitiken 66 Finansminister (): har, mot bakgrund av att regeringen bildat ett finanspolitiskt råd, frågat mig hur den demokratiska insynen i finanspolitiken ska gå till om det är andra än riksdagsledamöter som ska utvärdera den förda politiken, om regeringen väljer att tillsätta ett finanspolitiskt råd för att slippa kritiska frågor från riksdagsledamöter och om regeringen enbart vill ha ett råd som håller med regeringen i allt den gör, varför regeringen inte vill ha en opposition som granskar och vilka initiativ finansministern är beredd att ta för att öka oppositionens möjligheter till insyn och deltagande i granskning och utvärdering av regeringens ekonomiska politik. Jag vill börja med att försäkra om att det grundläggande motivet till att det har inrättats just är att öka öppenheten och insynen i politiken. I rådet ingår personer med breda kunskaper om den ekonomiska politiken, både akademiskt verksamma ekonomer och personer med gedigen erfarenhet av politiskt beslutsfattande. Jag är övertygad om att rådet kommer att ge värdefulla synpunkter på regeringens ekonomiska politik. En viktig aspekt är, som påpekar, möjligheterna till demokratisk insyn i finanspolitiken. Genom rådets arbete ökar allmänhetens möjligheter till insyn i de mål som styr politiken och kännedom om i vilken grad de respekteras och uppnås. Jag är övertygad om att det kommer att bidra till att förbättra underlaget när oppositionen och ska granska regeringens arbete. Jag vill också föra fram att jag skulle välkomna ett initiativ liknande det som görs i samband med att penningpolitiken utvärderas. Då anordnar finansutskottet en offentlig utfrågning av riksbankschefen. På motsvarande sätt skulle finansutskottet kunna bjuda in till en utfrågning i samband med det finanspolitiska rådets rapport. 67 (): När jag lade fram den här interpellationen kände jag först och främst en besvikelse över att inte har tagit hänsyn till våra synpunkter om det som vi tog upp i vår ekonomisk-politiska motion . Jag känner också oro över att inte vill att finanspolitiken ska föras här i av förtroendevalda utan vill lyfta över den till något mer oberoende på ungefär samma sätt som har skett med penningpolitiken. Å andra sidan har jag ingen som helst anledning att ifrågasätta de utvalda till ditt finanspolitiska råd. Jag förstår att du säkert har valt dem med omsorg. Men jag är ändå kritisk, särskilt med tanke på det svar jag har fått. Jag märker att vill jämställa det med penningpolitiken och ha utfrågningar då och då i stället för en opposition som är aktiv här i . Dessutom har jag en fråga till . Jag börjar misstänka att det är en annan sak som ligger bakom, nämligen Borgs trovärdighet gentemot sin egen regering. Det kan ju vara så att trovärdigheten har undergrävts . Vi har sett ett och annat utspel som tyder på det. Om jag säger att regeringens politik är omodern, oansvarig, orättvis och ofinansierad håller säkert inte finansministern med mig om det, eller så gör han det utan att kunna säga det högt eftersom han då blir överkörd av partiledarna i fråga efter fråga. Det går ju bra för . Sysselsättningen ökar, de offentliga finanserna är starka och tillväxten är hög. Det ska vi vara både glada och stolta över. Då borde vi också ha råd med solidaritet och kunna fördela tillgångarna mer rättvist. Orsaken till att det går bra för är de fundament som vi har byggt upp inom finanspolitiken, och även för den delen inom penningpolitiken, och den ordning och reda som vi har byggt upp under . Det är tack vare denna ordning och reda som vi nu också kan skörda frukterna av detta. Men detta kan också raseras väldigt snabbt. När det går bra gäller det att hålla hårt i plånboken trots att den är välfylld, eller åtminstone fördela mer rättvist. Om finansministern inte lyckas med att bemästra situationen och om man till exempel inför ofinansierade reformer som späder på inflationstaket och leder till högre ränta vi såg exempel på det när regeringen presenterade förslag för som var ofinansierade kan det leda till långt värre kriser och problem längre fram. Jag börjar tro att det här ska stärka i hans roll gentemot resten av regeringen som , i fråga efter fråga, kör över . Är det som behöver denna hjälp att stärka sig med? Ska han ringa det när han behöver stöttning gentemot partiledarna, försvarsministern och andra som kör över honom och vill ha ofinansierade saker med i budgeten? Detta kommer att sätta hela ekonomi på spel om inte håller emot. Det är alltså därför som det är tillsatt. 68 Finansminister (): interpellation väcker en del intressanta frågor. Skälet till att vi har satt i gång arbetet med att få ett finanspolitiskt råd på plats är att även om har haft ett bra ramverk för budgetpolitiken och finanspolitiken har det funnits ett antal svårigheter. Politiken har inte styrts efter målen. Om vi tittar på den förra mandatperioden kan vi se att regeringen i två av de fyra budgetar man lade fram presenterade en politik där det var tydligt att det inte var överskottsmålen som var styrande utan man accepterade stora underskott. Vi har haft problem med ett växande antal skatteutgifter. När vi tog över låg det 17 miljarder i skatteutgifter som borde vara utgifter som låg på skattesidan. Det har funnits omfattande justeringar av utgiftstaken som har varit svåra att motivera ur ett tekniskt perspektiv. Utgiftstaken har inte fastställts på det sätt som varit önskvärt, nämligen . Det här har kritiserats av , , och den europeiska kommissionen. Det var viktiga utgångspunkter för oss att komma till rätta med detta, bland annat genom att se till att vi får ordning på de här ramverken, att vi styr efter mål som är begripliga, att vi tar ned skatteutgifterna och att vi fastställer utgiftstak framåt. Det är viktigt att man får en ökad öppenhet och en ökad utvärdering för att det ska bli mer kostsamt för regeringen att avvika ifrån det ramverk vi har satt upp. Det är därför man i många länder, bland annat i våra nordiska grannländer men också i flertalet europeiska länder, har den här typen av råd eller diskuterar att införa det. Det är viktigt att vi har en god ordning på finanspolitiken. En sak är och jag överens om, och det är att det är centralt att vi har överskott och att vi för en finanspolitisk diskussion som bygger på att reformer i stor utsträckning ska finansieras. Det ska bli intressant att följa i den fortsatta debatten hur Socialdemokraterna tänker finansiera de många utspel vi har sett med stora satsningar på bostadssektorn, jobbavdrag för alla pensionärer, höjd a-kassa och återställda Amsvolymer, för att bara nämna några få av de saker som vi har hört i debatten . Det ska bli intressant att se hur de ska finansieras. Jag känner en oerhörd trygghet i att de partier som utgör alliansregeringens bas är inriktade på att upprätthålla god ordning i de offentliga finanserna. Faktum är att vi har väsentligt större överskott nu än vad vi hade under den förra mandatperioden, om de prognoser vi nu ser kommer att visa sig vara riktiga. Faktum är att har ett av bästa ramverk. Och faktum är att det blir bättre av att vi får ett finanspolitiskt råd. Jag tror också att detta kommer att vitalisera debatter. Jag är rätt övertygad om att jag kommer att få interpellationer av och andra socialdemokrater med direkt hänvisning till den utvärdering som det kommer att göra. På vissa punkter kommer de att vara kritiska och på andra punkter berömmande till vad den här regeringen gör. Andra regeringar kommer på samma sätt att utsättas för den typen av utvärdering och granskning . Den grundläggande utgångspunkten är att allmänheten har rätt att veta att vi använder deras pengar på ett bra sätt. Det är viktigt att det redovisas så att man kan följa upp och se hur de offentliga medlen och finanspolitiken inriktas. En ökad öppenhet och mer utvärdering kan aldrig betyda att vi får mindre demokrati. Det betyder alltid att det blir en bättre diskussion. Det är den här diskussionen ett exempel på, och det kommer vi också att se där med stor sannolikhet kommer att säga: Men det , herr finansminister! Det kommer att vara meningen med det hela. Det är precis så rådet ska fungera. Det ska vidga diskussionen. 69 (): Jag börjar mer och mer förstå bakgrunden till det . Det ska stärka och ställning eftersom den har blivit undergrävd . Vi kan ta exemplet där säger att alla reformer ska vara finansierade, och det sade han även i det här inlägget, men på punkt efter punkt har blivit överkörd av sina regeringskolleger. Det gäller bland annat avskaffandet av förmögenhetsskatten som bara finansierades till en tredjedel. Där blev överkörd. sade också att det var viktigare med sänkt inkomstskatt än ett avskaffande av fastighetsskatten. blev han överkörd när det gällde detta. Turerna kring fastighetsskattens omläggning till en avgift och en beskattning av dem som säljer har vi väl inte hört sista ordet om . Men även där har blivit överkörd. Vi har ett exempel till: Försvarsminister har sagt att man inte kan reducera 34 miljarder från materielbeställningarna, som har sagt att man kan. Om nu inte får igenom sina utfästelser som han har gjort att det ska vara finansierat och att alla reformer som vi gör ska finnas under budgettaket är det klart att trovärdigheten för och blir ännu mer undergrävd. Jag kan alltså förstå att vill ha ytterligare muskler för att hävda sig mot sina egna i regeringssammanhang. tycker att jag skulle göra interpellationer och hänvisa till det bara för att stärka ännu mer mot hans regeringskolleger, men det är inte vi som ska stötta , åtminstone inte om han för fel politik. Vi kan vara överens om en sak, nämligen att vi ska ha ordning och reda på ekonomin. Det är detta som Socialdemokraterna byggt upp under en väldigt . Som jag sade i mitt förra inlägg är det viktigt att vi håller fast vid det så att vi inte sätter sprätt på de här pengarna och att det därmed inte blir ordning och reda. Jag känner en oro över detta. Jag tycker inte att det är min uppgift att stödja mot hans regeringskolleger. Jag tycker nog att han borde klara det själv! Jag inser att det ska vara ett stöd i detta. Jag skulle också vilja kommentera det faktum att det finns väldigt många aktörer som har till uppgift att ta fram kvalificerade underlag till regeringens prognoser som är värda att följa, utvärdera och kontrollera. De kontrollerar regeringens finanspolitik. Vi kan till exempel ta som varnar för det ofinansierade jobbskatteavdraget som är aviserat . Vi har och . Det finns alltså saker som skulle kunna hänvisa till utan att ha det här ytterligare att luta sig tillbaka mot. Jag tycker dock som sagt att denna debatt har visat här att meningen med detta är att stärka roll eftersom ni har blivit överkörda precis . 70 Finansminister (): Diskussionen om att vi ska finansiera reformer är naturligtvis viktig. Alla vi som har följt finanspolitiken vet att det har slarvats på denna punkt. presenterade Socialdemokraterna i genomsnitt ofinansierade reformer på . En betydande del av det var skattesänkningar genom kompensationen för egenavgifterna. Det var naturligtvis bra, men det var väldigt många beslut som fattades där man tog på sig utgifter som man inte långsiktigt var säker på att man hade täckning för. Den här regeringen har varit väsentligt mer försiktig, väsentligt mer konservativ och har i väsentligt större utsträckning finansierat de reformer som vi har presenterat. Så kommer det naturligtvis också att vara i denna budget. Vi har ett tungt arbete när det gäller att få ordning på finanspolitiken. Det handlar inte minst om att vi på grund av att 1 ½ miljon människor står utanför arbetsmarknaden och arbetar mindre än de skulle önska har mycket stora utgifter i våra olika transfereringssystem. Det handlar dock också om budgetdisciplinen. Det handlar om att vi under en lång rad år, inte minst under den förra mandatperioden, underträffat målen och aktivt och medvetet presenterat budgetar där vi inte har nått upp till målet om överskott i de offentliga finanserna, där det har vuxit fram skatteutgifter som har ökat från någon miljard till 17 miljarder som vi har arbetat med detta ramverk. Dem har vi nu kraftigt reducerat. Det handlar om att man inte har presenterat budgetar som har innehållit utgiftstak . Vi har börjat strama upp det finanspolitiska ramverket. Det gör vi först och främst genom att presentera budgetar som visar på stora överskott.