prot · GU09116 · 2007-05-30 00:00:00 — I de satsningar som görs för att stimulera småföretagandet borde den här åtgärden också passa. Det är till och med så att stöd till personligt biträde när det gäller småföretagande kan vara ett oundgängligt instrument för att kunna vara delaktig i utvecklingen. Det här bidragets tak har varit oförändrat i ungefär . Det innebär att det har urholkats väldigt kraftigt. Det är inte bra, tycker vi. Därför anser vi att regeringen ska komma med förslag till hur taket kan höjas. I det här avsnittet lyfts också jobb- och utvecklingsgarantins tredje steg fram som en hjälp för de funktionshindrade. Den varaktiga samhällsnyttiga sysselsättningen lyfts fram. Jag undrar, som andra har gjort tidigare, vad det egentligen består i. Är det skillnad mellan vad det innebär för en funktionshindrad och en icke funktionshindrad? Det skulle man kanske kunna få ett svar på någonstans ifrån. En annan grupp som är särskilt utsatt är personer med utländsk bakgrund. Många står utanför arbetsmarknaden. var av dem som var födda utomlands sysselsatta, medan motsvarande siffra för de inrikes födda var . Det är en rätt bra bild av hur det ser ut. Det här är inget nytt fenomen. Det har funnits med rätt . Problemet är vad vi gör åt det och vad vi kan göra för att hjälpa de här människorna. Historiskt sett finns faktiskt en bild av att det har varit lättare för dem som är utlandsfödda att till exempel starta en pizzeria eller något annat eget företag för att över huvud taget ha en sysselsättning. Det har skapat en myt om att det kanske är så att de som kommer från andra länder faktiskt har lättare för att jobba med just sådana saker. Det är naturligtvis inte sant. Utan att på något sätt förringa de entreprenörer som finns bland dem tror jag att många av de utlandsfödda hade valt ett vanligt arbete om de fått chansen att göra det. Ett sätt är att faktiskt genomföra arbetsmarknadspolitiska åtgärder och insatser för dem som inte har fått arbete inom sitt yrke eller det de har examen för. Ett hinder för det är det så kallade systemet för tilläggsutbildning. Aktivitetsstöd kan enligt de reglerna inte ges till personer som har anställning av något slag. Vi menar att de reglerna bör ses över. Det kan till exempel innebära att en utlandsfödd sjuksköterska fortsätter att jobba deltid fast tilläggsutbildningen bedrivs på heltid. Det är naturligtvis ohållbart för ekonomins skull att delta. När det gäller bisyssla finns det en grupp i samhället som definitivt drabbas av de ändringar som görs . Vi vill behålla de regler som finns för godkänd bisyssla som innebär att det är . Förlänger man det drabbar det väldigt många, framför allt inom kultursektorn. De yrken som finns inom kultursektorn har den möjligheten , och den är viktig för att kunna vara kvar i den branschen. De är redan hårt pressade av ändrade regler i till exempel a-kassan som drabbar dem speciellt hårt. För mig som är intresserad av kultur är det ett område som jag ömmar för lite speciellt. Ur ett helhetsperspektiv är många av de åtgärder som den här regeringen genomdriver just nu förkastliga ur arbetsmiljösynpunkt. Osäkerhet om hur jobb- och utvecklingsgarantin ska fungera, vad den varaktiga samhällsnyttiga insatsen och sysselsättningen ska vara, reglerna runt aktivitetsstöd, förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen kommer att skapa en oro hos många. Det kommer att synas ute i arbetslivet. Människor med tillfälliga anställningar, de som riskerar att bli arbetslösa, bli av med jobbet eller som inte vet om de får tillräcklig hjälp på grund av sitt funktionshinder kommer inte att må bra. Det kommer att synas på många håll i samhället och påverka alla, även när det gäller arbetsmiljön. Jag yrkar inte bifall till någon reservation. Det som har lyfts fram tidigare av mina kamrater räcker. Jag står bakom de reservationer vi har avgett från men de viktigaste har redan lyfts fram. I detta anförande instämde (). 35 () replik: Jag ville bara klargöra det som är viktigt att säga när det gäller just stödet till funktionshindrade. Det finns inom utskottet faktiskt en ganska bred politisk enighet för stödet. Vi står fast vid att de så kallade siuskonsulenterna ska finnas kvar, framför allt när det gäller satsningarna på sociala företag. Men, herr talman, en sak som kommer upp i anförandet som ändå är intressant är det faktum som pekar på, att många personer med utländsk bakgrund inte kommer in på arbetsmarknaden. Det blir lite intressant när man vet att motsätter sig nystartsjobben. Åtminstone en tredjedel av dem har gått just till personer med utländsk bakgrund. När vi nu kommer med vidare satsningar, som instegsjobb och nystartscentrum, motsätter ni er också de satsningarna. Det skulle vara intressant, herr talman, om kunde utveckla varför så enträget motsätter sig satsningar som innebär att personer med utländsk bakgrund ska få en möjlighet att komma in på arbetsmarknaden. 36 () replik: Jag vet inte vilket namn du använde, men Björlund är mitt efternamn. Integrationsdelen i arbetsmarknadspolitiken finns det naturligtvis väldigt mycket att säga om liksom om regeringens politik. Det vi tycker är viktigt är just det som jag lyfte fram. Man måste ha en klar arbetsmarknadspolitisk inriktning för utbildningen. Det finns väldigt många som väljer, och det är inget som på något sätt är nytt utan det finns sedan förut, att ta andra jobb, enklare jobb som inte motsvarar den examen de har eller det yrke de faktiskt är utbildade i. Det är resursslöseri att bortse från det och satsa på nystartsjobb, oavsett vilket jobb det är, i stället för att ta till vara den kompetens som den invandrade har och satsa på att ge de här människorna möjligheter. Det jag lyfter fram specifikt är just tilläggsutbildningen, att ge dem möjlighet att faktiskt ha ett aktivitetsstöd för att kunna gå en utbildning så att de kan vara kvar i sitt yrke eller att den examen de har ska motsvara den kompetens som krävs. Att ta till vara det är egentligen det viktiga. Det finns faktiskt, som andra har sagt tidigare, aspekter på att prata om arbetskraftsinvandring fast det finns människor som , med hjälp av en utbildning, kan komma tillbaka och komma in på sitt rätta yrke. Det är någonting som vi jobbar hårdare för, att hålla kvar en samlad bild av arbetsmarknadsutbildningen för att komma till rätta med det som finns, så att invandrarna får en större chans att komma in i sitt rätta yrke. 37 () replik: Jag ber om ursäkt för namnmisstaget. Det stämmer mycket väl att vi har ett problem med att ta till vara invandrares kompetens på arbetsmarknaden. Men det finns många andra åtgärder som jag tror kommer att vara viktiga, som bättre validering, att kunna erbjuda en bättre sfi-utbildning och så vidare. Jag får ändå upprepa mig: Varför motsätter man sig, nu när vi äntligen har fått en åtgärd som visar sig fungera just för att ge personer med utländsk bakgrund ett fotfäste på arbetsmarknaden? Om man är engagerad i att få in fler personer med utländsk bakgrund på arbetsmarknaden kan jag inte förstå motståndet. Instegsjobb och nystartscentrum är satsningar som kommer att få en betydande effekt. Det är äntligen en ny politik för att få in personerna på arbetsmarknaden. får fram en underlig bild där man vill slå hål på myten om att det finns många invandrare som är intresserade av att starta företag. Det skulle vara ett problem att så många invandrare väljer att starta företag. Jag tror att många av dem som har kommit till vårt land i grunden är starka personer. Visst kan de ha svårigheter att komma in på arbetsmarknaden, men att många med invandrarbakgrund väljer att starta företag och också anställer fler personer är oerhört viktigt för integrationen. Vi ser i andra länder att just där det finns problem med arbetsgivare som inte anställer personer med utländsk bakgrund har detta varit ett otroligt viktigt steg för att åtminstone komma in på arbetsmarknaden. Varför väljer att tala om att det är viktigt att utländska personer kommer in på arbetsmarknaden men levererar inga åtgärder för att åstadkomma detta och motsätter sig alla ansträngningar från regeringen? 38 () replik: När det gäller frågan om att få fotfäste på arbetsmarknaden har vi sett att den här regeringens politik leder till en låglönesektor. Det finns en stor risk att invandrare fastnar i en låglönesektor som inte motsvarar den bakgrund de har med sig till . Vi vill satsa på att ta till vara det de redan kan, validera dem och se till att de kommer in på rätt ställe. Det kan vara med hjälp av en genomtänkt arbetsmarknadspolitisk utbildning. Sedan var det frågan om att starta företag. Jag har träffat många invandrare som är nöjda med att jobba på sin pizzeria eller starta företag i andra sektorer. Många andra vill inte göra det, men de har hänvisats till detta eftersom det inte finns något annat. De har inte fått någon annan chans. Det är definitivt inte bra. Man måste kunna välja mellan att inte starta företag och få en vanlig anställning eller att starta företag om man vill. Det finns många duktiga entreprenörer som är invandrare, men att de skulle vara starka personer underblåser myten om att de som kommer till är starka och vill starta egna företag. Så fungerar det inte. Det är en felaktig bild av vad invandrare är för en grupp. Den generella arbetsmarknadspolitik som regeringen för fram skapar en låglönesektor där de utsatta grupperna kan fastna. Vi vill satsa på att de ska integreras på samma villor som svenskar. Det görs inte på det här sättet. Det görs bara genom att ha en strukturerad arbetsmarknadspolitisk utbildning som motsvarar vad de kan när de kommer hit. Validering är jättebra, och det är kanske den vägen vi ska gå. Men det behövs mycket mer. Exemplet med aktivitetsstöd för tilläggsutbildning är sådant som måste finnas kvar. Den chansen måste utökas eftersom det är det som ger någonting. De får en chans att komma in i samhället på sina villkor. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 9 § Skattelättnader för hushållstjänster, m.m. Föredrogs skatteutskottets betänkande 2006/07:SkU15 Skattelättnader för hushållstjänster, m.m. (prop. 2006/07:94). Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras efter endast en bordläggning. 39 (): Betänkandet om skattelättnader för hushållstjänster med mera tar upp något som har varit en framträdande fråga i den politiska debatten . Regeringens syfte har varit dels att omvandla svart arbete till vitt arbete, dels att möjliggöra för kvinnor och män att öka sin arbetstid på arbetsmarknaden. Det hushållsarbete som omfattas av skattereduktioner kan avse städarbete eller annat rengöringsarbete, vård av kläder och hemtextilier eller matlagning. I begreppet hushållsarbete kan också inrymmas omsorg och tillsyn som en fysisk person behöver samt barnpassning, inklusive lämning och hämtning av barn till och från förskola. Snöskottning och skötsel av tomt och trädgård är andra områden som inryms i förslaget. Den skattereduktion som ges är av arbetskostnaden, dock högst per beskattningsår. För att få skattelättnaden ska den enskilda ansöka om skattereduktion före året efter det att betalningen har skett. Skattereduktionen föreslås träda i kraft , alltså . För statskassan innebär förslaget en minskad inkomst om sett i ett helårsperspektiv. I ärendet har sex motioner väckts där man i fem motioner yrkar avslag på propositionen medan man i den sjätte föreslår att skattereduktionen också ska gälla för , det vill säga reparation, om- och tillbyggnad. Utskottet förutsätter att regeringen kommer att aktualisera ett sådant förslag , och mot den bakgrunden föreslår utskottet att samtliga motioner avslås. Under beteckningen med mera i betänkandet tas frågan upp om vissa lagändringar med anledning av och anslutning till EU. Förslaget innebär att ska använda möjligheten att behålla de införselkvoter som finns för privat införsel av cigaretter. Bestämmelsen föreslås träda i kraft . I det ärendet finns inga motioner, och utskottet lägger fram ett enigt förslag till . Med detta överlämnar jag betänkandet om skattelättnader för hushållstjänster med mera till för debatt och beslut. 40 (): Då var vi alltså framme vid förslaget om skatteavdrag för hushållstjänster. Efter avskaffad förmögenhetsskatt, som ger miljonärerna miljoner i sänkt skatt, kommer ytterligare ett skatteförslag som gynnar dem som är förmögna. Efter en blå skatteväxling i fastighetsskatten, där de som bor i stora och dyra hus på stora och dyra tomter får sänkt skatt medan de som bor i mindre och billigare hus på mindre och billigare tomter får betala för den skattesänkningen, får vi ytterligare en skatteförändring som gynnar dem som är rikast. Efter jobbskatteavdraget, som ger dem med höga inkomster stora skattesänkningar, får vi ännu ett förslag som gynnar höginkomsttagarna. Avdraget för hushållsnära tjänster ska ses mot bakgrund av alla skatteförändringar som den här regeringen driver igenom. Det är de förmögna, de rikaste, de högavlönade, som vinner. Alla andra får vara med och betala. Det sker med hjälp av ökade avgifter till exempelvis a-kassan, med en ny skatt på trafikförsäkringen, som vi ska diskutera om , försämrad trygghet, sämre a-kassa, sämre ålderspension för förtidspensionärer och sämre föräldraförsäkring. Allt detta gör orättvisare och otryggare. Det finns tre viktiga skäl till varför avdrag för hushållstjänster blir fördelningspolitiskt orättvist. För det första vet vi att det är de som har de allra högsta inkomsterna som köper den typen av tjänster. Att subventionera just den typen av konsumtion leder därmed närmast med automatik till fördelningspolitiska problem. Exemplet från talar sitt tydliga språk. I är det de rikaste av hushållen som köper nästan hälften av tjänsterna, och därmed är det den rikaste tiondelen av befolkningen som får hälften av den statliga subventionen. För det andra blir det fritt fram att göra avdrag för hushållstjänster som man har köpt utanför . Den som har råd med en alpstuga i , en lägenhet på spanska eller ett sommarhus på kan alltså göra avdrag för sina utlägg för matlagning, städning och trädgårdsarbete på sin utländska fastighet. Det ger knappast några nya jobb i , men det ger en rejäl skattesänkning för dem som har råd. För det tredje har regeringen valt att utforma förslaget om avdrag så att det verkligen ska gynna dem som är högavlönade. Regeringens system är uppbyggt på avdragsnivåer som vida överstiger dem som gäller i andra länder, till exempel och . Det är till och med dubbelt så högt i det svenska förslaget. Det innebär att en familj med tre personer får ut maximal effekt av förslaget om de köper tjänster för . Det är en summa som mer än väl motsvarar en heltidslön i . De ska köpa hushållstjänster för den summan om de ska få ut maximal effekt. blir den som bara har råd att köpa den här typen av tjänster vid något enstaka tillfälle kanske helt utan avdrag om man inte kommer upp till de gränser som regeringen vill sätta. Det är förstås meningen att det här förslaget ska ge nya jobb. Det sade också inledningsvis. Och vi kan vara överens om att det kommer att bli nya jobb men inte särskilt många. Utgår man från det som redovisas i regeringens proposition man kan vara snäll och utgå från det, och man kan ha synpunkter på det kan man räkna fram att det handlar om 3 0004 000 nya jobb. Det innebär att varje jobb i hushållssektorn kostar skattebetalarna styck. Men om samma pengar som satsas på hushållstjänster, , användes till att anställa personer i vår gemensamma välfärd skulle det räcka till 4 000 personer. Det är lika många eller kanske till och med några fler. Det är också en form av fördelningspolitik. Vill vi skapa 3 0004 000 jobb med hjälp av en skattesubvention i hemmen hos dem som redan har det bra för att serva de familjerna? Eller ska vi satsa pengarna på att anställa 4 000 fler förskollärare, 4 000 fler undersköterskor i äldreomsorgen eller 4 000 fler anställda på fritids där barngrupperna är för stora, resurser som kommer alla till del, också dem som aldrig med eller utan avdrag har råd att anställa en kock som fixar grillpartyt hemma i trädgården? Jag ska inte bara kritisera regeringens fördelningspolitik. Det här är också något av ett mästerverk i krångel, byråkrati och gränsdragningsproblem. Det är inte bara vi socialdemokrater, och som säger det, utan det säger också . Regeringens egen myndighet, med landets främsta skatteexperter, sågar förslaget. Vi har goda skäl för vår kritik. skapas ett kvittokaos utan dess like när långtradare med kvitton ska skickas in till för att granskas. Förklara för människor varför de kan få avdrag för att få häcken klippt men inte äppelträdet, varför rabatterna får rensas med avdrag men inte en lök sättas ned ! Varför går det bra att få hjälp med att flytta möbler inomhus men inte en sten eller en stubbe utomhus? Den kritik som och andra riktar mot det här förslaget har bara viftats undan av majoriteten. Det är arrogant och slarvigt. Vi ifrågasätter också skarpt metoden att ta bort skatten för att komma till rätta med skattefusk. Med det här förslaget blir hushållstjänster i praktiken ett helt obeskattat område. Regeringen bekämpar alltså skattefusk genom att helt ta bort skatten. Genom att det inte finns någon skatt att smita ifrån kan man inte göra det, och då har man löst problemet med skattefusk inom detta område. Om det är regeringens svar på allt svartarbete är den skattefinansierade välfärden allvarligt hotad. I stället för kvittokaos och alla nya gränsdragningsproblem, som också ger nya möjligheter till skattefusk, krävs det raka rör med ordning och reda. Vi vill att skattesystemet ska vara effektivt som det främjar rättvisa. Genom generellt inriktade åtgärder undviks snedvridningar av ekonomin och avgränsningsproblem. Vår utgångspunkt är att skapa så enkla, neutrala och likformiga skatteregler som möjligt. Det säkrar den långsiktiga finansieringen av välfärden. Vi kan se att den borgerliga regeringens politik på skatteområdet går i motsatt riktning. Genom nya subventioner, nya undantag, nytt krångel och oförmåga att vårda stabila skattebaser hotas välfärdens finansiering. Skattesystemet börjar redan, med en borgerlig regering, att se ut som en illa medfaren schweizerost. Det är farligt för välfärden, och det är farligt om man tycker att rättvisa är viktigt. Det är dessutom märkligt att regeringen hyser så stor tilltro till sig själv och så liten till marknadskrafterna och individerna. I stället för att ge alla branscher och företag goda och likvärdiga villkor, och alla människor rätt att själva styra vad man ska konsumera, anser sig regeringen vara lämpad att peka ut i vilka branscher framtidens jobb ska komma och vilka tjänster människor ska köpa. Det skapar också ett tryck från andra branscher att få motsvarande förmåner. Särregler är dessutom i allmänhet orättvisa. Och är vi tillbaka i gränsdragningsproblematiken igen. Varför ska de som jobbar på eller går och äter på restaurang missgynnas och betala högre skatt när den som står för grillpartyt i trädgården hemma i får avdrag för sin hyrkock? Jag ska också passa på att säga det kan vara bra att klargöra att vi socialdemokrater gillar den privata servicesektorn. Vi tycker att det är en viktig bransch, som vi tror kommer att växa i samma utsträckning som välståndet i samhället. Men att med skattemedel styra vilken inriktning denna expansion ska ha, in i minsta detalj, är direkt felaktigt. Jag bara påminner om äppelträd och häckar. Skattepolitiken ska i stället för att vara så här detaljerad skapa goda generella villkor. Vi behöver inte vara så onödigt klåfingriga som majoriteten vill vara. Sammanfattningsvis: Det här är ett dåligt förslag, precis som redan har slagit fast. Det är ett krångligt förslag. Gränsdragningsproblemen är absurda. Det är ett byråkratiskt förslag. Det blir ett kvittokaos. Framför allt är det ytterligare ett borgerligt fördelningspolitiskt bottennapp. De som redan har det bra kan lägga nya tusenlappar i plånboken. Resurser som borde gå till gemensam välfärd, till barn och gamla, satsas i stället på dem som är allra mest välbeställda. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 1. (Applåder) I detta anförande instämde , , , , , , och (alla s). 41 (): Som redan har sagts är detta ytterligare ett skatteförslag som gynnar höginkomsttagare. Detta kommer att läggas till redan tidigare genomförda och presenterade skatteförslag från alliansen. När jag läser betänkandet och lyssnar på alliansens företrädare kommer jag att tänka på reklamen om chokladägget med någonting som skramlar inuti och innehåller alla goda ting. Om man köper detta blir alla väldigt glada. Man får se bilder på mammor, pappor och barn, och alla skrattar och är lyckliga. När jag, som sagt, läser betänkandet är det lite grann samma sak. Det är en lång rad önskningar som ska uppfyllas, inte med ett chokladägg men med ett rejält bidrag till människor som redan är välbeställda. Vad är det då man utlovar? Jo, det är en varaktig ökning av sysselsättningen, att både män och kvinnor ska kunna öka sin tid på arbetsmarknaden, att korttidsutbildade ska komma in på arbetsmarknaden, att tjänsterna ska utföras av personer som saknar en mer omfattande yrkesutbildning, att man ska omvandla svart arbete till vitt, att såväl kvinnor som män ska kunna kombinera familjeliv och arbetsliv på lika villkor och att man ska öka jämställdheten. Om vi tittar på frågan om sysselsättning ser vi att majoriteten hänvisar till en rapport från . Man säger i rapporten att 3 00019 000 utlovas. Men vad man inte skriver i betänkandet är det som konstaterar, att beräkningarna är synnerligen osäkra. Så är det. Man gör tre beräkningar, tre olika scenarier ur sysselsättningssynpunkt: ett medelscenario, ett bra scenario och ett dåligt scenario. Man skruvar på olika variabler när man gör detta. Det handlar om vad hushållen använder den frigjorda tiden till. Det är det som är grunden för alltihop. Det är mycket som styrs av att köparen av tjänsten utnyttjar frigjord tid för fritid eller arbete. Sedan konstaterar man att det i nog kommer att bli det så kallade lägsta scenariot, scenariot med lägst sysselsättning, alltså ca 3 000 personer. Då hänvisar man till erfarenheterna från det finska försöket. Då ska vi komma ihåg att det i det finska försöket också ingår arbeten som gäller , renovering, ombyggnad och tillbyggnad, vilket inte ingår i det svenska försöket. Då är man nere på de finska siffrorna, som handlar om någonstans mellan 500 och 700 jobb. Så var det med de jobben, som kanske skulle kunna bli uppåt 19 000. Det finns också erfarenheter från andra länder såsom , och . Det visar sig ganska samstämmigt vara höginkomsttagare som utnyttjar förmånerna och att det blir begränsad påverkan på sysselsättningen. Och man har kanske inte alltid lyckats komma till rätta med att omvandla svarta jobb till vita. Om man ska minska skatteundandragandet så ska man inte tillskapa ytterligare gränsdragningsproblem. Då behöver vi enkla system. Vi strävar efter en likformighet i beskattningen. När man läser propositionen är det bara fantasin som kan sätta gränser för vad detta förslag kan leda till. Det är okej med skoputsning och grillning i trädgård, men omklädning av möbler eller hämtning av mat går inte bra. Det är okej att klippa häck och rensa ogräs, men man kan inte plantera växter eller beskära träd. Föregående talare var också inne på detta. Det måste innebära en svår arbetsuppgift för som har att hantera detta. De talar om kvittokaos, och man kan tala om fakturakaos. Det är inte så konstigt att har skrivit och begärt i sitt remissvar att förslaget måste begränsas till en kärna av hushållstjänster. Det ligger något i att man skriver så i ett remissvar. Detta har inte på något sätt begränsats. I betänkandet kan man också läsa om kartläggning av svartarbete. Det är intressant läsning. Man hänvisar till skriften Svartköp och svartjobb i som har gett ut. När jag läste betänkandet fastnade min uppmärksamhet på en mening som ni från majoriteten har med.