prot · GU0981 · 2007-03-26 00:00:00 — I praktiken har de delar av ISAF som är stationerade i de södra delarna av ärvt OEF:s misslyckade militära strategi och tagit över roll som aktiv krigförande part i konflikten. Soldater från OEF har gått över till ISAF de har bara bytt emblem på sina uniformer. Sammanlagt har 13 000 man från stridande förband i OEF har förts över till ISAF. Historien har lärt oss att det uppstår problem när stridande trupp förs över till att främja fred över . Det brukar helt enkelt inte bli så bra. Trots att ISAF har tagit över ansvaret för säkerheten i hela har behållit kontrollen över sina militärfängelser, fängelser där amerikanerna enligt Amnesty gjort sig skyldiga till utomrättsliga arresteringar, tortyr och rena avrättningar. Om ISAF skulle ta fångar finns det en stor risk att man tvingas utlämna dem till dessa ökända fängelser. Händelserna i Boka visar även hur gränserna suddas ut. I operationen deltog även amerikanska trupper, trupper under svenskt befäl. tycker att det är helt oproblematiskt. Svenskar och amerikaner agerade sida vid sida under samma befäl. Det som skilde dem åt var emblemen på deras uniformer. Hur ska de civila invånarna i kunna skilja de svenska och de amerikanska trupperna från varandra? Tydligen ser försvarsministern en skiljelinje mellan ISAF och OEF som allt fler här i och allt fler biståndsarbetare på plats i får allt svårare att se. Jag kan inte låta bli att ställa en fråga till , som är en känd förespråkare av ett svenskt Natomedlemskap. Försvarsministerns mål är ju att ska gå med i Nato, att svenska och amerikanska trupper ska strida sida vid sida. Tycker försvarsministern över huvud taget att det är viktigt med en tydlig gräns mellan ISAF och Operation Enduring Freedom? 48 Försvarsminister (): Jag korrigerade i mitt svar de missuppfattningar och felaktigheter som torgförde. är inte nöjd med det. Jag är inte särskilt förvånad. Det är fortfarande så att den operation som genomfördes i Boka inte var någon anfallsoperation på det sätt som påstår, utan det var en operation syftande till att inhämta vittnesuppgifter och att rekognoscera för en kommande arrestering. Den underrättelseanalys som gjordes före utmynnade i att detta skulle bli en högriskoperation och därför sammansattes truppen på ett sätt som svarade upp mot det. Det var för övrigt en farhåga som sedan besannades när truppen utsattes för eldgivning. Jag konstaterar att den löste uppgiften utan egna förluster. Det tycker jag var alldeles utmärkt. Alternativet hade däremot varit allt annat än utmärkt. Naturligtvis kan man hävda att en genomsnittlig afghan har svårt att se skillnad på utländska trupper och varifrån de kommer. Så är det förvisso. Därför är det klart att varje utländsk soldat i , oavsett under vems mandat vederbörande arbetar, är beroende av att andra trupper från väst uppträder på ett professionellt sätt och undviker att agera på ett sådant sätt att oskyldiga människor kommer till skada. Det gäller oavsett om truppen agerar inom ramen för ISAF:s mandat eller inom ramen för Operation Enduring Freedom. Låt vara att amerikanerna bidrar med mycket trupp till båda operationerna, men jag kan bara konstatera att skillnaden mellan ISAF:s och OEF:s mandat är klar och entydig. Befälskedjorna är helt olika och uppgifterna är olika. ISAF:s mandat är att biträda den afghanska regeringen och att försöka återupprätta tillräckligt med lugn och säkerhet i landet för att återuppbyggnaden ska vara möjlig och biståndet ska kunna nå fram. Det är en utomordentligt viktig uppgift. Det militära befälet för ISAF roterar mellan några av de 37 länder som bygger upp den internationella ISAF-styrkan. Det är klart att det förekommer ett samarbete, bland annat ett underrättelsesamarbete, mellan ISAF och OEF. Det vore konstigt annars. Men mandaten och befälskedjorna är åtskilda. Mot den bakgrunden finns det inte något behov av att ytterligare tydliggöra skillnaden mellan de två mandaten, den är alldeles uppenbar. Vi kommer att fortsätta att arbeta tillsammans med den afghanska nationella armén och den afghanska nationella polisen. Sanningen är att långsiktig fred och säkerhet och ett tillbakadragande av de västerländska trupper som opererar i , på den afghanska regeringens inbjudan och med grund i två resolutioner från , inte är möjligt om inte den afghanska myndigheten själv kan bygga upp en tillräcklig apparat för att hålla ordning i sitt land. Det försöker vi att biträda med. Jag redovisade i interpellationssvaret att den amerikanska militären har ett särskilt ansvar, inom ramen för G 8-samarbetet, att stödja afghanerna i uppbyggnaden av den nationella armén. Därför finns amerikanska instruktörer med i de afghanska förbandsenheterna så också när operationen genomfördes i Boka. Det innebär inte att amerikanska soldater står under svenskt befäl. 49 HANS (): Jag får tacka försvarsministern för debatten. Han har rätt i en sak. Jag är inte nöjd med de svar som jag får. Oklarheterna är många och frågorna kvarstår. Det är inte bara jag som står här med dessa frågor och som ser oklarheterna. Allt fler i och i , bland andra svenska biståndsarbetare på plats, väcker frågan att gränsdragningen mellan de svenska ISAF-styrkorna och de amerikanska OEF-styrkorna suddas ut. Försvarsministern väljer att blunda och se bort från all den breda kritik som kommer fram, bland annat från och , när det gäller sammanblandningen av dessa två trupper. Tittar vi på ser vi att talibanerna går framåt. De har flyttat fram sina positioner. Stödet för talibanerna ökar. Inte för att de önskas tillbaka utan för att en krigförande koalition under ledning har tvingat afghanerna i famnen på talibanerna genom att uppträda som en ockupationsmakt. Risken är att även och ISAF kommer att bidra till denna negativa utveckling genom att sammanblandningen ökar. Detta är som sagt inte något som jag har kommit på. Till och med egen utredningstjänst konstaterar i ett info-pm att gränsen mellan OEF och ISAF-styrkorna har blivit alltmer diffus. Men det som egen utredningstjänst ser, ser inte den svenska försvarsministern. Det är inte förvånande att ignorerar den breda rörelsens krav på ett förtydligande av mandatet. Frågan är om den svenska fredsrörelsen och i modern tid har varit ense på någon enda punkt. 50 Försvarsminister (): Det blev inte rätt nu heller. Jag var ganska tydlig med att om OEF uppträder på ett oprofessionellt sätt och bedriver operationer som gör att oskyldiga människor kommer till skada kommer det så klart att återverka på hur afghanerna ser på ISAF och på de trupper som ingår i ISAF. I den meningen är det klart att det finns ett samband. Det har jag aldrig förnekat. Sanningen, herr talman, är att skulle vara besviken på mitt svar vilket svar jag än gav, av det enkla skälet att är emot alltihop. Jag har aldrig hemlighållit att det inte går att skapa fred med automatkarbiner. Men det är alldeles nödvändigt att trupperna hörsammar den folkvalda afghanske presidentens vädjan: Kom och hjälp oss, så att vi av krig kan få lugnt i vårt land och börja bygga upp någonting igen i detta utomordentligt fattiga land. Vi är ett antal länder, inklusive , som har hörsammat denna vädjan och sagt att vi ska göra en insats. Vi ska göra det som i högtidstalen brukar kallas för internationell solidaritet. Det tycker inte och om. Jag kan bara beklaga det. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2006/07:414 om FRA:s avlyssning och betänkande 51 Försvarsminister (): har frågat justitieministern om hon anser att lagförslaget om FRA:s signalspaning har beretts på ett tillfredsställande sätt och om statsrådet avser att ta några initiativ med anledning av de synpunkter som Lagrådet och remissinstanserna har lämnat. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Regeringen överlämnade propositionen En anpassad försvarsunderrättelseverksamhet (prop. 2006/07:63) till . I propositionen redovisas alla ställningstaganden som har föranletts av remissinstansernas och Lagrådets synpunkter. Motionstid med anledning av propositionen löper till . I interpellationen återger delar av Lagrådets yttrande och anför det citerade som stöd för uppfattningen att lagförslaget skulle ha beretts på ett otillfredsställande sätt. Om hade fortsatt att citera ur Lagrådets yttrande hade det tydligt framgått att så inte är fallet. Lagrådet kom till slutsatsen att det i det offentliga utredningsarbete som ligger till grund för förslagen finns ett omfattande material som belyser olika aspekter av försvarsunderrättelseverksamhet. Enligt Lagrådets mening är detta material av tillräcklig omfattning och kvalitet för att kunna ligga till grund för lagstiftning på det område som förslaget behandlar. Jag har ingen anledning att göra någon annan bedömning än Lagrådet har gjort. Vad slutligen gäller finns det anledning att påpeka för interpellanten att det faktiskt normalt inte ligger inom ramen för ett utredningsuppdrag att yttra sig över pågående lagstiftningsärenden. Inte heller har givits en sådan uppgift. Dess uppdrag handlar om att kartlägga och analysera befintlig lagstiftning som berör den personliga integriteten, att överväga om regeringsformens bestämmelse om skyddet för den personliga integriteten bör ändras samt att överväga om det vid sidan av befintlig lagstiftning behövs generellt tillämpliga bestämmelser till skydd för den personliga integriteten. Det är inte kommitténs uppgift att lämna förslag på varje särskilt område inom lagstiftningen. Det finns alltså ingenting i uppdraget till som skulle ha gjort denna till en naturlig del av beredningsprocessen inför propositionen om en anpassad försvarsunderrättelseverksamhet. Jag kan anse att det snarare förhåller sig precis tvärtom, det vill säga att det är bra att regeringen nu tagit fram sina lagförslag på försvarsunderrättelseområdet så att dessa kan ingå i de viktiga överväganden om integritetsskyddet som kommittén ska göra i sitt slutbetänkande. 52 (): Jag ska läsa min fråga i sin helhet. Den finns inte med i svaret: Anser statsrådet att det senaste lagförslaget om FRA:s avlyssning av all tele- och datakommunikation till och från har beretts på ett tillfredsställande och rättssäkert sätt utifrån de ingrepp på medborgarnas personliga integritet som lagförslaget innebär och avser statsrådet att ta några initiativ med anledning av de synpunkter som Lagrådet och remissinstanserna lämnat? Jag ska läsa ett par citat från några av remissinstanserna. , ordförande i säger så här: Om förslaget genomförs skulle vid internationell jämförelse komma att framstå som ett skräckexempel vad gäller rättssäkerhet och skydd för den personliga integriteten. Chefsjurist på Säkerhetspolisen säger: Det är således fråga om en massiv telefonavlyssning och förslaget innebär en kränkning av enskilds integritet som vida överstiger den kränkning som förslagen om buggning och preventiva tvångsmedel sammantaget innebär. säger att det torde vara en väsentlig skillnad ur integritetssynpunkt mellan att avlyssna radiomeddelanden genom att passivt sätta upp en antenn i luften och att avlyssna ett meddelande genom att aktivt och fysiskt ta sig in i en operatörs kommunikationsnät. Det är märkligt att lägga denna skillnad i skyddsnivå till grund för att tillåta avlyssning i tråd. Man är också från PTS tveksam och menar att det i dessa sammanhang inte går att tala om en inhemsk respektive utländsk trafik eftersom näten inte är uppbyggda på ett sådant sätt att en klar skiljelinje går att dra. Anledningen till att jag citerar dessa är att hade haft möjlighet att tycka till om lagförslaget. tyckte inte att det var viktigt. Han säger att det är bättre att de får tycka till när man har stiftat lagen. Då blir frågan: Om man har stiftat en lag som kommer fram till innebär så stora ingrepp på den personliga integriteten att man måste riva upp samma lagförslag, var det inte dumt att inte redan från början lyssna på och ta till sig vad skulle kunna tänka sig? Man ska kunna avlyssna och särskilja utländsk och svensk tele- och datakommunikation, sägs det. PTS konstaterar att man inte kan särskilja det. Min fråga till är fortfarande: Anser ni verkligen att det har beretts på ett tillfredsställande och rättssäkert sätt utifrån de ingrepp på medborgarnas personliga integritet som lagförslaget innebär? Varför inte lyssna på innan man fattar beslut i lagärendet? 53 Försvarsminister (): Jag försökte svara på det i interpellationen. Det ingår inte i uppdrag. Vi kan inte ha beredning av propositioner i som bygger på att tillsatta utredningar ska handla i strid med de direktiv de har. Det finns ingenting i som säger att man ska förhandsgranska kommande lagstiftning. Syftet med den verksamheten är att man ska titta på befintlig lagstiftning för att se om den behöver kompletteras med generella bestämmelser till skydd för den personliga integriteten. Att ställa frågan om detta har beretts tillfredsställande är, med förlov sagt, lite konstigt när Lagrådet just har avlämnat ett yttrande som konstaterar att det är tillfredsställande berett och att det finns ett tillräckligt underlag i alla de frågor som tas upp. Jag kan gärna läsa högt ur Lagrådets yttrande, men det verkar lite fånigt eftersom det ingår i den proposition som vi har lämnat över och eftersom interpellanten har läst yttrandet och sedan använt en väldigt kreativ citatkonst ur yttrandet. Den kreativa citatkonsten fortsatte nu i interpellantens andra inlägg. Först beskrevs propositionens förslag på ett helt felaktigt sätt, nämligen som att det skulle handla om att avlyssna all post- och teletrafik i landet. Det är en fullständigt felaktig beskrivning. Det finns ingen proposition med någon som helst bäring på den privata eller personliga integriteten som har remitterats ut till ett så stort antal remissinstanser som den departementspromemoria som är en av flera gjorda utredningar och som har legat till grund för den här propositionen. Det är 95 olika remissinstanser varav 52 myndigheter, 17 organisationer och 26 företag. När man skickade ut departementspromemorian om tvångsmedel för att förebygga eller förhindra allvarlig brottslighet var det bara 38 remissinstanser. Den utredning som föregick propositionen Hemlig rumsavlyssning remitterades till 40 remissinstanser. Vi har remitterat ut den till 95 olika remissinstanser. Sanningen är att väldigt många av de remissinstanser som särskilt har att beakta den personliga integriteten var i sina remissvar positiva. Det gällde Justitiekanslern. Det gällde de tre största tingsrätterna, hovrätten över och , kammarrätten i . Det gällde till och med den svenska sektionen av . Amnesty skrev så här: anser att remissen är en utredning som på ett mycket tillfredsställande sätt har gått igenom de problem som kan uppkomma vad gäller kränkning av fri- och rättighetsskyddet vid en anpassad försvars- och underrättelseverksamhet. Frågan om den personliga integriteten är central i denna utredning, men Amnesty anser att utredningen tar upp samtliga svåra uppgifter som ingår i den intresseavvägning som är aktuell. Det är ett ganska hyggligt betyg. Jag har full förståelse för att man kan komma till olika slutsatser i sakfrågan. Man kan tycka att regeringens förslag är bra. Man kan tycka att regeringens förslag är dåligt. Man kan ha synpunkter på den avvägning som görs mellan en fungerande och effektiv försvarsunderrättelseverksamhet till skydd för , svenska medborgare och svenska intressen å ena sidan och skyddet för den personliga integriteten å andra sidan. Men att påstå att man skulle låta en utredning som har ett helt annat uppdrag förhandstitta på regeringens propositioner eller att hävda att den här propositionen saknar tillräckligt beredningsunderlag är, med förlov sagt, rent struntprat. För det har jag Lagrådets stöd. 54 (): Jag tackar försvarsministern även för det svaret, även om jag inte riktigt delar hans uppfattning i frågan. Det har väl tydligt framgått, tycker jag. Jag förstår fortfarande inte att man inte tar allvarligt på kritiken. hade Socialdemokraterna en offentlig hearing med bland andra från som fortfarande framför mycket stark kritik. , som också deltog i hearingen, framförde också allvarlig kritik. De fick tyvärr inte delta som remissinstans under jullovet. Sonera hade också en representant som framförde allvarlig kritik. Att säga att alla har varit positiva vore väldigt naivt. , område, har också varit oerhört kritiskt och menar att man inte har utrett frågan där man särskiljer försvarsuppgifter från uppgifter. En fråga som också berörs i propositionen är meddelarskyddet. Den som i publiceringssyfte sålunda kommunicerar med en utländsk tidningsredaktion eller ett utländskt radio- och tv-företag får därför som regel inte efterforskas av det allmänna. Hur säkerställer man det? Jag har inte kunnat läsa i propositionen hur man säkerställer att man inte avlyssnar några medier. Jag kanske inte har läst på samma sätt som , men jag är i alla fall allvarligt bekymrad över den här frågan. Och jag tycker inte att jag får ett tillräckligt bra svar heller. Du sade att jag möjligtvis hade citerat fel. Men följande står där: Lagrådet anser att det i och för sig funnits fog för att låta en granskning av kommittén ingå i beredningsunderlaget innan slutligt ställningstagande tas till om den nu föreslagna lagstiftningen bör komma till stånd, bl.a. för att den inte ska behöva ändras som följd av kommitténs arbete. Det är ju det jag anför. Tänk om kommittén kommer fram till att lagstiftningen inte är tillräckligt tillfredsställande utan faktiskt behöver rivas upp. Man hade faktiskt kunnat ge kommittén ett annat uppdrag också. Det hade varit möjligt för regeringen. Men det vill man inte. Man har bråttom, och jag är oerhört bekymrad över att denna diskussion förs som om det inte vore något problem alls att avlyssna all data- och telekommunikation till och från . 55 Försvarsminister (): är ett viktigt inslag i kontrollmakt. Men jag tror interpellanten har blandat ihop kontrollmakten med lagstiftningsmakten. Det ligger en proposition på bord, och motionstiden går ut . Det vore väl mer konstruktivt om satt på sitt tjänsterum och skrev en motion och framförde alla dessa synpunkter, så att de kan omhändertas av försvarsutskottet och av i det lagstiftningsarbete som pågår. Jag hörde citat. Och jag ska läsa upp resten av det som står, efter det att Lagrådet säger att det i och för sig har funnits fog för att låta en granskning av kommittén ingå i beredningsunderlaget innan slutligt ställningstagande tas, och så vidare. Där står följande: Det bör dock framhållas att den nu föreslagna lagstiftningen tar sikte på försvarsunderrättelseverksamhet som skall bedrivas till stöd för svensk utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik samt i övrigt för kartläggning av yttre hot mot landet, där verksamheten endast får avse utländska förhållanden och en sökning endast om synnerliga skäl föreligger får direkt avse en viss fysisk person. Frågan är således, som nämnts ovan, inte om några straffprocessuella åtgärder riktade direkt mot enskilda inom parentes sagt det som framför allt håller på med utan snarare verksamhet riktad mot företeelser i vår omvärld av betydelse för säkerhetspolitik. Frågor som har samband härmed har med ett brett remissförfarande behandlats direkt eller indirekt i det offentliga utredningsarbete som ligger till grund för lagrådsremissens lagförslag. Det finns således ett omfattande material på området som belyser olika aspekter av försvarsunderrättelseverksamhet. Enligt Lagrådets mening är det material som finns också av tillräcklig omfattning och kvalitet för att kunna ligga till grund för lagstiftning på det område som lagrådsremissen behandlar, även om det naturligtvis kan finnas utrymme för olika uppfattningar beträffande materialets fullständighet, aktualitet och relevans i olika frågor. Jag tycker att det är ett ganska klart ställningstagande från Lagrådets sida. Och, återigen, har det aldrig föresvävat regeringen att man som ett led i beredningen av en proposition plötsligt skulle skicka i väg någon sorts underlagsmaterial till en statlig parlamentarisk utredning som håller på med någonting helt annat, nämligen att kartlägga befintlig lagstiftning i syfte att se om det behövs en komplettering i form av generella integritetsskyddsbestämmelser och som ska titta på om man ska göra en ändring av integritetsskyddsreglerna i regeringsformen. Då är det, precis som jag sade i interpellationssvaret, tvärtom, att det underlättar för om den vet vad regeringen vill göra på detta område. Då får den ett bredare beslutsunderlag. Då säger interpellanten att alla inte har varit positiva. Nej, alla har inte varit positiva. Alla är inte positiva. Men hela beredningsarbetet har gått ut på att omhänderta alla de synpunkter som Lagrådet framförde det har vi gjort till punkt och pricka och andra synpunkter och konstruktiva invändningar som har framförts från olika remissinstanser. Hela beredningsarbetet har gått ut på att förstärka integritetsskyddet i den lagstiftning som inte handlar om att avlyssna all telefon- och datatrafik. Så vi har tagit allvarligt på kritiken. Det är inte heller så att vi har haft bråttom. Jag har inte hittat på det här, . Jag har ärvt det av och och den gamla regeringen som höll på med detta . Vi har gjort någonting åt det. Vi har med hörande av Lagrådet, efter att ha lyssnat på remissinstanserna, tagit fram förslag som enligt Lagrådets mening innehåller en godtagbar balans mellan önskemålet om en fungerande försvarsunderrättelseverksamhet till skydd för och svenska folket å ena sidan och kraven på ett bra skydd för den personliga integriteten å den andra sidan. 56 (): Tack, , för att du recenserar min möjlighet och min rätt att som riksdagsledamot ställa interpellationer i . Jag förbehåller mig den rätten så länge detta finns som ett instrument, och jag kommer att fortsätta att ställa interpellationer oavsett hur många propositioner som regeringen avser att lägga fram. Av diskussionen framgår det att regeringen inte tycker att det är lika viktigt med personlig integritet som jag tycker. svarar att han anser att det snarare förhåller sig precis tvärtom och att det är bra att regeringen har tagit fram sitt lagförslag så att detta kan ingå vid de viktiga överväganden om integritetsskydd som kommittén ska göra i sitt slutbetänkande. Han visar då att han är beredd att kasta ut barnet med badvattnet, som man brukar säga, det vill säga att kan komma till en helt annan slutsats. Jag kan inte säga att jag tycker att detta är positivt, och jag tror att det är många som gärna vill diskutera avlyssningsförslaget. Låt mig påminna om att det har förekommit många diskussioner om att den tidigare regeringen hade att hantera detta förslag. Jag vill också påminna om att man stoppade förslaget, och det tycker jag var klokt. Det finns ibland saker som vi måste överväga. Och vi måste fundera på vart dessa steg tar oss när vi sätter upp kameror, när vi tillåter buggning, när vi tillåter avlyssning och i dessa fall när man inte ens behöver gå till domstol för att avlyssna. Jag måste därför erkänna att jag är bekymrad över utvecklingen och att jag inte tycker om den. 57 Försvarsminister (): Jag tar inte ifrån rätten att skriva vilka interpellationer hon vill. Men jag tycker möjligen att det är lite oprofessionellt att använda det som ett uttryck för kontrollmakt till att försöka föregripa en ärendedebatt i ett lagstiftningsärende, en ärendedebatt som kommer senare i vår när försvarsutskottet har behandlat den proposition som ligger på bord och där motionstiden går ut . Samma sammanblandning gör sig skyldig till när hon säger att vi ska involvera i propositionsarbetet. Jag har sagt det två gånger tidigare, och jag säger det gärna en tredje gång, nämligen: Det finns ingenting i uppdrag som skulle göra den till ett lämpligt eller naturligt led i beredningen av regeringens proposition om en anpassad försvarsunderrättelseverksamhet. Det finns ingenting.