prot · GU0992 · 2007-04-17 00:00:00 — Vad gäller frågan om barn med funktionshinder och läs- och skrivsvårigheter har regeringen lämnat klara besked. För det första när det gäller barn med utvecklingsstörning ska särskolan vara kvar som egen skolform. För det andra ska några statliga specialskolor återigen öppnas, och . Skolväsendets mest utsatta barn ska få känna trygghet och gemenskap under sin skolgång. För det tredje kommer regeringen att prioritera insatser som möjliggör att alla elever ska få det stöd de behöver för att lära sig läsa, räkna och skriva . Skolan ska ges verktyg för att kunna erbjuda detta stöd. Det handlar till exempel om utformning av tydliga mål i läroplanen, nationella prov i trean och att en ny speciallärarutbildning ska skapas. Avslutningsvis har regeringen dessutom satsat för att förbättra skolsituationen för elever i segregerade områden. Jag tror dock att satsningar på speciallärare, svenskkunskaper och tidigare utvärdering är ännu viktigare för att fler invandrarelever ska nå skolans mål. 11 (): Jag vill först tacka skolministern för svaret. Jag måste klargöra att jag inte begär att förra skolborgarrådet i i sin nya roll ska ta ansvar för skolpolitiken i . Men vet lika väl som jag att regeringspolitik och kommunpolitik hör ihop. Skolministern visar i sitt svar att regeringen fullföljer Socialdemokraternas skolsatsningar i form av statsbidrag till kommunerna, och det är bra. Men ni har inga pengar särskilt riktade till skolan för att anställa fler lärare, som den socialdemokratiska regeringen hade. Och jag förstår inte vad skolministern menar med ökade anslag ni har ju bara döpt om eller senarelagt anslag som redan fanns i den socialdemokratiska budgeten. Skolministern skriver också i sitt svar om regeringens planerade satsningar på att ge elever stöd för att i de yngre skolåren lära sig läsa, räkna och skriva. Det är bra. problem är att det här syftar på det program som i valrörelsen lovade att starta direkt när man hade intagit . Man sade till och med att man hade en detaljerad tidsplan för genomförandet och att skulle satsas. Men det blev ingenting alls. Och den utlovade satsningen finns inte heller med i den borgerliga regeringens vårbudget som presenterades i går. Är det då konstigt att många nu talar om att sviker sina vallöften om skolan och att elever och lärare i skolor, som får kraftiga nedskärningar, undrar vart vackra vallöften tog vägen? Jag vet att skolministern har haft flera skoldebatter med socialdemokrater på ungefär samma tema som min interpellation. Det är inte så konstigt, när regeringen sviker sina vallöften och driver en politik som kraftigt ökar klyftorna i skolan och i samhället. Jag vet att skolministern inte tror på den genomgång som Socialdemokraterna har gjort av situationen för skolorna i . Men det är bara att fråga lärarna, eleverna och föräldrarna i det område där jag bor, söder om , i , Gubbängen och Hökarängen. Jag var där och pratade med personalen, och lärarna och alla andra tycker att det blir mycket mindre pengar det här året. Det är ett faktum att stadsdelarna i har fått kraftiga sparbeting och att en stor del av de besparingarna har drabbat skolan. Det är alltså precis vad rapporten från Socialdemokraterna i visar. Ett annat borgerligt svek är den kraftiga neddragningen av vuxenutbildningen, som innebär ett hårt slag mot det livslånga lärandet. De som av någon anledning har svårigheter i ungdomsskolan ska som vuxna inte få några chanser . Jag skulle önska att skolministern kunde vara så ödmjuk att han erkände att som ett litet parti tyvärr inte inom alliansen får de pengar man i valrörelsen lovade att satsa på skolan. Det tråkiga är att skolministern och det en gång socialliberala för att höras och synas nu känner sig tvingat att profilera sig som ett kravparti. Arbetarrörelsen har aldrig varit emot att ställa krav. 12 Statsrådet (): Talmannen får väl avgöra när detta blir en debatt som egentligen borde föras i i stället. Så blir det om vi bara ska tala om kommuns skolbudget. Jag kan göra det jag har jobbat med den , även om jag inte gör det just nu men frågan är om den debatten hör hemma i . Men eftersom påstår det ena efter det andra om den budgeten vill jag ändå lägga några saker till rätta. Budgeten i kommuns skolor är uppbyggd läsårsvis. tar den budget som gäller nu och för ut den över och säger att det fattas pengar. Det är klart att det gör det om man resonerar på det sättet. Men i verkligheten har den borgerliga majoriteten just presenterat budgeten för höstterminen, där det ingår höjda anslag. blundar och bortser från det. eget parti, med i spetsen, har i röstat emot anslagshöjningen för höstterminen. Socialdemokraterna i föreslår mindre pengar till skolan än den borgerliga majoriteten nu anslår. Det interpellanten påstår är inte sant. Det är fel på punkt efter punkt. Man får mer pengar i skolorna. Det har presenterats. Möjligen skrevs interpellationen innan det presenterades, och det kan förklara missförståndet. Men Socialdemokraterna har röstat nej. Jag tycker att borde läsa några saker. Han borde läsa debattartikel i , där hon sågar socialdemokratisk skolpolitik sönder och samman. Han borde läsa den debattartikel skrev , där hon sade att Socialdemokraternas skolpolitik är en av orsakerna till valförlusten. borde läsa pm som kom på villovägar och blev känt. Där säger han att skolpolitiken är en av orsakerna till att Socialdemokraterna förlorade valet. säger att många talar om svek i skolpolitiken. Det kanske de gör, men jag nås faktiskt inte av det annat än när säger det. Tvärtom tycker många att det händer mycket på skolpolitikens område just nu betydligt mer än det har hänt . Vi ska alla vara ödmjuka och självkritiska. Allt vi gör kommer inte att bli rätt och bra. En del får rättas till, och vi har en rätt stor reformagenda framför oss. Jag tror att det är fel att hävda att det inte händer något på skolpolitikens område. Saker och ting kan alltid göras bättre. Det absolut viktigaste för oss är att elever i skolan tidigt ska lära sig läsa, skriva och räkna. Det är det absolut mest centrala uppdrag som skolan har. Här har vi i tänkt fel. Den hjälp som förr fanns på lågstadiet och mellanstadiet har under socialdemokratisk ledning flyttats. Den sätts i stället in på gymnasiets individuella program. Det kostar mycket mer, hjälpen kommer senare och många elever tappar intresset . Låt oss sätta in hjälpen tidigare. Det är detta våra åtgärder syftar till när vi nu inför nationella prov i årskurs 3. Jag antar att Socialdemokraterna kommer att rösta emot detta här i kammaren. Jag är mycket nyfiken. sade just att ni inte har något emot krav. Vi får väl se det när ni ska rösta . Nationella prov införs i årskurs 3. Vi kompletterar detta med nya speciallärare som ska utbilda de elever som har svårt att nå målen i årskurs 3. Den speciallärarutbildning som den gamla regeringen avvecklade återinför vi . Det är i högsta grad detta som är i fokus elever som har svårt att nå målen. Klassklyftor, , har skapats i svensk skola . Det finns en enormt stor grupp elever som inte lär sig läsa och skriva och som tvingas hoppa av det gymnasium som har byggts upp i , där alla tvingas bli akademiker. Det är de klyftorna vi nu ska minska. Fler elever ska bli godkända. Fler ska nå målen. Det är vår ledstjärna. 13 (): Skolministern betonar hur man ska hjälpa svaga elever. Jag säger inte att den förra regeringen inte har gjort misstag. Det har vi gjort, och jag kan ta på mig dem. Men vad gör regeringen för de elever som har missbrukande föräldrar? Flera kommuner i , och andra har inga stödgrupper för att ta hand om dem. Det har lämnats över till organisationer. I skolan finns ingen hjälp som de kan få. I Socialdemokraterna tycker vi att alla elever har samma värde. De är inte lika, men de är jämlika och ska behandlas därefter. gjordes en utredning som föreslog att alla utvecklingsstörda elever från förskolan ska gå så långt som möjligt och få så mycket undervisning som möjligt tillsammans med övriga elever i skolan. Vad tycker skolministern? Jo, vid den senaste riksomfattande särskolekonferensen i hade skolministern en annan uppfattning. Jag citerar , som skriver att skolministern gav beskedet att han slänger utredningen i papperskorgen. Inställningen att elever med utvecklingsstörning alltid ska gå i samma klass som andra elever är felaktig, anser han. Jag håller inte med skolministern, men jag håller självklart med , och jag har läst hennes debattartikel i . Det kan du vara säker på. Hon säger i artikeln: Inget kan vara viktigare än att se till att alla barn och ungdomar ges de bästa förutsättningar för att utvecklas maximalt utifrån sina förutsättningar oavsett föräldrarnas inkomster, oavsett kön och etnicitet, oavsett funktionshinder eller modersmål. Jag och skolministern är förhoppningsvis överens om att en bra skola måste få kosta pengar. Samhället måste ta ansvar för att eleverna har tillgång till välutbildade lärare och läromedel. Till fördel för skolministern måste jag säga att det är positivt med de som satsas på att utbilda lärare. Men de kommer 2009, och befinner vi oss . Där har vi det problem som skolministern tog upp. Jag pratar om detta med terminsbudgetarna. Vi har sett att det är olika i olika skolor, till exempel söder om , där jag bor. Jag har varit i Hökarängsskolan och Farstaskolan. Där finns 3 600 elever, och i Hökarängsskolan är det 550 elever. Där blir det en minskning som kommer att kosta per elev. Då ska man inte räkna med lönehöjningen och prishöjningen. Men om man räknar med detta, och det måste man naturligtvis göra eftersom det är naturligt, kommer man på minus för nästa termin. Det kommer att kosta mycket för eleverna. Dessa pengar är det inte lätt att få. Det går inte att ha en bättre ordning och ha tester och betyg för att klargöra det här. Skolministern har varit i det militära. Han vet att man måste få ett mål. Artilleriet behöver få rätt koordinater. Att tala om ordning är inte att ge de rätta koordinaterna. Rätt koordinater är att se till att det finns lärare och personal i skolan som kan ta hand om eleverna och förmedla kunskaper så att våra ungdomar kan konkurrera. 14 Statsrådet (): Om , som representerar i , är så orolig för skolbudgeten i , varför föreslår då Socialdemokraterna i lägre anslag till skolan än den borgerliga majoriteten vill ge? Varför är det så? Kan du inte svara på detta i ditt sista inlägg. Varför föreslår ni lägre anslag än den borgerliga majoriteten? Hur kommer det sig att de socialdemokratiskt styrda och ligger avsevärt lägre än det borgerligt styrda när det gäller anslag per elev i skolan? Varför ger man mindre anslag i de kommuner som har styrts av socialdemokrater ? har ännu större problem med låga resultat, mycket invandrarelever och så vidare varför anslår man mindre pengar per elev i än i ? Just nu anslår den borgerliga regeringen mer pengar till skolan än den förra regeringen gjorde genom de statsanslag som finns på skolans område. Varför är det så? talar om borgerlig klasspolitik som sänker skatter, ökar klyftor och drar ned på skolan. Det stämmer inte någonstans. De borgerliga kommunerna satsar mest på skolan. Den borgerliga regeringen satsar mer på skolan än den förra regeringen gjorde. ord är bara retorik. försökte använda militära termer här. Det duger inte med blindavfyringar, utan här handlar det om sanningen. Den skarpa sanningen är att man satsar mer pengar på skolan nu än vad den förra regeringen gjorde. Jag tänker till exempel på den stora massiva satsningen på lärarfortbildning. Ja, det var rätt citerat ur tidningen. Jag sade att jag inte tycker att utvecklingsstörda elever alltid ska gå i samma klass som andra elever. Den inställning som den förra regeringen hade, att de alltid ska göra det, är felaktig. Jag menar att elever med en lindrig utvecklingsstörning ofta kan integreras och att de ofta kanske till och med bör integreras i vanliga skolklasser. Men elever med gravare utvecklingsstörning klarar inte det. Man kallar det för integration när en gravt utvecklingsstörd elev ska sättas i ett vanligt klassrum, men i sanning blir den eleven mycket ensam och får inte den hjälp och det stöd som behövs. Den socialdemokratiska majoriteten i föreslog att särskolan i skulle avvecklas som egen skolform och att alla utvecklingsstörda elever skulle gå i vanliga skolor. Det har jag kastat i papperskorgen, för jag vet att det skulle innebära väsentligt mindre stöd åt de elever som har det allra svårast. Gå till en träningsskola, en särskola! Där finns elever som har en grav utvecklingsstörning och elever som kanske därutöver har andra funktionsnedsättningar. Försök att övertyga deras föräldrar om att de barnen skulle må bättre av att gå i en vanlig skolklass och kom tillbaka efteråt och redovisa vad de har sagt, ! Varje gång jag besöker en träningsavdelning i särskolan blir jag själv berörd av de orättvisor som naturen själv skapar. blir jag väldigt stolt över insatserna från vårt svenska välfärdssamhälle, över de väldiga resurser vi avsätter för dessa barn inom ramen för särskolan. Ta inte ifrån dem den rättigheten! Ta inte ifrån dem den skolformen, som föräldrarna i särskolan verkligen vill ha! Det är därför de har valt särskolan. 15 (): Det är bra att skolministern säger att en del av dessa elever kan integreras. Jag hoppas att det blir bättre förslag . Men skolministern påstår att det har satsats mer i er budget än i vår. Jag kan säga att det som har blivit kvar av i valrörelsen utlovade satsningar är fler regler och betyg i skolan. Det är fler sådana än vad det är pengar. har riktade statsbidrag till skolan och vuxenutbildningen avskaffats. Det finns inga riktade pengar till skolan. Ni ger självklart till kommunerna. Men kommunerna kan använda dessa pengar till annan verksamhet eller till sänkta skatter. Som jag sade bor jag alltså söder om . Jag har ett konkret exempel. Bara i Hökarängen får de mindre i skolan. Det kostar alltså 2 000 per elev. Men om man räknar på det hela är det 165 miljoner, och det betyder att det är 400 tjänster för lärare. Det är lärare som är viktiga i skolan. Det är lärare och personalen som ska ta hand om eleverna, som ska förmedla kunskapen. Det är där som vi vill att vi ska satsa. Det handlar om fler lärare, fler personal. Vi hade kamratstödjare. Vi hade kuratorer, och vi hade stöd för eleverna. Det är viktigt med personalen i skolan. Det är en viktig sak som kanske har glömt bort. Jag instämmer också, , i det andra som har skrivit i . Jag kan inte säga att vi inte har gjort något misstag i skolan. Det är klart att vi har gjort. 16 Statsrådet (): Den här debatten blir lite märklig. Idén med en debatt är ändå att man ska kunna samtala med varandra och reagera lite. Jag har ställt samma fråga till utan att få något svar. Socialdemokraterna i anslår i sitt oppositionsbudgetalternativ mindre pengar till skolan än vad den borgerliga majoriteten gör. Varför gör ni det om ni är så oroliga? Det är den frågan som är obesvarad. Det är helt rätt att en del av de riktade statsbidrag som har varit öronmärkta nu går in i påsen till kommunerna. Det är helt rätt. Det hade även den förra regeringen planerat. Den förra regeringen hade för avsikt att stoppa in vuxenutbildningsbidraget i påsen och även Wärnerssonpengarna . Det har alltid varit ett tillfälligt riktat anslag. Det har aldrig varit tal om någonting annat, så det stoppas in i påsen . Jag tycker för min del att om en verksamhet ska vara ska kommunerna ha ansvaret. Om staten håller på och pekar och pekar får man bestämma sig för att det inte ska vara kommunalt. Det är vi beredda att diskutera. Mitt eget parti röstade mot kommunaliseringen . Men den fråga man måste ställa till är: Varför genomförde ni kommunaliseringen om ni inte litar på kommunerna? Varför har ni kommunaliserat skolan om ni ska hålla på och detaljstyra allting, och det ska vara öronmärkta bidrag? Det är väl mycket bättre att den är statlig i så fall. Man får ju bestämma sig någonstans. Antingen ger man några i uppdrag att sköta en sak, och då litar man på dem, eller så litar man inte på dem, och ska man inte ge uppdraget. Men det håller inte att överlåta ansvaret och sedan inte låta dem bestämma själva. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2006/07:449 om de svenska minoritetsspråken och skolan 17 Statsrådet (): i har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta inom mitt ansvarsområde för att de mål som har lagts fast i den svenska minoritetspolitiken ska uppnås. Jag delar på många sätt den oro som frågeställaren uttrycker i sin interpellation. Sedan den nya regeringen tillträdde har träffat representanter för alla nationella minoriteter som har bett om ett möte. Alla de frågor som tar upp har diskuterats på dessa möten och ett antal frågor därutöver. Sameskolstyrelsen har tidigare haft problem med sin ekonomi. Och jag tror de hade det när interpellationen väcktes. Som jag förstår är dessa problem nu i stort sett lösta. Jag kommer dock att följa utvecklingen noggrant, och jag är övertygad om att samiska barn även i fortsättningen kommer att få en bra skolgång. Som skriver har vissa grupper romska barn problem med sin skolgång. Frånvaron är hög. Många saknar fullständiga betyg, och få går vidare till gymnasiet. Jag tror att problemen bottnar i att många romer fortfarande upplever fördomar och diskriminering, vilket skapar en avvaktande hållning mot både samhället i stort och mot skolan. Romer har också en stark tradition av att värna sin kultur och familj, och det är inte alltid som skolan upplevs som ett stöd i detta. Jag ställer mig bakom de kraftfulla åtgärder som har föreslagit för att komma till rätta med några av de här problemen. Kommunernas uppsökande verksamhet och samverkan med romska organisationer måste bli bättre. Skolan måste följa upp frånvaro och förbättra undervisningen om våra nationella minoriteter. Jag är övertygad om att kunskap om romernas historia och kultur väcker nyfikenhet och respekt och bidrar till att minska negativ särbehandling. beskriver också den oro som finns i den judiska församlingen i för vad som kan hända när de judiska friskolorna klassificeras som konfessionella. Jag har förståelse för detta, men det är som fattar beslut i de frågorna utifrån den skollag som finns, och jag har inte rätt att lägga mig i den bedömningen. Avslutningsvis ser jag över vilka eventuella förändringar som skulle kunna genomföras för att klargöra de nationella minoriteternas ställning i förskolan och skolan. Dessa frågor står högt på vår agenda, och jag kommer noga att överväga vilka åtgärder som kan och ska vidtas. 18 (s): Tack, statsrådet, för svaret! Det är jättebra att statsrådet har frågorna högt på agendan och att frågorna noga ska övervägas. Men när jag läser svaret får jag en liten känsla av att ministern ändå lutar sig tillbaka och känner sig nöjd med det arbete som pågår, som vår regering påbörjade och som fortfarande rullar på. Arbetet verkar just rulla på. Det är ett bra arbete som har påbörjats, men det krävs mycket mer. Det krävs att man håller frågorna vid liv, ser nya möjligheter och framför allt driver på. Ministern skriver i sitt svar att de av de nationella minoriteter som bett om ett möte har fått det för att diskutera frågorna. Då är min fråga: Vilka minoriteter är det som har bett om möte? Det kan jag få svar på sedan. Det är jättebra. Men kan ministern utveckla lite närmare vad det är som har avhandlats på de här mötena? Var det en engångsföreteelse, eller har ministern för avsikt att skapa ett nätverk för att verkligen jobba med de här frågorna tillsammans med de nationella minoriteterna? Jag är nämligen övertygad om att det är just utbildningsfrågorna som är grundbulten i hur långt vi kan komma när det gäller de nationella minoriteternas möjlighet att använda sitt språk. Men det räcker inte med skolan. Hela samhället måste vara involverat och engagerat för att förändra både attityder och synsätt. Ett av problemen som jag lyfte fram i min interpellation var Sameskolstyrelsens ekonomi. Ministern säger i sitt svar att problemen är i stort sett lösta. Det vill jag också att ministern utvecklar lite närmare. Det var ju så sent som som skrivelsen från företrädare för de nationella minoriteterna kom till vår kännedom. Det har knappast kommit till några nya pengar . Det finns en önskan om integrerad undervisning på fler platser än i de nio kommuner som har det . Det finns också en önskan om att man skulle få öka omfattningen på den undervisning som bedrivs. Denna undervisning bekostas ofta och kan bekostas det är inte helt tvunget av Sameskolstyrelsen efter avtal med kommunen. De har då ett ansvar för hur undervisningen ska bedrivas. Sameskolstyrelsen har ju en begränsad budget, och kommunerna tycker att det räcker med den modersmålsundervisning som de är skyldiga att hålla. Jag vill att statsrådet talar om hur han ser på det här. Jag ser det som en mycket viktig fråga, och det är ett mycket bra sätt att värna de nationella minoriteternas språk. Jag tror att vi måste arbeta mycket när det gäller arbetssättet, inte bara när det gäller samiskan utan också de andra språken. Det samiska språket har lite andra möjligheter, just genom sameskolan och Sameskolstyrelsen. Men de idéer och det sätt man arbetar på med samiskan, och kanske i viss mån de finska klasserna, går kanske att använda sig av när det gäller de andra nationella minoritetsspråken. Vad gäller modersmålsundervisningen är det både en ekonomisk fråga, en fråga om lärartillgång och en attitydfråga. Kommunen ska stå för kostnaden, och det är en laglig rätt, även om det bara är en elev som har de grundläggande kunskaperna. Är ministern beredd att se över frågan om grundläggande kunskaper? För det är en hållhake som gör att vissa kommuner kanske avstår från att ha modersmålsundervisning. Man säger att eleven inte har den grundläggande kunskap som fordras. 19 (): Jag vill börja med att tacka för den viktiga interpellation som hon har ställt. Med anledning av den har jag en del frågor till . Jag noterade att ministern hade varit i och presenterat vårpropositionen. I ville två ledande folkpartister förbjuda skolbarnen att tala andra språk än svenska. För mig låter det som ett eko från svensk språkpolitik . I svenska förbjöds finska språket i skolorna just . Man fick inte tala sitt finska modersmål innanför skolgårdsgrindarna. Förbudet fanns kvar till 1957, men det har förekommit även . Den allvarligaste konsekvensen var att vi genom förbudet lärde oss att skämmas för vårt eget modersmål. I tv-debatten i programmet Gomorron uttalade ministern att han ansåg att det var upp till skolorna att fatta beslut om vilket språk som skulle talas på skolan. När var sameminister bad hon samerna om ursäkt för svenska statens förtryck av samerna. Kommer och alliansregeringen att be tornedalingarna om ursäkt för svenska statens språkförtryck av tornedalingarna? Jag kan tänka mig att det finns samma anledning för staten att be romerna om ursäkt. skriver i sitt interpellationssvar att Sameskolstyrelsen har haft ekonomiska problem men att de är lösta. Jag försökte undersöka vad som har hänt. Jag kontaktade Sameskolstyrelsen. Vad jag förstod har det inte hänt speciellt mycket . Om det som sades är riktigt finns det ett resonemang om att flytta sameskolorna under ansvar. Men när det gäller ekonomiska resurser fick jag i alla fall informationen att inga nya medel hade tillförts. Då undrar jag naturligtvis vad ministern kommer att göra för att samebarnen ska nå det uppsatta målet, nämligen att kunna läsa, skriva och tala samiska när de slutar sin skolgång. När KU gjorde sin utvärdering framkom ett tydligt önskemål, och det var bättre stöd för produktion av läromedel för de nationella minoriteterna. När det gäller samiskan finns det produktion av samiska läromedel i . Det är otillfredsställande att ha läromedel på samiska som utgår från de norska förhållandena.