prot · GV0940 · 2007-12-10 00:00:00 — ska vi debattera en av grundvalarna i den svenska välfärden, socialförsäkringarna. Regeringen angriper denna grundval kraftigt och på bred front. Den trygghet som vi alla är beroende av håller på att urholkas den trygghet som är extra viktig för den som har oturen att bli sjuk. Det handlar om rätten att vara trygg i att veta att man kan betala hyran, köpa kläder till barnen och så vidare. Den som blir sjuk får ju inte automatiskt ett billigare boende eller mindre behov av mat. tror på och vill se ett starkt och hållbart system som ger människor trygghet i förändringen och tillit när det gäller att klara olika livssituationer. Jag och menar att stabila offentliga ekonomiska välfärdssystem skapar trygga människor som kan tillvarata sina livsmöjligheter. Angreppet på välfärden inleddes direkt efter valet när man bland annat sänkte taket i sjukförsäkringen och sänkte antagandeinkomsten vid sjuk- och aktivitetsersättning. Privatiseringen av trafikförsäkringen har dragit ut , men det ger oss ändå en försmak av hur systemet kan komma att se ut om högerregeringen får som den vill. Regeringen har gått vidare med flera angrepp. har vi till exempel tagit beslut om sjukintyg . Den försämring eller reformering, som högern vill kalla det av sjukförsäkringen som presenterades i höstbudgeten är inget annat än ett kraftigt besparingsprogram. Ersättningsnivåerna sänks, särskilt för långtidssjukskrivna. En bortre gräns föreslås i sjukförsäkringen. Arbetsförmågan ska prövas mot hela arbetsmarknaden . Det innebär att sjukskrivna därefter riskerar att förlora sin anställning. Nedskärningarna innebär dessutom att lagen om anställningsskydd kringgås. En ytterligare sänkt beräkningsgrund för SGI verkar i samma riktning. Regeringens politik på detta område har som uttrycklig avsikt att försämra de ekonomiska villkoren för personer som är sjukskrivna och förtidspensionerade. Talet om att den som är arbetslös eller sjukskriven går på bidrag kombinerat med fuskdebatten gör att förtroendet och förståelsen för våra sociala försäkringar urholkas alltmer. Den debatt som förts baseras sällan på fakta och man vill inte åtgärda faktiska problem utan syftet är att skapa osäkerhet och legitimitetsproblem kring försäkringen. avvisar bestämt de här försämringarna. Vi tror inte heller på de besparingar som regeringen säger sig kunna uppnå. En av grundpelarna för att behålla tilliten till försäkringen är inkomstbortfallsprincipen som handlar om att i stort sett alla inte bara de fattigaste ska omfattas och därmed gynnas av systemet. Ju fler som är med och betalar för välfärden desto större resurser kommer samhället att ha att omfördela för att garantera inkomstbortfallet. Höjda tak är en förutsättning för att vi ska kunna stärka golven. I och med regeringens sänkning av taket i sjukförsäkringen har antalet personer som inte omfattas av inkomstbortfallsprincipen ökat kraftigt. av löntagarna hamnar över taket och kommer därmed att få sänkt ersättning vid sjukdom. vill att taket i sjukförsäkringen ska höjas till att återigen motsvara tio basbelopp. Den modell som regeringen vill införa om historiskt fastställande av den sjukpenninggrundande inkomsten skulle innebära en avsevärd försämring, framför allt för dem som varit sjukskrivna eller arbetslösa . De ändrade beräkningsgrunder som regeringen infört motsvarar en sådan historisk SGI. Det innebär en sänkt ersättningsnivå med för alla sjukskrivna och föräldralediga. Vi vill att beräkningsgrunden för SGI ska höjas så att ersättningen i sjuk- och föräldraförsäkringen återställs från till . För att stärka förutsättningarna för en ekonomiskt mycket utsatt grupp vill vi också höja ersättningsnivån i sjuk- och aktivitetsersättningen. Vi föreslår en stegvis höjning som uppgår till 2010. Gruppen med sjuk- och aktivitetsersättning är, som jag sagt tidigare, en mycket utsatt grupp. De satsningar som gjorts för att stärka de ekonomiska villkoren för fattiga, vanliga pensionärer, genom höjningar av bostadstillägget, har inte omfattat personer med sjuk- och aktivitetsersättning. De omfattades inte heller av den uppräkning av hyrestaken som genomförts och inte heller av regeringens föreslagna höjning av hyrestaket till . Det är alltså stor skillnad i villkoren mellan att vara ålderspensionär och förtidspensionär. Det vill rätta till. Vi föreslår därför en höjning av såväl ersättningsnivån som hyrestaket i bostadstillägget för förtidspensionärer. Samma villkor ska gälla antingen man är förtidspensionär eller ålderspensionär. Vi vill, i stället för högerregeringens försämringar, satsa på att stärka socialförsäkringssystemet. Vi vill att medel inom sjukpenningsanslaget ska användas till ett förstärkt särskilt högriskskydd för långtidssjukskrivna. De skulle därmed undantas från sjuklöneperiod genom återgång i arbete hos samma eller ny arbetsgivare. Jag menar att det skulle leda till en ökad vilja hos arbetsgivare att anställa personer som på grund av sjukdom varit borta från arbetsmarknaden . välkomnar att regeringen avsätter medel inom anslaget till satsningar på företagshälsovård, men vi vill se en annan inriktning på denna satsning. Vi vill att medlen ska användas till en förstärkning av tillgången till företagshälsovård av hög kvalitet. Arbetet med certifiering och utveckling av medicinsk och annan arbetsplatsrelaterad rehabilitering behöver förstärkas. vill också införa ett obegränsat antal steg i sjukpenningen för att det i högre utsträckning ska vara möjligt att anpassa rehabiliteringsinsatser till individens olika förutsättningar och behov. Vi menar att fler steg i sjukpenningen skulle stärka individperspektivet och möjliggöra för mer individuella rehabiliteringslösningar. Det är angeläget att arbetstagaren återgår i arbete och i den omfattning som är möjlig med hänsyn till den enskilde arbetstagarens arbetsförmåga. En sjukpenning med flera steg, där den försäkrade kan vara sjukskriven på vilka procentandelar som helst, stärker dessutom möjligheten till kontakter med arbetsplatsen. Vidare föreslår regeringen i budgetpropositionen en kraftig minskning av medel. Detta tillsammans med den låga löneomräkning som görs innebär att personalminskningarna inom myndigheten kan förväntas bli stora . För att stärka rättssäkerheten och likvärdigheten i bedömningarna vill vi tillföra resurser till , pengar som gör det möjligt att anställa 1 500 fler personer jämfört med regeringens förslag. Dessa medel ska inte användas till anställning av så kallade fuskjägare, utan vi ska öka personaltätheten, den vanliga handläggartätheten på , och då företrädesvis vid lokala kontor ute i landet. Avslutningsvis vill jag yrka bifall till reservationerna 2, 6 och 12, men givetvis stöder jag alla våra övriga reservationer i betänkandet. I detta anförande instämde (). 3 (): Regeringen föreslår ett antal olika åtgärder för att minska antalet sjukskrivna och långtidssjuka. Det är visserligen lovvärt, och det finns några bra förslag, såsom nyfriskjobb, coacher för ungdomar och flexibilitet i återgång för personer med sjuk- och aktivitetsersättning, men det är inte tydligt hur det ska gå till. Merparten av inriktningen på åtgärderna är i sin helhet helt felaktig. Vi delar inte regeringens grundsyn. Regeringens inställning tycks vara att människor ska tuktas med piska, att livet ska försvåras för de sjukskrivna för att få dem att börja arbeta. står i stället för ett salutogent perspektiv, det vill säga att se det friska hos varje människa. Vi vill ge människor stöttning och hjälp till rehabilitering så att de kan få möjlighet att komma tillbaka till egenförsörjning och delaktighet i arbetslivet. Bakom sjuktalen finns människor som faktiskt är sjuka på olika sätt, som behöver bli sedda för sina individuella sjukdomsbilder, få rehabilitering utifrån de behov de har, få ett respektfullt bemötande och ha ett värdigt liv oavsett om de kan återgå till arbetsmarknaden eller inte. Detta missar regeringen. Vi säger nej till regeringens förslag om sänkt ersättning, snävare syn på rehabilitering och urholkningen av kompletterande avtalsförsäkringar. Vi delar inte regeringens bedömning på vilket sätt förslagen förväntas spara. Snarare är det ytterligare ett slag mot folkhälsomålet om god och jämlik hälsa. Jag ska ta upp några av punkterna. Den första handlar om en rigid rehabiliteringskedja. Enligt dagens regler ska sjukfall prövas mot det arbete som en försäkrad är sjukskriven från. Därefter prövas möjligheten hos den egna arbetsgivaren och slutligen möjligheten till annat arbete på arbetsmarknaden. Regeringen vill snäva in den processen. Senast efter tre månaders sjukfrånvaro ska det prövas om den försäkrade kan jobba med andra arbetsuppgifter hos arbetsgivaren än sina vanliga uppgifter. Det är helt rimligt. Men anser inte att det är rimligt att arbetsförmågan senast efter sex månaders sjukskrivning ska bedömas utifrån arbetsmarknaden i dess helhet. Det är en alltför rigid gräns. Många sjukdomstillstånd behöver längre tids konvalescens. anser att denna regel riskerar att öka ångesten och otryggheten hos de sjuka. Därmed riskerar läkningsprocessen att försämras. En människas läkning och förmåga till rehabilitering har inte enbart att göra med de medicinska insatserna. Min erfarenhet som sjuksköterska är att det också handlar om vilket hopp och vilken tro och förmåga man har till att kunna bli bra. Om man mår dåligt på grund av att man känner stress och psykisk press är det mycket svårare att komma åter. Det regeringen försöker göra är att få över människor från sjukförsäkringen, där kostnaden för staten är högre, till arbetslöshetsförsäkringen, detta trots att sjukförsäkringen inte går med minus utan snarare med ett överskott. För den enskilde blir ekonomin i ett slag sämre. Särskilt bekymmersamt kommer det förstås att bli för de människor som inte uppfyller kraven för att få en inkomstrelaterad arbetslöshetsförsäkring, utan enbart grundersättning. De får per dag. Det är inte heller rimligt att krav på omskolning ska kunna ställas efter sex månaders sjukskrivning, eller vad det nu kommer att vara, vilket denna begränsningsregel innebär, såsom vi kan utläsa den. Dock har vi inte sett några skarpa förslag. Jag tycker att denna politik rimmar illa med de nationella folkhälsopolitiska målen. Vi har ett övergripande mål att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. Det var vi ense om i , men det verkar regeringen ha glömt bort. I folkhälsopolitiken finns också målområden, alltså områden som påverkar hur målen ska uppfyllas. Det andra målområdet är ekonomisk och social trygghet. Gäller inte det dem som råkat bli sjuka eller arbetslösa? Socialförsäkringspolitiken är ett verktyg för att nå de folkhälsopolitiska målen, och det är dags att regeringen inser det. De borgerliga partierna får faktiskt vakna. säger ni säkert att det är därför ni driver att alla ska få jobb, för då nås ekonomisk trygghet. Och visst, det är lovvärt, men det ska gälla alla. Och vi behöver både ekonomisk och social trygghet. I en värld med många piskor är risken stor att det blir kallt och den sociala otryggheten ökar. Vi får en värld där attityden är hård och kall. Inte nog med att man riskerar att omskolas . Ersättningen ska dessutom sänkas ytterligare om man är sjuk . Man kan fundera över hur mycket ersättningen blir i kronor. I denna kammare pratar vi ofta om procent. Men hur ser det ut i kronor när det gäller det som sjuka människor får i plånboken? Den allra högsta ersättningen är per dag. Det kan man få om man har en månadslön på . Som lägst kan man faktiskt få per dag. Om man är arbetslös kan man inte få mer än högst per dag. Råkar det vara så att man inte har möjligheter att gå tillbaka till arbetet är den högsta ersättningen inom sjuk- och aktivitetsersättningen före skatt. Det är de här nivåerna vi pratar om. Regeringen föreslår en sjukpenning för människor under som längst . Därefter ska man kunna få förlängd sjukpenning som ska kunna betalas ut . Denna förlängda sjukpenning ska utgöra av den sjukpenninggrundande inkomsten. Det är inga höga nivåer! anser att man med detta förslag uppenbart försämrar de ekonomiska villkoren för sjukskrivna. Eftersom sjuk- och aktivitetsersättningen ska prövas , enligt dagens regler, är de som är sjukskrivna de vars rehabiliteringsmöjligheter inte är uttömda. Det kan också vara personer för vilka sjukdomstillståndet inte beräknas bli bestående men för vilka tillfrisknandet kan ta tid. Det kan gälla till exempel cancersjukdomar. Det är förvånande att man dessutom inte ska tillåtas bli kompenserad för bortfallet genom avtalsförsäkringen. Man kan fråga sig varför det ska vara omöjligt om parterna är överens. Eller är det så att det handlar om att regeringen vill minska fackens handlingsutrymme, för ni är väl inte emot kollektivavtalslösningar? Eller är det så att ni i den moderatstyrda regeringen säger att ni är för men i praktiken agerar mot? Med detta förslag tvingar ni människor till privata försäkringslösningar som inte inbegrips i den begränsningsregel som ni föreslår. säger nej till den här begränsningsregeln. Det ska också sägas att tolvmånadersgränsen den sänkta ersättningen drabbar fler kvinnor än män därför att fler kvinnor är långtidssjukskrivna. Vad tänker regeringen göra åt den ojämlikheten? Någon könsmaktsanalys finns inte i det här dokumentet. Så är det också med många andra dokument, till exempel handlingsplanen. En könsmaktsanalys saknas helt från regeringens sida. skriver i sina pressmeddelanden , men de skriver inte att det är väldigt ojämlikt fördelat. Inte heller regeringen skriver om det. För kvinnor var ohälsotalet , att jämföra med för män en ganska stor skillnad. Vad gör regeringen och vilka ambitioner har ni när det gäller att utjämna den här skillnaden? Förslaget om en rehabiliteringsgaranti blir kanske ert svar. Men den kommer inte att gälla all rehabilitering. Risken är stor att arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster försvinner. medel för rehabilitering tänker ni ju ta bort. Även om arbetsgivare haft rehabiliteringsansvar och hälso- och sjukvården stått för medicinsk rehabilitering har haft möjligheter och medel till arbetslivsinriktad rehabilitering. Även om de själva har sagt att de inte gärna vill ha det kan man fundera på varför de inte vill det kanske därför att det är enklast så eller därför att människor egentligen behöver en sådan rehabilitering? Regeringen vill alltså helt ta bort den möjligheten och anser att sjukvården ska ta över all rehabilitering. Jag anser inte att det är en bra idé. Vem ska betala för rehabiliteringen när man inte har en arbetsgivare som kan göra det? Livskvalitetshöjande insatser måste gälla alla, oavsett om man har en arbetsgivare som är villig att betala eller ej. Sedan har vi detta med flexibla nivåer. Ja, det kommer att finnas en möjlighet för den som har sjuk- och aktivitetsersättning att få arbeta i den mån vederbörande kan. Men det borde också kunna gälla inom ramen för sjukpenningen. har ett förslag som går ut på att man ska kunna vara sjukskriven utifrån sin arbetsförmåga. Kan man jobba ska man kunna få göra det i stället för att tvingas välja mellan och . Se alltså i stället människors möjligheter! Det finns också ett litet förslag i budgeten om en försöksverksamhet med företag ja, gärna det. Men sätt då individen, inte företagen, i centrum! Regeringen vill alltså pröva att släppa in privata företag för att hjälpa människor som har sjuk- och aktivitetsersättning för att de ska få tillbaka arbetsförmågan och återgå i arbete. Till detta är vi positiva, om det görs på rätt sätt. Nya kreativa arbetssätt ska på så vis tas till vara, skriver regeringen. Det förvånar dock att man talar så lite om individperspektivet. Fokus är helt på företagen. Det står så här i texten: Dessa företag bör ges stort utrymme att välja de insatser som man anser nödvändiga i de enskilda fallen. Att lyssna till individens egna tankar om vad som behövs för att komma i gång är A och O och något som behöver uttalas. Varför skriver ni inte det? Har ni helt tappat tron på individen? Uppenbart oklart är också med vilka pengar dessa företag ska göra sina insatser. Eftersom regeringen flyttar medlen för arbetslivsinriktad rehabilitering till hälso- och sjukvården frågar vi oss hur detta egentligen är tänkt. Summa summarum: Coachning och verklig individanpassad hjälp är vad som behövs. Kanske är det så att och arbetsförmedlingen ska ha en dörr in, en gemensam försäkring som verkligen kan ge människor hjälp i stället för att som jaga med piskor och otrygghet. Självklart står jag bakom samtliga reservationer. Men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 3, 5, 6 och 12. 4 (): Jag vill inleda med att yrka bifall till utskottets förslag i dess helhet. Det kan inte vara lätt att vara opposition när man måste uppfinna egna förslag att opponera mot. Det är en tanke som slog mig efter att så här inledningsvis ha lyssnat på de tre företrädarna för oppositionen. När fick ta över regeringsansvaret var det kanske främst för att bryta och ta itu med det omfattande utanförskap som hade skapats under Socialdemokraternas, och styre. Under en lång rad år ökade antalet sjukskrivningar och förtidspensioneringar kraftigt. Sjukskrivna fick inte vård, och sjukskrivna fick inte rehabilitering. I stället permanentade Socialdemokraterna dessa människors utanförskap genom att skicka ut dem i förtidspension. 140 personer förtidspensionerades under Socialdemokraternas, och styre. skickades alltså 140 människor ut i förtidspension. förlorade dessa människor möjligheten till rehabilitering. I stället för att stödja dessa människor så att de kunde komma tillbaka till arbetsgemenskapen dömde Socialdemokraterna dem till ett permanent utanförskap. 140 människor skickades alltså alltså ut i utanförskap. Bara för att klargöra hur många människor det handlar om kan jag, LiseLotte , säga att på mindre än förtidspensionerar man med det tempot hela kommun. Och, , på förtidspensionerar man med det tempot hela . Och, , förtidspensionerar man med det tempot hela kommun. Det handlar, som sagt, om 140 personer per dag. Socialdemokraternas och de andra vänsterpartiernas politik slog också väldigt hårt mot kvinnor och kvinnors hälsa. Dubbelt så många kvinnor som män har fastnat i långtidssjukskrivningar eller har förtidspensionerats. Andelen fattiga hushåll ökade kraftigt vid makten. Förtidspensioneringarna av unga ökade också kraftigt. Det var resultatet av er politik. 1 ½ miljon människor i utanförskap, varav 550 000 förtidspensionerade och ett par hundratusen långtidssjukskrivna det var det arv som Socialdemokraterna lämnade efter sig. Det fördes en djupt cynisk, grym och hänsynslös politik som skapade många mänskliga tragedier. Jag har två frågor till oppositionspartiernas företrädare som jag hoppas kunna få svar på. Den första är: Hur tänkte ni när ni såg att förtidspensioneringarna och långtidssjukskrivningarna sköt i höjden men när ni inte gjorde någonting? Hur tänkte ni då? Vår utmaning nu är att ge alla dem som kan och vill komma tillbaka till arbetsgemenskapen denna chans, oavsett om de är långtidssjukskrivna eller förtidspensionerade. Vi har under det år som gått sedan regeringsskiftet förvaltat det förtroende vi fick av väljarna. Vi har fört en framgångsrik politik för att få fler människor i arbete. Genom nystartsjobb, jobbskatteavdrag och en ansvarsfull finanspolitik har vi gjort det möjligt för fler företag att anställa, och fler människor kommer tillbaka till arbete. Över 100 000 fler människor kan stå på egna ben jämfört med . En person har sedan regeringsskiftet kunnat ta steget från utanförskap till arbetsgemenskap. Det är en fantastisk siffra! har så många människor i haft ett arbete att gå till och därigenom haft makten att bestämma över sitt eget liv och söka förverkliga sina drömmar. Men detta räcker inte. Därför presenterade regeringen i budgetpropositionen, som vi nu debatterar, ramarna för en rehabiliteringsreform som ska leda till en kortare väg till ett friskare liv för alla. Passiva sjukskrivningar ska ersättas av aktiva och tidiga åtgärder, och förändringar som leder till att människor vågar försöka att arbeta och att företag vågar anställa ska genomföras. Sjukskrivning är i sig själv passiviserande och kan leda till ännu längre sjukskrivningar eller i värsta fall förtidspensionering. Redan efter tre månaders sjukskrivning, det vet vi, minskar sannolikheten att någonsin komma tillbaka till arbetslivet dramatiskt. För att förhindra att människor blir långtidssjukskrivna krävs aktiva åtgärder . Det bästa sättet att bryta en långvarig sjukskrivning är genom att se till att den aldrig uppstår. Här är det viktigt att , arbetsförmedlingen, kommunerna och sjukvården samordnar sina insatser för att hitta individuella lösningar som hjälper den enskilde tillbaka till arbetslivet. Den sjukskrivnes tillfrisknande är viktigare än gränsdragningar mellan myndigheter. Den tidigare sjustegstrappa som användes av vid rehabilitering har visat sig inte fungera. efter det att de blivit sjukskrivna befinner sig fortfarande av de långtidssjukskrivna kvar på steg ett. Denna arbetsmodell kommer att ersättas av tre tydliga steg som syftar till tidiga och aktiva åtgärder för att underlätta en snabb återgång i arbete. I första hand kommer arbetsförmågan att prövas mot det ordinarie arbetet, därefter mot alternativa arbeten hos den egna arbetsgivaren och slutligen mot hela arbetsmarknaden. Om man inte har lyckats finna ett arbete eller kunnat komma tillbaka till ett arbete som passar, men bedömningen är att man kommer att kunna återfå arbetsförmåga, kan man erhålla en förlängd sjukpeng , i stället för att som tidigare nästan slentrianmässigt förtidspensioneras. har man rätt till fortsatt rehabilitering, något som man förlorar om man döms till förtidspension eller utanförskap. införs en rehabiliteringsgaranti, och vi ger företagshälsovården en viktigare roll i rehabiliteringsarbetet. Staten satsar 3,4 miljarder på denna reform, och tanken är att övriga intressenter även ska skjuta till ytterligare resurser. Genom dessa förstärkningar av rehabiliteringen ökar vi möjligheten för återgång i arbete. Vi kommer även att utveckla den finansiella samordningen, Finsam, och göra den mer flexibel. kommer att ha möjlighet att finansiera rehabilitering som utförs av landstingen. Vidare stimuleras landstingen att bidra till en minskning av ohälsotalet genom att de får dela på sjukvårdsmiljarden i förhållande till hur framgångsrika de är i detta arbete. Allt detta görs i syfte att få en bättre fungerande rehabilitering och en kortare väg till ett friskare liv genom att ersätta passiva sjukskrivningar med aktiva åtgärder. Vidare vill vi underlätta för dem som varit långtidssjukskrivna, i förtidspension eller i sjuk- och aktivitetsersättning att återgå till arbetslivet. Vi vill få fler som vågar prova att arbeta och fler arbetsgivare som vågar anställa. Vi gör det möjligt att prova på att arbeta med bibehållen rätt till förtidspension i stället för som max . Vi kommer även att föreslå införande av en steglös avräkning av sjukersättningen för dem som arbetar delvis, i stället för dagens kantiga 25, 50 och 75-procentsnivåer. Därmed visar vi också att varje arbetad timme är betydelsefull. Vi ser även över möjligheten att ha förtidspension på deltid, som man arbetar heltid, om man har till exempel en reducerad prestationsförmåga. införs även nyfriskjobb, som fungerar på ett liknande sätt som de framgångsrika nystartsjobben. Skillnaden är att skattesänkningen kostnadsminskningen för den arbetsgivare som anställer någon som varit långtidssjukskriven eller förtidspensionerad blir dubbelt så stor. I praktiken halveras arbetskraftskostnaden om man anställer någon som varit sjukskriven . Nystarts- och nyfriskjobben utvidgas till att gälla även offentlig sektor.