prot · GU0959 · 2007-02-13 00:00:00 — Ingen av de kvarvarande fyra flottiljerna kunde härbärgera flygskolan. Det blev , där förre försvarsministern och den förra borgerliga regeringen hade lagt ned flygflottiljen. Det har visat sig att det är mycket där nere som inte är speciellt bra. Det är mycket trångt i luftrummet och det krävs mycket nyinvesteringar. När jag frågade den förra försvarsministern sade hon att detta skulle kosta max 174 miljoner. Det dröjde inte länge förrän hon ändrade det till 250 miljoner. vet vi att det inte kommer att räcka. Luftstridsskolan och alla flygutbildningar styrs från . Här finns flygvapnets hela flygbefälsskola samt strids- och luftrumsskola med ca 300 anställda i och dess direkta närhet. Beslutet innebar att vi från skulle leda Luftstridsskolan i , . Den nya regeringen har klokt nog låtit Försvarsmakten själv få ökat inflytande. Man har sagt att samma princip ska gälla för Försvarsmakten som för andra myndigheter. Det har lett till att man ska omlokalisera OPE från till . Då tycker jag att samma princip ska få gälla även i övrigt i Försvarsmakten. Visst, beslutet är taget, men investeringarna är inte färdiga. Det handlar om kanske 150 miljoner av skattebetalarnas pengar, och vi får ett sämre resultat. Jag tycker att försvarsministern skulle vara generös nog att säga att han i vart fall vill låta Försvarsmakten själv förutsättningslöst titta på detta. Detta är ingen tuff begäran. Det är inget konstigt. Frågan är: Har vi gått förbi the point of no return eller inte? Med de kontakter jag har inom Försvarsmakten vill jag säga att mycket talar för att det fortfarande skulle väga över till fördel. Visst har det investerats en del i , men huvudbyggnaden är ännu inte färdig där nere. Det skulle bli ett bättre resultat i . Det är alldeles för trångt där nere. Det finns helt andra utvecklingsmöjligheter i , och jag tycker att det är argument som talar. Trots att interpellantens röst är svag är argumenten desto starkare. 27 (): Det beslut från riksdag 2001, som åberopar, är enligt många statsvetare ett av de allra märkligaste beslut som har fattats här. Det gäller både hur det tillkom och hur det sedan blev ett beslut som nästan alla medverkande inte ville kännas vid. Man kunde notera att det i praktiken var som hade dikterat formuleringarna. Det framgår väldigt tydligt av det återgav, att innebörden var att det inte är en långsiktig lösning med militär flygverksamhet i . Alla vet att fredsflottiljen är nedlagd, men verksamheten är organiserad så att det ska kunna fungera med militär flygverksamhet i , inte minst i ett beredskapsläge. Det andra, att man skulle förlägga den samlade flygutbildningen till någon eller några av de kvarvarande flottiljerna, har inte heller uppfyllts; det gick inte att ordna det. Dessutom finns Luftstridsskolan kvar i . handlar det om den skolutbildning som enligt det här beslutet och den tolkning som gjorts borde kunna förläggas till Malmen. Investeringskostnaderna för att göra det har man fått lov att revidera. De siffror som här nämnde är väl knappast ens de allra sista. Det kommer säkert ytterligare kalkyler. En stor del av den tänkta investeringen är fortfarande inte gjord i Malmen. Mot det ska ställas den mycket begränsade investering som det skulle vara fråga om ifall man i stället går mittåt och låter den samlade flygutbildningen ligga i . Jag tycker att det i det här läget är rimligt att från regeringen och försvarsministern säga, analogt med hur man har tänkt hantera övriga lokaliseringsärenden i försvaret, att försvaret självt får göra bedömningen om man vill fortsätta med projektet eller om man nu vill ta ett nytt beslut och förlägga skolverksamheten till . Det kan omöjligen vara på det sättet att man måste känna sig bunden av tidigare dåliga beslut fattade under tidigare regeringar och med andra parlamentariska majoriteter. Rimligen måste det i stället vara så att om det finns skäl att frångå ett sådant beslut ska den möjligheten finnas. Därför skulle det vara intressant att höra utveckla varför han menar att regeringen inte skulle kunna ge försvaret handlingsfrihet beträffande lokaliseringen av denna flygskola. 28 Försvarsminister (): har vi haft en formlig karusell när det gäller flygutbildningen. Det är inte någon av mest stolta stunder som är representerade i den beslutskarusellen. Sedan man lade ned flygutbildningen på F 5 i har en serie lokaliserings- och omlokaliseringsbeslut fattats. Den beslutskarusellen har varit negativ för flygutbildningen. Den har varit negativ för flygvapenpiloterna. Den har varit negativ för försörjningen av flyglärare. Och den har framför allt varit negativ för skattebetalarna. säger att en snurr till i den här karusellen kan vi ta, för på det sparar vi . Det är rätt att Högkvarteret har gjort den ungefärliga uppskattningen att skulle byggnationerna på Malmen stoppas skulle det innebära någon sorts nominell besparing på i den meningen att det är den delen av totalkostnaderna som ännu inte är upparbetad. påpekar att det inte finns några beräkningar av vilka investeringar som i stället skulle krävas i om flygskolan flyttades dit. Det är inte klarlagt i vilken utsträckning befintliga hangarer, plattor och lokaler för flygverksamhet kräver underhåll eller om- och tillbyggnad för att klara en samlad flygskola. Dessutom skulle en flytt till innebära det som jag sade i mitt interpellationssvar, nämligen att då är gjorda investeringar på Malmen bortkastade. Då kan man fråga sig varför regeringen inte i alla fall kan titta på detta en gång till. Finns det några formella hinder för det? Nej, det finns inga formella hinder för det. Men jag kan säga att Försvarsmakten inte ber oss om det. Jag har markerat det är inte en ny upptäckt som jag gjort sedan jag blev försvarsminister, utan det är något som jag markerade i den första försvarspolitiska debatten som jag i denna kammare deltog , tror jag att jag tycker att det är en märklig ordning att ska vara inne och peta i lokaliseringen av enskilda förband. Vi har en ordning i den svenska statsförvaltningen som innebär att huvudprincipen är att myndigheten själv ska bestämma sin organisation. I 17 § verksförordningen stadgas detta. Myndigheten bestämmer alltså sin organisation. Men för just Försvarsmakten gäller inte 17 § utan där tar ledamöter över och är inne och detaljreglerar lokaliseringsbesluten. Vi har kunnat följa den karusellen särskilt uttalad års försvarsbeslut därför att års försvarsbeslut hade man dessutom en otillständig beredningsprocess så att man efteråt inte kunde urskilja vad som var Försvarsmaktens förslag och vad som var sådant som hade tillkommit i den politiska processen av regionalpolitiska skäl, av sysselsättningsskäl eller av något annat skäl. Det fanns ingen transparens i processen. Jag kan gärna säga att enligt min uppfattning innehåller försvarsbeslut en rad stolligheter. Problemet för mig är bara att det, om jag skulle gå tillbaka och försöka riva upp det som jag anser är stolliga beslut, kommer att bli kaos igen av det enkla skälet att det finns 349 ledamöter i . Alla skulle inte upptäcka samma stolligheter som jag, utan en del skulle tycka att det finns andra inslag i försvarsbeslutet som är stolliga och som borde rättas till. Jag får ett antal propåer om att rätta till olika inslag försvarspolitiska beslut om Försvarsmaktens grundorganisation. Jag har avvisat de propåerna vi kan inte ta om det beslutet. Det är en liten parallell till utlokaliseringen av statliga verk. Man kan ha många synpunkter på att det är dyrbart sett till skattepengarna och drabbar verksamheten. Men det är väldigt lite som blir bättre av att man försöker flytta tillbaka verken. Lagt kort ligger. Mot den bakgrunden är jag inte beredd att intervenera när det gäller frågan om flygskolans lokalisering. 29 (): Jag tar först det här med vad det kostar i . Jag kan upplysa försvarsministern om att det finns gamla beräkningar som visar att en förläggning av flygskolan till kostar 20 miljoner i investeringar och 20 miljoner i underhållsåtgärder. Men i och med att OPE nu flyttar till kommer lokaler som renoverats för 70 miljoner inför enhetens flytt från till att bli tomma. Försvarsmakten betalar dessutom full hyra för de lokaliteter som finns i . Jag tycker därför att det finns all anledning att titta på det här. Försvarsministern talar om en lång rad stolligheter. Men låt Försvarsmakten köra vidare på den väg som försvarsministern har initierat när det gäller att låta Försvarsmakten själv bestämma! Och låt Försvarsmakten själv titta på det här detta för att se om det blir en bättre utbildning, om det finns bättre utvecklingsmöjligheter och om det finns pengar att spara! Vidare vill jag påminna om att ett av huvudargumenten för att förlägga flygskolan till Malmen var att man skulle samla all flygutbildning i eftersom helikopterutbildningen då var stationerad där. har detta huvudargument helt försvunnit eftersom Försvarsmakten köper in den utbildningen utrikes. Jag har förut påpekat att den stora flygvolymen i har blivit större och är den som har de överlägset flesta flygrörelserna. Endast ett par civila flygplatser har fler flygrörelser. Varför ska man då trängas i när det finns gott om plats i ? Det är inte första gången vi i så fall ändrar ett tokigt beslut här i ; det har hänt förut. Jag vill påminna om när specialflyget, som det heter, skulle flyttas från Malmen till . När det visade sig att prislappen var på 200 miljoner, att det var betydligt dyrare än man hade sett, ändrades riksdagsbeslutet med hänvisning bland annat till kostnadsaspekten. I normala fall hade all investering i varit färdig. Men det har varit en lång process. Det är faktiskt så, herr talman, att miljöprövningen ännu inte är avgjord. senast satte man stopp, offerterna man hade fått för byggandet av huvudbyggnaden låg alldeles för högt. Detta är inte hugget i sten, här finns det pengar att spara. Det viktigaste är att detta kanske skulle väga över för Försvarsmakten om de fick bestämma själva. Jag tycker att försvarsministern, som klok försvarsminister och för att undvika nya stolligheter, även bör låta Försvarsmakten titta på saken. Det är det enda rätta. 30 (): Jag tycker att mycket vältaligt pläderade för sin linje att myndigheterna, och det inkluderar försvaret, själva borde kunna besluta i denna typ av frågor. Man kan göra den reflexionen att om försvaret hade haft den möjligheten skulle vi aldrig ha hamnat i den situation som vi nu befinner oss i. Det var ett olyckligt beslut, det tror jag att alla som har läst in sig på frågan är medvetna om. När det nu inte har gått att effektuera beslutet om Malmen inom den tidsram som det var tänkt, och det återstår stora investeringar innan flygskolan kan vara förlagd där, medan lokaliteterna i i detta läge behöver små investeringar, borde det vara möjligt för en försvarsminister, med den inställning som han pläderade för, att säga: Okej, då låter jag försvaret ta detta beslut. Sedan får försvaret ett meddelande om detta. Då får försvarsledningen själv överväga vad som är mest rationellt för försvaret i detta läge. Men med de formuleringar som har gjort i interpellationssvaret stängs faktiskt den möjligheten. Jag tycker att i stället ska öppna möjligheten för försvaret att rätta till beslutet, om man fortfarande anser att det är det mest rationella. Är det inte längre det så ligger lagt kort. Men är det fortfarande så att man inom försvarsledningen vid en närmare granskning upptäcker att Uppsalaalternativet är starkare bör man ha möjlighet att få besluta om detta. 31 Försvarsminister (): När det gäller frågan om vem som ska fatta lokaliseringsbeslut har jag varit ganska tydlig med hur jag ser på detta och hur jag har sett på detta . Jag har dock inte fått så stort och starkt stöd från mina tidigare riksdagskolleger. Det är ännu inte så att regeringen har tagit några beslut som fastställer ny ordning för detta, utan vi lever med ett arv. Vi lever med ett försvarsbeslut som fattades , där i stor utsträckning har reglerat hur olika försvarsförband ska vara lokaliserade. Jag försöker att inte blicka bakåt, utan att acceptera att detta beslut har tagits, även om det finns inslag som jag inte tycker är påfallande begåvade. I stället försöker jag blicka framåt för att vi förhoppningsvis ska kunna etablera en ordning där Försvarsmakten likt andra statliga myndigheter i ökad utsträckning får ta och bära ansvaret för sin egen organisation. Sedan kan man säga att det inte spelar någon roll var någonstans i landet man lägger flygskolan. Det kommer fortfarande att finnas ett antal ledamöter av denna kammare som tycker att det beslutet är fel. Det är bara det att det kommer att vara en annan interpellant än som står där om nu flygskolan till exempel skulle hamna i . Det gäller också att försöka se att det finns skäl både för och emot också en lokalisering till . tenderar möjligen som ledamot, händelsevis bosatt i och representerande valkretsen i län vilket han gör på ett mycket bra sätt att bara se fördelarna med en flygskolelokalisering till . Han tenderar att bortse från nackdelarna. Det blir lätt så. Det är sant att det pågår en miljöprövning som har dragit ut nere i Malmen. Men det beror inte på flygskolans verksamhet. SK 60 bullrar inte särskilt mycket. Det beror framför allt på den flygning med främst Gripen som sker på Malmen genom Försvarsmakten och . Det är också så att F 16 i ligger i ett område som gränsar till stadsbebyggelse. När vi hade stridsflyg i var det redan då så att flygvägarna fick anpassas för att minska bullerpåverkan på stad. finns det ett markant problem med om flygutbildningen blir för omfattande. Observera att man aldrig har haft både grundläggande flygutbildning och taktisk flygutbildning lokaliserad till ! Den omfattningen har flygutbildningen i aldrig haft. Om den utbildningen blir för omfattande uppstår också ett annat problem, nämligen att flygplatsen ligger nära inflygningsstråken till . Både och interpellanten har gjort gällande att det här är en i grunden enkel fråga som ut med automatik om Försvarsmakten bara får fatta beslut. Då kommer att vara ett förstahandsval, menar de. Men den underhandsinformation som jag har ger inte stöd för något sådant påstående. Tvärtom innebär den att Försvarsmaktens ledning inte har någon annan uppfattning än att flygskolan ska vara lokaliserad till Malmen. 32 (): Det gick ju att genomföra den här debatten trots att jag egentligen inte hade någon röst kvar. Ursprunget till min interpellation den här gången var att Försvarsmakten ska spara 250 miljoner . Det har regeringen bestämt. Den har också beslutat att Försvarsmakten själv ska få besluta var Högkvarterets operativa enhet, som kallas OPE, ska lokaliseras. Det är alltså en ny princip som regeringen nu initierar att Försvarsmakten vet bäst själv. Det blir på samma sätt som man låter andra myndigheter göra. Jag tycker att det är en klok inställning, som jag välkomnar. Därför har jag, som har följt frågan , velat visa på att det finns en hel rad omständigheter som gör att man inte borde låsa fast sig. De olyckliga beslut som försvarsministern talar sig varm för och som har fattats av den gamla regeringen borde inte vara argument för att man inte kan se över detta på nytt. Som försvarsministern också intygar återstår ju fortfarande ytterligare ungefär 150 miljoner av investeringar. Låt Försvarsmakten förutsättningslöst titta på vad det är för argument som talar för och vad det är som talar emot! Det finns en rad argument som talar för att ändå är det bästa; det har jag redovisat i min interpellation. Min förhoppning är att de argumenten ska väga tungt och att Försvarsmakten själv ska se på det här. Jag hoppas att försvarsministern härifrån debatten tar med sig till regeringen att den ska bereda detta vidare och titta på om det ändå kanske är så att den bästa flygutbildningen skulle bli i . 33 Försvarsminister (): Det finns uppenbarligen argument både för och emot en lokalisering såväl till som till Malmen. Jag har den största respekt för den mångåriga kamp som har bedrivit i interpellations- och motionsform för att få flygskolan förlagd till . Jag utesluter inte att han hade rätt i sak när den kampen började. Men min uppfattning är att vi karusell i det här hänseendet har passerat någon sorts point of no return för att bruka ett främmande språk. Jag har som sagt inte heller några indikationer på att beslutet skulle ha blivit annorlunda om detta beslut hade fattats av Försvarsmakten i stället för av regeringen. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på interpellation 2006/07:275 om nedskärning av tillsynen av den sociala barn- och ungdomsvården 34 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att genomföra förslaget till handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården samt om jag avser att återställa länsstyrelsernas resurser, så att de kan genomföra det uppdrag om förstärkt tillsyn som regeringen givit dem. Tack för möjligheten att debattera den sociala barn- och ungdomsvården. Precis som framhåller är det en fråga som ligger mig varmt om hjärtat. Låt mig börja med frågan om tillsynen. redogör för det uppdrag om tillsyn av den sociala barn- och ungdomsvården som länsstyrelserna fick inom ramen för en bredare arbetsmarknadspolitisk satsning av den tidigare socialdemokratiska regeringen. Detta uppdrag var omfattande och angeläget, och därför bedömde den nya regeringen att uppdraget ska kvarstå. Att denna satsning upphör 2008 är ju ingen avvikelse från vad den tidigare regeringen beslutade. Dessutom anser vi att tillsynen av den sociala barn- och ungdomsvården är så pass angelägen att den behöver extra egna resurser inte bara som en bieffekt av en arbetsmarknadspolitisk satsning. Därför har vi avsatt extra för tillsynen av i första hand hemmen för vård eller boende, så kallade HVB, . Som säkert känner till kommer den sociala tillsynsutredningen med sitt betänkande nu , och det är väl rimligt att vi avvaktar den innan vi tar ställning till hur vi långsiktigt ska lösa frågan om tillsyn av den sociala barn- och ungdomsvården. Så till frågan om beredningen av den sociala barn- och ungdomsvårdskommitténs betänkande (SOU 2005:81) Källan till en chans. Jag tror att och jag i hög utsträckning delar inställning till ett flertal förslag i betänkandet. Precis som framgår av den reservation som ledamöterna från skrev i betänkandet har vi också avvikande uppfattning i hur man bör lösa en del frågor. Det handlar bland annat om förslaget om samverkan mellan den sociala barn- och ungdomsvården och barn- och ungdomspsykiatrin, där vi tror oss ha en bättre lösning inom ramen för de förslag som psykiatrisamordnaren presenterat. Dessutom menar jag att förslagen i Källan till en chans kan behöva kompletteras vad avser barnperspektivet. Den nya regeringen har redan hunnit ta en del initiativ. Vi har till exempel redan överlämnat vårt förslag om obligatorisk registerkontroll vid HVB. En del av förslagen i Källan till en chans måste dock beredas i samstämmighet med initiativ på närliggande områden för att bli heltäckande och undvika dubbelarbete. Jag vill dock lugna med att min avsikt är att bereda förslagen i Källan till en chans vidare. 35 (): Jag kanske ska börja med det allra sista som sade. Hon sade att hon redan har hunnit ta en del initiativ, och så exemplifierade hon med förslaget till obligatorisk registerkontroll vid hem för vård och boende. Det är riktigt att regeringen har föreslagit det, men det blir lite konstigt när säger att det är hennes initiativ. Det var faktiskt den förra regeringen som uppmärksammade frågan. Det var jag som 2004 lät dra i gång den utredning som tog fram hela förslaget, och det var jag som förordnade utredare, skrev direktiv och tog emot resultatet också. Det här lagförslaget låg fixt och färdigt på när klev in där. Hon hade i praktiken bara att expediera det och gå över med det till , vilket hon också gjorde. Sedan kallar hon det för sitt initiativ. Vad ska man säga om det? Kanske så här, och det är ett allmänt råd, : Strutta inte omkring i lånta fjädrar! Det ser väldigt illa ut. Det blir så pinsamt när det avslöjas, som är fallet . Det finns ingen som uppskattar en politiker som oblygt försöker ta åt sig äran av andras arbete. Vad handlar då den här debatten om? Jo, den handlar om hur samhället tar sig an våra mest utsatta medborgare, det vill säga barn som utsatts för övergrepp och våld och som kanske växer upp i missbrukarmiljöer. Vi säger ofta att familjen är samhällets viktigaste enhet när det gäller att ge barn en trygg uppväxt, och så är det. Men ibland är familjen en del av problemet och inte en del av lösningen. Så kan det vara när det finns kriminalitet och missbruk i botten. Då måste det finnas ett samhälle runt omkring som är starkt. Socialdemokratin är väldigt tydlig där. Vi säger att när familjen är svag måste samhället vara starkt. Det måste finnas en stark generell välfärd och en stark socialtjänst som kan gripa in. Jag tycker att vi i kan vara stolta över mycket av det vi gör på det här området. Vi lägger ned mycket resurser och tar många initiativ här. Det innebär också att vi har ganska stora åtaganden. Det är ungefär 30 000 barn som har öppenvårdsinsatser och ungefär 15 000 barn som har farit så illa att de måste omhändertas, och ingenting tyder på att det här behovet minskar tvärtom. Vad vi däremot har haft ett bekymmer med är att vi har varit dåliga på att utvärdera kvaliteten i insatserna. Det var precis därför som den förra regeringen tog initiativ till den stora översyn av den sociala barn- och ungdomsvården som en parlamentarisk kommitté fick uppdraget att göra. Vi hade haft socialtjänstlagen , och vi hade inte systematiskt gått igenom vad insatserna egentligen betydde för barnen. Därför förordnade den förra regeringen på mitt initiativ en sådan parlamentarisk kommitté. Den kom med en lång rad förslag i sitt slutbetänkande som heter Källan till en chans. Det var allt från hur man skulle bli bättre på förebyggande åtgärder till hur man skulle förstärka tillsynen. Och det här sista, att förstärka tillsynen, det vill säga att se till att kvaliteten i insatserna var viktig och bra, genomförde vi i en särskild satsning. Vi satte av 2006 och 2007. Detta var i sin roll som oppositionspolitiker också angelägen om att lyfta fram. Vi hade en debatt i där hon till och med försökte övertrumfa allt som den socialdemokratiska regeringen då sade att vi skulle göra och som vi hade gjort. Det första hon gör när hon kliver in på är att hon skär ned på den tillsynsinsatsen. försvinner 2007, och ytterligare 65 miljoner försvinner 2008. Jag har två frågor till . Den ena är: Varför var det så viktigt att skära ned på tillsynen av den sociala barn- och ungdomsvården? Den andra är: När kommer handlingsplanen? 36 Statsrådet (): Man ska vara noga med sanningen, både i opposition och i majoritet. Det finns många frågor som skulle kunna ställas utifrån den situation som råder. var socialtjänstminister 20022006, och jag har fått överta en hel del saker. Jag har bland annat fått överta en väldigt nedrustad missbrukarvård. Men jag har också fått överta en utredning som den nuvarande regeringen faktiskt fattade beslut om. Den handlar om en registerkontroll av HVB. Ett förarbete var naturligtvis gjort, men det var vi som lade fram förslaget. Till detta kommer en mängd andra förslag som vi har lagt fram. De innebär också satsningar. har vi faktiskt visat att vi ser allvarligt på frågan om barn och ungdomar som far illa i . Det handlar till exempel om den stora psykiatrisatsning som vi har gjort. Det handlar om att vi bygger ut stödet för personliga ombud. Det handlar om att vi har lagt fram en hemlöshetsstrategi där regeringen inte kom till skott med någonting annat än ett par utredningar under tolv års regeringsinnehav. Vi ser till dem som är utsatta i samhället. Det här indikerar tydligt att det är den inriktning som den här regeringens arbete har. Vi försöker arbeta så fort det bara är möjligt. Därför kom propositionen om HVB och registerkontroll så pass snabbt.