prot · GU0984 · 2007-03-29 00:00:00 — Oppositionen var emot jobbavdraget och behåller sin linje med mer av skatt och större svårigheter för människor att bryta sig ut ur fattigdom. Vi väljer det omvända. Avslutningsvis: Ekonomisk trygghet är viktigt. Men för många är det även viktigt med tryggheten i att veta att ingen kommer att slå dem hemma , våldföra sig på barnen eller rycka handväskan från mormor på stan. Det är alltför många som under en alltför inte har känt den tryggheten framför allt kvinnor. Men vad mer vi ska göra i de frågorna, framför allt för att makt, ekonomi och trygghet ska vara självklara ord även för kvinnor och vara en verklighet, kommer mina kolleger i allianssamarbetet att återkomma till i sina inlägg. Allra sist yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. I detta anförande instämde Reza Khelili Dylami (m). 134 () replik: frågar: Vilken regering skulle inte dra tillbaka ett förslag för att sedan kunna återkomma med egna förslag? Ja, förstås den regering som håller med om förslagen! Därför är väl den fråga du här har att svara på vad det var för fel på handlingsplanen. Vad är det för fel med att ge människor rätt till heltid, inte skyldighet att arbeta heltid? Låt oss inte ha med det missförståndet redan nu i replikskiftet! Det gäller alltså möjligheten att ändå ha rätten att arbeta heltid. Det skulle vara ett stort steg framåt för kvinnors fotfäste på arbetsmarknaden. Det är en mängd kvinnor som lever under en påtvingad deltidslön och som har svårt att klara sin egen försörjning och sin ekonomiska självständighet. Det är klart att man, om förslag inte har lagts fram från jämställdhetsministerns sida, i stället får hänvisa till andra ministrar som har gjort det. Det är alldeles riktigt så långt ger jag rätt att det är på en mängd olika områden som man förändrar jämställdhetspolitiken. Det kan inte en enskild minister göra dessutom inte på ett politikområde. Det är två förslag som presenteras från sida. Det ena förslaget är ett typiskt förhandlingsförslag om en jämställdhetsbonus. Vi måste ge män lite extra, lite mer än kvinnor, för att de ska lockas att vara hemma. Min och vår poäng här är att det inte ska vara fråga om en förhandlingslösning. Därför borde man i stället se till att i så fall individualisera föräldraförsäkringen och att göra också ansvaret för barn till någonting som både man och kvinna ska bära. Vårdnadsbidrag och pigtjänster i allmänhet är snarare förslag som cementerar rådande könsmaktsordning, förutom för ett litet antal kvinnor som har tillräckligt mycket pengar för att kunna betala andra kvinnor som städar i deras hem. När kommer det förslag om att bryta könsmaktsordningen? 135 () replik: Regeringen som väljer att dra tillbaka denna handlingsplan utgår från en annan verklighetsbeskrivning än den jag tror att utgår från. Jag upplever det som att och jag ser på dagens situation väldigt olika. Vi kan konstatera att många kvinnor jobbar deltid. För många har det dock varit så att det inte har lönat sig att gå upp . Marginaleffekterna har varit för stora. Kombinationen att mycket hemarbete fortfarande görs av kvinnor och att man inte har kunnat få hjälp med detta till exempel har det varit väldigt höga skatter på tjänstesektorn har undanhållit människor möjligheten att köpa tjänster. Människor har undanhållits möjligheten att förändra sitt liv. Det har inte lönat sig att gå upp i arbetstid, för skattetrycket har varit så hårt. Man kan ta en så enkel sak som barnomsorg som exempel. Som vi ser det behövs det barnomsorg för att människor ska kunna arbeta. Men hur mycket tid lägger inte framför allt kvinnorna ned på att hämta och lämna på dagis? Vi vill se över möjligheterna för fri etableringsrätt så att dagis kan finnas nära det jobb man har. Vi har ett annat sätt att se på det hela för att hitta möjligheter. Vi är fast i ett system som vi har hamnat i på grund av strukturer och den politik som har förts. Vi vill föra över engagemanget så att människor ska få en möjlighet att påverka sin vardag. När de går upp i arbetstid ska de också få mer pengar kvar, men det ska också gå att hitta andra lösningar som gör att vardagslivet går ihop. Eftersom jag och har så olika världsbild blir lösningarna också olika. 136 () replik: har rätt i att vi har lite olika världsbild och därmed också lite olika lösningar. Jag tror att den lösning som och företräder snarare kommer att cementera könsmaktsordningen. Lösningen handlar ju om att ge kvinnor lite kortare väg till förskolan och om att se till att kvinnor kan köpa andra kvinnors tjänster om de har råd med det. Då slipper de det betungande ansvaret att utmana sin man för att han ska sköta lite av städningen. Då slipper de utmana maktordningen och säga: Det är din tur att vara hemma med barnen, att köra till förskolan och att ta ditt ansvar som förälder. Det är väl där skillnaden är. vill underlätta vardagslivet för vissa kvinnor. Jag förstår den inställningen, det är inte det! duckar dock för de maktfrågor och maktdimensioner som detta rymmer. Frågan är egentligen om det finns några exempel där och är beredda att utmana mäns privilegier. Det handlar om mäns exklusiva rätt att välja att vara föräldrar eller att inte vara det och om mäns exklusiva rätt att bara förutsätta att de har ordet på ett möte, att de har möjligheten att tjäna mer eller hämta ut mer pengar i vinster. Den frågan är eventuellt redan besvarad i betänkandet när man säger att jämställdhetsarbete utgår från att män inte i något led behöver vara förlorare. Jag ska ändå ge chansen att besvara frågan: Finns det någon punkt där ni är beredda att utmana mäns makt på allvar, eller ska ni fortsätta med en jämställdhetspolitik där man bara duckar, undviker och försöker hjälpa vissa kvinnor att komma loss från ordningen? 137 () replik: Antingen har man inriktningen att en situation enbart kan lösas genom lagstiftning, eller så tror man faktiskt på människors möjlighet och förmåga om de bara ges de rätta verktygen. Jag tror på det . sade i sitt förra replikskifte lite enkelt att man med jämställdhetsbonusen ska locka papporna att vara hemma. Det är så jag i min beskrivning menar att verkligheten har kommit att bli . Mannen tjänar mest, och det är kvinnorna som får jobba deltid och gå hem tidigare för att få allt att gå ihop. Då kan man fundera på om vi ska lagstifta. Ja, säger , vi kvoterar föräldraledigheten. Men om föräldrar inte vill ha det så säger vi att det måste vara bättre att ha en riktad jämställdhetsbonus som ger en skattereduktion med när den som har den lägsta lönen jobbar och den andra är föräldraledig. Det är inte av en händelse som det oftast är kvinnan som tjänar minst. Detta ger ringar på vattnet. Om kvinnan får gå tillbaka och jobba tidigare kan hon vara med på arbetsplatsen när karriären börjar flyga. Då är hon med i löneutvecklingen, vilket innebär att hon har större möjlighet att bli mellanchef till att börja med och senare möjlighet att kunna vara företagsledare. Därför gör vi också större ansträngningar för att fler kvinnor än ska vilja bli företagare. Det är så cementerat vilken roll kvinnor ska ha, för det är så politiskt styrt. Vi måste börja bryta det på något sätt, och då är varje förslag vi nu kommer med en liten del av en stor helhet. Får vi bara hålla på till kommer det att bli skillnad. 138 () replik: Jag hörde när började med sina fina ord makt, ekonomi och trygghet. Det är nog precis som säger orden står för olika saker för oss. Vi tycker att både kvinnor och män ska ha makt, en ekonomi och trygghet. Dock har vi sett att den borgerliga regeringen har förstört en hel del för kvinnors möjlighet att ha mer makt, speciellt i arbetslivet. Jag tänker bland annat på a-kassan. Många tvingas gå kvar på sitt jobb för att de kanske inte ens kan få a-kassa. Du talade, , om lagstiftning, heltid och om att du tror på människors förmåga. Jag tror också på människors förmåga. Jag har träffat alltför många kvinnor som ofrivilligt jobbar deltid. Men de är, precis som vi har sagt innan, i en helt annan maktposition, för attityder, värderingar och gamla strukturer påverkar att kvinnorna inte får möjlighet till heltid. Jag tycker att det är synd att din partikamrat inte är kvar här i kammaren. Han pratar om heltider och om att fler människor kan bli arbetslösa. Det hade varit spännande att höra om han hade sagt samma sak om det var män som hade velat ha heltider! Det är faktiskt attityder och värderingar i samhället som avgör detta. Vi har aldrig sagt att varannan heltid ska gå till männen och varannan till kvinnorna. Det är dags att lagstifta om det! 139 () replik: Problemet med den diskussion som har förts om heltider i den lagstiftande bemärkelsen när vi går in och lägger oss i och parterna inte tar ansvar är ju att rätt till heltid också kan bli rätt till noll tid, för det är inte ett statiskt nollsummespel. Vår uppfattning är att kommuner och landsting den offentliga regin som vi har möjlighet att påverka mer vad gäller den politiska ordningen har ett stort ansvar i dessa frågor. tillförs kommuner och landsting mer pengar, vilket innebär att kvaliteten kan höjas. Jag tror att det i det läget är viktigt att båda parterna den fackliga sidan och arbetsgivarsidan resonerar i de här termerna. Vi hörde tidigare i debatten att tog upp exemplet med att man har flera deltidsarbetare men tar in extrapersonal när man behöver mer bemanning i stället för att låta den som redan går på deltid men vill ha mer tid komma in. Det handlar alltså om hur man använder sina resurser. När det gäller detta att vi har förstört makten genom a-kasseförslaget tycker jag personligen att det är rätt tragiskt att så många människor har stått utanför jobb och inte haft rätt till egen lön verkligen egenmakt. Det är så många människor som har drabbats av de ökade klyftorna. Fattigdomsklyftorna har ökat. Det finns en grupp som har blivit mindre fattig , och det är ensamstående män med barn. Den gruppen är inte särskilt stor. Vad har gjorts för de här kvinnorna egentligen? flyttar vi fram fokus så att människor ska kunna få ett arbete, och när man arbetar ska man få behålla mer av sin lön. Den kvinna som tjänar runt 16 000, en lågavlönad kvinna, får mer i och med jobbavdraget. 140 () replik: Jag kan hålla med om att det händer väldigt mycket med jämställdheten i och med barnafödandet. Det är därför vi socialdemokrater tycker att det är så viktigt att vi har ett delat ansvar där. Ni kommer med vårdnadsbidrag och hushållsnära tjänster och ser dem som en jämställdhetsfråga. Vad är det man får? De hushållsnära tjänsterna är inte till för de lågavlönade kvinnorna. De kommer aldrig att ha råd att köpa de här hushållsnära tjänsterna. Man kan också titta på var taket ligger. Det är ett skatteavdrag på 50 000 per fysisk person. I ett hem där man normalt sett kanske kan köpa dem utan subventioner innebär det kanske att man kan få 100 000 i skattelättnader eftersom man är två fysiska personer med välavlönade jobb. Främjar det jämställdheten? Det handlar ju bara om att se till att de som redan har det bra får det bättre. Kan man köpa hushållsnära tjänster för tycker inte jag att man har ett behov av ekonomisk hjälp. Det finns bättre sätt, till exempel att ge kvinnor drägliga arbetsmiljöer i offentlig sektor och anställa fler människor där. Man skulle kunna anställa flera tusen personer för de pengarna. 141 () replik: När man tittar på familjers möjligheter att lösa sin situation är kanske behovet rätt likvärdigt oavsett var man bor i landet eller vem man är och hur familjen än ser ut. Man behöver hitta en lösning för att barnen ska få ett bra omhändertagande när man själv inte kan ge dem det. Men lösningarna kan ju faktiskt se rätt olika ut. Vi menar att man inte kan titta så trångsynt och säga att alla familjer ska ha exakt samma lösning på exakt samma vis, om det inte är det man kallar för jämlikhet eller rättvisa. För oss är det inte det. För oss handlar det om att människor ska ha egen makt och kunna bygga upp sin vardag. Då finns det de som väljer att vara hemma och som inte får någonting alls. Ett vårdnadsbidrag skulle ge dem mer än ingenting alls. Sedan finns det de som vill kombinera ett vårdnadsbidrag med den här jämställdhetsbonusen. Det är en möjlighet för dem. Det är ingenting som vi tvingar dem att använda, men det finns som en möjlighet. Man kan inte bara se statiskt på hushållsnära tjänster som ett sätt att få hjälp med barnpassningen, tvätten eller någonting annat. Det finns många fler aspekter än så. Det är en sektor som är så svart och omsätter så många miljarder att om vi skulle kunna få över den i en vit verksamhet skulle det faktiskt tillföra staten pengar som vi annars inte skulle få. Människor som jobbar i den verksamheten det är inte bara kvinnor, utan det kan vara män också kan helt plötsligt få ett arbete där de också kan känna trygghet och makt och dessutom vara med och betala skatt. Undersökningar när man gjorde försök, här i också, visar att barnfamiljer med barn är de som främst skulle vilja använda de här tjänsterna. Det är också då som många pappor arbetar övertid. Vi kan bolla hur vi vill med siffror, men vi måste hitta någonting där människor själva får makt att påverka sin egen situation. 142 (): Med hänsyn till att det är andra aktiviteter i huset också ska jag försöka hålla mig kort, men detta är en viktig fråga. Det vi har att hantera är ett motionsbetänkande och att vi drar tillbaka en skrivelse. Det är lite kul med den här skrivelsen. Oppositionen säger att den är det absolut allra viktigaste dokument som man någonsin har lagt fram. Jag var tvungen att gå tillbaka och tänka efter hur det var när den släpptes. Det var den morgonen som man lade fram utredningen om kvotering till bolagsstyrelser. Den tog garanterat 100, om inte 150, procent av allt medieutrymme. Ungefär passade regeringen på att lägga fram det här dokumentet som ska förändra världen. Så högt prioriterat var det arbetet då. Det var också ett resultat som kom . Vi gjorde en liten granskning av . Det gjorde vi inte enbart av den anledningen att vi har haft en socialdemokratisk regering , utan vi gjorde det därför att vi röstade igenom nya jämställdhetspolitiska mål 1994. Vi gick igenom detta för att se vad som har hänt under de här tolv åren. Den rapport som vi lade fram visade att regeringen inte hade lyckats speciellt bra att uppnå de jämställdhetspolitiska målen. Vi har gått igenom både tillgänglig och relevant statistik. Resultatet av vår granskning var faktiskt rätt nedslående. Det har till och med gått tillbaka på en del områden. Det största misslyckandet ligger på det ekonomiska området. Lönegapet mellan kvinnor och män har faktiskt ökat under de här tolv åren, inte mycket utan marginellt, men det har trots allt gått bakåt. Den största ökningen ligger inte inom den privata sektorn utan inom den landstingskommunala sektorn. Andelen kvinnliga företagare ligger kvar på samma nivå, , som 1994. Arbetsmarknaden är fortfarande starkt könssegregerad, och andelen kvinnliga chefer är ungefär densamma, mellan . ökar kvinnors andel av sjukskrivningar och förtidspensioneringar medan männens andel minskar. Det finns ytterligare ett område där jämställdheten kan bedömas ha minskat. Det gäller frihet från sexualiserat våld. Statistiken över våldtäkter visar en kraftig ökning av antalet våldtäkter. Vi vet ju att det kan ha många olika orsaker, men i statistiken var det faktiskt så. På området som gäller samma ansvar för arbete med hem och barn har jämställdheten bara tagit myrsteg framåt. Kvinnors uttag av föräldraledighet har visserligen minskat medan männens uttag ökat, men det var från en mycket låg nivå. Samma sak gäller vård av sjukt barn. Kvinnors del av hemarbetet har visserligen minskat, men männens har inte ökat. Av det kan man dra slutsatsen att det blir allt skitigare i de svenska hemmen. Inte heller på det politiska området har Socialdemokraterna lyckats nå målen vad gäller en jämn fördelning av makt och inflytande. Visserligen finns det statistik som visar att det är män och kvinnor, men det gäller kanske här i parlamentet och inte så mycket mer. Går vi tillbaka och tittar på sekreterare i statliga utredningar och så vidare finns det en mängd olika statistik på det området som visar att det finns mycket kvar att göra. Utbildningsområdet är faktiskt det enda område där det har gått framåt. Där klarar sig kvinnor eller flickor faktiskt bättre. Det är pojkar som har större problem numera. Men när man kommer upp på högre nivåer är det fortfarande så att andelen kvinnliga professorer är bedrövligt låg. Det har gått en lång rad år. Man hade på sig för att komma fram till den här handlingsplanen för jämställda löner som sedan presenterades den dag då man visste att inte någon skulle titta speciellt noga på vad det var man presenterade. Det är den man nu använder som ett stort underlag. Då känns det lite skönt att tilltror den nya regeringen så mycket som han trots allt gör. har vi suttit , och vi har ännu inte lagt fram förslag på alla dessa områden. En del saker är på gång i och . Vi har ett arbete som gäller en sammanslagen diskrimineringslagstiftning för att få en skärpning på det området. Jag anser att det är ett viktigt arbete. Många av de här sakerna handlar om att komma åt det så att man inte bara pratar om det. Med det låter jag resten hamna i replikerna om det blir så. 143 () replik: Jag tror att logiken behöver redas ut till att börja med. Det vi fick höra nu var att handlingsplanen plötsligt var ganska betydelselös. Det var inget särskilt som stod i den. Då är frågan varför man måste dra tillbaka den om den inte innehöll några skarpa förslag. Svaret är att det gjorde den faktiskt. Jag sade klart och tydligt i mitt anförande att det inte är politik som beskrivs i handlingsplanen utan ett resultat av en kompromiss. Men visst var det flera viktiga steg framåt. Det är steg som den nuvarande regeringen inte vill ta. Det är bara att erkänna det! Men då måste man väl också säga något om vad man i stället är intresserad av att göra. Det är det kritiken gäller. säger att man suttit och att man inte hunnit göra så mycket . Jag svarar: Ge mig och det kommer att hända en hel del. Den kritik som kommer är en kritik mot den tidigare socialdemokratiska regeringen. Hade jag nu varit socialdemokrat, vilket jag tror att en stor andel socialdemokrater och jag själv är glad att jag inte är, hade jag tagit åt mig väldigt mycket av detta och försökt förklara hur mycket bättre det skulle ha blivit den senaste perioden med en socialdemokratisk regering. Men jag håller med om verklighetsbeskrivningen att det har hänt alldeles för lite. Ett avgörande skäl är att också den tidigare regeringens politik saknade för mycket av det maktperspektiv som jag tror är helt nödvändigt för att kunna åstadkomma en förändring. Saknar man maktperspektiv, om man inte är beredd att utmana mäns makt och privilegier, stöter man på patrull. Då måste man stanna, backa, huka, ta en annan väg så fort som mäns privilegier utmanas. Låt mig ta det konkreta exempel som själv nämner, nämligen professurer. Vi är överens om att det är en tråkig ordning att vi har en så stor andel professorer som är män. Hur ska vi göra något åt det utan att utmana mäns makt? 144 () replik: Å ena sidan får vi kritik för att vi gör för mycket och för fort, å andra sidan får vi kritik för att vi inte gör tillräckligt. Logiken hänger inte ihop i den delen heller, . På jämställdhetsområdet har vi ett antal förslag som redan är på gång. De är inte heltäckande, och det är inte allt. Det är mer som kommer att behöva sättas i sjön, självklart. Men den första biten handlar om att den nya regeringen har en annan syn på hur man ska arbeta med de här frågorna. och hade en diskussion om någon måste förlora eller inte. Det är synen på kvinnor som offer som jag kan känna skiljer oss åt, alltså att man definierar alla kvinnor som offer för allting annat. Om man ska komma till slutsatsen att det ska vara vinnare och förlorare definierar man faktiskt kvinnor som offer. I samhället finns det en del olika bitar som spelar roll. Det handlar om strukturer, men det handlar också om de saker som vi sedan har att besluta om här. Det handlar om att öppna för kvinnors möjligheter att starta företag, att öppna för möjligheten att driva företag inom det som är i offentlig sektor och som i stort sett har ett monopol. Det ska finnas en annan arbetsmarknad där man kan gå mellan olika arbetsgivare och inte alltid vara beroende av att till exempel byta från avdelning A till avdelning B i . Det finns en mängd sådana områden som faktiskt spelar en stor roll. Det som förespråkar och har stått för är en del av det som har stängt dörrar för kvinnor och höjt trösklarna. 145 () replik: Låt mig börja med att notera att nu erkänner att hennes logik inte hänger ihop, eftersom hon säger att min argumentation och logik inte heller hänger ihop. Det betyder alltså att hon erkänner att hennes egen inte gjorde det, och det är ett välkommet erkännande därför att den faktiskt inte gör det. Jag tror först och främst att man ska vara medveten om att privatiseringar detta är vederlagt i en rad rapporter inte alls leder till det som majoriteten här påstår, nämligen till större löneökningar för kvinnor och bättre möjligheter på arbetsmarknaden. Tvärtom leder det till lägre löner. Kvinnor tappar löneutrymme vid privatisering. Dessutom blir de tystare på arbetsplatserna, något som inte heller gynnar kvinnor i allmänhet. Det handlar alltså om en helt annan utveckling. När det gäller kvinnligt företagande tror jag inte att det alltid eller ens ofta behöver vara dåligt, tvärtom. , den nuvarande regeringen och majoriteten kan säkert hämta en hel del inspiration från de motioner som har väckt i denna kammare om hur kvinnligt företagande kan uppmuntras och stärkas. Jag vidhåller ändå den fråga jag ställde som inte bemöttes eller besvarades i någon del: Hur ska vi göra för att få fler kvinnliga professorer utan att det i något led inskränker på mäns möjligheter att bli professorer? Hur ska det gå till? Om jag kan få ett svar på den frågan tror jag att en hel del klarnar i debatten. 146 () replik: Jag tackar för förtroendet från som tror mig om att behärska professurerna och veta hur det ska gå till att få fler kvinnliga professorer. Jag måste tyvärr hänvisa till utbildningsutskottet och arbetet där. Det är lite spännande att försöker ge bilden av att det är vid privatiseringar som kvinnor förlorar. Å ena sidan tycker att det är bra att kvinnor startar företag, fast å andra sidan ska alla företagare beslagtas när det hela har startats. Eller vad är det ni har skrivit? Det känns inte riktigt genomtänkt när säger att det är bra att man startar företag, fast det ska inte drivas privata företag. Jag hängde inte riktigt med i den delen måste jag säga. Det som vi säger när det gäller kvinnors företagande är en del i detta med jämställda löner. I den andra delen handlar det om att det ska kosta att diskriminera. finns inget offentlighetens ljus på diskrimineringsmål. Det är det viktigt att ändra på. Det andra är att det ska kosta att diskriminera. Precis som det finns miljöböter ska det finnas böter även på det här området. Jag tror att det är viktigt att både få upp i ljuset och sätta hårt åt de felaktigheter som sker. 147 () replik: Jag har lite frågor till som jag gärna skulle vilja ha svar på. Jag undrar hur ni ser på möjligheterna att deltider blir heltider genom att äldreomsorg eller sjukhus säljs ut. Om man har låg a-kassa eller ingen a-kassa alls kanske man som kvinna tvingas att välja ett vårdnadsbidrag, speciellt med tanke på att man nu också kanske tvingas att flytta som arbetslös. Jag har ytterligare en fråga. När arbetsmarknadsministern var här i kammaren sade han att plusjobb inte var riktiga jobb. Riktiga jobb var för den nya regeringen fasta anställningar. Det låter ju jättebra. Det är precis så jag tycker att det ska vara. Men då undrar jag om plusjobben ska bort eftersom de inte är några riktiga jobb.